title: 2011/476/EU: Kommissionens afgørelse af 27. juli 2011 om sikkerhedskrav, der skal opfyldes af de europæiske standarder for stationært træningsudstyr i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF  EØS-relevant tekst

text:
               28.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 196/16

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 27. juli 2011
   om sikkerhedskrav, der skal opfyldes af de europæiske standarder for stationært træningsudstyr i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF
   (EØS-relevant tekst)
   (2011/476/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (1), særlig artikel 4, stk. 1, litra a), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det er i direktiv 2001/95/EF fastsat, at europæiske standardiseringsorganer fastlægger europæiske standarder. Disse standarder bør sikre, at produkter opfylder direktivets almindelige sikkerhedskrav.

               (2)

               I henhold til direktiv 2001/95/EF bør et produkt formodes at være sikkert, når det er i overensstemmelse med ikke-bindende nationale standarder, der gennemfører de europæiske standarder, hvis referencer er blevet offentliggjort af Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende.

               (3)

               I artikel 4 i direktiv 2001/95/EF fastsættes proceduren for udarbejdelse af europæiske standarder. Ifølge denne procedure skal Kommissionen fastsætte de specifikke sikkerhedskrav, som de europæiske standarder skal opfylde, og efterfølgende på grundlag af disse krav give de europæiske standardiseringsorganer mandat til at udarbejde sådanne standarder.

               (4)

               Kommissionen offentliggør referencerne for de således vedtagne europæiske standarder i Den Europæiske Unions Tidende.

               (5)

               I henhold til artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2001/95/EF kan referencerne for europæiske standarder, som er vedtaget af de europæiske standardiseringsorganer inden dette direktivs ikrafttræden, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, også uden mandat fra Kommissionen, hvis disse standarder sikrer overensstemmelse med det almindelige sikkerhedskrav fastsat i dette direktiv.

               (6)

               Kommissionen offentliggjorde ved beslutning 2006/514/EF (2) referencerne for ni europæiske standarder vedrørende sikkerheden af stationært træningsudstyr i Den Europæiske Unions Tidende.

               (7)

               De ni europæiske standarder vedrørende sikkerheden af stationært udstyr, som er omfattet af beslutning 2006/514/EF, understøttes ikke af et mandat fra Kommissionen vedtaget i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1.

               (8)

               Tre af disse standarder, EN 957-4:1996, EN 957-5:1996 og EN 957-6:2001, er blevet erstattet af nye udgaver, EN 957-4+A1:2010, EN 957-5:2009 og EN 957-6:2010. Disse nye udgaver blev vedtaget efter ikrafttrædelsen af direktiv 2001/95/EF, og referencerne kan derfor ikke offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende uden et mandat fra Kommissionen med fastsættelse af specifikke sikkerhedskrav.

               (9)

               Med henblik på at vurdere, hvorvidt de nye udgaver og eventuelle senere udgaver af de europæiske standarder vedrørende stationært træningsudstyr er i overensstemmelse med det almindelige sikkerhedskrav i direktiv 2001/95/EF, skal proceduren i direktivets artikel 4 genindledes.

               (10)

               Kommissionen bør derfor fastsætte specifikke sikkerhedskrav for stationært træningsudstyr med henblik på at give de europæiske standardiseringsorganer mandat til at udarbejde relevante europæiske standarder på grundlag af disse krav.

               (11)

               Når de relevante standarder foreligger, og forudsat at Kommissionen beslutter at offentliggøre referencen i Den Europæiske Unions Tidende i henhold til proceduren i artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/95/EF, bør stationært træningsudstyr, der overholder disse standarder, formodes at opfylde det almindelige sikkerhedskrav i direktiv 2001/95/EF for så vidt angår de sikkerhedskrav, der er omfattet af de pågældende standarder.

               (12)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 15 i direktiv 2001/95/EF —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I denne afgørelse forstås ved »stationært træningsudstyr« et motordrevet eller ikke-motordrevet produkt, som anvendes til trænings-, motions-, diagnosticerings- eller genoptræningsformål, der omfatter gentagne bevægelser, og produktet forbliver stationært under anvendelsen. Udstyret er enten placeret på gulvet, fastgjort til loftet eller væggen eller andre faste strukturer.
   Artikel 2
   Det specifikke sikkerhedskrav til produkterne omhandlet i artikel 1, som de europæiske standarder skal opfylde i henhold til artikel 4 i direktiv 2001/95/EF, fastsættes i bilaget til denne afgørelse.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juli 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 11 af 15.1.2002, s. 4.

      (2)  EUT L 200 af 20.7.2006, s. 35.

      BILAG

         SPECIFIKKE SIKKERHEDSKRAV TIL STATIONÆRT TRÆNINGSUDSTYR

         Del I

         Produkter og produktdefinition

      Det stationære træningsudstyr, der er omfattet af dette mandat, anvendes til trænings-, motions-, diagnosticerings- og genoptræningsformål, der omfatter gentagne bevægelser. Udstyret forbliver stationært under anvendelsen. Udstyret er enten placeret på gulvet, fastgjort til loftet eller væggen eller andre faste strukturer.
      Udstyret anvendes generelt af fitnesscentre, hoteller, sports- og helseklubber, genoptræningscentre eller i hjemmet. Udstyret anvendes inden for et »træningsareal«, hvortil adgangen kan være begrænset til brugere og personale (f.eks. trænere og sundhedspersonale).
      Motordrevet udstyr falder inden for rammerne af disse krav for så vidt angår risici, der ikke er omfattet af maskindirektivet (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF (1)).
      For visse særlige typer træningsudstyr suppleres de generelle krav med yderligere sikkerhedskrav.
      Hvis den påtænkte anvendelse af det stationære træningsudstyr ligeledes er omfattet af Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinsk udstyr (2), skal de supplerende krav være opfyldt.
      Det stationære træningsudstyr, der er omfattet af dette mandat, skal under hensyn til udstyrets formål klassificeres efter nøjagtighed og anvendelse:

         Nøjagtighedsklasser

      Klasse A: høj nøjagtighed
      Klasse B: middelhøj nøjagtighed
      Klasse C: minimal nøjagtighed.

         Anvendelsesklasser

      Klasse S (center): erhvervsmæssig og/eller kommerciel anvendelse
      Klasse H (hjemme): anvendelse i hjemmet
      Klasse I: erhvervsmæssig og/eller kommerciel anvendelse, herunder anvendelse af personer med særlige behov (f.eks. synshandicap, hørehandicap, fysiske handicap eller indlæringsvanskeligheder)

         Del II

      A.   Almindelige sikkerhedskrav

      Produkterne skal opfylde det almindelige sikkerhedskrav, jf. direktiv 2001/95/EF, og være »sikre« efter betydningen i dette direktivs artikel 2, litra b). Produktet skal navnlig være sikkert under almindelige og forudsigelige anvendelsesbetingelser (herunder f.eks. opbevaring, transport til lagerområde, installering, afmontering og vedligeholdelse) i hele produktets levetid. Udstyret skal også være sikkert for erhvervsmæssige brugere (f.eks. trænere og undervisere).
      Under almindelige og rimeligt forudsigelige anvendelsesbetingelser for stationært træningsudstyr skal risikoen for skader eller belastning af brugernes sundhed og sikkerhed minimeres. De dele, som brugeren — eller tredjemand — har adgang til under normale eller tilsigtede anvendelsesvilkår, må ikke forårsage fysisk skade eller have negativ indvirkning på brugerens helbred.
      Brugerne skal informeres om mulige risici og farer, og hvordan de kan undgås.
      Selv om træningsudstyr ikke er beregnet til børn, anvendes disse produkter i stadigt højere grad i hjemmet og er derved let tilgængelige for børn. Ulykker med udstyr i hjemmet, som berører børn, kan medføre alvorlige skader (hovedsageligt på fingre og tæer) samt forbrændinger, flænger i huden og kvælning. Hvor disse risici ikke kan reduceres tilstrækkeligt gennem konstruktion eller sikkerhedsforanstaltninger, skal restrisikoen mindskes gennem oplysninger om det pågældende produkt rettet mod forældre eller plejepersoner.
      B.   Specifikke sikkerhedskrav

      For at det almindelige sikkerhedskrav i henhold til direktiv 2001/95/EF kan opfyldes, skal der som minimum tages hensyn til følgende:

                  a)

                  det fritståendes udstyrs stabilitet

                  b)

                  skarpe kanter og grater

                  c)

                  rørender

                  d)

                  klemme-, skære-, rotations- og bevægepunkter inden for det tilgængelige område

                  e)

                  vægte

                  f)

                  adgangsanordninger til og muligheder for at frigøre sig fra udstyret

                  g)

                  indstillings- og låsemekanismer

                  h)

                  reb, bælter og kæder

                  i)

                  ståltove og tovskiver

                  j)

                  reb- og båndføringer

                  k)

                  trækpunkter

                  l)

                  holdegreb

                  m)

                  integrerede håndtag

                  n)

                  anbragte håndtag

                  o)

                  drejehåndtag

                  p)

                  elsikkerhed

                  q)

                  pleje og vedligeholdelse

                  r)

                  monteringsanvisninger

                  s)

                  brugsanvisninger

                  t)

                  grundlæggende biomekaniske krav

                  u)

                  mærkning

                  v)

                  advarsler, navnlig vedrørende risici for børn

                  w)

                  blokeringsanordning, der afbryder strømtilførslen, navnlig til beskyttelse af børn.

            For at det almindelige sikkerhedskrav i henhold til direktiv 2001/95/EF kan opfyldes, skal der som minimum tages hensyn til følgende undersøgelser:

                  a)

                  dimensionskontrol

                  b)

                  visuel undersøgelse

                  c)

                  taktil undersøgelse

                  d)

                  funktionstest

                  e)

                  attest fra fabrikanten

                  f)

                  afprøvning af trækpunkter

                  g)

                  prøvningsbetingelser

                  h)

                  stabilitetsprøve

                  i)

                  fastsættelse af brudbelastning for reb, bælter og kæder

                  j)

                  afprøvning af svinghjul

                  k)

                  fastsættelse af aftrækningskraft for anbragte håndtag

                  l)

                  afprøvning af adgangs- og frigørelsesanordninger

                  m)

                  holdbarhedsprøve

                  n)

                  afprøvning af program med hjertefrekvenskontrol

                  o)

                  afprøvning af effektmåleres nøjagtighed

                  p)

                  bedømmelse af brugsanvisninger og advarsler

                  q)

                  prøvningsrapport.

         (1)  EUT L 157 af 9.6.2006, s. 24.

         (2)  EFT L 169 af 12.7.1993, s. 1.


title: 2008/336/EF: Rådets afgørelse af 14. april 2008 om udnævnelse af medlemmer og af efterfølgere for medlemmer af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse

text:
               29.4.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 115/32

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 14. april 2008
   om udnævnelse af medlemmer og af efterfølgere for medlemmer af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse
   (2008/336/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse, særlig artikel 4 (1),
   under henvisning til indstillingerne fra den spanske og den nederlandske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har ved afgørelse af 18. september 2006 (2) udnævnt medlemmerne af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for tidsrummet fra den 18. september 2006 til den 17. september 2009.

               (2)

               To pladser som medlem af centrets bestyrelse i kategorien regeringsrepræsentanter er blevet ledige, efter at Pilar GÓMEZ MUÑOZ og Marcel NOLLEN er trådt tilbage.

               (3)

               De to medlemmer af centrets bestyrelse bør udnævnes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 17. september 2009 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Til medlemmer af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse udnævnes hermed for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 17. september 2009:

      REGERINGSREPRÆSENTANTER

               SPANIEN: María José GARIJO EQUIZA

               NEDERLANDENE: Peter van IJSSELMUIDEN

      Udfærdiget i Luxembourg den 14. april 2008.

            På Rådets vegne

         I. JARC

            Formand

      (1)  EFT L 39 af 13.2.1975, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2051/2004 (EUT L 355 af 1.12.2004, s. 1).

      (2)  EUT C 240 af 5.10.2006, s. 1.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/2136 af 21. november 2016 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Island om beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

text:
               7.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 332/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/2136
   af 21. november 2016
   om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Island om beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 18. juni 2007 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med Island med henblik på at undertegne en aftale om beskyttelse af produkter med geografiske betegnelser (»aftalen«). Forhandlingerne blev afsluttet med parafering af aftalen.

               (2)

               Parterne er enige om indbyrdes at fremme en harmonisk udvikling af geografiske betegnelser som defineret i artikel 22, stk. 1, i aftalen om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder (TRIPS) (1), og at fremme handelen med landbrugsprodukter og fødevarer med oprindelse i parternes respektive territorier.

               (3)

               Aftalen bør derfor undertegnes på Unionens vegne med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Island om beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer med forbehold af indgåelse af aftalen (2).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. november 2016.

            På Rådets vegne

         P. PLAVČAN

            Formand

      (1)  Bilag 1C til Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, undertegnet i Marrakesh, Marokko den 15. april 1994.

      (2)  Teksten til aftalen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende sammen med afgørelsen om indgåelse heraf.


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1672/2006/EF af 24. oktober 2006 om et fællesskabsprogram for beskæftigelse og social solidaritet — Progress

text:
               15.11.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 315/1

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1672/2006/EF
   af 24. oktober 2006
   om et fællesskabsprogram for beskæftigelse og social solidaritet — Progress
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 13, stk. 2, artikel 129 og artikel 137, stk. 2, litra a),
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               På sit møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 medtog Det Europæiske Råd fremme af beskæftigelsen og social inddragelse som en vigtig del af EU's overordnede strategi med henblik på at nå det strategiske mål for det næste tiår om at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, med kapacitet til at skabe en bæredygtig økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed. Der blev fastlagt ambitiøse målsætninger og mål med henblik på, at EU igen kan opfylde betingelserne for fuld beskæftigelse, forbedre arbejdskvaliteten og produktiviteten samt fremme social samhørighed og et rummeligt arbejdsmarked. Strategien var endnu en gang et centralt emne på Det Europæiske Råd i Bruxelles den 22.-23. marts 2005.

               (2)

               I tråd med Kommissionens erklærede hensigt om at konsolidere og rationalisere Fællesskabets støtteinstrumenter bør denne afgørelse oprette et enkelt strømlinet program, der muliggør videreførelse og udvikling af de aktiviteter, der er blevet iværksat på grundlag af Rådets afgørelse 2000/750/EF af 27. november 2000 om Fællesskabets handlingsprogram for bekæmpelse af forskelsbehandling (2001-2006) (4), Rådets beslutning 2001/51/EF af 20. december 2000 om et EF-handlingsprogram vedrørende fællesskabsstrategien for ligestilling mellem mænd og kvinder (2001-2005) (5), Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 50/2002/EF (6) af 7. december 2001 om oprettelse af et EF-handlingsprogram til fremme af medlemsstaternes samarbejde om bekæmpelse af social udstødelse, afgørelse nr. 1145/2002/EF (7) af 10. juni 2002 om Fællesskabets tilskyndelsesforanstaltninger på beskæftigelsesområdet, og afgørelse nr. 848/2004/EF (8) af 29. april 2004 om fastlæggelse af et EF-handlingsprogram med henblik på at fremme organisationer, der er aktive på europæisk plan hvad angår ligestilling mellem mænd og kvinder, samt andre aktiviteter, der gennemføres på fællesskabsplan vedrørende arbejdsvilkår.

               (3)

               På Det Europæiske Råds ekstraordinære møde om beskæftigelse i Luxembourg den 20. og 21. november 1997 blev den europæiske beskæftigelsesstrategi til koordinering af medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker på grundlag af fælles vedtagne beskæftigelsesretningslinjer og -henstillinger, iværksat. Den europæiske beskæftigelsesstrategi er nu det vigtigste instrument på EU-plan til gennemførelse af Lissabon-strategiens beskæftigelses- og arbejdsmarkedsmålsætninger.

               (4)

               Det Europæiske Råd i Lissabon konkluderede, at antallet af personer i EU, der lever under fattigdomsgrænsen og i social udstødelse, er uacceptabelt, og skønnede det derfor nødvendigt at gøre en markant indsats for at få udryddet fattigdommen ved at fastsætte passende målsætninger. Sådanne målsætninger blev vedtaget på Det Europæiske Råds møde i Nice den 7., 8. og 9. december 2000. Det Europæiske Råd gav desuden udtryk for, at indsatsen for at bekæmpe social udstødelse bør bygge på den åbne koordinationsmetode, der kombinerer nationale handlingsplaner og et kommissionsinitiativ til samarbejde.

               (5)

               Demografiske ændringer repræsenterer på langt sigt en stor udfordring for de sociale beskyttelsessystemers evne til at sørge for tilstrækkelige pensioner og alment tilgængelige, kvalitativt gode og på lang sigt finansierbare sundhedsydelser og langtidspleje. Det er vigtigt at fremme politikker, der både muliggør tilstrækkelig social beskyttelse og holdbare sociale beskyttelsessystemer. Det Europæiske Råd i Lissabon har besluttet, at samarbejdet på dette område bør baseres på den åbne koordinationsmetode.

               (6)

               Der bør gøres opmærksom på indvandrernes særlige situation i denne forbindelse samt på betydningen af at gøre en indsats for at omdanne sort arbejde til regulær beskæftigelse.

               (7)

               Sikring af minimumsstandarder og løbende forbedring af arbejdsvilkårene i Den Europæiske Union er et centralt element i den europæiske social- og arbejdsmarkedspolitik og svarer til en af EU"s vigtige overordnede målsætninger. Fællesskabet spiller en betydningsfuld rolle med hensyn til at støtte og supplere medlemsstaternes aktiviteter inden for arbejdsmiljø, arbejdsvilkår, herunder behovet for at forene arbejdsliv og familieliv, beskyttelse af arbejdstagerne, når deres ansættelseskontrakt ophører, information, høring samt deltagelse af arbejdstagerne, og repræsentation og kollektivt forsvar af arbejdstagernes og arbejdsgivernes interesser.

               (8)

               Ikke-forskelsbehandling er et af EU’s grundlæggende principper. I artikel 13 i traktaten er det fastsat, at forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering skal bekæmpes. Forbuddet mod forskelsbehandling er også forankret i artikel 21 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Der bør tages hensyn til de særlige kendetegn ved de forskellige former for forskelsbehandling, og med henblik på forebyggelse og bekæmpelse af forskelsbehandling af en eller flere årsager bør flere foranstaltninger udarbejdes parallelt. Følgelig bør der, hvad angår programmets tilgængelighed og resultater, tages højde for handicappedes særlige behov, således at de sikres fuld og lige adgang til de aktiviteter, der finansieres via dette program, og resultaterne og evalueringen af disse aktiviteter, herunder kompensation for de meromkostninger, som handicappede afholder som følge af deres handicap. De erfaringer med bekæmpelse af bestemte former for forskelsbehandling, der er erhvervet gennem mange år, inklusive forskelsbehandling på grund af køn, kan være nyttige i forbindelse med bekæmpelse af andre former for forskelsbehandling.

               (9)

               På grundlag af artikel 13 i traktaten har Rådet vedtaget følgende direktiver: direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (9), som forbyder forskelsbehandling på grundlag af race eller etnisk oprindelse i forbindelse med bl.a. beskæftigelse, uddannelse, levering af varer og tjenesteydelser og social beskyttelse, direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (10), som forbyder forskelsbehandling inden for beskæftigelse og erhverv på grundlag af religion eller tro, handicap, alder og seksuel orientering, og direktiv 2004/113/EF af 13. december 2004 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser (11).

               (10)

               Ifølge artikel 2 og 3 i traktaten er ligestilling mellem mænd og kvinder et grundlæggende princip i fællesskabsretten. De direktiver og andre retsakter, der er blevet vedtaget på grundlag af dette princip, bidrager afgørende til at forbedre kvindernes situation i EU. Erfaringerne fra aktioner på fællesskabsplan har vist, at fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder i Fællesskabets politikker og bekæmpelse af forskelsbehandling i praksis nødvendiggør en kombination af instrumenter, herunder lovgivning, støtteordninger og mainstreaming, som skal være udformet med henblik på at styrke hinanden indbyrdes. I overensstemmelse med princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder bør mainstreaming af ligestillingsaspektet fremmes inden for alle programmets sektioner og aktiviteter.

               (11)

               Mange ikke-statslige organisationer (ngo'er), som er aktive på forskellige niveauer, kan yde et væsentligt bidrag på europæisk plan ved hjælp af nøglenetværk, der er med til at ændre den politiske orientering med hensyn til programmets generelle målsætninger.

               (12)

               Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne på grund af behovet for udveksling af oplysninger på EU-plan og udbredelse af god praksis på fællesskabsplan, og kan derfor på grund af fællesskabsaktionernes og -foranstaltningernes multilaterale dimension bedre opfyldes på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (13)

               I denne afgørelse fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der som omhandlet i punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (12) udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden i forbindelse med den årlige budgetprocedure.

               (14)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (13).

               (15)

               Da programmet er inddelt i fem sektioner, kan medlemsstaterne vedtage bestemmelser om, at deres nationale repræsentanter udskiftes alt afhængigt af, hvilke emner der behandles af det udvalg, der bistår Kommissionen —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Programmets oprettelse og varighed
   1.   Med denne afgørelse oprettes fællesskabsprogrammet for beskæftigelse og social solidaritet, benævnt »Progress« (»programmet«) med henblik på at yde økonomisk støtte til gennemførelsen af EU’s målsætninger inden for beskæftigelse og social- og arbejdsmarkedspolitik, som fastlagt i Kommissionens meddelelse om den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden, og således bidrage til virkeliggørelse af målene under Lissabon-strategien inden for disse områder.
   2.   Programmet løber over en periode fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.
   Artikel 2
   Generelle målsætninger
   1.   Med programmet forfølges følgende generelle målsætninger:

               a)

               Forbedring af kendskabet til og forståelsen af de forhold, der er fremherskende i medlemsstaterne (og i andre deltagerlande) gennem analyser, evaluering og nøje overvågning af politikker.

               b)

               Støtte til udvikling af statistiske redskaber og metoder samt fælles indikatorer, om muligt opdelt efter køn og aldersgruppe, inden for de områder, der er omfattet af programmet.

               c)

               Støtte til og overvågning af gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning, når den finder anvendelse, og Fællesskabets politiske målsætninger i medlemsstaterne samt vurdering af disses effektivitet og betydning.

               d)

               Fremme af netværk, gensidige læringsprocesser, kortlægning og udbredelse af god praksis og innovative tilgange på EU-plan.

               e)

               Forbedring af de berørte parters og offentlighedens kendskab til Fællesskabets politikker og målsætninger, der forfølges under hver enkelt af de fem sektioner.

               f)

               Forøgelse af kapaciteten hos de vigtigste netværk på europæisk plan til at fremme, støtte og videreudvikle Fællesskabets politikker og målsætninger, hvor det er relevant.

         2.   Mainstreaming af ligestillingsaspektet skal fremmes inden for alle programmets sektioner og aktiviteter.
   3.   Der sikres en passende formidling til alle berørte parter og til offentligheden af de resultater, der er opnået i alle programsektioner og -aktiviteter. Kommissionen fører i passende omfang drøftelser med de vigtigste interessenter.
   Artikel 3
   Programmets struktur
   Programmet inddeles i følgende fem sektioner:

               1)

               Beskæftigelse

               2)

               Social beskyttelse og inddragelse

               3)

               Arbejdsvilkår

               4)

               Ikke-forskelsbehandling og forskelligartethed

               5)

               Ligestilling mellem mænd og kvinder.

         Artikel 4
   Sektion 1: Beskæftigelse
   Under sektion 1 støttes gennemførelsen af den europæiske beskæftigelsesstrategi (EBS) gennem:

               a)

               forbedring af kendskabet til beskæftigelsessituationen og dens perspektiver, navnlig gennem analyser og undersøgelser og udvikling af statistikker og fælles indikatorer inden for rammerne af EBS

               b)

               overvågning og evaluering af gennemførelsen af de europæiske beskæftigelsesretningslinjer og -henstillinger og deres betydning, navnlig ved hjælp af den fælles rapport om beskæftigelsen, samt analyse af samspillet mellem EBS og den generelle økonomiske politik såvel som social- og arbejdsmarkedspolitikken samt andre politikområder

               c)

               tilrettelæggelse af udvekslinger om politikker, god praksis og innovative tilgange samt fremme af gensidige læringsprocesser i forbindelse med EBS

               d)

               bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om udfordringer og politikker på beskæftigelsesområdet og gennemførelsen af nationale reformprogrammer, herunder blandt arbejdsmarkedets parter, regionale og lokale aktører samt andre berørte parter.

         Artikel 5
   Sektion 2: Social beskyttelse og inddragelse
   Under sektion 2 støttes gennemførelsen af den åbne koordinationsmetode inden for social beskyttelse og inddragelse gennem:

               a)

               forbedring af kendskabet til social udstødelse og fattigdom, politikker for social beskyttelse og inddragelse, navnlig ved hjælp af analyser og undersøgelser samt udvikling af statistikker og fælles indikatorer i forbindelse med den åbne koordinationsmetode inden for social beskyttelse og inddragelse

               b)

               overvågning og evaluering af gennemførelsen af den åbne koordinationsmetode inden for social beskyttelse og inddragelse og dens betydning på nationalt plan og fællesskabsplan samt analyse af samspillet mellem den åbne koordinationsmetode og andre politikområder

               c)

               tilrettelæggelse af udvekslinger om politikker, god praksis og innovative tilgange samt fremme af gensidige læringsprocesser i forbindelse med strategien for social beskyttelse og inddragelse

               d)

               bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om de væsentligste udfordringer og politiske spørgsmål, der rejses inden for rammerne af Fællesskabets koordinationsproces inden for social beskyttelse og inddragelse, herunder blandt arbejdsmarkedets parter, regionale og lokale aktører, ngo"er samt andre berørte parter

               e)

               udvikling af kapaciteten hos de vigtigste netværk på europæisk plan til at understøtte og videreudvikle Fællesskabets politiske mål og strategier inden for social beskyttelse og inddragelse.

         Artikel 6
   Sektion 3: Arbejdsvilkår
   Under sektion 3 støttes forbedring af arbejdsmiljøet og -vilkårene, herunder sundhed og sikkerhed på arbejdsstedet, samt muligheden for at forene arbejdslivet med familielivet gennem:

               a)

               forbedring af kendskabet til situationen med hensyn til arbejdsvilkår, navnlig gennem analyser og undersøgelser samt, når det skønnes hensigtsmæssigt, udvikling af statistikker og indikatorer, samt vurdering af effektiviteten og betydningen af eksisterende lovgivning, politikker og praksis

               b)

               støtte til gennemførelsen af Fællesskabets arbejdsmarkedslovgivning gennem effektiv overvågning, gennemførelse af faglige seminarer, udvikling af vejledninger og netværkssamarbejde mellem specialiserede organer, herunder arbejdsmarkedets parter

               c)

               iværksættelse af forebyggende foranstaltninger og fremme af en forebyggelseskultur inden for sundhed og sikkerhed på arbejdsstedet

               d)

               bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om de væsentligste udfordringer og politiske spørgsmål vedrørende arbejdsvilkår, herunder blandt arbejdsmarkedets parter og andre berørte parter.

         Artikel 7
   Sektion 4: Ikke-forskelsbehandling og forskelligartethed
   Under sektion 4 støttes effektiv gennemførelse af princippet om ikke-forskelsbehandling og fremme af mainstreaming heraf i alle Fællesskabets politikker gennem:

               a)

               forbedring af kendskabet til situationen med hensyn til forskelsbehandling, navnlig gennem analyser og undersøgelser samt, når det skønnes hensigtsmæssigt, udvikling af statistikker og indikatorer, samt vurdering af effektiviteten og betydningen af eksisterende lovgivning, politikker og praksis

               b)

               støtte til gennemførelsen af Fællesskabets lovgivning vedrørende bekæmpelse af forskelsbehandling gennem effektiv overvågning, gennemførelse af faglige seminarer og netværkssamarbejde mellem specialiserede organer, der beskæftiger sig med bekæmpelse af forskelsbehandling

               c)

               bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om de væsentligste udfordringer og politiske spørgsmål vedrørende forskelsbehandling og mainstreaming af bekæmpelse af forskelsbehandling i alle Fællesskabets politikker, herunder blandt arbejdsmarkedets parter, ngo'er og andre berørte parter

               d)

               udvikling af kapaciteten hos de vigtigste netværk på europæisk plan til at fremme og videreudvikle Fællesskabets politiske mål og strategier i relation til bekæmpelse af forskelsbehandling.

         Artikel 8
   Sektion 5: Ligestilling mellem mænd og kvinder
   Under sektion 5 støttes effektiv gennemførelse af princippet om ligestilling mellem mænd og kvinder og fremme af mainstreaming heraf i alle Fællesskabets politikker gennem:

               a)

               forbedring af kendskabet til situationen med hensyn til ligestilling og mainstreaming af ligestillingsaspektet, navnlig gennem analyser og undersøgelser samt udvikling af statistikker og, når det skønnes hensigtsmæssigt, af indikatorer, samt vurdering af effektiviteten og betydningen af eksisterende lovgivning, politikker og praksis

               b)

               støtte til gennemførelsen af Fællesskabets ligestillingslovgivning gennem effektiv overvågning, gennemførelse af faglige seminarer og netværkssamarbejde mellem specialiserede ligestillingsorganer

               c)

               bevidstgørelse, udbredelse af oplysninger og fremme af debatten om de væsentligste udfordringer og politiske spørgsmål vedrørende ligestilling mellem kvinder og mænd og mainstreaming af ligestillingsaspektet blandt arbejdsmarkedets parter, ngo'er og andre berørte parter

               d)

               udvikling af kapaciteten hos de vigtigste netværk på europæisk plan til at støtte og videreudvikle Fællesskabets politiske mål og strategier vedrørende ligestilling mellem mænd og kvinder.

         Artikel 9
   Aktionstyper
   1.   Programmet finansierer følgende aktionstyper, der, når det skønnes hensigtsmæssigt, kan gennemføres inden for en tværnational ramme:

               a)

               Analyseaktiviteter:

                           i)

                           indsamling, udvikling og formidling af data og statistikker

                           ii)

                           udvikling og formidling af fælles metoder og, når det skønnes hensigtsmæssigt, af indikatorer eller benchmarks

                           iii)

                           gennemførelse af undersøgelser og analyser samt formidling af resultaterne heraf

                           iv)

                           gennemførelse af evalueringer og konsekvensvurderinger samt formidling af resultaterne heraf

                           v)

                           udarbejdelse og offentliggørelse af vejledninger, rapporter og uddannelsesmateriale via internettet eller andre medier.

               b)

               Aktiviteter vedrørende gensidige læringsprocesser, bevidstgørelse og formidling:

                           i)

                           fastlæggelse og udveksling af god praksis, innovative tilgange og erfaringer og tilrettelæggelse af peer review og gensidige læringsprocesser ved hjælp af møder, workshopper og seminarer på EU-plan, tværnationalt eller nationalt plan, idet der om muligt tages hensyn til særlige nationale forhold

                           ii)

                           tilrettelæggelse af formandskabskonferencer/-seminarer

                           iii)

                           tilrettelæggelse af konferencer/seminarer til støtte for udvikling og gennemførelse af Fællesskabets lovgivning og politiske målsætninger

                           iv)

                           tilrettelæggelse af mediekampagner og -begivenheder

                           v)

                           udarbejdelse og offentliggørelse af materiale med henblik på at formidle oplysninger om og resultater af programmet.

               c)

               Støtte til de centrale aktører:

                           i)

                           støtte til driftsomkostningerne for de centrale netværk på europæisk plan, hvis aktiviteter er knyttet til gennemførelsen af programmets målsætninger

                           ii)

                           oprettelse af arbejdsgrupper bestående af nationale embedsmænd med henblik på at overvåge gennemførelsen af fællesskabslovgivningen

                           iii)

                           støtte til specialiserede seminarer rettet mod fagfolk, centralt placerede embedsmænd og andre relevante aktører

                           iv)

                           netværkssamarbejde mellem specialiserede organer på EU-plan

                           v)

                           støtte til netværk af eksperter

                           vi)

                           støtte til observatorier på EU-plan

                           vii)

                           udveksling af personale mellem nationale myndigheder

                           viii)

                           samarbejde med internationale institutioner.

         2.   De aktiviteter, der er beskrevet i stk. 1, litra b), skal have en stærk EU-dimension og et passende omfang, der sikrer en reel merværdi på EU-plan, og gennemføres af nationale, regionale eller lokale myndigheder, de specialiserede organer, der er oprettet i henhold til Fællesskabets lovgivning, eller aktører, der betragtes som centrale på området.
   3.   Via programmet finansieres ingen foranstaltninger til forberedelse og gennemførelse af europæiske år.
   Artikel 10
   Adgang til programmet
   1.   Der er adgang til dette program for alle offentlige og/eller private organer, aktører og institutioner, navnlig:

               a)

               medlemsstaterne

               b)

               offentlige arbejdsformidlinger og deres organer

               c)

               lokale og regionale myndigheder

               d)

               de specialiserede organer, der er beskrevet i fællesskabslovgivningen

               e)

               arbejdsmarkedets parter

               f)

               ngo'er, navnlig på EU-plan

               g)

               højere læreanstalter og forskningsinstitutter

               h)

               eksperter inden for evaluering

               i)

               nationale statistiske kontorer

               j)

               medierne.

         2.   Kommissionen kan også deltage direkte i programmet, når det drejer sig om de aktioner, der er beskrevet i artikel 9, stk. 1, litra a) og b).
   Artikel 11
   Ansøgningsprocedure
   1.   De aktiviteter, der er beskrevet i artikel 9, kan finansieres ved:

               a)

               tjenesteydelseskontrakter efter udbud, hvor Eurostats procedurer finder anvendelse i forbindelse med samarbejde med nationale statistiske kontorer

               b)

               begrænset støtte efter indkaldelse af forslag, hvor Fællesskabets samfinansiering normalt ikke kan overstige 80 % af de samlede udgifter, der afholdes af modtageren. Der kan kun tildeles finansiel støtte, som overstiger dette loft, i særlige tilfælde og efter nøje undersøgelse.

         2.   De aktiviteter, der er beskrevet i artikel 9, stk. 1, kan støttes finansielt på grundlag af støtteansøgninger fra f.eks. medlemsstaterne, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (14), navnlig artikel 110, og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (15), navnlig artikel 168.
   Artikel 12
   Gennemførelsesbestemmelser
   1.   De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne afgørelse for så vidt angår følgende forhold, vedtages i overensstemmelse med den procedure, der henvises til i artikel 13, stk. 2:

               a)

               De generelle retningslinjer for gennemførelse af programmet.

               b)

               Det årlige arbejdsprogram for gennemførelsen af programmet, opdelt på de enkelte sektioner.

               c)

               Den finansielle støtte fra Fællesskabet.

               d)

               Årsbudgettet under anvendelse af artikel 17.

               e)

               Procedurerne for udvælgelse af de aktioner, der skal støttes af Fællesskabet, og Kommissionens udkast til liste over de aktioner, den indstiller til støtte.

               f)

               Kriterierne for evaluering af programmet, blandt andet med hensyn til omkostningseffektivitet og fremgangsmåden i forbindelse med formidling og overførsel af resultater.

         2.   De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne afgørelse for så vidt angår alle andre forhold end dem, der er omhandlet i stk. 1, vedtages efter proceduren i artikel 13, stk. 3.
   Artikel 13
   Udvalg
   1.   Kommissionen bistås af et udvalg.
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.
   3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   4.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
   Artikel 14
   Samarbejde med andre udvalg
   1.   Kommissionen etablerer de nødvendige forbindelser med Udvalget for Social Beskyttelse og Beskæftigelsesudvalget for at sikre, at disse regelmæssigt og på passende vis informeres om gennemførelsen af de aktiviteter, der henvises til denne afgørelse.
   2.   Kommissionen underretter også andre relevante udvalg om de foranstaltninger, der er truffet inden for rammerne af de fem programsektioner.
   3.   Kommissionen etablerer, når det skønnes hensigtsmæssigt, et regelmæssigt og struktureret samarbejde mellem det udvalg, der er omhandlet i artikel 13, og de tilsynsudvalg, der er nedsat vedrørende andre relevante politikker, instrumenter og aktioner.
   Artikel 15
   Sammenhæng og komplementaritet
   1.   Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne den overordnede sammenhæng med andre af EU's og Fællesskabets politikker, instrumenter og aktioner, navnlig ved at etablere hensigtsmæssige mekanismer til at samordne programmets aktiviteter med relevante aktiviteter vedrørende forskning, retlige og indre anliggender, kultur, uddannelse, erhvervsfaglig uddannelse og ungdomspolitik og vedrørende udvidelsen og Fællesskabets eksterne forbindelser samt med regionalpolitikken og den generelle økonomiske politik. Mulige synergieffekter mellem dette program og programmer på uddannelsesområdet gøres til genstand for særlig opmærksomhed.
   2.   Kommissionen og medlemsstaterne sikrer, at der er sammenhæng og komplementaritet og ingen overlapning mellem aktiviteter, der gennemføres under dette program og andre relevante EU- og fællesskabsaktioner, navnlig under strukturfondene og herunder især Den Europæiske Socialfond.
   3.   Kommissionen sikrer, at udgifter, der dækkes af og afholdes under programmet, ikke afholdes under et andet af Fællesskabets finansielle instrumenter.
   4.   Kommissionen underretter regelmæssigt det udvalg, der er nævnt i artikel 13, om andre fællesskabsaktioner, der bidrager til Lissabon-strategiens mål, på den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsordens område.
   5.   Medlemsstaterne bestræber sig på at sikre sammenhæng og komplementaritet mellem aktiviteterne under dette program og de aktiviteter, der gennemføres på nationalt, regionalt og lokalt plan.
   Artikel 16
   Tredjelandes deltagelse
   Følgende lande kan deltage i programmet:

               —

               EFTA/EØS-landene i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i EØS-aftalen

               —

               de tiltrædelses- og kandidatlande, der har indgået associeringsaftale med EU, og de lande på det vestlige Balkan, der deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen.

         Artikel 17
   Finansiering
   1.   Finansieringsrammen for gennemførelsen af de fællesskabsaktiviteter, der er omhandlet i denne afgørelse for perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013 er 657 590 000 EUR (16).
   2.   Den finansielle fordeling mellem de forskellige sektioner skal for hele programmets løbetid respektere følgende nedre grænser:

               Sektion 1

               Beskæftigelse

               23 %

               Sektion 2

               Social beskyttelse og inddragelse

               30 %

               Sektion 3

               Arbejdsvilkår

               10 %

               Sektion 4

               Ikke-forskelsbehandling og forskelligartethed

               23 %

               Sektion 5

               Ligestilling mellem mænd og kvinder

               12 %

         3.   Højst 2 % af finansieringsrammen afsættes til gennemførelsen af programmet med henblik på at dække f.eks. de udgifter, der er forbundet med arbejdet i det udvalg, der er beskrevet i artikel 13, eller de evalueringer, der skal gennemføres i henhold til artikel 19.
   4.   De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.
   5.   Kommissionen kan anvende teknisk og/eller administrativ bistand til gensidig fordel for Kommissionen og støttemodtagerne samt afholde udgifterne hertil.
   Artikel 18
   Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser
   1.   Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af aktioner, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (17) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (18) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (19).
   2.   Hvad angår fællesskabsaktioner, der finansieres under denne afgørelse, betyder begrebet uregelmæssighed som beskrevet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 enhver overtrædelse af en fællesskabsbestemmelse eller forsømmelse af en kontraktlig forpligtelse, som kan tilskrives en virksomheds handling eller undladelse, der skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af dem, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.
   3.   Kontrakter og aftaler samt aftaler med de deltagende tredjelande, der følger af denne afgørelse, skal navnlig indeholde bestemmelser om overvågning og finanskontrol ved Kommissionen (eller dennes befuldmægtigede repræsentant) og om Revisionsrettens revision, om nødvendigt på stedet.
   Artikel 19
   Tilsyn og evaluering
   1.   Med henblik på at sikre regelmæssigt tilsyn med programmet og muliggøre enhver nødvendig programomlægning udarbejder Kommissionen hvert år aktivitetsrapporter, der fokuserer på de resultater, der opnås gennem programmet, og som forelægges Europa-Parlamentet og det programudvalg, der er omhandlet i artikel 13.
   2.   De forskellige programsektioner underkastes også en midtvejsevaluering, som vil give et overblik over programmet som helhed med henblik på at måle de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelse af programmets målsætninger, ressourceanvendelsens effektivitet og merværdien heraf på EU-plan. Denne evaluering kan suppleres med løbende evalueringer. Disse gennemføres af Kommissionen med bistand fra eksterne eksperter. I de aktivitetsrapporter, der er omhandlet i stk. 1, redegøres der for resultaterne heraf.
   3.   Kommissionen gennemfører med bistand fra eksterne eksperter inden den 31. december 2015 en efterfølgende evaluering af hele programmet med henblik på at måle den virkning, som programmets målsætninger har haft, og merværdien på EU-plan. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget denne evaluering.
   4.   Gennemførelsen af de enkelte programsektioner, inklusive forelæggelsen af resultaterne og dialogen om fremtidige prioriteter, skal også drøftes i forummet for gennemførelsen af den social- og arbejdsmarkedspolitiske dagsorden.
   Artikel 20
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 24. oktober 2006.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BORRELL FONTELLES

            Formand

            På Rådets vegne

         P. LEHTOMÄKI

            Formand

      (1)  EUT C 255 af 14.10.2005, s. 67.

      (2)  EUT C 164 af 5.7.2005, s. 48.

      (3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 6.9.2005 (EUT C 193 E af 17.8.2006, s. 99), Rådets fælles holdning af 18.7.2006 (EUT C 238 E af 3.10.2006, s. 31) og Europa-Parlamentets holdning af 27.9.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (4)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 23.

      (5)  EFT L 17 af 19.1.2001, s. 22. Ændret ved beslutning nr. 1554/2005/EF (EUT L 255 af 30.9.2005, s. 9).

      (6)  EFT L 10 af 12.1.2002, s. 1. Senest ændret ved afgørelse nr. 786/2004/EF (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 7).

      (7)  EFT L 170 af 29.6.2002, s. 1. Ændret ved afgørelse nr. 786/2004/EF.

      (8)  EUT L 157 af 30.4.2004, s. 18. Ændret ved beslutning nr. 1554/2005/EF.

      (9)  EFT L 180 af 19.7.2000, s. 22.

      (10)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

      (11)  EUT L 373 af 21.12.2004, s. 37.

      (12)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (13)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

      (14)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (15)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1248/2006 (EUT L 227 af 19.8.2006, s. 3).

      (16)  Dette beløb er baseret på 2004-tal og skal undergives tekniske tilpasninger for at tage hensyn til inflationen.

      (17)  EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

      (18)  EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

      (19)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.


title: 2005/613/EF: Kommissionens afgørelse af 18. juli 2005 om godtagelse af et tilsagn, der er afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i bl.a. Saudi-Arabien

text:
               13.8.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 211/20

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 18. juli 2005
   om godtagelse af et tilsagn, der er afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i bl.a. Saudi-Arabien
   (2005/613/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), i det følgende benævnt »grundforordningen«, særlig artikel 8 og 9,
   efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   A.   PROCEDURE

               (1)

               Ved forordning (EF) nr. 428/2005 (2), i det følgende benævnt »forordningen om endelig told«, indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Saudi-Arabien, ændrede den endelige antidumpingtold på importen af sådanne varer med oprindelse i Republikken Korea og afsluttede antidumpingproceduren vedrørende importen af sådanne varer med oprindelse i Taiwan.

               (2)

               Efter offentliggørelse af de endelige undersøgelsesresultater forelagde Saudi Basic Industries Corporation, i det følgende benævnt »Sabic«, rettidigt Kommissionens tjenestegrene et pristilsagn efterfulgt af et revideret tilsagn på egne vegne og på vegne af alle forretningsmæssigt forbundne selskaber, herunder den forretningsmæssigt forbundne producent af den pågældende vare Arabian Industrial Fibres Company (Ibn Rushd). Tilsagnet blev ikke godtaget af de grunde, der er anført i betragtning 292 i forordningen om endelig told. Navnlig kunne de mindstepriser, som Sabic oprindeligt tilbød, ikke afhjælpe dumpingens skadelige virkninger. Desuden gjorde selskabets salgsstruktur i Fællesskabet det ikke muligt at sikre en effektiv overvågning af tilsagnet.

               (3)

               På efterfølgende møder mellem repræsentanter for Sabic og Kommissionens tjenestegrene blev tilsagnet ændret væsentligt, hvorved ovennævnte problemer blev løst. Det reviderede tilsagn afhjalp ikke alene dumpingens skadelige virkninger, men fjernede også i tilstrækkelig grad risikoen for omgåelse i form af krydskompensation med andre varer. Selskabet ændrede derudover sine salgskanaler i Fællesskabet i et sådant omfang, at Kommissionen anså det for muligt at overvåge tilsagnet effektivt.

               (4)

               Det endelige tilsagn, som kunne godtages, blev afgivet af Sabic inden offentliggørelsen af de endelige undersøgelsesresultater, men på et så sent stadium i proceduren, at det administrativt set var umuligt at indføje godtagelsen af tilsagnet i forordningen om endelig told.

               (5)

               EF-erhvervsgrenen blev underrettet om det reviderede tilsagn og fastholdt, at godtagelsen af et pristilsagn ville betyde, at importen fortsat ville have alvorlige skadelige virkninger for EF-producenterne, idet prisen på korte syntetiske fibre af polyester er konjunkturbestemt.

               (6)

               I den forbindelse bør det bemærkes, at det i det endelig tilsagn er fastsat, at mindstepriserne på korte syntetiske fibre af polyester indeksreguleres efter offentlige internationale noteringer af de vigtigste råvarer, dvs. renset terephthalsyre og monoethylenglycol. Problemet med, at priserne på korte syntetiske fibre af polyester er konjunkturbestemte og hovedsageligt afspejler ændringer i råvarepriserne, løses således på en måde, der i tilstrækkelig grad fjerner risikoen for, at den skadelige dumping fortsætter.

               (7)

               Endelig fastsættes det i tilsagnet, at andre varer end korte syntetiske fibre af polyester, som sælges til de samme kunder af Sabics forretningsmæssigt forbundne kunder i Fællesskabet, ligeledes indberettes. Risikoen for krydskompensation med andre varer er derfor i vid udstrækning fjernet.

               (8)

               Ingen af EF-erhvervsgrenens argumenter ændrer således ved Kommissionens konklusion om, at tilsagnet fra Sabic fjerner de skadelige virkninger af dumping og i tilstrækkelig grad begrænser risikoen for omgåelse i form af krydskompensation med andre varer.

         B.   TILSAGN

               (9)

               I lyset af ovenstående er det Kommissionens opfattelse, at Sabics tilsagn, som omfatter en indeksregulering af mindstepriserne efter offentlige noteringer af de vigtigste råvarer, kan godtages, fordi det fjerner de skadelige virkninger af dumping. Desuden vil de regelmæssige og udførlige rapporter, som selskabet påtog sig at udarbejde til Kommissionen, gøre det muligt at sikre en effektiv overvågning, og risikoen for omgåelse af tilsagnet er begrænset —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Det tilsagn, der afgives af nedenstående selskaber i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende korte syntetiske fibre af polyester med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Saudi-Arabien, godtages.

               Land

               Selskab

               Taric-tillægskode

               Saudi-Arabien

               Fremstillet og solgt af Arabian Industrial Fibres Company (Ibn Rushd), Yanbu Al-Sinaiyah, eller fremstillet af Arabian Industrial Fibres Company (Ibn Rushd), Yanbu Al-Sinaiyah, og solgt af Saudi Basic Industries Corporation (Sabic), Riyadh, til den første kunde i Fællesskabet, der optræder som importør

               A671

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juli 2005.

            På Kommissionens vegne

         Peter MANDELSON

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12).

      (2)  EUT L 71 af 17.3.2005, s. 1.


title: 2006/828/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 27. april 2006 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2004

text:
               6.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 340/85

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 27. april 2006
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2004
   (2006/828/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2004 (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2004 med Narkotikacentrets svar (2),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 14. marts 2006 (5972/2006 — C6-0093/2006),

               —

               der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 302/93 af 8. februar 1993 om oprettelse af et europæisk overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug (4), særlig artikel 11a,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0097/2006),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug decharge for gennemførelsen af centrets budget for regnskabsåret;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i den vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der udgør en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 269 af 28.10.2005, s. 44.

      (2)  EUT C 332 af 28.12.2005, s. 89.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 36 af 12.2.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1651/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 30).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1261/2005 (EUT L 201 af 2.8.2005, s. 3).


title: 2013/620/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for fællesforetagendet for brændselsceller og brint for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/351

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for fællesforetagendet for brændselsceller og brint for regnskabsåret 2011
   (2013/620/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for fællesforetagendet for brændselsceller og brint for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for fællesforetagendet for brændselsceller og brint for regnskabsåret 2011 med fællesforetagendets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05755/2013 — C7-0040/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 521/2008 af 30. maj 2008 om oprettelse af fællesforetagendet for brændselsceller og brint (4), særlig artikel 11, stk. 4,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EU) nr. 1183/2011 af 14. november 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 521/2008 om oprettelse af fællesforetagendet for brændselsceller og brint (5);

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0084/2013),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for fællesforetagendet for brændselsceller og brint decharge for gennemførelsen af fællesforetagendets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for fællesforetagendet for brændselsceller og brint, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 6 af 10.1.2013, s. 56.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 153 af 12.6.2008, s. 1.

      (5)  EUT L 302 af 19.11.2011, s. 3.

      (6)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for fællesforetagendet for brændselsceller og brint for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for fællesforetagendet for brændselsceller og brint for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for fællesforetagendet for brændselsceller og brint for regnskabsåret 2011 med fællesforetagendets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05755/2013 — C7-0040/2013),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 521/2008 af 30. maj 2008 om oprettelse af fællesforetagendet for brændselsceller og brint (4), særlig artikel 11, stk. 4,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EU) nr. 1183/2011 af 14. november 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 521/2008 om oprettelse af fællesforetagendet for brændselsceller og brint (5),

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0084/2013),

                  A.

                  der henviser til, at fællesforetagendet for brændselsceller og brint (fællesforetagendet), blev oprettet i maj 2008 som et offentlig-privat partnerskab i henhold til forordning (EF) nr. 521/2008 for en periode indtil 31. december 2017 for at fokusere målrettet på at udvikle markedsapplikationer og derved fremme yderligere industrielle indsatser i retning af en hurtig ibrugtagning af brændselscelle- og brintteknologier,

                  B.

                  der henviser til, at forordning (EF) nr. 521/2008 blev ændret ved forordning (EU) nr. 1183/2011,

                  C.

                  der henviser til, at fællesforetagendet kun har haft finansiel uafhængighed siden november 2010 og i 2011 udfærdigede sit første årsregnskab for et helt regnskabsår,

                  D.

                  der henviser til, at fællesforetagendets medlemmer er Unionen repræsenteret ved Kommissionen, New Energy World Industry Grouping (NEW-IG) og forskningsgruppen N.ERGHY,

                  E.

                  der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at fællesforetagendets årsregnskab for regnskabsåret 2011 er rigtigt,

                  F.

                  der henviser til, at Revisionsretten har afgivet en erklæring med forbehold om lovligheden og den formelle rigtighed af de transaktioner, der ligger til grund for fællesforetagendets regnskaber,

                  G.

                  der henviser til, at det maksimale bidrag for hele perioden til fællesforetagendet fra Unionen er 470 000 000 EUR, som skal udbetales fra budgettet for det syvende forskningsrammeprogram, hvoraf den del, der er øremærket til løbende omkostninger, ikke må overstige 20 000 000 EUR,

         Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

                  1.

                  glæder sig over, at Revisionsretten erklærer, at fællesforetagendets årsregnskab for 2011 i alt væsentligt giver et retvisende billede af dets finansielle stilling pr. 31. december 2011 og af resultaterne af dets transaktioner og pengestrømme i det afsluttede regnskabsår, i overensstemmelse med dets finansielle bestemmelser;

                  2.

                  er bekymret over, at fællesforetagendets årsregnskab modtog en erklæring med forbehold om lovligheden og den formelle rigtighed af de transaktioner, der ligger til grund for regnskabet på grund af, at otte ud af de tolv efterfølgende revisioner, som fastsat i den strategi for efterfølgende revision, som fællesforetagendets bestyrelse vedtog i januar 2011, var afsluttet pr. september 2012 og dækkede 4 800 000 EUR (27 % af de omkostningsanmeldelser, som fællesforetagendet modtog i 2011), hvoraf to af revisionerne afslørede betydelige fejl, hvoraf den største (764 000 EUR) blev korrigeret året efter;

                  3.

                  bemærker, at de transaktioner, der ligger til grund for fællesforetagendets årsregnskab for regnskabsåret 2011, i alt væsentligt er lovlige og formelt rigtige, når der ses bort fra forholdene beskrevet i de to revisioner;

                  4.

                  bemærker endvidere, at der på fællesforetagendets endelige budget for 2011 var opført 117 000 000 EUR i forpligtelsesbevillinger og 60 000 000 i betalingsbevillinger, og at 99,8 % af de disponible forpligtelsesbevillinger og 87,9 % af de disponible betalingsbevillinger blev udnyttet; noterer sig, at et beløb på 112 000 000 svarende til de forpligtelsesbevillinger, der var til rådighed til operationelle aktiviteter (afsnit III i budgettet) blev implementeret ved hjælp af en samlet forpligtelse i tilknytning til indkaldelsen af forslag;

                  5.

                  bemærker med bekymring, at budgetproceduren i fællesforetagendets finansielle bestemmelser ikke blev fulgt, idet den dispensation, Kommissionen har givet til at opføre bortfaldne forpligtelser i overslaget over indtægter og udgifter for de følgende tre regnskabsår, er blevet fejlfortolket; noterer sig, at som følge af fællesforetagendets fortolkning af budgetproceduren er budgetresultatet for regnskabsåret 2011 ikke korrekt, eftersom 6 300 000 EUR i betalingsbevillinger fremført fra 2011 til 2012 ikke var medtaget i beregningen, og regnskabet over resultatet af budgetresultatet for 2010 ikke afspejler de 3 300 000 EUR i betalingsbevillinger, som blev fremført fra 2010 til 2011;

                  6.

                  er bekymret over, at uindfriede samlede forpligtelser fra 2010, som udgjorde et beløb på 10 400 000 EUR, hvor indfrielsesfristen var 31. december 2011, ikke var blevet frigjort ved slutningen af 2011, men blev frigjort i januar 2012;

                  7.

                  erkender, at der som følge af de indkaldelser af forslag, der blev iværksat i 2008, 2009 og 2010, blev underskrevet tilskudsaftaler for i alt 183 400 000 EUR, og at der i 2011 blev iværksat en fjerde indkaldelse af forslag, der udgjorde 111 600 000, hvilket svarer til henholdsvis 41 % og 25 % af Unionens maksimale bidrag til fællesforetagendets forskningsaktiviteter; noterer sig endvidere, at der i januar 2012 blev der iværksat en femte indkaldelse af forslag, der udgjorde 79 000 000 EUR, hvilket var yderligere 18 % af det maksimale EU-bidrag; bemærker, at der er sket fremskridt med hensyn til gennemførelsen af budgettet;

         Overvågnings- og kontrolsystemerne

                  8.

                  bemærker, at regnskabsføreren ved udgangen af 2011 havde valideret de underliggende forretningsprocesser, som det kræves i henhold til fællesforetagendets finansielle bestemmelser, og påpeget en række svagheder; bemærker, at fællesforetagendet har udarbejdet en handlingsplan for at behandle disse påpegede svagheder, og at de fleste af foranstaltningerne ifølge fællesforetagendet er implementeret;

         Den årlige vurdering af niveauet for bidrag i form af naturalydelser

                  9.

                  glæder sig over, at metoden til evaluering af bidragene i naturalier er blevet færdiggjort og blev vurderet af Kommissionens interne revisionstjeneste (IAS) og fællesforetagendets interne revisionsfunktion (IAC) i fællesskab i april 2012;

                  10.

                  bemærker behørigt, at det aggregerede niveau for bidrag i form af naturalydelser, som blev valideret af den anvisningsberettigede pr. 8. februar 2012, var på 347 600 000 EUR, og at vurderingsrapporten konkluderede, at beløbet skulle nedsættes med 930 000, idet visse deltagere i deres budgetterede omkostninger havde opgivet indirekte omkostninger beregnet på grundlag af en standardsats på 60 % i stedet for den standardsats på 20 %, der gælder for fællesforetagendet; bemærker, at denne ændring var foretaget;

         Likviditetsstyring

                  11.

                  fremhæver, at saldoen på fællesforetagendets bankkonto var på 9 200 000 EUR ved udgangen af december 2011, og at fællesforetagendets likviditetssaldo i månederne mellem august 2011 og december 2011 var mellem ca. 30 000 000 EUR og 60 000 000 EUR; opfordrer indtrængende fællesforetagendet til sammen med Kommissionen at træffe alle de nødvendige foranstaltninger til at reducere likviditetsbeholdningen på sine konti til det niveau, der er nødvendigt inden for de begrænsninger, som er fastsat i finansieringsaftalerne med Kommissionen;

         Andre forhold

                  12.

                  erkender, at fællesforetagendet i 2011 udarbejdede en kontinuitetsplan (Business Continuity Plan) og gjorde fremskridt med hensyn til at formalisere politikken for it-sikkerhed med kontinuitetsplanen, som omfatter en katastrofeberedskabsplan, der blev vedtaget i juni 2012;

                  13.

                  noterer sig, at fællesforetagendets finansielle bestemmelser endnu ikke er blevet ændret, så de omfatter den bestemmelse, som beskriver Kommissionens interne revisors beføjelser; bemærker imidlertid, at bestyrelsen fastsatte og vedtog IAS' og IAC's respektive roller i marts 2011;

                  14.

                  glæder sig over, at der den 3. februar 2012 blev indgået en værtslandsaftale mellem fællesforetagendet og de belgiske myndigheder vedrørende kontorlokaler, privilegier og immuniteter samt anden støtte, som Belgien skal yde;

         Andre spørgsmål

                  15.

                  gentager sin opfordring til Revisionsretten om inden for en rimelig frist at forelægge en særberetning for Parlamentet om fælles problemstillinger, der opstår som følge af fællesforetagendernes karakter, og som bør håndteres af fællesforetagenderne og deres partnere i fællesskab for at sikre deres merværdi og en effektiv gennemførelse af Unionens programmer for forskning, teknologisk udvikling og demonstration; bemærker endvidere, at den beretning bør indeholde en vurdering af effektiviteten af fællesforetagendernes oprettelse og af deres struktur.

         (1)  EUT C 6 af 10.1.2013, s. 56.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EUT L 153 af 12.6.2008, s. 1.

         (5)  EUT L 302 af 19.11.2011, s. 3.

         (6)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


title: 2014/593/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 3. april 2014 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2012

text:
               5.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 266/242

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 3. april 2014
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2012
   (2014/593/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2012,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2012 med centrets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 18. februar 2014 (05849/2014 — C7-0054/2014),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1920/2006 af 12. december 2006 vedrørende Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (4), særlig artikel 15,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om finansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0185/2014),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug decharge for gennemførelsen af centrets budget for regnskabsåret 2012;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 365 af 13.12.2013, s. 158.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 376 af 27.12.2006, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: 2009/490/EF: Kommissionens afgørelse af 23. juni 2009 om sikkerhedskravene i europæiske standarder vedrørende MP3-afspillere i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF (EØS-relevant tekst)

text:
               24.6.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 161/38

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 23. juni 2009
   om sikkerhedskravene i europæiske standarder vedrørende MP3-afspillere i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/490/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (1), særlig artikel 4, stk. 1, litra a), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det er i direktiv 2001/95/EF fastsat, at europæiske standardiseringsorganer fastlægger europæiske standarder. Sådanne standarder bør sikre, at produkter opfylder direktivets almindelige sikkerhedskrav.

               (2)

               I henhold til direktiv 2001/95/EF formodes et produkt at være sikkert for så vidt angår de risici og risikokategorier, der er omfattet af nationale standarder, når det er i overensstemmelse med ikke-bindende nationale standarder, der gennemfører europæiske standarder.

               (3)

               Afhængig af MP3-afspillerens type er dens sikkerhed omfattet af enten direktiv 2001/95/EF, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/5/EF af 9. marts 1999 om radio- og teleterminaludstyr samt gensidig anerkendelse af udstyrets overensstemmelse (2) eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/95/EF af 12. december 2006 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om elektrisk materiel bestemt til anvendelse inden for visse spændingsgrænser (3). Direktiv 2001/95/EF omfatter bærbare musikafspillere uden integreret kommunikationsfunktion.

               (4)

               I direktiv 1999/5/EF og direktiv 2006/95/EF henvises der til den europæiske harmoniserede standard EN 60065:2002 »Audio, video og lignende elektroniske apparater — Sikkerhedskrav«. På grund af de stadig mere slørede grænser mellem forbrugerelektronik og informationsteknologisk udstyr skal denne standard sammenlægges med EN 60950 »Informationsteknologiudstyr — Sikkerhed — Del 1: Generelle krav« til en ny standard EN 62368.

               (5)

               Der er ikke for øjeblikket foreskrevet en maksimal lydgrænse i standarderne, ligesom der heller ikke er påkrævet nogen specifik mærkning om lydemissioner, men det er dog et krav, at der indsættes en erklæring i brugsvejledningen med en advarsel om de skadelige virkninger af eksponering for et for højt lydniveau.

               (6)

               I betragtning af den udbredte brug af MP3-afspillere og mobiltelefoner med musikafspilningsfunktion og det stigende antal personer, der kontinuerligt er eksponeret for lydniveauer over grænseværdierne for arbejdspladsen (80 dB), har Europa-Kommissionen anmodet Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici (i det følgende benævnt »VKNNIS«) om at vurdere de potentielle sundhedsrisici. VKNNIS konkluderede i sin udtalelse (4), at lytterne risikerer at pådrage sig både høreskader og skader, der ikke er relateret til hørelsen. Især risikerer lytterne varige høreskader, hvis de anvender en MP3-afspiller i over 40 timer om ugen ved et højt lydniveau (over 89 dB(A)) i mindst fem år. Sådanne brugsmønstre er nu blevet ret almindelige, især blandt børn og unge.

               (7)

               Sikkerhedskravene til MP3-afspillere bør fastsættes i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 4, stk. 1, litra a), i direktiv 2001/95/EF med henblik på at anmode standardiseringsorganerne om at udarbejde en standard, der forebygger risikoen for høreskader som følge af eksponering for lyd fra sådanne apparater, i henhold til proceduren i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (5). Referencen til den vedtagne standard bør offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/95/EF. For at sikre en fuldstændig og harmoniseret fremgangsmåde, der omfatter sikkerheden ved alle MP3-afspillere, også mobiltelefoner med musikafspilningsfunktion, vil der blive forelagt standardiseringsorganerne en anmodning i henhold til direktiv 2001/95/EF, 1999/5/EF og 2006/95/EF.

               (8)

               Så snart standarden foreligger, og forudsat at Kommissionen beslutter at offentliggøre referencen i Den Europæiske Unions Tidende, vil MP3-afspillere, der er udformet og fremstillet i overensstemmelse med standarden, formodes at opfylde det almindelige sikkerhedskrav i direktiv 2001/95/EF, for så vidt angår det sikkerhedskrav, der er omfattet af den pågældende standard.

               (9)

               Denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 15 i direktiv 2001/95/EF —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Formål
   Formålet med denne afgørelse er at fastsætte det sikkerhedskrav, på grundlag af hvilket Kommissionen vil anmode de relevante standardiseringsorganer om at udarbejde standarder til sikring af, at eksponering for lyd fra MP3-afspillere ikke udgør en risiko for hørelsen under normal anvendelse. Der tages i kravene til MP3-afspillere fuldt hensyn til udtalelsen fra Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici om de potentielle sundhedsrisici ved eksponering for støj fra MP3-afspillere og mobiltelefoner med musikafspilningsfunktion.
   Artikel 2
   Definition
   I denne afgørelse forstås ved »MP3-afspiller« et bærbart apparat, der ikke er omfattet af direktiv 1999/5/EF eller direktiv 2006/95/EF, med hovedtelefoner eller øretelefoner, som anvendes til at lytte til indspillet, genereret eller transmitteret lyd.
   Artikel 3
   Krav
   1.   I henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i direktiv 2001/95/EF fastsættes følgende sikkerhedskrav til MP3-afspillere:
   MP3-afspillere udformes og fremstilles på en sådan måde, at det sikres, at de under omstændigheder, som med rimelighed kan forudses, er sikre og ikke forårsager høreskader.
   2.   Kravet i stk. 1 omfatter navnlig følgende:

               1)

               Eksponering for lyd tidsbegrænses for at undgå høreskader. Ved 80 dB(A) begrænses eksponeringen til 40 timer om ugen, mens eksponeringstiden ved 89 dB(A) begrænses til fem timer om ugen. For andre eksponeringsniveauer finder en lineær intra- og ekstrapolering anvendelse. Der tages hensyn til den dynamiske lydbredde og den med rimelighed forventelige anvendelse af produkterne.

               2)

               MP3-afspillere skal være forsynet med passende advarsler om de risici, der er forbundet med apparatets anvendelse, og om, hvordan sådanne risici undgås, ligesom der skal gives oplysninger til brugerne om de tilfælde, hvor eksponering udgør en risiko for høreskader.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juni 2009.

            På Kommissionens vegne

         Meglena KUNEVA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 11 af 15.1.2002, s. 4.

      (2)  EFT L 91 af 7.4.1999, s. 10.

      (3)  EUT L 374 af 27.12.2006, s. 10.

      (4)  Udtalelse af 13.10.2008 offentliggjort på: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_o_018.pdf

      (5)  EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37.