title: 2011/603/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om afslutning af regnskaberne for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/223

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om afslutning af regnskaberne for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009
   (2011/603/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 168/2007 af 15. februar 2007 om oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (3), særlig artikel 21,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0130/2011),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 10.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 53 af 22.2.2007, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


Vigtig juridisk meddelelse

|

E1999C0275

Afgørelse truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden nr. 275/99/KOL den 17. november 1999 om indførelse af retningslinjer for statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger og om tyvende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte

EF-Tidende nr. L 137 af 08/06/2000 s. 0028 - 0032

Afgørelse Truffet af EFTA-Tilsynsmyndighedennr. 275/99/KOLden 17. november 1999om indførelse af retningslinjer for statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger og om tyvende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtteEFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN,som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde(1), særlig artikel 61 til 63,som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol(2), særlig artikel 24 og artikel 1 i protokol 3 til denne aftale,som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 24 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal sætte bestemmelserne om statsstøtte i kraft,som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal udstede meddelelser og retningslinjer for sager, der er behandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i denne aftale eller i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, eller hvis EFTA-Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt,som erindrer om, at EFTA-Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994(3) vedtog de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte(4),som tager i betragtning, at Europa-Kommissionen har vedtaget en meddelelse om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger(5),som tager i betragtning, at der skal sikres en ensartet anvendelse af statsstøttereglerne i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til punkt II under overskriften "GENERELT" i slutningen af bilag XV til EØS-aftalen efter høring af Europa-Kommissionen skal vedtage retsakter, der svarer til dem, som Kommissionen vedtager, for at opretholde lige konkurrencevilkår,som har hørt Europa-Kommissionen,som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden på et multilateralt møde om statsstøtte hørte EFTA-staterne om indførelsen af de nye retningslinjer,HAR TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:1. Retningslinjerne for statsstøtte ændres ved at indføre et nyt kapitel, kapitel 18B, om statsstøtteelementer i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger med den ordlyd, der er indeholdt i bilag I til denne afgørelse.2. EFTA-staterne vil blive underrettet om denne afgørelse ved brev sammen med en kopi af nærværende afgørelse med bilag I.3. Europa-Kommissionen underrettes i overensstemmelse med litra d) i protokol 27 til EØS-aftalen ved en kopi af afgørelsen med bilag I.4. Afgørelsen offentliggøres med bilag I i EØS-afsnittet af og EØS-supplementet til De Europæiske Fællesskabers Tidende.5. Den engelske udgave af afgørelsen er autentisk.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. november 1999.På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegneKnut AlmestadFormand(1) I det følgende benævnt "EØS-aftalen".(2) I det følgende benævnt "aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen".(3) Oprindeligt offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994 og i EØS-supplementet til EFT nr. 32 af samme dato, senest ændret (for nittende gang) ved afgørelse nr. 149/99/KOL af 30.6.1999 (endnu ikke offentliggjort).(4) I det følgende benævnt "retningslinjer for statsstøtte".(5) EFT C 209 af 10.7.1997, s. 3.BILAG I"18B. STATSSTØTTEELEMENTER I FORBINDELSE MED OFFENTLIGE MYNDIGHEDERS SALG AF JORD OG BYGNINGER(1)18B.1. Indledning1) I de senere år har EFTA-Tilsynsmyndigheden flere gange været impliceret i undersøgelser af salg af jord og bygninger ejet af det offentlige for at konstatere, om der var tale om et statsstøteelement til fordel for køberne. På linje med Europa-Kommissionens indsats over for EF-medlemsstaterne har EFTA-Tilsynsmyndigheden nu udarbejdet en generel vejledning for EFTA-staterne for at klargøre dens principielle holdning til spørgsmålet om statsstøtte i forbindelse med offentlige myndigheders salg af jord og bygninger.2) Denne vejledning for EFTA-staterne:- beskriver en enkel procedure, som giver EFTA-staterne mulighed for at behandle sager vedrørende salg af jord og bygninger på en måde, som automatisk udelukker statsstøtte- giver en klar oversigt over tilfælde af salg af jord og bygninger, der skal anmeldes til EFTA-Tilsynsmyndigheden, for at det kan vurderes, om et bestemt salg indeholder støtte, og hvis det er tilfældet, hvorvidt støtten er forenelig med EØS-aftalen- giver EFTA-Tilsynsmyndigheden mulighed for hurtigt at behandle eventuelle klager eller bemærkninger fra tredjemand, som henleder dens opmærksomhed på sager, hvor der kan være tale om støtte i forbindelse med salg af jord og bygninger.3) De proceduremæssige forholdsregler, som anbefales for at undgå, at statsstøttereglerne finder anvendelse, er derfor udformet på en sådan måde, at EFTA-staterne normalt vil kunne følge vejledningen uden at skulle ændre de nationale procedurer.4) Vejledningen omfatter kun salg af jord og bygninger, der ejes af det offentlige. Den omfatter ikke det offentliges erhvervelse af jord og bygninger eller offentlige myndigheders udlejning af jord og bygninger. Sådanne transaktioner kan også indeholde statsstøtteelementer.5) Vejledningen berører ikke særlige bestemmelser eller særlig praksis i EFTA-staterne, som har til formål at fremme kvaliteten af private boliger og adgangen til erhvervelse heraf.18B.2. Principper18B.2.1. Salg ved betingelsesløst udbud1) Salg af jord og bygninger efter et tilstrækkelig publiceret, offentligt og betingelsesløst udbud, der kan sammenlignes med en auktion, hvor det højeste eller eneste tilbud accepteres, er pr. definition et salg til markedsværdien og indeholder følgelig ingen statsstøtte. Det forhold, at der eksisterede en anden vurdering af jorden og bygningerne før tilbudsgivningen, f.eks. som bogført værdi eller som foreslået begyndelsespris ved tilbudsgivningen, er sagen uvedkommende.a) Et udbud er 'tilstrækkeligt publiceret', hvis det gentagne gange har været annonceret over en forholdsvis lang periode (to måneder eller længere) i den nationale presse, mæglerpublikationer eller andre relevante publikationer samt udbudt af mæglere med kontakt til et bredt udsnit af potentielle købere, således at det kan komme til alle potentielle køberes kendskab.Salg af jord og bygninger, som i kraft af deres store værdi eller andre egenskaber kunne tiltrække investorer med aktiviteter på europæisk eller internationalt plan, bør annonceres i jævnligt udkommende internationale publikationer. Kendskabet til sådanne udbud bør også udbredes via mæglere, som henvender sig til klienter på europæisk eller internationalt plan.b) Et udbud er 'betingelsesløst', hvis det står enhver køber, uanset hvilken virksomhed han driver, eller om han driver nogen virksomhed, frit for at erhverve jorden og bygningerne og anvende det/dem til eget formål. Der kan pålægges restriktioner for at forhindre offentlige gener, af miljømæssige årsager eller for at forhindre rent spekulative bud. By- og regionalplanmæssige restriktioner, som pålægges ejeren i henhold til national ret vedrørende anvendelsen af jorden og bygningerne, har ingen betydning for spørgsmålet, om et tilbud er betingelsesløst.c) Hvis det er en betingelse for slaget, at den fremtidige ejer påtager sig særlige forpligtelser til fordel for offentlige myndigheder eller i offentlighedens interesse - bortset fra almindelige forpligtelser, som ikke skyldes almindelige nationale retsforskrifter eller regionalplankontorers beslutninger eller almindelig beskyttelse og bevarelse af miljøet og den offentlige sundhed - skal tilbuddet kun anses for at være 'betingelsesløst' i den ovenfor anførte betydning, hvis enhver potentiel køber skal og kan påtage sig forpligtelsen, uanset hvilken virksomhed han driver, eller om han driver nogen form for virksomhed.18B.2.2. Salg uden betingelsesløst udbuda) Vurdering ved uafhængig sagkyndigHvis en offentlig myndighed ikke ønsker at anvende den procedure, der er beskrevet under punkt 18B.2.1, skal der udføres en uafhængig vurdering af en eller flere vurderingssagkyndige, før der indledes forhandlinger om salg, for at fastlægge en markedsværdi på grundlag af almindeligt accepterede markedsindikatorer og vurderingsstandarder. Den således fastlagte markedspris er den laveste købspris, der kan aftales, uden at der foreligger statsstøtte.En 'vurderingssagkyndig' er en person med et godt omdømme, som:- har en relevant afsluttet uddannelse fra en anerkendt uddannelsesinstitution eller tilsvarende akademiske kvalifikationer- har relevant erfaring og er kompetent til at vurdere jord og bygninger i samme område og kategori som det pågældende aktiv.Hvis der i en EFTA-stat ikke findes passende akademiske kvalifikationer, skal den sagkyndige være medlem af en anerkendt fagorganisation, som beskæftiger sig med vurdering af jord og bygninger, og enten:- være udpeget af en domstol eller en myndighed med tilsvarende status, eller- som minimum have en anerkendt afsluttet uddannelse på sekundærtrinnet og tilstrækkelig erfaring, herunder mindst tre års praktisk erfaring efter afsluttet uddannelse, i vurdering af jord og bygninger i det pågældende område.Den sagkyndige bør være frit stillet med hensyn til udførelsen af sin opgave, dvs. offentlige myndigheder bør ikke have ret til at øve indflydelse på vurderingens resultat. Statslige vurderingskontorer, embedsmænd og offentligt ansatte skal anses for uafhængige, hvis uretmæssig påvirkning af deres resultater er fuldstændigt udelukket.Ved 'markedsværdi' forstås den pris, hvortil jord og bygninger på værdiansættelsestidspunktet kan sælges ved privat aftale mellem en salgsinteresseret ejer og en uafhængig køber, idet det forudsættes, at ejendommen er udbudt til offentligt salg, at handelen kan finde sted under normale markedsvilkår, og at der under hensyn til ejendommens karakter er normal tid til salgsforhandlingerne(2).b) PrismargenHvis det efter en rimelig indsats for at sælge jorden og bygningerne til denne markedsværdi står klart, at den af den sagkyndige fastsatte pris ikke kan opnås, kan en afvigelse på op til 5 % fra denne værdi anses for at være i overensstemmelse med markedsvilkårene. Hvis det efter en yderligere rimelig periode står klart, at jorden og bygningerne ikke kan sælges til den af den vurderingssagkyndige fastsatte værdi minus de 5 % kan der foretages en ny vurdering, som tager hensyn til de indhøstede erfaringer og de indkomme tilbud.c) Særlige forpligtelserSærlige forpligtelser, som er i offentlighedens interesse, og som er knyttet til jorden og bygningerne og ikke til køberen eller hans økonomiske aktiviteter, kan pålægges ved salget, forudsat at enhver potentiel køber skal og principielt er i stand til at opfylde dem, uanset hvilken virksomhed han driver, eller om han driver nogen form for virksomhed. Den økonomiske ulempe som følge af sådanne forpligtelser bør vurderes særskilt af uafhængige vurderingssagkyndige og kan eventuelt modregnes i købsprisen. Forpligtelser, som det i det mindste delvis vil være i køberens egen interesse at opfylde, bør vurderes under hensyntagen til dette forhold: der kan f.eks. være tale om fordele med hensyn til reklame, sport eller kunstsponsorering, image, forbedring med hensyn til køberens eget miljø, eller rekreative anlæg til køberens egne medarbejdere.De økonomiske byrder vedrørende forpligtelser, som påhviler alle grundejere i henhold til almindelige retsforskrifter, må ikke fratrækkes købsprisen (det gælder f.eks. en grundejers samfundsmæssige pligt til pasning og vedligeholdelse af jorden og bygningerne eller betaling af skatter eller lignende afgifter).d) Det offentliges omkostningerDet offentliges primæromkostninger ved erhvervelse af jord og bygninger er en indikator for markedsværdien, medmindre salg af jorden og bygningerne sker længe efter erhvervelsen. Markedsværdien bør derfor ikke ansættes lavere end primæromkostningerne i en periode på mindst tre år efter erhvervelsen, medmindre den uafhængige vurderingssagkyndige påviser en generel nedgang i markedsværdien for jord og bygninger på det relevante marked.18B.2.3. AnmeldelseEFTA-staterne bør følgelig, jf. dog de minimis-reglen(3), anmelde følgende transaktioner til EFTA-Tilsynsmyndigheden, således at den kan konstatere, om der er tale om statsstøtte, samt i bekræftende fald vurdere støttens forenelighed med EØS-aftalen:a) ethvert salg, som ikke blev afviklet på grundlag af et offentligt og betingelsesløst udbud, hvor det højeste eller eneste bud blev accepteret, ogb) ethvert salg uden offentligt og betingelsesløst udbud, hvor salgsprisen var mindre end markedsværdien, således som denne var fastlagt af uafhængige vurderingssagkyndige.18B.2.4. KlagerNår EFTA-Tilsynsmyndigheden modtager en klage eller andre bemærkninger fra tredjemand med påstand om, at der foreligger en statsstøtte i forbindelse med en aftale om offentlige myndigheders salg af jord og bygninger, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden antage, at der ikke foreligger statsstøtte, hvis de oplysninger, der gives af den pågældende EFTA-stat, viser, at de ovenfor anførte principper er blevet overholdt."(1) Dette kapitel svarer til EF-vejledningen (EFT C 209 af 10.7.1997, s. 3).(2) Artikel 49, stk. 2, i Rådets direktiv 91/674/EØF (EFT L 374 af 31.12.1991, s. 7), jf. punkt 12.B i bilag IX til EØS-aftalen.(3) Se EFTA-Tilsynsmyndighedens proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte. Kapitel 12 svarende til Kommissionens meddelelse om de minimis-reglerne offentliggjort i EFT C 68 af 10.7.1997, s. 9.


title: Addendum til Rådets afgørelse 2007/543/EF af 23. juli 2007 om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen) ( EUT L 200 af 1.8.2007 )

text:
               30.10.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 284/26

      ADDENDUM

   til Rådets afgørelse 2007/543/EF af 23. juli 2007 om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen)
   (Den Europæiske Unions Tidende L 200 af 1. august 2007)
   Den bulgarske og den rumænske udgave af følgende konvention og protokoller offentliggøres i specialudgaven af EU-Tidende på et senere tidspunkt.
   Europol-konventionen og protokollerne af:

               —

               24. juli 1996

               —

               19. juni 1997

               —

               30. november 2000

               —

               28. november 2002

               —

               27. november 2003.


Avis juridique important

|

52001XG0412(02)

Rådets afgørelse af 15. marts 2001 om tilpasning af vederlag og tillæg til Europols ansatte

EF-Tidende nr. C 112 af 12/04/2001 s. 0007 - 0008

Rådets afgørelseaf 15. marts 2001om tilpasning af vederlag og tillæg til Europols ansatte(2001/C 112/02)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til Rådets retsakt af 3. december 1998 om vedtagelse af vedtægten for Europols personale(1) (i det følgende benævnt "vedtægten"), særlig artikel 44,under henvisning til Kongeriget Sveriges initiativ(2),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,under henvisning til styrelsesrådets undersøgelse af vederlagene til Europols ansatte, ogud fra følgende betragtninger:(1) Styrelsesrådet har i sin undersøgelse taget hensyn til ændringer i leveomkostningerne i Haag, til ændringer af lønningerne til offentligt ansatte i medlemsstaterne samt til behovet for nyansættelser i Europol.(2) Denne undersøgelse for perioden mellem 1. juli 1999 og 1. juli 2000 berettiger en stigning på 3,7 % af vederlagene.(3) Rådet skal på grundlag af undersøgelsen med enstemmighed træffe afgørelse om tilpasning af vederlag og tillæg til Europols ansatte -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Personalevedtægten ændres således:1) Med virkning fra 1. juli 1999 foretages følgende ændringer:a)>TABELPOSITION>b) i artikel 59, stk. 3, ændres "812,38 EUR" til "842,44 EUR"c) i artikel 59, stk. 3, ændres "1624,76 EUR" til "1684,88 EUR"d) i artikel 60, stk. 1, ændres "216,63 EUR" til "224,65 EUR"e) i artikel 2, stk. 1, i bilag 5 ændres "226,48 EUR" til "234,86 EUR"f) i artikel 3, stk. 1, i bilag 5 ændres "9847,03 EUR" til "10211,37 EUR"g) i artikel 3, stk. 1, i bilag 5 ændres "2215,58 EUR" til "2297,56 EUR"h) i artikel 3, stk. 2, i bilag 5 ændres "13293,49 EUR" til "13785,35 EUR"i) i artikel 4, stk. 1, i bilag 5 ændres "984,70 EUR" til "1021,13 EUR"j) i artikel 4, stk. 1, i bilag 5 ændres "738,53 EUR" til "765,86 EUR"k) i artikel 4, stk. 1, i bilag 5 ændres "492,35 EUR" til "510,57 EUR"l) i artikel 4, stk. 1, i bilag 5 ændres "393,88 EUR" til "408,45 EUR".2) Med virkning fra dagen for denne afgørelses ikrafttræden- ændres "0,20 EUR" til "0,21 EUR" i artikel 7, stk. 3, i bilag 5.Artikel 2Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft dagen efter vedtagelsen.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. marts 2001.På Rådets vegneM.-I. KlingvallFormand(1) EFT C 26 af 30.1.1999, s. 23.(2) EFT C 18 af 19.1.2001, s. 7.


title: Regler om forbuddet mod rygning i Europa-Parlamentets bygninger — Præsidiets afgørelse af 23. marts 2011

text:
               2.4.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 102/8

         REGLER OM FORBUDDET MOD RYGNING I EUROPA-PARLAMENTETS BYGNINGER
   Præsidiets afgørelse af 23. marts 2011
   2011/C 102/04
   PRÆSIDIET HAR,
   under henvisning til forretningsordenens artikel 23, stk. 2,
   under henvisning til udtalelsen fra Det Rådgivende Udvalg for Forebyggelse og Beskyttelse på Arbejdspladsen afgivet den 11. februar 2011,
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I sin beslutning af 24. oktober 2007 om grønbogen: Mod et Europa uden tobaksrøg: politiske valgmuligheder på EU-plan (1) og af 26. november 2009 om røgfri miljøer (2) opfordrer Europa-Parlamentet Præsidiet til, som led i deres forpligtelse til at foregå med et godt eksempel over for medlemsstaterne, at indføre et fuldstændigt forbud mod tobaksrygning i alle Parlamentets bygninger uden undtagelse og med øjeblikkelig virkning.

               (2)

               På grundlag af Rådets afgørelse 2004/513/EF har Den Europæiske Union ratificeret Verdenssundhedsorganisationens (WHO) rammekonvention om tobakskontrol, hvor de kontraherende parter i artikel 8, stk. 1, erkender, at det af den videnskabelige dokumentation entydigt fremgår, at eksponering for tobaksrøg forårsager dødsfald, sygdom og handicap, og i artikel 8, stk. 2, forpligter sig til at vedtage effektiv lovgivning, gennemførelsesbestemmelser og/eller andre effektive foranstaltninger, som giver beskyttelse mod eksponering for tobaksrøg på indendørs arbejdspladser.

               (3)

               I Rådets direktiv 89/391/EØF bestemmes i artikel 5, at arbejdsgiveren har pligt til at sikre arbejdstagernes sikkerhed og sundhed i alle forhold, der er forbundet med arbejdet.

               (4)

               Eftersom der foreligger gyldig videnskabelig dokumentation for, at passiv rygning er en alvorlig trussel mod sundheden, har Parlamentet pligt til at beskytte medlemmerne, personalet og andre brugere af dets bygninger mod sundhedsrisici, der kan undgås, og ubehag som følge af passiv rygning.

               (5)

               Som arbejdsgiver har Europa-Parlamentet en retlig forpligtelse til at beskytte sit personale mod sundhedsrisici på arbejdsstedet.

               (6)

               Europa-Parlamentet skal som institution træffe alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at beskytte sig mod potentielle erstatningskrav.

               (7)

               I lyset af de sundhedsmæssige risici, der er forbundet med passiv og aktiv rygning, er det ønskeligt, at Europa-Parlamentet giver oplysninger til sine medlemmer, assistenter og personale med henblik på at forbedre forståelsen af risikoen for passiv og aktiv rygning og tilbyder programmer, der støtter dem, der ønsker at stoppe med at ryge.

               (8)

               Europa-Parlamentet støtter derfor målsætningen om at skabe et fuldstændigt røgfrit miljø i Parlamentets bygninger med specifik undtagelse af særligt udpegede områder inden for dens bygninger.

               (9)

               Det er nødvendigt at sikre en effektiv håndhævelse af forbuddet mod rygning i henhold til disse regler. Dette forbud skal derfor suppleres med passende procedurer, hvorved det vil være muligt at sikre, at der i givet fald pålægges sanktioner, der er effektive, står i et rimeligt forhold til overtrædelsen og har en afskrækkende virkning.

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Rygning er forbudt i alle Europa-Parlamentets bygninger, herunder i dets informationskontorer i medlemsstaterne og forbindelseskontoret i Washington, alene med undtagelse af særligt udpegede områder, der er anført i bilaget.
   Kvæstorerne kan træffe afgørelse om eventuelle senere ændringer af bilaget.
   2.   Rygning er endvidere forbudt i tjenestebiler og alle andre transportmidler, der stilles til rådighed af institutionen.
   Artikel 2
   1.   Medlemmerne, deres assistenter og personalet underrettes om disse regler.
   2.   Der skal ved klar skiltning ved indgangene og overalt på offentlige områder i Europa-Parlamentets bygninger gøres opmærksom på, at rygning er forbudt uden for de særligt udpegede områder angivet i bilaget. Rygeområdernes nøjagtige placering angives klart, således at medlemmerne, deres assistenter og personalet informeres om, hvor rygning er tilladt. Der må ikke være askebægre til rådighed på de offentlige områder i Parlamentets bygninger med undtagelse af de særligt udpegede områder og områder tæt på indgangene til Parlamentets bygninger.
   3.   Lederne af de politiske grupper skal over for medlemmer og personale i deres respektive grupper gøre opmærksom på behovet for, at disse regler overholdes.
   Artikel 3
   I samarbejde med Det Rådgivende Udvalg for Forebyggelse og Beskyttelse på Arbejdspladsen udarbejder Generaldirektoratet for Personale en politik for forebyggelse af faren ved aktiv og passiv rygning ved at gennemføre en integreret pakke med foranstaltninger med henblik på at give medlemmerne af Parlamentet, assistenter og personale oplysninger for at forbedre forståelsen af risikoen ved passiv og aktiv rygning og tilbyde programmer, der støtter dem, der ønsker at stoppe med at ryge.
   Artikel 4
   Enhver person, der ikke overholder disse regler, skal in situ anmodes om at stoppe med at ryge (mundtlig påmindelse). Generalsekretæren er ansvarlig for at sikre, at denne regel overholdes.
   Artikel 5
   1.   Ethvert medlem, der selv efter en mundtlig påmindelse i henhold til artikel 4, fortsætter med at undlade at overholde disse regler, pålægges under kvæstorernes og formandens myndighed sanktionerne fastsat i artikel 6.
   2.   Enhver tjenestemand, ethvert andet personale eller enhver akkrediterede assistent, der selv efter en mundtlig påmindelse i henhold til artikel 4, fortsætter med at undlade at overholde disse regler, pålægges under generalsekretærens myndighed sanktionerne fastsat i artikel 7.
   3.   Enhver lokal assistent, besøgende eller anden person, der er trådt ind i Parlamentets bygninger (f.eks. personale fra tjenesteydere og eksterne virksomheder), der selv efter en mundtlig påmindelse i henhold til artikel 4, fortsætter med at undlade at overholde disse regler, pålægges under generalsekretærens myndighed sanktionerne fastsat i artikel 8.
   Artikel 6
   1.   Generalsekretæren indberetter navnet på ethvert medlem, der nægter at overholde disse regler, til kvæstorerne. Derefter retter kvæstorerne en formel henvendelse (skriftlig påmindelse — »gult kort«) til medlemmet og oplyser den pågældende om, at der ved gentagne overtrædelser af disse regler vil blive pålagt økonomiske sanktioner.
   2.   Såfremt et medlem gentagne gange overtræder disse regler, træffer formanden på forslag fra kvæstorerne en afgørelse, der pålægger det pågældende medlem en økonomisk sanktion (»rødt kort«). Sanktionens størrelse svarer til størrelsen af dagpengesatsen for et døgn. Dette beløb trækkes direkte fra medlemmets godtgørelse for generelle udgifter.
   3.   Et medlem, der er blevet pålagt en sanktion, kan indgive en skriftlig klage inden femten arbejdsdage fra meddelelsen til formanden. En sådan klage har opsættende virkning. Præsidiet meddeler klageren sin begrundede afgørelse inden for en frist på to måneder fra den dag, hvor klagen blev indgivet.
   Artikel 7
   1.   Såfremt en tjenestemand, et andet medlem af personalet eller en akkrediteret assistent gentagne gange overtræder disse regler retter generalsekretæren en formel henvendelse (skriftlig påmindelse — »gult kort«) til den pågældende og oplyser denne om, at der ved gentagne overtrædelser af disse regler vil blive pålagt disciplinære sanktioner.
   2.   Såfremt tjenestemanden, den ansatte eller den akkrediterede assistent fortsat overtræder disse regler indledes en disciplinærsag i overensstemmelse med personalevedtægten.
   3.   Enhver person, der er blevet pålagt en sanktion i henhold til denne artikel, kan indbringe en klage til ansættelsesmyndigheden i overensstemmelse med personalevedtægtens artikel 90 i vedtægten for tjenestemænd og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber, der fuldt ud finder anvendelse.
   Artikel 8
   Såfremt en lokal assistent, besøgende eller anden person, der er trådt ind i Parlamentets bygninger gentagne gange overtræder disse regler, vil den pågældende person in situ blive eskorteret til bygningens udgang.
   Artikel 9
   Disse regler træder i stedet for Præsidiets afgørelse af 13. juli 2004 om fastsættelse af regler om rygning i Europa-Parlamentets bygninger. De træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 10
   Disse regler evalueres to år efter deres ikrafttræden.

      (1)  P6_TA(2007) 0471.

      (2)  P7_TA(2009) 0100.

      BILAG
      Listen over særligt udpegede rygeområder:

                     Bruxelles

                                          1.

                                          ASP 00G110 ES

                              Medlemmernes bar (to rygekabiner)

                                          2.

                                          PHS 03C011 ES

                              lokale ved siden af Chamber Bar

                     Luxembourg

                                          1.

                                          KAD 00C720b RE

                                          2.

                                          GOL 00A700b RE

                                          3.

                                          SCH 01A701 RE

                                          4.

                                          TOA 00A891 CI

                              opholdsområde (en rygekabine)

                                          5.

                                          TOB 00B834 ES

                                          6.

                                          PRE 00A720 ES

                              en rygekabine

                     Strasbourg

                                          1.

                                          WIC M-1721 RE

                              Svanebaren

                                          2.

                                          LOW C01101

                              Medlemmernes bar (en rygekabine)


title: 2010/778/EU: Kommissionens afgørelse af 15. december 2010 om ændring af beslutning 2006/944/EF om fastsættelse, i medfør af Rådets beslutning 2002/358/EF, af de respektive emissionsniveauer, der i medfør af Kyoto-protokollen tildeles Fællesskabet og hver af dets medlemsstater (meddelt under nummer K(2010) 9009)

text:
               16.12.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 332/41

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 15. december 2010
   om ændring af beslutning 2006/944/EF om fastsættelse, i medfør af Rådets beslutning 2002/358/EF, af de respektive emissionsniveauer, der i medfør af Kyoto-protokollen tildeles Fællesskabet og hver af dets medlemsstater
   (meddelt under nummer K(2010) 9009)
   (2010/778/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets beslutning 2002/358/EF af 25. april 2002 om godkendelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og om den fælles opfyldelse af forpligtelserne i forbindelse hermed (1), særlig artikel 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I Kommissionens beslutning 2006/944/EF (2) fastsættes emissionsniveauerne for Unionen og dens medlemsstater for de fem år, Kyoto-protokollens første forpligtelsesperiode varer.

               (2)

               De emissionsniveauer, der er fastsat i beslutning 2006/944/EF, er baseret på midlertidige data, eftersom de endelige emissionstal for referenceåret ikke var fastlagt den 31. december 2006.

               (3)

               Efter at de revisioner, der har fundet sted i henhold til artikel 8 i Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer, nu er fuldført, bør de endelige respektive emissionsniveauer, der tildeles Unionen og hver enkelt medlemsstat, nu fastsættes efter den metode, der er fastlagt i beslutning 2006/944/EF.

               (4)

               Danmark har konsekvent udtrykt bekymring vedrørende sine emissioner for referenceåret på grund af de exceptionelt lave emissioner for referenceåret, som var angivet i den rapport, landet forelagde i medfør af artikel 23 i Kommissionens beslutning 2005/166/EF (3). For i fuldt omfang at tage hensyn til Danmarks særlige og enestående situation, som Rådet anerkendte i 2002 i forbindelse med den proces, der førte til vedtagelsen af beslutning 2002/358/EF, som følge af landets usædvanligt lave emissioner for referenceåret og den kendsgerning, at det har en af de højeste kvantitative emissionsreduktionsforpligtelser i henhold til bilag II til nævnte beslutning, bør Unionen overføre 5 millioner tildelte enheder til Danmark udelukkende med henblik på at overholde forpligtelserne i den første forpligtelsesperiode under Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer. Kommissionen har taget behørigt hensyn til Danmarks forpligtelse til at annullere enhver tildeling, der måtte restere af denne overførsel, ved udgangen af den første forpligtelsesperiode.

               (5)

               Beslutning 2006/944/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (6)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I beslutning 2006/944/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 2 affattes således:
               »Artikel 2
               Forskellen på 19 357 532 ton kuldioxidækvivalent mellem Unionens emissionsniveauer og summen af emissionsniveauerne for de i bilag II til beslutning 2002/358/EF opførte medlemsstater udstedes af Unionen som tildelte enheder.«

               2)

               Bilaget erstattes af bilaget til denne afgørelse.

         Artikel 2
   Den centrale administrator for Unionens register overfører fem millioner (5 000 000) af disse tildelte enheder til partskontoen i Danmarks register.
   Artikel 3
   Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 2010.

            På Kommissionens vegne

         Connie HEDEGAARD

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 130 af 15.5.2002, s. 1.

      (2)  EUT L 358 af 16.12.2006, s. 87.

      (3)  EUT L 55 af 1.3.2005, s. 57.

      BILAG

         Respektive emissionsniveauer udtrykt i ton kuldioxidækvivalent, der tildeles Unionen og dens medlemsstater for den første forpligtelsesperiode for kvantitativ emissionsbegrænsning og -reduktion under Kyoto-protokollen

                  Den Europæiske Union (1)

                  19 621 381 509

                  Belgien

                  673 995 528

                  Danmark

                  273 827 177

                  Tyskland

                  4 868 096 694

                  Irland

                  314 184 272

                  Grækenland

                  668 669 806

                  Spanien

                  1 666 195 929

                  Frankrig

                  2 819 626 640

                  Italien

                  2 416 277 898

                  Luxembourg

                  47 402 996

                  Nederlandene

                  1 001 262 141

                  Østrig

                  343 866 009

                  Portugal

                  381 937 527

                  Finland

                  355 017 545

                  Sverige

                  375 188 561

                  Det Forenede Kongerige

                  3 396 475 254

                  Bulgarien

                  610 045 827

                  Tjekkiet

                  893 541 801

                  Estland

                  196 062 637

                  Cypern

                  ikke relevant

                  Letland

                  119 182 130

                  Litauen

                  227 306 177

                  Ungarn

                  542 366 600

                  Malta

                  ikke relevant

                  Polen

                  2 648 181 038

                  Rumænien

                  1 279 835 099

                  Slovenien

                  93 628 593

                  Slovakiet

                  331 433 516

         (1)  Med henblik på fælles opfyldelse af forpligtelserne i artikel 3, stk. 1, i Kyoto-protokollen i overensstemmelse med protokollens artikel 4, jf. beslutning 2002/358/EF, med virkning for de medlemsstater, der er opført i beslutningens bilag II.