Avis juridique important

|

32001B0449

2001/449/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 4. april 2001 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1999: sektion IV — Domstolen, sektion V — Revisionsretten, sektion VI, del B — Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 160 af 15/06/2001 s. 0038 - 0042

Europa-Parlamentets afgørelseaf 4. april 2001om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1999: sektion IV - Domstolen, sektion V - Revisionsretten, sektion VI, del B - Regionsudvalget(2001/449/EF)EUROPA-PARLAMENTET,der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 1999 (SEK(2000) 539 - C5-0312/2000),der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 1999 med instutionernes svar(1) (C5-0617/2000) og særberetning nr. 5/2000 om Domstolens udgifter til lokaler og bygninger (annekserne "Erasmus", "Thomas More" og "Anneks C"), med Domstolens svar(2),der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring om regnskabernes rigtighed og lovligheden og den formelle rigtighed af de underliggende transaktioner, jf. EF-traktatens artikel 248 (C5-0617/2000),der henviser til Rådets henstilling at 12. marts 2001 (C5-0127/2001),der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10,der henviser til finansforordningens artikel 22, stk. 2 og 3,der henviser til den beretning, det har fået forelagt om gennemførelsen af bevillingerne under artikel 270 (De Europæiske Fællesskabers Tidende) i Revisionsrettens budget,der henviser til den beretning, det har fået forelagt af Regionsudvalget om alle de automatisk fremførte bevillinger fra 1997 til 1998 og fra 1998 til 1999, hvor bortfaldsraten var på over 10 % (sektion VI, del B, i det almindelige budget),der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0108/2001), ogud fra følgende betragtninger:A. Det har i sin egenskab af budgetkontrolmyndighed pligt til at foretage en vurdering af, hvorvidt fællesskabsbudgettet gennemføres på korrekt og effektiv vis, samt skal tage stilling til de forskellige særberetninger fra Revisionsretten.B. Denne vurdering bør omfatte ikke alene en kontrol af den måde, skatteydernes penge er blevet brugt på - dvs. at der ikke er begået uregelmæssigheder eller svig - men også en regulær gennemgang af fællesskabsbudgettets effektivitet og indvirkning som led i gennemførelsen af de politikker og mål, der er skabt grundlag for i traktaterne og den afledte ret.C. Alle institutioner samt rådgivende og specialiserede organer bør i lige høj grad bestræbe sig på at yde en effektiv og kompetent tjeneste og kort sagt give valuta for pengene.D. Rådets udgifter har ændret sig fra at være af rent administrativ til at være af mere aktionsmæssig karakter som følge af de nye ansvarsområder fælles forsvars- og udenrigspolitik og retlige og indre anliggender.E. Revisionsretten har været i stand til at oplyse fejlprocenter inden for landbrugsudgifterne, hvilket har været særdeles nyttigt for en forbedring af budgetkontrollen.DomstolenLokale- og ejendomspolitik1. konstaterer, at opførelsen af annekserne til Justitspalæet (anneks A eller Erasmus, anneks B eller Thomas More og anneks C) i højere grad har været betinget af Domstolens stadigt stigende behov for flere lokaler end af en overordnet lokale- og ejendomspolitik2. beklager de omstændigheder, der førte til, hvad Domstolen betegner som en "formel uregelmæssighed" bestående i, at disse bygninger har været benyttet i perioden 1989-1994, uden at der forelå en skriftlig lejekontrakt, og at lejen, der beløb sig til ca. 35 mio. ECU, blev betalt som acontobeløb, der skulle reguleres senere på betingelser, der var i strid med finansforordningens bestemmelser3. tager til efterretning, at de relevante luxembourgske myndigheder først forelagde et udkast til lejekontrakt for Erasmus-Bygningen i 1989, dvs. næsten fem år efter at afgørelsen om at opføre bygningen var truffet, og seks måneder efter at bygningen var taget i brug4. mærker sig, at Domstolen i skrivelse fra justitssekretæren af 8. maj 1989 til de relevante luxembourgske myndigheder udtrykte ønske om at undgå, at Thomas More-Bygningen og anneks C blev taget i brug uden skriftlig lejekontrakt, og tager til efterretning, at de luxembourgske myndigheder forlangte en ekstremt høj leje for disse bygninger, en faktor som kun kunne forhale forhandlingerne5. mærker sig i særdeleshed Domstolens kommentarer med hensyn til betingelserne for kontrollen med bygge- og finansieringsomkostningerne for de tre bygninger (punkt 4.1.2 i særberetning nr. 5/2000); er på baggrund heraf og af de foregående punkter af den opfattelse, at de luxembourgske myndigheder ikke har vist den grad af konstruktiv samarbejdsvilje, man med rette kunne forvente af et værtsland, der aktivt støtter en politik, som tager sigte på etablering af fællesskabsinstitutioner i det pågældende land; mener følgelig, at de luxembourgske myndigheder bærer en del af ansvaret for, at Domstolen har benyttet bygningerne uden skriftlige lejekontrakter, samt for en række af de mangler, Revisionsretten påpeger (utilstrækkelig kontrol osv.)6. påpeger, at Revisionsretten efter anmodning fra budgetmyndigheden i 1996 udarbejdede en teknisk udtalelse om de finansielle forpligtelser i forbindelse med Domstolens bygninger; henviser endvidere til, at denne udtalelse ikke indeholdt nogen kritik af de juridiske og finansielle betingelser for den lejeaftale med henblik på senere køb af bygningerne, der blev indgået mellem Domstolen og Luxembourg i 1994, hvorfor Parlamentets Budgetudvalg kunne godkende forudbetalinger i medfør af den pågældende aftale (jf. bevillingsoverførsel 27/96); undrer sig over, at Revisionsrettens forbehold med hensyn til disse forhold, som refereret i punkt 20, litra e), i særberetning nr. 5/2000, ikke blev luftet i den tekniske udtalelse fra 19967. mener, at tiden nu - næsten syv år efter indgåelsen af lejeaftalen med købsoption af 15. november 1994 - er inde til at fastlægge betingelserne for den endelige afregning; konstaterer, at Domstolen og de luxembourgske myndigheder med henblik herpå i fællesskab har udpeget en ekspert, der bl.a. har til opgave:- at beregne de udgifter, der ikke vil komme til at indgå i den endelige afregning- at foretage detaljerede undersøgelser af uregelmæssigheder i forbindelse med fakturering, som Revisionsretten har påpeget- at vurdere, hvorvidt kravet om beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser generelt er blevet opfyldt tilfredsstillendeforventer at blive orienteret om ekspertens konklusioner hurtigst muligt og under alle omstændigheder i god tid inden førstebehandlingen af budgetforslaget for 2002Gennemførelse med hensyn til artikel 270 (De Europæiske Fællerskabers Tidende)8. tager beretningen fra Domstolen om gennemførelsen af bevillingerne under artikel 270(3) til efterretning; opfordrer Domstolen til at sikre, at Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer udarbejder og fremsender opgørelserne vedrørende de tekster, Domstolen offentliggør i EFT, på korrekt vis og således bidrager til en optimal forvaltning af bevillingerne på denne postFinanskontrol og intern revision9. opfordrer Domstolen til at analysere muligheden for at udnævne en intern revisor, som er uafhængig af finansinspektøren, samt til at rapportere til Europa-Parlamentet om resultatet af denne analyseRevisionsretten10. er foruroliget over, at Revisionsretten endnu ikke formelt har vedtaget at imødekomme Parlamentets anmodning om at angive de medlemsstater, som gør sig skyldige i forsømmelser, med navns nævnelse; tror, at dette kunne udgøre et værdifuldt redskab til at forbedre budgetkontrollen med Fællesskabets udgifter11. hilser med tilfredshed den voksende tendens hos Revisionsretten til ikke blot at vurdere den rent regnskabsmæssige side af EU's aktiviteter, men også deres effektivitet og virkninger12. kan ikke acceptere, at Revisionsretten nægter at sætte tal på fejlprocenten og forlanger, at den gør mere detaljeret rede for resultaterne af DAS-revisionerne både på geografisk og sektorrelateret grundlag13. opfordrer Revisionsretten til at indføre en "Richter-skala" for fejl, som går lige fra små administrative forglemmelser over forskellige former for fejl til decideret bedrageri, med henblik på bedre at kunne vurdere graden af fejl14. opfordrer Revisionsretten til yderligere at udbygge sine forbindelser med nationale revisionsmyndigheder i medlemsstaterne og i ansøgerlandene med henblik på at udbygge det revisionsarbejde, de udfører inden for de områder af Fællesskabets indtægter og udgifter, hvor forvaltningsansvaret er delt15. henviser til punkt 2 i sin afgørelse af 7. oktober 1998 om decharge for gennemførelsen af 1996-budgettet, sektion IV - Domstolen, sektion V - Revisionsretten, sektion VI, del B - Regionsudvalget(4), hvori det foreslår Revisionsretten, at dets medlem med ansvar for administrative spørgsmål fra og med regnskabsåret 1997 systematisk inddrager Revisionsretten i de horisontale revisioner; beklager, at efterfølgende årsberetninger, herunder årsberetningen for 1999, ikke vidner om, at dette forslag er blevet fulgt16. opfordrer Revisionsretten til fortsat at forbedre sine arbejds- og rapporteringsmetoder med henblik på at lette dechargemyndighedernes arbejde og især sikre kontinuiteten fra år til år17. opfordrer Revisionsretten til at analysere muligheden for at udnævne en intern revisor, som er uafhængig af finansinspektøren, samt til at rapportere til Parlamentet om resultatet af denne analyse18. opfordrer Revisionsrettens medlemmer til at offentliggøre erklæringerne om deres økonomiske interesser på Internettet19. anmoder Revisionsretten om som en selvfølge og fra og med indeværende regnskabsår at udvide sine revisioner til også at omfatte Rådet, således at Parlamentet i givet fald får mulighed for at fremsætte bemærkninger til gennemførelsen af denne institutions budget som led i dechargeprocedurenRegionsudvalget20. glæder sig over den indsats, Regionsudvalget har gjort for at gennemføre en evaluering af de virkninger, dets arbejde har, og opfordrer dets partnerinstitutioner til at medvirke ved denne evaluering, bl.a. ved at fremsætte henstillinger til forbedring af Regionsudvalgets bidrag til udformningen af politik på europæisk plan; ser frem til at modtage årlige evalueringer, som bl.a. fokuserer på følgende spørgsmål:- det hensigtsmæssige i at afgive udtalelser til de øvrige institutioner- optimal udnyttelse af personalet- hvordan samarbejdsaftalen med Det Økonomiske og Sociale Udvalg fungerer- interinstitutionelt samarbejde, navnlig med henblik på forbedret effektivitet i udnyttelsen af midlerne til administration i form af stordriftsfordele inden for f.eks. ansættelse, sikkerhed, dokumentationstjenester, bygningsforvaltning og cateringfaciliteter21. mærker sig den beretning, det har fået forelagt, om de bevillinger, der fremførtes automatisk fra 1997 til 1998 og fra 1998 til 1999, hvor bortfaldsraten var på over 10 %(5); mener, at en stor del af disse bortfaldne bevillinger kan tilskrives bestemmelser, der kræver en stramning (sen forelæggelse af dokumentation vedrørende sprogkurser for medlemmer), utilstrækkelig planlægning på administrativt og politisk plan (annullering af eller for højt anslåede tjenesterejseordrer, annullering af udvalgsmøder ved årets udgang), sen fakturering fra Den Fælles Tolke- og Konferencetjenestes side, for høje overslag med henblik på at undgå risikoen for, at bevillingerne ikke slår til osv.; anmoder Regionsudvalget om at tage de nødvendige skridt til at afhjælpe denne situation, i givet fald i samarbejde med andre berørte institutioner22. tager Revisionsrettens konstatering (punkt 6.23 i årsberetningen for 1999) til efterretning, i henhold til hvilken Regionsudvalget i februar 2000 strammede sine bestemmelser om rejseudgifter samt rejse- og mødedagpenge yderligere23. konstaterer, at Den Fælles Organisationsstruktur med ØSU udløb i 1999 og den 1. januar 2000 blev afløst af en samarbejdsaftale mellem de to udvalg (der skal tages op til revision hvert år), som opretholder fælles aktioner i størstedelen af afdelingerne, dog med selvstændige finans- og personaleafdelinger; forventer, at der i forbindelse med den årlige revision foretages en vurdering af de fastslåede og forventede behov i begge udvalg24. bemærker, at Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget i regnskabsåret 1999 fortsatte forhandlingerne med ejerne af Belliard-komplekset, og at de i overensstemmelse med budgetmyndighedens politik godtgjorde Parlamentet lejen for bygningerne; noterer sig endvidere, at disse forhandlinger endelig mundede ud i en leje/købe-aftale i december 2000; agter at behandle betingelserne for denne aftale som led i næste års dechargeprocedure25. glæder sig over de betydelige besparelser for EU-budgettet, der er resultatet af tjenester, der er fælles med Det Økonomiske og Sociale Udvalg, og opmuntrer andre institutioner til at følge dette eksempel, f.eks. ved at dele biblioteksfaciliteter26. opfordrer Regionsudvalget til at analysere muligheden for at udnævne en intern revisor, som er uafhængig af finansinspektøren, samt til at rapportere til Europa-Parlamentet om resultatet af denne analyse27. konstaterer, at den af Regionsudvalget trufne afgørelse om betingelser og nærmere vilkår for de interne undersøgelser i forbindelse med bekæmpelse af svig, bestikkelse og enhver anden ulovlig aktivitet til skade for Fællesskabernes interesser afviger fra den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999(6), uden at der foreligger nogen teknisk begrundelse herfor; konstaterer desuden, at medlemmerne og de ansatte i Regionsudvalget på grund af denne afvigelse fratages deres ret til, som fastsat i den interinstitutionelle aftale, at henvende sig direkte til OLAF uden at informere formanden eller generalsekretærenAgenturer28. opfordrer Kommissionen til:i) at sikre, at erfaringerne med oprettelse af decentrale organer samles i en pulje, så de kan udnyttes ved oprettelsen af nye decentrale organer (f.eks. Den Europæiske Fødevareautoritet og Det Europæiske Agentur for Sikkerhed til Søs)ii) at udarbejde et decentraliseret system, der muliggør aktivitetsbaseret forvaltning af de decentrale organer, herunder kontrol, revision eller evaluering af personale, tjenesterejser, dokumenter og inventar, i overensstemmelse med det integrerede system for forvaltning af midler (IRMS)iii) systematisk at fremsende alle revisioner vedrørende nedenstående decentrale organer, som foretages af finansinspektøren eller de relevante generaldirektorater, til dechargemyndigheden og Revisionsretten1. Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Thessaloniki2. Det Europæiske Institut for Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene, Dublin3. Det Europæiske Miljøagentur, København4. Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Torino5. Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, Lissabon6. Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering, London7. Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur, Bilbao8. Det Europæiske Overvågningscenter for Racisme og Fremmedhad, Wien9. Det Europæiske Genopbygningsagentur for Kosovo (Obnova), Thessaloniki10. Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked, Alicante11. EF-Sortsmyndigheden, Angers12. Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer, Luxembourg29. henviser til, at Parlamentet i sin beslutning af 13. april 2000 om decharge for regnskabsåret 1998 anmodede Revisionsretten om at foretage en omfattende analyse af revisionen af alle de decentrale organer; beklager, at Retten ikke har fulgt denne henstilling; opfordrer Revisionsretten til at:i) foretage præstationsorienterede fremfor rent finansielle revisionerii) forelægge en sammenlignende analyse af de decentrale organer baseret på bedste praksisiii) samordne sine revisioner med Kommissionen (Finanskontrollen og de relevante generaldirektorater)30. beklager, at tre af de decentrale organer (Torino, Lissabon og Angers) ikke har fremlagt budgetter for 1999, og at otte af de øvrige decentrale organer først gjorde det i december 1999; opfordrer de decentrale organer til at fremlægge deres budgetter inden begyndelsen af det nye regnskabsår31. opfordrer de decentrale organer til regelmæssigt at foretage og offentliggøre evalueringer af deres arbejde32. opfordrer sine fagudvalg til at kontrollere kvaliteten og virkningen af de forskellige decentrale organers arbejde og forsyne Budgetkontroludvalget med oplysninger herom i så god tid, at de kan behandles som led i den årlige dechargeprocedureDechargeafgørelse33. giver decharge til Domstolens justitssekretær og Revisionsrettens og Regionsudvalgets generalsekretærer for gennemførelsen af deres budgetter for regnskabsåret 199934. pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Regionsudvalget og alle de decentrale organer, der er nævnt i denne afgørelse og sørge for, at den offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende (L-udgaven).Europa-Parlamentets generalsekretærJulian PriestleyEuropa-Parlamentets formandNicole Fontaine(1) EFT C 342 af 1.12.2000.(2) EFT C 109 af 14.4.2000, s. 1.(3) Jf. Parlamentets afgørelse af 13. april 2000 om decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 1998: sektion IV - Domstolen, sektion V - Revisionsretten, sektion VI, del B - Regionsudvalget, punkt 3 (EFT C 40 af 7.2.2001. s 389).(4) EFT L 308 af 18.11.1998, s. 39.(5) Jf. Parlamentets afgørelse af 13. april 2000 om decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 1998, punkt 6 (EFT C 40 af 7.2.2001. s. 389).(6) EFT L 136 af 31.5.1999, s. 15.


title: 2014/505/EU: Rådets afgørelse af 23. juli 2014 om undertegnelse på vegne af Unionen og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Norge om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak for fartøjer, der fører Danmarks, Norges og Sveriges flag

text:
               30.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 224/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 23. juli 2014
   om undertegnelse på vegne af Unionen og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Norge om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak for fartøjer, der fører Danmarks, Norges og Sveriges flag

      (2014/505/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Overenskomsten om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak og Kattegat (»overenskomsten fra 1966«) mellem Danmark, Norge og Sverige blev undertegnet den 19. december 1966 og trådte i kraft den 7. august 1967.

               (2)

               I henhold til overenskomsten fra 1966 skulle der gives gensidig adgang for fartøjer fra Danmark, Norge og Sverige til at drive fiskeri i et område indtil fire sømil fra de respektive basislinjer i Skagerrak og Kattegat. Den fastsatte endvidere, at det berørte område fiskerimæssigt skulle betragtes som åbent hav, og at det derfor var flagstatsjurisdiktion, som skulle anvendes i forbindelse med f.eks. kontrol.

               (3)

               Da Danmark og Sverige tiltrådte Unionen i henholdsvis 1973 og 1995, blev Unionen ansvarlig for forvaltningen af overenskomsten fra 1966 på vegne af disse to medlemsstater.

               (4)

               Den 29. juli 2009 meddelte Norges udenrigsministerium Danmark, depositaren af overenskomsten fra 1966, at landet ønskede at opsige overenskomsten fra 1966 ved en formel opsigelse i overensstemmelse med overenskomsten, og overenskomsten fra 1966 udløb som følge heraf den 7. august 2012.

               (5)

               Rådet bemyndigede Kommissionen til på vegne af Unionen at indlede forhandlinger med Kongeriget Norge om en ny aftale om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak og Kattegat.

               (6)

               Disse forhandlinger resulterede i, at aftalen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Norge om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak for fartøjer, der fører Danmarks, Norges og Sveriges flag (»aftalen«), blev paraferet den 24. oktober 2013.

               (7)

               Aftalen bør undertegnes.

               (8)

               For at sikre, at EU-fartøjer fortsat har adgang til fiskeriet, bør aftalen anvendes midlertidigt i en periode på op til to år fra datoen for dens undertegnelse, indtil den træder i kraft —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Norge om gensidig adgang til fiskeri i Skagerrak for fartøjer, der fører Danmarks, Norges og Sveriges flag, med forbehold af indgåelse af nævnte aftale.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Aftalen anvendes midlertidigt i en periode på op til to år fra datoen for dens undertegnelse (1), indtil den træder i kraft.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2014.

            På Rådets vegne

         S. GOZI

            Formand

      (1)  Datoen for aftalens undertegnelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: Rådets afgørelse 2009/969/FUSP af 15. december 2009 om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for visse embedsmænd i Belarus, der er fastsat ved fælles holdning 2006/276/FUSP, og om ophævelse af fælles holdning 2009/314/FUSP

text:
               17.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 332/76

      RÅDETS AFGØRELSE 2009/969/FUSP
   af 15. december 2009
   om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for visse embedsmænd i Belarus, der er fastsat ved fælles holdning 2006/276/FUSP, og om ophævelse af fælles holdning 2009/314/FUSP
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 10. april 2006 fælles holdning 2006/276/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse embedsmænd i Belarus (1).

               (2)

               Ved fælles holdning 2009/314/FUSP af 6. april 2009 om ændring af fælles holdning 2006/276/FUSP (2) blev de restriktive foranstaltninger forlænget indtil den 15. marts 2010. Imidlertid blev de rejserestriktioner, der er rettet mod visse ansvarlige i Belarus, suspenderet indtil den 15. december 2009; forbuddet gjaldt dog stadig dem, der er impliceret i sagerne om de forsvundne personer fra 1999-2000, og formanden for den centrale valgkommission.

               (3)

               Rådet nåede den 17. november 2009 til enighed om, at i mangel af mærkbare fremskridt på de områder, der er fastlagt i Rådets konklusioner af 13. oktober 2008, bør de restriktive foranstaltninger, der er fastsat ved fælles holdning 2006/276/FUSP, forlænges indtil oktober 2010, idet suspensionen af de rejserestriktioner, der er rettet mod visse ledende personer i Belarus, med undtagelse af dem, der er impliceret i sagerne om de forsvundne personer fra 1999-2000, og formanden for den centrale valgkommission, ligeledes bør forlænges indtil oktober 2010. Ved udgangen af nævnte periode vil Rådet foretage en gennemgang af de restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Belarus. Rådet kan beslutte igen at anvende eller ophæve rejserestriktionerne til enhver tid i lyset af de belarussiske myndigheders handlinger på demokrati- og menneskerettighedsområdet.

               (4)

               Fælles holdning 2009/314/FUSP bør derfor ophæves —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   De restriktive foranstaltninger, der er fastsat ved fælles holdning 2006/276/FUSP, forlænges til den 31. oktober 2010.
   Artikel 2
   1.   Foranstaltningerne i artikel 1, stk. 1, litra b), i fælles holdning 2006/276/FUSP suspenderes indtil den 31. oktober 2010, for så vidt de gælder for Youri Nikolaïevich Podobed.
   2.   Foranstaltningerne i artikel 1, stk. 1, litra c), i fælles holdning 2006/276/FUSP suspenderes indtil den 31. oktober 2010.
   Artikel 3
   Denne afgørelse tages inden den 31. oktober 2010 op til fornyet vurdering på baggrund af situationen i Belarus.
   Artikel 4
   Fælles holdning 2009/314/FUSP ophæves.
   Artikel 5
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Artikel 6
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 2009.

            På Rådets vegne

         E. ERLANDSSON

            Formand

      (1)  EUT L 101 af 11.4.2006, s. 5.

      (2)  EUT L 93 af 7.4.2009, s. 21.


title: 2005/473/EF: Rådets afgørelse af 30. maj 2005 om beskikkelse af en østrigsk suppleant til Regionsudvalget

text:
               29.6.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 167/16

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 30. maj 2005
   om beskikkelse af en østrigsk suppleant til Regionsudvalget
   (2005/473/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,
   under henvisning til indstillingen fra Østrigs regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 22. januar 2002 afgørelse 2002/60/EF om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2002 til 25. januar 2006 (1).

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Edmund FREIBAUER, er trådt tilbage, hvilket Rådet blev underrettet om den 8. februar 2005 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Som suppleant til Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2006, beskikkes Johanna MIKL-LEITNER, Landesrätin, medlem af delstaten Niederösterreichs regering, som efterfølger for Edmund FREIBAUER.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. maj 2005.

            På Rådets vegne

         F. BODEN

            Formand

      (1)  EFT L 24 af 26.1.2002, s. 38.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/643 af 21. april 2016 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget, som foreslået af Den Italienske Republik

text:
               23.4.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 108/35

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/643
   af 21. april 2016
   om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget, som foreslået af Den Italienske Republik
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den italienske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 26. januar 2015, den 5. februar 2015 og den 23. juni 2015 afgørelse (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) og (EU) 2015/994 (3) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2015 til den 25. januar 2020.

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget efter udløbet af det mandat, på grundlag af hvilket Mauro D'ATTIS (Consigliere comunale di Brindisi) blev indstillet.

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Følgende beskikkes hermed som medlem af Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2020:

               —

               Mauro D'ATTIS, Assessore del Comune di Roccafiorita (ME) (ændret mandat).

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 21. april 2016.

            På Rådets vegne

         G.A. VAN DER STEUR

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse (EU) 2015/116 af 26. januar 2015 om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2015 til den 25. januar 2020 (EUT L 20 af 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rådets afgørelse (EU) 2015/190 af 5. februar 2015 om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2015 til den 25. januar 2020 (EUT L 31 af 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rådets afgørelse (EU) 2015/994 af 23. juni 2015 om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2015 til den 25. januar 2020 (EUT L 159 af 25.6.2015, s. 70).


title: 2006/491/EF,Euratom: Rådets afgørelse af  27. juni 2006  om fastsættelse af ansættelsesmyndigheden og den myndighed, der kan indgå ansættelseskontrakter, for Generalsekretariatet for Rådet

text:
               14.7.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 194/29

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 27. juni 2006
   om fastsættelse af ansættelsesmyndigheden og den myndighed, der kan indgå ansættelseskontrakter, for Generalsekretariatet for Rådet
   (2006/491/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, der er fastsat ved Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (1), særlig vedtægtens artikel 2 og ansættelsesvilkårenes artikel 6, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til EF-traktatens artikel 207, stk. 2, første afsnit, og Euratom-traktatens artikel 121, stk. 2, første afsnit, ledes Generalsekretariatet for Rådet af en generalsekretær, der er højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (i det efterfølgende benævnt »generalsekretæren«), bistået af en vicegeneralsekretær med ansvar for generalsekretariatets daglige drift.

               (2)

               I henhold til EU-traktatens artikel 28 og 41 finder bestemmelserne i EF-traktatens artikel 207 anvendelse på bestemmelserne vedrørende de områder, der er nævnt i henholdsvis afsnit V og VI i EU-traktaten.

               (3)

               Efter at Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 af 22. marts 2004 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og af ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne (2) er trådt i kraft, hvilket blandt andet har medført en ændring af karrierestrukturen for tjenestemænd og øvrige ansatte ved De Europæiske Fællesskaber, bør der vedtages en ny afgørelse om fastsættelse af ansættelsesmyndigheden og den myndighed, der kan indgå ansættelseskontrakter, for Generalsekretariatet for Rådet, og Rådets afgørelse 1999/692/EF, EKSF, Euratom af 20. oktober 1999 om fastsættelse af ansættelsesmyndigheden for Generalsekretariatet for Rådet bør ophæves (3) —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   De beføjelser, som ifølge vedtægten for tjenestemænd er tillagt ansættelsesmyndigheden og ifølge ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte den myndighed, der kan indgå ansættelseskontrakter, udøves for så vidt angår Generalsekretariatet for Rådet af:

               a)

               Rådet, når det drejer sig om generalsekretæren og vicegeneralsekretæren

               b)

               Rådet, på forslag af generalsekretæren, ved anvendelse af vedtægtens artikel 1a, 30, 34, 41, 49, 50 og 51 på generaldirektører; generalsekretæren kan overdrage sin forslagsbeføjelse til vicegeneralsekretæren

               c)

               generalsekretæren i alle andre tilfælde; generalsekretæren kan overdrage sine beføjelser til vicegeneralsekretæren.
               Vicegeneralsekretæren kan helt eller delvis overdrage de beføjelser, som han har fået overdraget af generalsekretæren, til generaldirektøren for administrationen for så vidt angår anvendelsen af ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte samt anvendelsen af vedtægten på tjenestemænd i ansættelsesgruppe AST. Denne overdragelse af beføjelser kan ikke omfatte beføjelser, som han måtte have fået overdraget med hensyn til tjenestemænds udnævnelse og udtræden af tjenesten og med hensyn til ansættelse af øvrige ansatte.

         Artikel 2
   Afgørelse 1999/692/EF, EKSF, Euratom ophæves.
   Artikel 3
   Denne afgørelse får virkning på dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 27. juni 2006.

            På Rådets vegne

         J. PRÖLL

            Formand

      (1)  EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 2104/2005 (EUT L 337 af 22.12.2005, s. 7).

      (2)  EUT L 124 af 27.4.2004, s. 1.

      (3)  EFT L 273 af 23.10.1999, s. 12.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/2007 af 10. november 2015 om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant i Bosnien-Hercegovina

text:
               11.11.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 294/64

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/2007
   af 10. november 2015
   om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant i Bosnien-Hercegovina
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 33 og artikel 31, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 19. januar 2015 afgørelse (FUSP) 2015/77 (1) om udnævnelse af Lars-Gunnar WIGEMARK til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) i Bosnien-Hercegovina. EUSR's mandat udløber den 31. oktober 2015.

               (2)

               EUSR's mandat bør forlænges for en yderligere periode på 16 måneder.

               (3)

               EUSR gennemfører mandatet under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den Europæiske Unions særlige repræsentant
   Mandatet for Lars-Gunnar WIGEMARK som Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) i Bosnien-Hercegovina forlænges herved indtil den 28. februar 2017. Rådet kan beslutte, at EUSR's mandat afsluttes tidligere på grundlag af en vurdering fra Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) og et forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR).
   Artikel 2
   Politikmål
   EUSR's mandat bygger på følgende af Unionens politikmål i Bosnien-Hercegovina (BiH): fortsatte fremskridt i stabiliserings- og associeringsprocessen med det formål at skabe et stabilt, levedygtigt, fredeligt og multietnisk og forenet BiH, der samarbejder fredeligt med sine naboer, og som uigenkaldeligt er på rette kurs mod medlemskab af Unionen. Unionen vil også fortsætte med at støtte gennemførelsen af den generelle rammeaftale for fred i BiH.
   Artikel 3
   Mandat
   For at nå politikmålene har EUSR mandat til:

               a)

               at tilbyde råd fra Unionen og lette den politiske proces

               b)

               at sikre overensstemmelse og sammenhæng i Unionens indsats

               c)

               at lette fremskridt i forbindelse med politiske, økonomiske og europæiske prioriteter

               d)

               at overvåge og rådgive de udøvende og lovgivende myndigheder på alle regeringsniveauer i BiH og være forbindelsesled til myndigheder og politiske partier i BiH

               e)

               at sikre gennemførelsen af Unionens indsats inden for alle aktiviteter på retsstatsområdet og i forbindelse med reformen af sikkerhedssektoren, fremme Unionens overordnede koordinering af Unionens indsats og udstikke lokale politiske retningslinjer herfor i forbindelse med bekæmpelse af organiseret kriminalitet og korruption og i den forbindelse bistå HR og Kommissionen med vurderinger og vejledning i fornødent omfang

               f)

               at yde støtte til en styrket og mere effektiv grænseflade mellem strafferetssystemet og politiet i BiH

               g)

               at give den øverstbefalende for EU-styrken politiske retningslinjer om militære spørgsmål med en lokal politisk dimension, navnlig vedrørende følsomme operationer, forbindelserne med lokale myndigheder og forbindelserne med de lokale medier, uden at dette berører den militære kommandokæde; at konsultere den øverstbefalende for EU-styrken, inden der tages politiske skridt, som vil kunne påvirke sikkerhedssituationen

               h)

               at koordinere og gennemføre Unionens kommunikationsindsats vedrørende EU-spørgsmål over for offentligheden i BiH

               i)

               at fremme EU-integrationsprocessen gennem målrettede offentlige diplomatiske aktiviteter og Unionens outreachaktiviteter, der er bestemt til at sikre en bredere forståelse for og støtte til EU-relaterede spørgsmål hos offentligheden i BiH, herunder gennem inddragelse af lokale civilsamfundsaktører

               j)

               at bidrage til udviklingen og konsolideringen af respekten for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i BiH i overensstemmelse med Unionens menneskerettighedspolitik og Unionens retningslinjer om menneskerettigheder

               k)

               at tage spørgsmålet om fuldt samarbejde med Det Internationale Krigsforbrydertribunal vedrørende det Tidligere Jugoslavien (ICTY) op med de relevante bosnisk-hercegovinske myndigheder

               l)

               i overensstemmelse med EU-integrationsprocessen at rådgive og bistå ved, lette og overvåge den politiske dialog om de nødvendige forfatningsændringer

               m)

               at holde nære kontakter til og arbejde tæt sammen med Den Høje Repræsentant i BiH og andre relevante internationale organisationer, der arbejder i landet

               n)

               at rådgive HR i fornødent omfang om fysiske eller juridiske personer, der kunne blive omfattet af restriktive foranstaltninger i betragtning af situationen i BiH

               o)

               at bidrage til at sikre, at alle EU-instrumenter på området sættes ind på en sammenhængende måde for at nå Unionens politikmål, uden at dette berører de gældende kommandokæder.

         Artikel 4
   Gennemførelse af mandatet
   1.   EUSR har ansvaret for gennemførelsen af mandatet og handler med referat til HR.
   2.   PSC opretholder privilegerede forbindelser med EUSR og er EUSR's primære kontaktpunkt for forbindelserne med Rådet. PSC giver EUSR strategisk vejledning og politiske retningslinjer inden for rammerne af mandatet, uden at dette berører HR's beføjelser.
   3.   EUSR arbejder tæt sammen med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og dennes relevante tjenestegrene.
   Artikel 5
   Finansiering
   1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat i perioden fra den 1. november 2015 til den 28. februar 2017 udgør 7 600 000 EUR.
   2.   Udgifterne forvaltes efter de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget. Fysiske og juridiske personers deltagelse i EUSR's tildeling af offentlige kontrakter er åben og uden begrænsninger. Endvidere finder oprindelsesregler ikke anvendelse på varer, der indkøbes af EUSR.
   3.   Udgifterne forvaltes i henhold til en kontrakt mellem EUSR og Kommissionen. EUSR står til regnskab for alle udgifter over for Kommissionen.
   Artikel 6
   Sammensætning af medarbejderstaben
   1.   Der udpeges et specifikt personale til at bistå EUSR med at gennemføre mandatet og bidrage til sammenhæng, synlighed og effektivitet i Unionens overordnede indsats i BiH. EUSR er inden for rammerne af mandatet og de tilsvarende finansielle midler, der stilles til rådighed, ansvarlig for at sammensætte medarbejderstaben. Medarbejderstaben skal have den ekspertise i specifikke politiske spørgsmål, som mandatet kræver. EUSR holder Rådet og Kommissionen løbende underrettet om medarbejderstabens sammensætning.
   2.   Medlemsstaterne, EU-institutionerne og EU-Udenrigstjenesten kan foreslå udstationering af medarbejdere til at arbejde sammen med EUSR. Løn til udstationerede medarbejdere afholdes af henholdsvis den pågældende medlemsstat, den pågældende EU-institution eller EU-Udenrigstjenesten. Eksperter, der udstationeres af medlemsstaterne ved EU-institutionerne eller EU-Udenrigstjenesten, kan også udstationeres ved EUSR. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en medlemsstat.
   3.   Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats, EU-institutionens eller EU-Udenrigstjenestens administrative myndighed og udfører sine opgaver og handler i EUSR's mandats interesse.
   Artikel 7
   Privilegier og immuniteter for EUSR og EUSR's medarbejderstab
   De privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige for, at EUSR og medarbejderne i EUSR's stab kan opfylde og afvikle mandatet uhindret, aftales om nødvendigt med værtsparterne. Medlemsstaterne og EU-Udenrigstjenesten yder den fornødne støtte med henblik herpå.
   Artikel 8
   Sikkerheden i forbindelse med EU's klassificerede informationer
   EUSR og medarbejderne i EUSR's stab overholder de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2013/488/EU (2).
   Artikel 9
   Adgang til oplysninger og logistisk støtte
   1.   Medlemsstaterne, Kommissionen og Generalsekretariatet for Rådet sikrer, at EUSR får adgang til alle relevante oplysninger.
   2.   Alt efter tilfældet yder Unionens delegationer og/eller medlemsstaterne logistisk støtte i regionen.
   Artikel 10
   Sikkerhed
   EUSR skal i overensstemmelse med Unionens sikkerhedspolitik for personale, der er udstationeret uden for Unionen som led i operationer i medfør af afsnit V i traktaten, i overensstemmelse med EUSR's mandat og på baggrund af sikkerhedssituationen i ansvarsområdet træffe alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler med hensyn til sikkerheden for alt personale, der står under EUSR's direkte myndighed, navnlig ved at:

               a)

               udarbejde en specifik sikkerhedsplan på grundlag af rådgivning fra EU-Udenrigstjenesten, der omfatter specifikke materielle, organisatoriske og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger vedrørende styringen af sikre personalebevægelser til og inden for ansvarsområdet, samt styring af sikkerhedshændelser og herunder en beredskabs- og evakueringsplan

               b)

               sikre, at alt personale, der er udstationeret uden for Unionen, er dækket af en højrisikoforsikring, der er tilpasset forholdene i ansvarsområdet

               c)

               sikre, at alle medarbejdere i EUSR's stab, der skal udstationeres uden for Unionen, herunder lokalt ansat personale, har modtaget relevant sikkerhedsuddannelse før eller ved ankomsten til ansvarsområdet på grundlag af de risikoratings, der er opstillet for dette område af EU-Udenrigstjenesten

               d)

               sikre, at alle vedtagne henstillinger, der udarbejdes efter regelmæssige sikkerhedsvurderinger, gennemføres, og aflægge skriftlige rapporter om deres gennemførelse og om andre sikkerhedsspørgsmål som led i statusrapporten og rapporten om gennemførelse af mandatet til Rådet, HR og Kommissionen.

         Artikel 11
   Rapportering
   EUSR aflægger regelmæssigt rapport til HR og PSC. EUSR aflægger også rapport til Rådets arbejdsgrupper efter behov. Der udsendes regelmæssigt rapporter gennem Coreunettet. EUSR kan aflægge rapport til Rådet for Udenrigsanliggender. I overensstemmelse med traktatens artikel 36 kan EUSR inddrages i underretningen af Europa-Parlamentet.
   Artikel 12
   Koordinering
   1.   EUSR bidrager til, at Unionens aktion fremtræder som en helhed, er sammenhængende og effektiv og medvirker til at sikre, at alle Unionens instrumenter og medlemsstaternes aktioner sættes ind på en sammenhængende måde for at nå Unionens politikmål. EUSR's aktiviteter koordineres med Kommissionens aktiviteter samt, hvor det er hensigtsmæssigt, med de aktiviteter, der udføres af andre EUSR'er, som er aktive i regionen. EUSR sørger for regelmæssig briefing af medlemsstaternes missioner og Unionens delegationer.
   2.   Under arbejdet på stedet holdes der tæt kontakt til cheferne for Unionens delegationer i regionen og medlemsstaternes missionschefer. De gør deres yderste for at bistå EUSR i gennemførelsen af dennes mandat. EUSR skal også holde forbindelse med internationale og regionale aktører på stedet og navnlig arbejde tæt sammen med Den Høje Repræsentant i BiH.
   3.   Til støtte for Unionens krisestyringsoperationer forbedrer EUSR sammen med andre EU-aktører på stedet formidlingen og udvekslingen af oplysninger blandt disse EU-aktører med henblik på at opnå en høj grad af fælles forståelse og vurdering af situationen.
   Artikel 13
   Bistand i forbindelse med krav
   EUSR og EUSR's medarbejderstab bistår ved tilvejebringelsen af elementer til at behandle alle krav og forpligtelser, der hidrører fra mandaterne fra de tidligere EUSR'er for BiH, og yder administrativ bistand og adgang til relevante sagsakter med henblik herpå.
   Artikel 14
   Revision
   Gennemførelsen af denne afgørelse og dens sammenhæng med andre bidrag fra Unionen til regionen skal løbende tages op til revision. EUSR forelægger Rådet, HR og Kommissionen en fremskridtsrapport inden udgangen af juni 2016 og en samlet rapport om gennemførelsen af mandatet inden udgangen af november 2016.
   Artikel 15
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1. november 2015.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2015.

            På Rådets vegne

         P. GRAMEGNA

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/77 af 19. januar 2015 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant i Bosnien-Hercegovina (EUT L 13 af 20.1.2015, s. 7).

      (2)  Rådets afgørelse 2013/488/EU af 23. september 2013 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 274 af 15.10.2013, s. 1).