title: 2014/597/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 3. april 2014 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2012

text:
               5.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 266/252

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 3. april 2014
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2012
   (2014/597/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2012,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2012 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 18. februar 2014 (05849/2014 — C7-0054/2014),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 af 10. marts 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed (4), særlig artikel 17,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0194/2014),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2012;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 365 af 13.12.2013, s. 172.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 77 af 13.3.2004, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


Avis juridique important

|

31974Y0720(07)

Afgørelse nr. 91 af 12. juli 1973 om fortolkningen af artikel 46, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 angående fastsættelse af de ydelser, hvorpå der haves krav i medfør af samme artikels stk. 1

EF-Tidende nr. C 086 af 20/07/1974 s. 0008 - 0008 den spanske specialudgave: Kapitel 05 bind 2 s. 0033  den portugisiske specialudgave: Kapitel 05 bind 2 s. 0033

++++  AFGOERELSE Nr . 91  af 12 . juli 1973  om fortolkningen af artikel 46 , stk . 3 , i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 angaaende fastsaettelse af de ydelser , hvorpaa der haves krav i medfoer af samme artikels stk . 1  DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR -  under henvisning til artikel 81 , litra a ) , i forordning  ( EOEF ) nr . 1408/71 , ifoelge hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativt spoergsmaal eller fortolkningsspoergsmaal , der opstaar i forbindelse med bestemmelserne i Raadets forordninger ( EOEF ) nr . 1408/71 og 574/72 ,  idet den har faaet forelagt spoergsmaalet , om den i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 , artikel 46 , stk . 3 , 2 . afsnit , hjemlede regulering udelukkende finder anvendelse paa saadanne i medfoer af artikel 46 , stk . 1 , 1 . afsnit , fastsatte ydelsesbeloeb , som er hoejere end de ydelsesbeloeb , der ville fremkomme ved anvendelse i medfoer af artikel 46 , stk . 1 , 2 afsnit , af de i samme artikels stk . 2 , litra a ) og b ) , fastsatte regler , eller om der ligeledes skal foretages regulering af de sidstnaevnte beloeb , naar disse er lige saa store som eller hoejere end de foerstnaevnte beloeb , og  ud fra foelgende betragtninger :  Anvendelsen af de i forordning nr . 1408/71 artikel 46 , stk . 2 , litra a ) og b ) , fastsatte regler giver samme resultat , som ville vaere fremkommet ved anvendelse af forordning nr . 3 artikel 28 , stk . 1 , litra b ) ; sidstnaevnte litra indebar ikke mulighed for nedsaettelse af det saaledes fremkomne beloeb ;  formaalet med at erstatte forordning nr . 3 med forordning nr . 1408/71 er navnlig at forbedre den stilling , som arbejdstagerne opnaaede gennem anvendelsen af forordning nr . 3 ;  anvendelsen af artikel 46 , stk . 3 , paa saadanne i medfoer af artikel 46 , stk . 1 , tilkendte ydelser , hvis stoerrelse er beregnet " pro rata temporis " , ville faa den modsatte virkning , og  idet beslutning i sagen er truffet paa de i artikel 80 , stk . 3 , i forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 fastsatte betingelser -  VEDTAGET FOELGENDE AFGOERELSE :  1 . Artikel 46 , stk . 3 , 2 . afsnit , i forordning  ( EOEF ) nr . 1408/71 finder kun anvendelse paa saadanne i medfoer af samme artikels stk . 1 , 1 . afsnit , beregnede ydelsesbeloeb , som er hoejere end det ydelsesbeloeb , som ville fremkomme ved anvendelsen af de i naevnte artikels stk . 2 , litra a ) og b ) , fastsatte regler om beregning af disse ydelser :  2 . Denne afgoerelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende og gaelder fra ovennaevnte forordnings ikrafttraedelsesdato . Den finder anvendelse for de seks oprindelige medlemsstaters vedkommende fra 1 . oktober 1972 og for de tre nye medlemsstaters vedkommende fra 1 . april 1973 i henhold til tiltraedelsestraktaten .  Den administrative Kommission  A . TRIER  Formand


title: 2010/334/FUSP: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EU SSR GUINEA-BISSAU/1/2010 af 15. juni 2010 om udnævnelse af missionschefen for Den Europæiske Unions mission til støtte for en reform af sikkerhedssektoren i Republikken Guinea-Bissau (EU SSR GUINEA-BISSAU)

text:
               17.6.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 151/18

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE EU SSR GUINEA-BISSAU/1/2010
   af 15. juni 2010
   om udnævnelse af missionschefen for Den Europæiske Unions mission til støtte for en reform af sikkerhedssektoren i Republikken Guinea-Bissau (EU SSR GUINEA-BISSAU)
   (2010/334/FUSP)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,
   under henvisning til Rådets fælles aktion 2008/112/FUSP af 12. februar 2008 om Den Europæiske Unions mission til støtte for en reform af sikkerhedssektoren i Republikken Guinea-Bissau (EU SSR GUINEA-BISSAU) (1), særlig artikel 8, stk. 1, andet afsnit, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 8, stk. 1, i fælles aktion 2008/112/FUSP har Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 38 bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (i det følgende benævnt »PSC«) til at træffe de relevante afgørelser med henblik på at udøve den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af missionen EU SSR GUINEA-BISSAU, herunder afgørelsen om at udnævne en missionschef.

               (2)

               Den 5. marts 2008 udnævnte PSC efter indstilling fra Rådets generalsekretær, højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, ved afgørelse EU SSR GUINEA-BISSAU/1/2008 (2) Juan Esteban VERASTEGUI til missionschef for Den Europæiske Unions mission EU SSR GUINEA-BISSAU.

               (3)

               Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik har indstillet Fernando AFONSO til efterfølger for Juan Esteban VERASTEGUI som missionschef for Den Europæiske Unions mission EU SSR GUINEA-BISSAU fra den 1. juli 2010 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Fernando AFONSO udnævnes til missionschef for Den Europæiske Unions mission til støtte for en reform af sikkerhedssektoren i Republikken Guinea-Bissau (EU SSR GUINEA-BISSAU) fra den 1. juli 2010.
   Artikel 2
   Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EU SSR GUINEA-BISSAU/1/2008 af 5. marts 2008 ophæves.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes, indtil Rådets fælles aktion 2008/112/FUSP udløber.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juni 2010.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

         C. FERNÁNDEZ-ARIAS

            Formand

      (1)  EUT L 40 af 14.2.2008, s. 11.

      (2)  EUT L 73 af 15.3.2008, s. 34.


title: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2016/563 af 15. marts 2016 om accept af Tyrkiets bidrag til Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine) (EUAM Ukraine/2/2016)

text:
               12.4.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 96/37

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE (FUSP) 2016/563
   af 15. marts 2016
   om accept af Tyrkiets bidrag til Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine) (EUAM Ukraine/2/2016)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2014/486/FUSP af 22. juli 2014 om Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine) (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet bemyndigede i henhold til artikel 10, stk. 3, i afgørelse 2014/486/FUSP Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (»PSC«) til at træffe de relevante afgørelser om accept af bidrag fra tredjelande til EUAM Ukraine.

               (2)

               Den øverstbefalende for de civile operationer anbefalede PSC at acceptere det foreslåede bidrag fra Tyrkiet til EUAM Ukraine og til at betragte bidraget som værende væsentligt.

               (3)

               Tyrkiet bør fritages for betaling af finansielle bidrag til EUAM Ukraines budget —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Bidrag fra tredjelande
   1.   Bidraget fra Tyrkiet til EUAM Ukraine accepteres og betragtes som værende væsentligt.
   2.   Tyrkiet fritages for betaling af finansielle bidrag til EUAM Ukraines budget.
   Artikel 2
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 3. november 2015.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. marts 2016.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

         W. STEVENS

            Formand

      (1)  EUT L 217 af 23.7.2014, s. 42.


title: 2012/381/EU: Rådets afgørelse af 13. december 2011 om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder

text:
               14.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 186/3

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 13. december 2011
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder
   (2012/381/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 82, stk. 1, litra d), og artikel 87, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 2. december 2010 vedtog Rådet en afgørelse, der bemyndigede Kommissionen til på Unionens vegne at indlede forhandlinger med Australien om overførsel og brug af passagerliste(PNR)-oplysninger for at forhindre og bekæmpe terrorisme og anden grov kriminalitet af grænseoverskridende karakter.

               (2)

               Aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder (»aftalen«) er i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2012/380/EU (1) blevet undertegnet med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt.

               (3)

               Aftalen bør indgås.

               (4)

               Aftalen overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, der navnlig er anerkendt ved Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), særlig retten til respekt for privatliv og familieliv, jf. chartrets artikel 7, retten til beskyttelse af personoplysninger, jf. chartrets artikel 8, og retten til adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, jf. chartrets artikel 47. Aftalen bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.

               (5)

               I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har Det Forenede Kongerige og Irland meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

               (6)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, og aftalen er derfor ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder (»aftalen«) godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet udpeger den person, som på Unionens vegne er beføjet til at foretage udvekslingen af de godkendelsesinstrumenter, der er omhandlet i aftalens artikel 29, med henblik på at udtrykke Unionens samtykke til at blive bundet af aftalen (2).
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2011.

            På Rådets vegne

         M. CICHOCKI

            Formand

      (1)  Se side 2 i denne EUT.

      (2)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.
   SLUTAKT
   Repræsentanterne for:
   DEN EUROPÆISKE UNION,
   på den ene side, og
   AUSTRALIEN
   på den anden side,
   forsamlet i Bruxelles, den 29. september 2011 med henblik på undertegnelsen af aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder, har ved undertegnelsen af denne aftale:

               —

               vedtaget den fælleserklæring, der er knyttet til denne slutakt

      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede undertegnet denne slutakt.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. september 2011.

         For Den Europæiske Union

         For Australien

   FÆLLESERKLÆRING FRA DEN EUROPÆISKE UNION OG AUSTRALIEN VEDRØRENDE AFTALEN MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG AUSTRALIEN OM LUFTFARTSSELSKABERS BEHANDLING OG OVERFØRSEL AF PASSAGERLISTEOPLYSNINGER TIL DE AUSTRALSKE TOLD- OG GRÆNSEKONTROLMYNDIGHEDER
   Den Europæiske Union og Australien er nået frem til følgende forståelse for så vidt angår deres forpligtelser i henhold til artikel 19 og 24 i aftalen om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerlisteoplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder (»aftalen«), når de gennemfører aftalen:

               1.

               I forbindelse med den fælles konsultations- og evalueringsmekanisme, jf. artikel 24 i aftalen, vil Australien og Den Europæiske Union udveksle oplysninger, hvis det er relevant, om overførsel af PNR-oplysninger om EU-borgere og personer med ophold i EU til myndigheder i tredjelande, jf. artikel 19 i aftalen.

               2.

               I forbindelse med konsultations- og evalueringsmekanismen, jf. artikel 24 i aftalen, skal det sikres, at alle relevante oplysninger vil blive givet i det enkelte tilfælde på de betingelser, der gælder for sådanne overførsler, jf. artikel 19.

               3.

               Der skal lægges særlig vægt på at træffe alle sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med gennemførelse af bestemmelserne i artikel 19, stk. 1, litra a), således at det sikres, at de tredjelande, der modtager sådanne oplysninger, har indvilliget i at træffe de retlige og praktiske sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse af oplysningerne, der er fastsat i aftalen.

               4.

               Der skal oprettes specifikke indberetningsmekanismer mellem myndighederne i medlemsstaterne og i Australien, i tilfælde af at oplysninger om en EU-borger eller en person med ophold i EU overføres i henhold til artikel 19, stk. 1, litra f).

          ---documentbreak---

               14.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 186/4

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder
   DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende ligeledes benævnt »EU«,
   på den ene side, og
   AUSTRALIEN
   på den anden side,
   i det følgende under ét benævnt »parterne«,
   SOM ØNSKER effektivt at forhindre og bekæmpe terrorisme og grov kriminalitet af grænseoverskridende karakter som et middel til at beskytte deres respektive demokratiske samfund og fælles værdier,
   SOM TILSTRÆBER at fremme og tilskynde til samarbejde mellem parterne i den ånd, der karakteriserer partnerskabet mellem EU og Australien,
   SOM ANERKENDER, at udveksling af oplysninger er et væsentligt led i bekæmpelsen af terrorisme og grov kriminalitet af grænseoverskridende karakter, og at anvendelsen af passagerliste(PNR)-oplysninger er et vigtigt redskab i denne forbindelse,
   SOM ANERKENDER, at det er vigtigt at forhindre og bekæmpe terrorisme og grov kriminalitet af grænseoverskridende karakter, idet grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, navnlig privatlivets fred og beskyttelse af personoplysninger, samtidig respekteres,
   SOM TAGER HENSYN TIL artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union vedrørende respekt for de grundlæggende rettigheder, retten til respekt for privatliv hvad angår behandling af personoplysninger i henhold til artikel 16 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, proportionalitets- og nødvendighedsprincippet vedrørende retten til respekt for privatliv og familieliv, respekt for retten til privatliv og beskyttelse af personoplysninger i henhold til artikel 8 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, Europarådets konvention nr. 108 om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med elektronisk databehandling af personoplysninger og den dertil knyttede protokol 181, artikel 7 og 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og artikel 17 i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder om retten til beskyttelse af privatlivets fred,
   SOM ANERKENDER, at Australien og EU i 2008 undertegnede aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger med oprindelse i Den Europæiske Union til det australske toldvæsen, som anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelsen, men som ikke er trådt i kraft,
   SOM NOTERER SIG, at Europa-Parlamentet den 5. maj 2010 besluttede at udsætte afstemningen om anmodningen om godkendelse af nævnte aftale og ved sin beslutning af 11. november 2010 hilste Europa-Kommissionens henstilling til Rådet for Den Europæiske Union om at forhandle en ny aftale velkommen,
   SOM ANERKENDER de relevante bestemmelser i den australske Customs Act 1901 (Cth), især afsnit 64AF, hvorefter alle internationale passagerluftfartsselskaber, der flyver til, gennem eller fra Australien, efter anmodning skal forsyne de australske told- og grænsekontrolmyndigheder med PNR-oplysninger, for så vidt disse indsamles og opbevares i luftfartsselskabets reservations- og afgangskontrolsystemer på en særlig måde eller i en særlig form,
   SOM ANERKENDER, at den australske Customs Administration Act 1985 (Cth), Migration Act 1958 (Cth), Crimes Act 1914 (Cth), Privacy Act 1988 (Cth), Freedom of Information Act 1982 (Cth), Auditor-General Act 1997 (Cth), Ombudsman Act 1976 (Cth) og Public Service Act 1999 (Cth) indeholder bestemmelser om databeskyttelse, ret til aktindsigt, klage, berigtigelse og markering og om retsmidler og sanktioner ved misbrug af personoplysninger,
   SOM NOTERER SIG Australiens tilsagn om at sikre, at de australske told- og grænsekontrolmyndigheder udelukkende behandler PNR-oplysninger med henblik på at forebygge, afsløre, efterforske og retsforfølge terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet under streng overholdelse af sikkerhedsforanstaltninger vedrørende privatlivets fred og beskyttelse af personoplysninger som fastsat i denne aftale,
   SOM UNDERSTREGER, at det er vigtigt, at Australien deler de analytiske oplysninger, der uddrages af PNR-oplysninger, med politi og retsmyndigheder i EU-medlemsstaterne og med Europol og Eurojust som et middel til at fremme internationalt politisamarbejde og retligt samarbejde,
   SOM BEKRÆFTER, at denne aftale ikke danner præcedens for kommende ordninger mellem Australien og Den Europæiske Union eller mellem en af parterne og en anden stat vedrørende behandling og overførsel af PNR-oplysninger eller enhver anden form for oplysninger, og som bemærker, at behovet og mulighederne for lignende ordninger for skibspassagerer eventuelt vil blive taget op til behandling,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   KAPITEL I

      GENERELLE BESTEMMELSER

   Artikel 1
   Aftalens formål
   Denne aftale muliggør overførsel af PNR-oplysninger med oprindelse i EU til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder med henblik på at sikre borgernes sikkerhed. I denne aftale fastsættes betingelserne for overførsel og anvendelse af sådanne oplysninger og måden, hvorpå oplysningerne skal beskyttes.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne aftale forstås ved:
   a)   »aftale«: denne aftale og bilagene hertil samt eventuelle ændringer til disse
   b)   »personoplysninger«: alle oplysninger om en identificeret eller identificerbar fysisk person. Ved identificerbar person forstås en person, der direkte eller indirekte kan identificeres, bl.a. ved et identifikationsnummer eller et eller flere elementer, der er særlige for denne persons fysiske, fysiologiske, psykiske, økonomiske, kulturelle eller sociale identitet
   c)   »behandling«: enhver operation eller række af operationer — med eller uden brug af elektroniske midler — som PNR-oplysninger gøres til genstand for, f.eks. indsamling, registrering, systematisering, lagring, tilpasning eller ændring, hentning, søgning, brug, videregivelse ved overførsel, formidling eller enhver anden form for tilrådighedsstillelse, sammenstilling eller samkøring samt blokering, sletning eller tilintetgørelse
   d)   »luftfartsselskaber«: luftfartsselskaber, der får reservationssystemer og/eller PNR-oplysninger behandlet på Den Europæiske Unions område og foretager passagerflyvninger i international lufttransport til, fra eller over Australien
   e)   »reservationssystemer«: et luftfartsselskabs reservationssystem, afgangskontrolsystem eller tilsvarende systemer, der omfatter de samme funktionaliteter
   f)   »passagerlisteoplysninger« eller »PNR-oplysninger«: de til rejsen krævede oplysninger vedrørende den enkelte passager, der behandles i EU af luftfartsselskaber, jf. bilag 1, og som omfatter de oplysninger, der er nødvendige for, at reservationer kan behandles og kontrolleres af de deltagende luftfartsselskaber, der foretager reservationen
   g)   »passager«: passager eller besætningsmedlem, herunder kaptajnen
   h)   »følsomme oplysninger«: alle personoplysninger vedrørende racemæssig eller etnisk baggrund, politisk, religiøs eller filosofisk overbevisning, fagforeningsmæssigt tilhørsforhold, helbredsforhold og seksuelle forhold.
   Artikel 3
   Anvendelsesområde
   1.   Australien sørger for, at de australske told- og grænsekontrolmyndigheder udelukkende behandler de PNR-oplysninger, de modtager i overensstemmelse med denne aftale, med henblik på at forebygge, afsløre, efterforske og retsforfølge terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet:
   2.   Terrorhandlinger omfatter:

               a)

               handlinger begået af en person, som omfatter vold eller på anden måde bringer menneskeliv i fare eller indebærer en risiko for skade på ejendom eller infrastruktur, og som på grund af deres karakter og kontekst med rimelighed kan formodes at være begået med henblik på:

                           i)

                           at intimidere eller lægge pres på en befolkning

                           ii)

                           at intimidere, tvinge eller lægge pres på en offentlig myndighed eller international organisation for at få den til at handle eller undlade at handle

                           iii)

                           alvorligt at destabilisere eller ødelægge et lands eller en international organisations grundlæggende politiske, forfatningsmæssige, økonomiske eller samfundsmæssige strukturer

               b)

               handlinger, der består i at bistå, sponsorere eller skaffe økonomisk, materiel eller teknologisk støtte til eller yde finansielle eller andre tjenester til eller til støtte for handlingerne i litra a)

               c)

               handlinger, der på en hvilken som helst måde, direkte eller indirekte består i at tilvejebringe eller indsamle økonomiske midler med henblik på eller med viden om, at de skal anvendes fuldt eller delvis til at udføre en af de handlinger, der er beskrevet i litra a) eller b) eller

               d)

               handlinger, der består i at støtte, medvirke til eller forsøge at begå handlingerne i litra a), b) eller c).

         3.   Ved grov grænseoverskridende kriminalitet forstås alle lovovertrædelser, der straffes med frihedsstraf eller en anden frihedsberøvende foranstaltning af en maksimal varighed på mindst fire år eller en hårdere straf og som defineret i australsk lovgivning, hvis lovovertrædelsen er af grænseoverskridende karakter. En forbrydelse anses for at være af grænseoverskridende karakter, hvis:

               a)

               den begås i mere end ét land

               b)

               den begås i ét land, men en væsentlig del af forberedelsen, planlægningen, styringen eller kontrollen har fundet sted i et andet land

               c)

               den begås i ét land, men involverer en organiseret kriminel gruppe, som udfører kriminelle aktiviteter i mere end ét land, eller

               d)

               den begås i ét land, men har betydelige virkninger i et andet land.

         4.   PNR-oplysninger kan i særlige tilfælde behandles af Australien, hvis det er nødvendigt for at beskytte en persons vitale interesser som f.eks. risiko for dødsfald, alvorlig skade eller trussel mod sundheden.
   5.   Med henblik på tilsyn med og ansvarliggørelse af den offentlige administration samt fremme af klage- og sanktionsmuligheder i forbindelse med misbrug af oplysninger kan PNR-oplysninger derudover behandles fra sag til sag, når der i australsk lovgivning specifikt stilles krav herom.
   Artikel 4
   Udlevering af PNR-oplysninger
   1.   Luftfartsselskaber skal udlevere PNR-oplysninger, der opbevares i deres reservationssystemer, til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder. Ingen bestemmelser i nogen af parternes nationale lovgivning må forhindre luftfartsselskaber i at overholde den pågældende australske lov, som forpligter dem til at udlevere disse oplysninger.
   2.   Australien må ikke kræve, at luftfartsselskaber skal udlevere PNR-oplysninger, der ikke allerede er blevet indsamlet, eller som opbevares i deres reservationssystemer.
   3.   Hvis de PNR-oplysninger, der er overført af luftfartsselskaberne, indeholder andre oplysninger end dem, der er anført i bilag 1, skal de australske told- og grænsekontrolmyndigheder slette dem.
   Artikel 5
   Tilstrækkeligt beskyttelsesniveau
   De australske told- og grænsekontrolmyndigheders overholdelse af denne aftale garanterer i henhold til EU's relevante lovgivning om databeskyttelse et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for PNR-oplysninger, der overføres til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder med henblik på denne aftale.
   Artikel 6
   Politisamarbejde og retligt samarbejde
   1.   De australske told- og grænsekontrolmyndigheder sørger for, at relevante analytiske oplysninger, der er opnået via PNR-oplysninger, hurtigst muligt stilles til rådighed for politi eller retsmyndigheder i de berørte EU-medlemsstater, Europol eller Eurojust inden for deres respektive mandater og i overensstemmelse med de retshåndhævelsesaftaler eller andre aftaler og ordninger om informationsudveksling, der er indgået mellem Australien og enhver EU-medlemsstat, Europol eller Eurojust, alt efter hvad der er relevant.
   2.   En politimyndighed eller en retsmyndighed i en EU-medlemsstat, Europol eller Eurojust kan inden for deres respektive mandater anmode om adgang til PNR-oplysninger eller relevante analytiske oplysninger opnået via PNR-oplysninger, der er nødvendige i et specifikt tilfælde for at forebygge, afsløre, efterforske og retsforfølge en terrorhandling eller grov grænseoverskridende kriminalitet. I overensstemmelse med de i stk. 1 nævnte aftaler eller ordninger gør de australske told- og grænsekontrolmyndigheder sådanne oplysninger tilgængelige.
   KAPITEL II

      SIKKERHEDSFORANSTALTNINGER, DER ER GÆLDENDE FOR BEHANDLINGEN AF PNR-OPLYSNINGER

   Artikel 7
   Databeskyttelse og ikke-forskelsbehandling
   1.   PNR-oplysninger er omfattet af bestemmelserne i den australske Privacy Act 1988 (Cth) (Privacy Act), som regulerer indsamling, anvendelse, lagring og videregivelse, sikkerhed og adgang samt ændring for så vidt angår de personoplysninger, som de fleste af de australske ministerier og agenturer ligger inde med.
   2.   Australien sørger for, at sikkerhedsforanstaltninger, der i henhold til denne aftale og relevante nationale love er gældende for behandlingen af PNR-oplysninger, anvendes på alle passagerer uden forskelsbehandling på grund af især nationalitet, bopælsland eller fysisk tilstedeværelse i Australien.
   Artikel 8
   Følsomme oplysninger
   Det er forbudt for de australske told- og grænsekontrolmyndigheder at behandle følsomme PNR-oplysninger. I det omfang de PNR-oplysninger, der er blevet overført om en passager til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder, omfatter følsomme oplysninger, sletter de australske told- og grænsekontrolmyndigheder sådanne følsomme oplysninger.
   Artikel 9
   Datasikkerhed og integritet
   1.   For at undgå hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, hændeligt tab, ændring, uautoriseret videregivelse eller adgang eller enhver anden form for ulovlig behandling skal følgende overholdes:

               a)

               Udstyr, der anvendes til behandlingen af PNR-oplysninger, opbevares i et sikkert fysisk miljø med systemer og sikring på højt niveau mod fysisk indtrængen.

               b)

               PNR-oplysninger lagres adskilt fra alle andre data. Med henblik på sammenholdelse af data kan data strømme til PNR-systemet, men ikke fra PNR-systemet til andre databaser. Adgang til PNR-systemet skal være forbeholdt et begrænset antal embedsmænd i de australske told- og grænsekontrolmyndigheder, som er specifikt udpeget af den øverste embedsmand i de australske told- og grænsekontrolmyndigheder til at behandle PNR-oplysninger i forbindelse med denne aftale. Disse embedsmænd har adgang til PNR-systemet på sikkerhedskontrollerede tjenestesteder, hvor der ikke er adgang for uvedkommende.

               c)

               De i litra b) beskrevne embedsmænds adgang til PNR-systemet skal være kontrolleret af adgangskontrolsystemer som f.eks. lagdelte login, som bruges sammen med et bruger-id og en adgangskode.

               d)

               Der skal føres kontrol med adgangen til de australske told- og grænsekontrolmyndigheders net og alle oplysninger, der opbevares i PNR-systemet. Det kontrolregister, der genereres i denne forbindelse, skal indeholde brugernavnet, brugerens tjenestested, dato og klokkeslæt for søgningen, indholdet af søgningen og antallet af søgeresultater.

               e)

               Alle PNR-oplysninger skal overføres fra de australske told- og grænsekontrolmyndigheder til andre myndigheder på en sikker måde.

               f)

               PNR-systemet skal sikre, at fejl detekteres og meldes.

               g)

               PNR-oplysninger skal beskyttes mod bearbejdning, ændring, tilføjelse eller ødelæggelse som følge af fejlfunktioner i systemet.

               h)

               Der må ikke laves kopier af PNR-databasen ud over til backupformål med henblik på genoprettelse af dataene i tilfælde af en nødsituation.

         2.   Ethvert brud på datasikkerheden, som især fører til hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, hændeligt tab eller ændring af data, uautoriseret videregivelse af eller adgang til data eller enhver anden form for ulovlig behandling af data, underkastes effektive og afskrækkende sanktioner.
   3.   De australske told- og grænsekontrolmyndigheder indberetter ethvert brud på datasikkerheden til den australske datatilsynsmyndighed og underretter Europa-Kommissionen om, at en sådan indberetning har fundet sted.
   Artikel 10
   Tilsyn og ansvarliggørelse
   1.   Den australske datatilsynsmyndighed, som i medfør af bestemmelserne i Privacy Act har reelle beføjelser til at undersøge, hvorvidt agenturerne overholder Privacy Act, og til at kontrollere og undersøge, i hvilket omfang de australske told- og grænsekontrolmyndigheder overholder Privacy Act, fører tilsyn med, at de offentlige myndigheder i Australien, som behandler PNR-oplysninger, overholder databeskyttelsesreglerne.
   2.   De australske told- og grænsekontrolmyndigheder har i henhold til Privacy Act indført ordninger, så den australske datatilsynsmyndighed kan foretage regelmæssige formelle revisioner af alle aspekter af politikker og procedurer vedrørende de australske told- og grænsekontrolmyndigheders anvendelse og behandling af samt adgang til PNR-oplysninger med oprindelse i EU.
   3.   Den australske datatilsynsmyndighed behandler især klager fra enkeltpersoner vedrørende beskyttelse af rettigheder og frihedsrettigheder i forbindelse med behandlingen af personoplysninger uanset vedkommendes nationalitet eller bopælsland. Den pågældende enkeltperson underrettes om, hvorledes sagen følges op. Enkeltpersoner kan endvidere få hjælp af den australske datatilsynsmyndighed til at udøve sine rettigheder i henhold til denne aftale, særlig ret til aktindsigt, berigtigelse og klage.
   4.   Enkeltpersoner har ligeledes ret til at klage til Commonwealth-ombudsmanden for så vidt angår de australske told- og grænsekontrolmyndigheders behandling.
   Artikel 11
   Gennemsigtighed
   1.   Australien skal anmode luftfartsselskaberne om at give passagerne klar og meningsfuld information i forbindelse med indsamlingen og behandlingen af PNR-oplysninger og formålet med deres anvendelse. Denne information bør fortrinsvis gives på tidspunktet for reservationen.
   2.   Australien oplyser offentligheden om formålet med de australske told- og grænsekontrolmyndigheders indsamling og brug af PNR-oplysninger, især på relevante offentlige administrationers websteder. I den forbindelse gives oplysninger om, hvordan der kan anmodes om aktindsigt, berigtigelse og domstolsprøvelse.
   Artikel 12
   Ret til aktindsigt
   1.   Enhver har efter anmodning til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder ret til aktindsigt i sine PNR-oplysninger. En sådan aktindsigt skal gives uden unødige betingelser og uden unødig forsinkelse. Denne ret tildeles i medfør af den australske Freedom of Information Act 1982 (Cth) (Freedom of Information Act) og Privacy Act. Retten til aktindsigt skal udvides til også at omfatte muligheden for at anmode om og få adgang til de australske told- og grænsekontrolmyndigheders dokumenter, for at vedkommende kan få kendskab til, om dennes personoplysninger er blevet overført eller gjort tilgængelige, og i givet fald hvilke modtagere eller kategorier af modtagere oplysningerne er blevet videregivet til.
   2.   Videreformidling af oplysninger i medfør af stk. 1 kan være omfattet af rimelige retlige begrænsninger i medfør af australsk lovgivning for at sikre forebyggelsen, afsløringen, efterforskningen eller retsforfølgningen af strafbare handlinger og for at beskytte den offentlige eller nationale sikkerhed med behørig hensyntagen til den berørte enkeltpersons legitime interesser.
   3.   Nægtelse eller begrænsning af retten til aktindsigt skal meddeles den pågældende enkeltperson skriftligt inden for tredive (30) dage eller en foreskreven forlængelse af fristen. Samtidig skal de faktiske eller retlige grunde, som afgørelsen hviler på, også meddeles vedkommende. Sidstnævnte meddelelse kan undlades, hvis dette kan begrundes i henhold til stk. 2. Enkeltpersoner skal i alle disse tilfælde oplyses om sin ret til at klage over de australske told- og grænsekontrolmyndigheders afgørelse. Denne klage indgives til den australske datatilsynsmyndighed. Den pågældende enkeltperson skal også oplyses om de muligheder, som i henhold til australsk lovgivning findes for administrativ klageadgang og adgang til domstolsprøvelse.
   4.   Når en enkeltperson som omhandlet i stk. 3 indgiver en klage til den australske datatilsynsmyndighed, skal vedkommende formelt underrettes om udfaldet af behandlingen af klagen. Den pågældende enkeltperson skal som minimum modtage en bekræftelse af, at vedkommendes databeskyttelsesrettigheder er overholdt i henhold til denne aftale.
   5.   De australske told- og grænsekontrolmyndigheder videregiver ikke PNR-oplysninger til offentligheden, undtagen til de enkeltpersoner, hvis PNR-oplysninger er blevet behandlet, eller deres repræsentanter.
   Artikel 13
   Ret til berigtigelse og sletning af oplysninger
   1.   Enhver har ret til at anmode om berigtigelse af de PNR-oplysninger om vedkommende, som behandles af de australske told- og grænsekontrolmyndigheder, når oplysningerne er ukorrekte. Berigtigelsen kan kræve sletning.
   2.   Anmodninger om berigtigelse af PNR-oplysninger, som de australske told- og grænsekontrolmyndigheder ligger inde med, kan i henhold til Freedom of Information Act eller Privacy Act indgives direkte til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder.
   3.   De australske told- og grænsekontrolmyndigheder foretager den nødvendige kontrol i medfør af anmodningen og meddeler uden ugrundet ophold den pågældende enkeltperson, om vedkommendes PNR-oplysninger er blevet berigtiget eller slettet. Den pågældende enkeltperson skal underrettes skriftligt herom inden for tredive (30) dage eller en foreskreven forlængelse af fristen og samtidig oplyses om mulighederne for at klage over de australske told- og grænsekontrolmyndigheders afgørelse til den australske datatilsynsmyndighed og om de andre muligheder for administrativ klageadgang og adgang til domstolsprøvelse, som findes i henhold til australsk lovgivning.
   4.   Når en enkeltperson indgiver en klage som omhandlet i stk. 3 til den australske datatilsynsmyndighed, skal vedkommende formelt underrettes om udfaldet af behandlingen af klagen.
   Artikel 14
   Ret til indgivelse af klage
   1.   Enhver har ret til en effektiv administrativ klageadgang og adgang til domstolsprøvelse, hvis vedkommendes rettigheder som omhandlet i denne aftale er blevet krænket.
   2.   Enhver, der har lidt skade som følge af en ulovlig behandling eller enhver anden handling, der er uforenelig med de i denne aftale omhandlede rettigheder, har ret til at søge effektive retsmidler, der kan omfatte erstatning fra Australien.
   3.   De i stk. 1 og 2 omhandlede rettigheder skal indrømmes enkeltpersoner uanset nationalitet, oprindelsesland, bopælsland eller fysiske tilstedeværelse i Australien.
   Artikel 15
   Elektronisk behandling af PNR-oplysninger
   1.   De australske told- og grænsekontrolmyndigheder eller andre offentlige myndigheder, der er anført i bilag 2, træffer ingen afgørelser, der påvirker en passager betydeligt, eller som har negative retlige virkninger for vedkommende, udelukkende på grundlag af elektronisk behandling af PNR-oplysninger.
   2.   De australske told- og grænsekontrolmyndigheder iværksætter ingen elektronisk databehandling på grundlag af følsomme oplysninger.
   Artikel 16
   Lagring af oplysninger
   1.   PNR-oplysninger må højest lagres i fem og et halvt år regnet fra den dato, hvor de australske told- og grænsekontrolmyndigheder først modtog PNR-oplysningerne. PNR-oplysningerne må i denne periode kun lagres i PNR-systemet med henblik på at forebygge, afsløre, efterforske og retsforfølge terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet. Lagringen sker på følgende måde:

               a)

               I de tre første år efter modtagelsen af PNR-oplysningerne er alle PNR-oplysninger kun tilgængelige for et begrænset antal embedsmænd i de australske told- og grænsekontrolmyndigheder, der er specifikt udpeget af den øverste embedsmand inden for de australske told- og grænsekontrolmyndigheder til at identificere passagerer, der muligvis kan være af interesse.

               b)

               Efter de første tre år fra modtagelsesdatoen og frem til slutningen af den fem og et halvt årige periode opbevares PNR-oplysningerne i PNR-systemet, men alle dataelementer, der kan tjene til identifikationen af de passagerer, som PNR-oplysningerne vedrører, maskeres. Sådanne anonymiserede PNR-oplysninger må kun være tilgængelige for et begrænset antal embedsmænd i de australske told- og grænsekontrolmyndigheder, der er specifikt udpeget af den øverste embedsmand inden for de australske told- og grænsekontrolmyndigheder til at foretage analyser af terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet. Tilladelse til at få fuld adgang til PNR-oplysningerne meddeles af en af de øverste embedsmænd inden for de australske told- og grænsekontrolmyndigheder, hvis det er nødvendigt at iværksætte en efterforskning med henblik på at forebygge, afsløre, efterforske og retsforfølge terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet.

         2.   For at der kan være tale om anonymiserede oplysninger, skal følgende PNR-elementer være maskeret:

               a)

               navn(e)

               b)

               andre navne på PNR, herunder antal rejsende på PNR

               c)

               alle disponible kontaktoplysninger (herunder oplysninger om kilden)

               d)

               generelle bemærkninger, herunder OSI-oplysninger (Other Supplementary Information), SSI-oplysninger (Special Service Information) og SSR-oplysninger (Special Service Request), hvis de indeholder oplysninger, hvormed en fysisk person kan identificeres, og

               e)

               indsamlede APP-oplysninger (Advance Passenger Processing) eller API-oplysninger (Advance Passenger Information), hvis de indeholder oplysninger, hvormed en fysisk person kan identificeres.

         3.   PNR-oplysninger, der er nødvendige for en særlig efterforskning, retsforfølgning eller fuldbyrdelse af straffe for terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet, kan behandles med henblik på denne efterforskning, retsforfølgning eller fuldbyrdelse af straffe, jf. dog stk. 1. PNR-oplysninger kan lagres, indtil den relevante efterforskning eller retsforfølgning er afsluttet, eller straffen er fuldbyrdet.
   4.   Ved udløbet af den i stk. 1 og 3 nævnte datalagringsperiode slettes PNR-oplysninger definitivt.
   Artikel 17
   Registrering og dokumentering af PNR-oplysninger
   1.   Al behandling af PNR-oplysninger, herunder adgang til, søgning i og overførsel af PNR-oplysninger, samt anmodninger om PNR-oplysninger fra de australske myndigheder eller tredjelande, herunder afviste anmodninger, skal registreres og dokumenteres af de australske told- og grænsekontrolmyndigheder med henblik på kontrol af databehandlingens lovlighed og egenkontrollen og for at sikre dataenes integritet og sikkerhed.
   2.   Registreringer, der foretages, eller dokumentation, der udarbejdes i henhold til stk. 1, må kun anvendes med henblik på tilsyn og kontrol, herunder efterforskning og løsning af spørgsmål om uautoriseret adgang.
   3.   Registreringer, der foretages, eller dokumentation, der udarbejdes i henhold til stk. 1, meddeles efter anmodning den australske datatilsynsmyndighed. Den australske datatilsynsmyndighed anvender kun disse oplysninger med henblik på kontrol af databeskyttelsen og med henblik på at sikre en korrekt databehandling og dataenes integritet og sikkerhed.
   Artikel 18
   Udveksling af PNR-oplysninger med andre offentlige myndigheder i Australien
   1.   De australske told- og grænsekontrolmyndigheder kan, under overholdelse af følgende sikkerhedsforanstaltninger, kun udveksle PNR-oplysninger med de offentlige myndigheder i Australien, der er anført i bilag 2:

               a)

               De offentlige myndigheder, der modtager PNR-oplysningerne, træffer de sikkerhedsforanstaltninger, der er fastsat i denne aftale.

               b)

               Udveksling af oplysninger må kun foretages af de i artikel 3 nævnte årsager.

               c)

               Udveksling af oplysninger må kun finde sted fra sag til sag, medmindre oplysningerne er blevet anonymiseret.

               d)

               De australske told- og grænsekontrolmyndigheder vurderer inden udvekslingen af oplysninger nøje relevansen af de oplysninger, der skal udveksles. Kun de særlige PNR-dataelementer, der tydeligt kan påvises at være nødvendige i den pågældende situation, kan udveksles. Under alle omstændigheder udveksles kun den strengt nødvendige mængde data.

               e)

               De offentlige myndigheder, der modtager PNR-oplysningerne, sørger for, at oplysningerne ikke videregives yderligere uden de australske told- og grænsekontrolmyndigheders tilladelse, og de australske told- og grænsekontrolmyndigheder giver kun tilladelse i særlige tilfælde med henblik på de i aftalens artikel 3 fastlagte formål.

         2.   Listen over myndigheder i bilag 2 kan ændres ved udveksling af diplomatiske noter mellem parterne, så den omfatter:

               a)

               ministerier eller agenturer, der får overdraget opgaven fra ministerier eller organer, der er opført på listen i bilag 2

               b)

               ministerier og agenturer, der oprettes efter denne aftales ikrafttræden, og hvis opgaver direkte vedrører forebyggelse, afsløring, efterforskning og retsforfølgelse af terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet, og

               c)

               eksisterende ministerier og agenturer, hvis opgaver direkte vil vedrøre forebyggelse, afsløring, efterforskning og retsforfølgelse af terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet.

         3.   De sikkerhedsforanstaltninger, der i henhold til denne artikel gælder for PNR-oplysninger, skal overholdes ved overførsel af analytiske oplysninger, som indeholder PNR-oplysninger, der er opnået i medfør af denne aftale.
   4.   Intet i denne artikel er til hinder for, at PNR-oplysninger videregives, hvis det er nødvendigt af de hensyn, der nævnes i artikel 3, stk. 4 og 5, og artikel 10.
   Artikel 19
   Overførsel til myndigheder i tredjelande
   1.   De australske told- og grænsekontrolmyndigheder kan kun, under overholdelse af følgende sikkerhedsforanstaltninger, overføre PNR-oplysninger til specifikke myndigheder i tredjelande:

               a)

               De australske told- og grænsekontrolmyndigheder forvisser sig om, at den tredjelandsmyndighed, der skal modtage oplysningerne, har indvilget i at træffe de samme sikkerhedsforanstaltninger for beskyttelse af de overførte oplysninger som fastsat i denne aftale.

               b)

               Kun tredjelandsmyndigheder, hvis opgaver direkte vedrører forebyggelse, afsløring, efterforskning og retsforfølgelse af terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet, kan modtage PNR-oplysninger.

               c)

               Oplysningerne overføres udelukkende med henblik på forebyggelse, afsløring, efterforskning og retsforfølgelse af terrorhandlinger og grov grænseoverskridende kriminalitet som defineret i artikel 3.

               d)

               Oplysningerne overføres udelukkende fra sag til sag.

               e)

               De australske told- og grænsekontrolmyndigheder vurderer inden overførslen af oplysninger nøje relevansen af de oplysninger, der skal overføres. Kun de særlige PNR-dataelementer, der tydeligt kan påvises at være nødvendige i den pågældende situation, kan overføres. Under alle omstændigheder overføres kun den strengt nødvendige mængde data.

               f)

               Såfremt de australske told- og grænsekontrolmyndigheder får kendskab til, at oplysninger om en statsborger eller en person med bopæl i en medlemsstat er blevet overført, skal de kompetente myndigheder i den berørte medlemsstat underrettes hurtigst muligt.

               g)

               De australske told- og grænsekontrolmyndigheder forvisser sig om, at den tredjelandsmyndighed, der skal modtage oplysningerne, har indvilget i kun at lagre PNR-oplysningerne, indtil den relevante efterforskning eller retsforfølgning er afsluttet, eller straffen er fuldbyrdet, eller indtil disse oplysninger ikke længere er nødvendige til de formål, der er fastsat i artikel 3, stk. 4, og under alle omstændigheder ikke længere end, hvad der er nødvendigt.

               h)

               De australske told- og grænsekontrolmyndigheder forvisser sig om, at den tredjelandsmyndighed, der skal modtage oplysningerne, har indvilget i ikke yderligere at overføre PNR-oplysningerne.

               i)

               De australske told- og grænsekontrolmyndigheder sikrer, når det er relevant, at passageren underrettes om overførslen af vedkommendes PNR-oplysninger.

         2.   De sikkerhedsforanstaltninger, der i henhold til denne artikel er gældende ved PNR-oplysninger, skal overholdes ved overførslen af analytiske oplysninger, som indeholder PNR-oplysninger, der er opnået i medfør af denne aftale.
   3.   Intet i denne artikel er til hinder for, at PNR-oplysninger videregives, hvis det er nødvendigt til de formål, der er fastsat i artikel 3, stk. 4.
   KAPITEL III

      RETNINGSLINJER FOR OVERFØRSEL

   Artikel 20
   Overførselsmetode
   Parterne sørger med henblik på denne aftale for, at luftfartsselskaberne udelukkende overfører PNR-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder på grundlag af push-metoden og efter følgende procedurer:

               a)

               Luftfartsselskaber overfører PNR-oplysninger elektronisk under overholdelse af de tekniske krav, der stilles af de australske told- og grænsekontrolmyndigheder, eller, hvis det ikke er teknisk muligt, ved hjælp af andre egnede midler, der sikrer et passende datasikkerhedsniveau.

               b)

               Luftfartsselskaber overfører PNR-oplysninger under anvendelse af et aftalt meddelelsesformat.

               c)

               Luftfartsselskaber overfører PNR-oplysninger på en sikker måde under anvendelse af fælles protokoller som krævet af de australske told- og grænsekontrolmyndigheder.

         Artikel 21
   Hyppighed af overførsler
   1.   Parterne sørger for, at luftfartsselskaberne overfører alle de nødvendige PNR-oplysninger om passagerer som beskrevet i artikel 20 til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder på højst fem planlagte tidspunkter pr. flyafgang, hvor det første tidspunkt kan være op til 72 timer før en planlagt afgang. De australske told- og grænsekontrolmyndigheder meddeler de fastsatte overførselstidspunkter til luftfartsselskaberne.
   2.   I særlige tilfælde, hvor der er tegn på, at det er nødvendigt at få tidlig adgang til oplysningerne for at reagere på en specifik trussel i forbindelse med terrorhandlinger eller grov grænseoverskridende kriminalitet, kan de australske told- og grænsekontrolmyndigheder kræve, at et luftfartsselskab udleverer PNR-oplysningerne forud for den første planlagte overførsel. Ved udøvelsen af dette skøn handler de australske told- og grænsekontrolmyndigheder velovervejet og forholdsmæssigt og anvender udelukkende push-metoden.
   3.   I særlige tilfælde, hvor der er tegn på, at det er nødvendigt at få adgang til oplysningerne for at reagere på en specifik trussel i forbindelse med terrorhandlinger eller grov grænseoverskridende kriminalitet, kan de australske told- og grænsekontrolmyndigheder kræve, at et luftfartsselskab overfører PNR-oplysningerne imellem eller efter de i stk. 1 nævnte regelmæssige overførsler. Ved udøvelsen af dette skøn handler de australske told- og grænsekontrolmyndigheder velovervejet og forholdsmæssigt og anvender udelukkende push-metoden.
   KAPITEL IV

      GENNEMFØRELSESBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

   Artikel 22
   Ikke-fravigelse/forhold til andre instrumenter
   1.   Denne aftale danner ikke grundlag for og giver ikke nogen rettigheder eller fordele til personer eller enheder, uanset om de er af privatretlig eller offentretlig karakter. Hver af parterne sikrer, at denne aftales bestemmelser gennemføres korrekt.
   2.   Intet i denne aftale må begrænse de rettigheder og garantier, der er indeholdt i Australiens lovgivning.
   3.   Intet i denne aftale afviger fra de eksisterende forpligtelser i medfør af gensidige instrumenter vedrørende retshjælp mellem Australien og EU's medlemsstater, når det gælder om at bistå med en anmodning om oplysninger, der skal tjene som bevis i straffesager vedrørende terrorisme eller grov grænseoverskridende kriminalitet.
   Artikel 23
   Tvistbilæggelse og suspension af aftalen
   1.   Enhver tvist om fortolkningen, anvendelsen eller gennemførelsen af denne aftale og alle spørgsmål med tilknytning dertil bilægges ved konsultation mellem parterne med henblik på at nå frem til en gensidig acceptabel løsning, herunder at give hver part mulighed for at efterleve aftalens bestemmelser inden for en rimelig frist.
   2.   Hvis konsultationerne ikke fører til, at tvisten bilægges, kan hver af parterne ved skriftlig meddelelse ad diplomatiske kanaler suspendere anvendelsen af denne aftale. Opsigelsen får virkning 120 dage fra datoen for denne meddelelse, medmindre andet er aftalt.
   3.   Enhver suspension ophører, så snart tvisten er blevet bilagt tilfredsstillende for Australien og EU.
   4.   Uanset denne aftales suspension behandles alle oplysninger, som er i de australske told- og grænsekontrolmyndigheders besiddelse i medfør af denne aftale, fortsat i overensstemmelse med denne aftales sikkerhedsbestemmelser, herunder bestemmelserne om lagring og sletning af oplysninger.
   Artikel 24
   Konsultation og evaluering
   1.   Parterne underretter hinanden, hvis det er nødvendigt før vedtagelsen, om eventuelle lovgivningsmæssige og administrative ændringer, der i væsentlig grad kan påvirke gennemførelsen af denne aftale. De henvisninger, som i denne aftale foretages til australsk lovgivning, anses for at omfatte al efterfølgende lovgivning.
   2.   Parterne evaluerer i fællesskab gennemførelsen af denne aftale og alle spørgsmål med tilknytning dertil ét år efter denne aftales ikrafttræden og derefter regelmæssigt inden for denne aftales varighed og derudover efter anmodning fra en af parterne. Parterne er enige om, at der ved evalueringen især bør lægges vægt på mekanismen til maskering af data i henhold til artikel 16, stk. 1, litra b), vanskeligheder i forbindelse med denne mekanismes driftseffektivitet og omkostningseffektivitet og erfaring opnået med lignende mekanismer i andre afprøvede PNR-ordninger, herunder EU's ordning. Såfremt en driftseffektiv og omkostningseffektiv mekanisme ikke er til rådighed, begrænses adgangen til oplysninger i stedet ved arkivering, og adgang til oplysninger kan kun ske på samme måde som for anonymiserede oplysninger, jf. artikel 16.
   3.   Parterne vedtager før den fælles evaluering retningslinjerne for denne evaluering, og de giver hinanden meddelelse om sammensætningen af deres respektive hold. Med henblik på denne fælles evaluering repræsenteres Den Europæiske Union af Europa-Kommissionen, og Australien repræsenteres af de australske told- og grænsekontrolmyndigheder. Holdene kan bestå af eksperter i databeskyttelse og retshåndhævelse. Med forbehold af gældende lovgivning kræves det, at alle deltagere i den fælles evaluering respekterer tavshedspligten vedrørende drøftelserne og har den fornødne sikkerhedsgodkendelse. De australske told- og grænsekontrolmyndigheder sørger med henblik på den fælles evaluering for, at relevante dokumenter, systemer og medarbejdere er til rådighed.
   4.   Parterne evaluerer aftalen, særlig dens driftseffektivitet, senest fire år efter dens ikrafttræden.
   5.   Efter den fælles evaluering forelægger Europa-Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union. Australien skal gives mulighed for at fremsætte skriftlige bemærkninger, der knyttes til rapporten.
   6.   Da etableringen af et EU-PNR-system kan ændre baggrunden for denne aftale, skal parterne høres for at afgøre, om der er behov for at tilpasse aftalen, hvis og når et sådant system vedtages.
   Artikel 25
   Opsigelse
   1.   Hver af parterne kan ved skriftlig meddelelse ad diplomatiske kanaler til enhver tid opsige denne aftale. Opsigelsen får virkning 120 dage fra datoen for modtagelsen af meddelelsen, medmindre andet er aftalt.
   2.   Uanset denne aftales opsigelse behandles alle oplysninger, som er i de australske told- og grænsekontrolmyndigheders besiddelse i medfør af denne aftale, fortsat i overensstemmelse med denne aftales sikkerhedsbestemmelser, herunder bestemmelserne om lagring og sletning af oplysninger.
   Artikel 26
   Varighed
   1.   Denne aftale forbliver i kraft i en periode på syv år fra datoen for dens ikrafttrædelse, jf. dog artikel 25.
   2.   Ved udløbet af den i stk. 1 fastsatte periode og en eventuel efterfølgende forlængelsesperiode i medfør af stk. 1 forlænges aftalen for en periode på syv år, medmindre en af parterne mindst 12 måneder i forvejen ad diplomatiske kanaler giver den anden part skriftlig meddelelse om, at parten ikke har til hensigt at forlænge aftalen.
   3.   Uanset denne aftales udløb behandles alle oplysninger, som er i de australske told- og grænsekontrolmyndigheders besiddelse i medfør af denne aftale, fortsat i overensstemmelse med denne aftales sikkerhedsbestemmelser, herunder bestemmelserne om lagring og sletning af oplysninger.
   Artikel 27
   PNR-oplysninger modtaget før aftalens ikrafttræden
   Australien behandler alle PNR-oplysninger, som de australske told- og grænsekontrolmyndigheder ligger inde med ved denne aftales ikrafttræden, i overensstemmelse med denne aftales bestemmelser. Ingen oplysninger må dog maskeres før den 1. januar 2015.
   Artikel 28
   Territorial anvendelse
   1.   Denne aftale finder anvendelse på det område, hvor traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er gældende, og på Australiens område, jf. dog stk. 2 og 4.
   2.   Denne aftale finder kun anvendelse på Danmark, Det Forenede Kongerige og Irland, hvis Europa-Kommissionen skriftligt giver Australien meddelelse om, at Danmark, Det Forenede Kongerige eller Irland har valgt at været bundet af aftalen.
   3.   Hvis Europa-Kommissionen giver Australien meddelelse om, at aftalen vil gælde for Danmark, Det Forenede Kongerige eller Irland, inden den er trådt i kraft, finder aftalen anvendelse på det eller de pågældende landes område den samme dag som for de øvrige EU-medlemsstater, der er bundet af aftalen.
   4.   Hvis Europa-Kommissionen efter aftalens ikrafttrædelse giver Australien meddelelse om, at aftalen vil gælde for Danmark, Det Forenede Kongerige eller Irland, finder aftalen anvendelse på det eller de pågældende landes område på den første dag efter, at Australien har modtaget meddelelsen.
   Artikel 29
   Afsluttende bestemmelser
   1.   Denne aftale træder i kraft den første dag i måneden efter den dato, på hvilken parterne har udvekslet notifikationer om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer med henblik herpå.
   2.   Denne aftale erstatter aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger med oprindelse i Den Europæiske Union til det australske toldvæsen, udfærdiget i Bruxelles den 30. juni 2008, som ophører med at gælde ved denne aftales ikrafttræden.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. september 2011 i to originaleksemplarer på engelsk. Denne aftale udfærdiges også på bulgarsk, dansk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed. I tilfælde af afvigelser mellem sprogversionerne har den engelske tekst forrang.

         For Den Europæiske Union

         For Australien

   BILAG 1
   PNR-dataelementer, som luftfartsselskaberne som omhandlet i artikel 2, litra f), skal udlevere til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder, dog kun i det omfang de allerede indsamler dem:

               1.

               PNR-registrets lokaliseringskode (PNR record locator code)

               2.

               Dato for reservationen/udstedelsen af billetten

               3.

               Planlagt(e) rejsedato(er)

               4.

               Navn(e)

               5.

               Disponible oplysninger om frequent flyer-ordninger og fordele (f.eks. gratis billetter, opgraderinger, osv.)

               6.

               Andre navne på PNR, herunder antal rejsende på PNR

               7.

               Alle disponible kontaktoplysninger (herunder oplysninger om kilden)

               8.

               Alle disponible oplysninger om betaling/debitering (men ikke andre oplysninger om transaktionen, der er knyttet til et kreditkort eller en konto, og som ikke vedrører rejsetransaktionen)

               9.

               Rejseruten for den pågældende PNR

               10.

               Rejsebureau/rejseagent

               11.

               Oplysninger om code-sharing

               12.

               Delte oplysninger

               13.

               Passagerens rejsestatus (herunder bekræftelser og indtjekningsstatus)

               14.

               Billetoplysninger, herunder billetnummer, enkeltbilletter og automatisk billetprisangivelse (Automated Ticket Fare Quote)

               15.

               Fuldstændige bagageoplysninger

               16.

               Pladsoplysninger, herunder pladsnummer

               17.

               Generelle bemærkninger, herunder OSI-, SSI- og SSR-oplysninger (Other Service Information, Special Service Information, Special Service Request)

               18.

               Eventuelle indsamlede APIS-oplysninger (Advanced Passenger Information System)

               19.

               Oversigt over alle ændringer af PNR under punkt 1-18

         BILAG 2
   Liste over andre offentlige myndigheder i Australien, som de australske told- og grænsekontrolmyndigheder har ret til at udveksle PNR-oplysninger med:

               1.

               Australian Crime Commission

               2.

               Australian Federal Police

               3.

               Australian Security Intelligence Organisation

               4.

               Commonwealth Director of Public Prosecutions

               5.

               Department of Immigration and Citizenship

               6.

               Office of Transport Security, Department of Infrastructure and Transport.


Avis juridique important

|

32000D0465

2000/465/EF: Europa-Parlamentets beslutning af 13. april 2000 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1998; sektion IV: Domstolen; sektion V: Revisionsretten; sektion VI - del B: Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 191 af 27/07/2000 s. 0001 - 0002 EF-Tidende nr. 040 af 07/02/2001 s. 0389 - 0391

Europa-Parlamentets beslutningaf 13. april 2000om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1998; sektion IV: Domstolen; sektion V: Revisionsretten; sektion VI - del B: Regionsudvalget(2000/465/EF)EUROPA-PARLAMENTET,der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 1998 (SEK(1999) 414 - C5-0008/1999),der henviser til Revisonsrettens årsberetning for regnskabsåret 1998 (C5-0266/1999)(1),der henviser til Rådets henstilling af 13. marts 2000 (C5-0154/2000),der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10,der henviser til finansforordningens artikel 22, stk. 2 og 3,den henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0089/2000),Domstolen1) bemærker, at de ansvarlige, dvs. Domstolen og de luxembourgske myndigheder, gjorde det muligt at rømme Domstolens hovedbygning (Justitspalæet) fire år efter, at de første foranstaltninger var truffet til at gøre noget ved forekomsten af asbest;2) henviser til, at dets vurdering af Domstolens bygninger vil blive foretaget på baggrund af den særberetning, som Revisionsretten er i færd med at udarbejde om tilbygningerne til Justitspalæet;3) anmoder Domstolen om inden førstebehandlingen af 2001-budgetforslaget at forelægge en beretning om, hvordan man kan forbedre kvaliteten af finansielle prognoser, der bruges til at vurdere bevillingerne til artikel 270 (De Europæiske Fællesskabers Tidende), da det i regnskabsårene 1995-1997 hvert år har været nødvendigt at forhøje bevillingerne til denne artikel;Revisionsretten4) gentager sin misbilligelse af den faldende tendens i udnyttelsen af de bevillinger, der er øremærket til kapitel 15 (Udveksling af personale mellem Fællesskaberne og den private og offentlige sektor); understreger, at disse udvekslinger kan være fordelagtige navnlig for nationale embedsmænd og administratorer; opfordrer Revisionsretten til inden førstebehandlingen af 2001-budgetforslaget at forelægge en beretning om sin politik for disse personaleudvekslinger og om de problemer, som har forhindret en 100 % udnyttelse af de disponible midler fra 1997 og fremefter;5) bemærker, at de bevillinger, der var øremærket til artikel 104 (Tjenesterejseudgifter, befordringsudgifter og ekstraudgifter) måtte forhøjes to gange, for at medlemmerne kunne færdiggøre revisionsprogrammet for 1998; anmoder Revisionsretten om at forbedre planlægningen og prognoserne på dette område;Regionsudvalget6) opfordrer indtrængende Regionsudvalget til at træffe alle fornødne foranstaltninger til at vende udviklingen med hensyn til den stærkt faldende udnyttelse af de bevillinger (56,27 %), der automatisk fremføres fra det foregående regnskabsår; anmoder i den forbindelse om, at Parlamentet inden den 15. juni 2000 får forelagt en beretning om alle de bevillinger under Sektion VI, der automatisk fremførtes fra 1997 til 1998 og fra 1998 til 1999, og hvor de bortfaldne bevillinger udgør mere end 10 %;7) gentager sin opfordring til Regionsudvalget om at forbedre den økonomiske forvaltning af de bevillinger, som budgetmyndigheden har bemyndiget det at gennemføre;8) henviser til, at Revisionsretten som led i støtten til Parlamentet i forbindelse med kontrollen med gennemførelsen af budgettet i Regionsudvalget har foretaget en undersøgelse med henblik på at fastslå berettigelsen og effektiviteten af de foranstaltninger, Regionsudvalget har truffet for at forhindre, at de uregelmæssigheder, der er påpeget i årsberetningen for 1996, ikke gentager sig; fastslår, at Revisionsretten efter denne undersøgelse, der blev gennemført i september 1999, er kommet til det resultat, at den for øjeblikket ikke kan bekræfte effektiviteten af de foranstaltninger, som Regionsudvalget indførte den 1. april 1999; insisterer på, at de seneste regler, der trådte i kraft den 1. april 2000, og som sigter mod at øge kontrollen med godtgørelsen af rejseudgifter og dag- og rejsedagpenge, skal være helt i overensstemmelse med Revisionsrettens bemærkninger; kræver, at Revisionsretten indføjer en vurdering af effektiviteten af de nye regler i opfølgningen af sin årsberetning for 1996;9) beklager, at det næsten to år efter, at Parlamentet flyttede ud af Belliard-bygningerne, ikke ser ud til, at Regionsudvalget og Det Økonomiske og Sociale Udvalg har handlet med den nødvendige hurtighed, hvad angår deres flytning til disse bygninger; mener, at de langvarige forhandlinger med ejerne af bygningerne i sidste ende risikerer at fratage de to udvalgs løfte om at flytte til Belliard-bygningerne så hurtigt som muligt enhver form for mening; understreger, at den nuværende situation skader Unionens budget, da der skal betales leje og andre udgifter til både udvalgenes nuværende (Ardenne- og Ravenstein-bygningerne) og fremtidige (Belliard-bygningerne) bygninger);10) opfordrer indtrængende Regionsudvalget og Det Økonomiske og Sociale Udvalg til ud fra princippet om forsvarlig økonomis forvaltning at afslutte ovennævnte forhandlinger og sikre maksimal udnyttelse af de bevillinger, som budgetmyndigheden stiller til deres rådighed på deres egen anmodning (bevillingsoverførsel nr. 44/1999 på 26000000 EUR;Dechargeafgørelse11) giver decharge til Domstolens justitssekretær og Revisionsrettens og Regionsudvalgets generalsekretærer for gennemførelsen af deres budgetter for regnskabsåret 1998;12) pålægger sin formand at sende denne afgørelse til de berørte institutioner og det pågældende rådgivende organ og sørge for, at den offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende (L-udgaven).Julian PriestleyGeneralsekretærNicole FontaineFormand(1) EFT C 349 af 3.12.1999.


title: 2007/541/EF,Euratom: Rådets og Kommissionens afgørelse af 28. juni 2007 om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               1.8.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 200/44

      RÅDETS OG KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 28. juni 2007
   om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union
   (2007/541/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION og
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 44, stk. 2, artikel 47, stk. 2, sidste punktum, og artikel 55, artikel 57, stk. 2, artikel 71, artikel 80, stk. 2, artikel 93, 94, 133 og 181 A sammenholdt med artikel 300, stk. 2, andet punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101, stk. 2,
   under henvisning til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til Rådets godkendelse i overensstemmelse med artikel 101 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union blev undertegnet på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne den 23. april 2007.

               (2)

               I afventning af protokollens ikrafttrædelse er den blevet anvendt midlertidigt fra den 23. april 2007.

               (3)

               Protokollen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs, Det Europæiske Atomenergifællesskabs og medlemsstaternes vegne.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse (2).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foranstalter på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne den i protokollens artikel 3 nævnte notifikation (3). Formanden for Kommissionen foranstalter samtidig denne notifikation på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 28. juni 2007.

            På Rådets vegne

         S. GABRIEL

            Formand

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  Udtalelse af 7.6.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT L 119 af 9.5.2007, s. 32.

      (3)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i EUT på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


Avis juridique important

|

32003B0889

2003/889/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 6. november 2003 om decharge for regnskabsåret 2001 til direktøren for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug

EU-Tidende nr. L 333 af 20/12/2003 s. 0059 - 0059

Europa-Parlamentets afgørelseaf 6. november 2003om decharge for regnskabsåret 2001 til direktøren for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug(2003/889/EF)EUROPA-PARLAMENTET,- der henviser til Revisionsrettens beretning om regnskabet for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2001, med centrets svar(1) (C5-0096/2003),- der henviser til Rådets henstilling af 7. marts 2003 (C5-0097/2003),- der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,- der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(2), særlig artikel 185,- der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 23. december 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(3), særlig artikel 94,- der henviser til forretningsordenens artikel 93a og bilag V,- der henviser til afgørelse af 8. april 2003 om udsættelse af afgørelsen om decharge og sin beslutning med bemærkningerne til denne afgørelse(4),- der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0360/2003),1. meddeler decharge for regnskabsåret 2001 til direktøren for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug;2. forelægger sine bemærkninger i vedføjede beslutning;3. pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen til direktøren for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og sørge for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).Julian PriestleyGeneralsekretærPat CoxFormand(1) EFT C 326 af 27.12.2002, s. 64.(2) EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.(3) EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.(4) EFT L 148 af 16.6.2003, s. 16 og 18.


title: 2004/725/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 21. april 2004 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2002 — Sektion V — Revisionsretten

text:
               21.4.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 330/143

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 21. april 2004
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2002 — Sektion V — Revisionsretten
   (2004/725/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 2002 (I5-0034/2003 — C5-0088/2004),
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2002, med institutionernes svar (1) (C5-0583/2003),
   der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (C5-0583/2003),
   der henviser til Rådets henstilling af 9. marts 2004 (C5-0145/2004),
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 275,
   der henviser til artikel 22, stk. 2 og 3, i finansforordningen af 21. december 1977 (2) og artikel 50 i finansforordningen af 25. juni 2002 (3),
   der henviser til artikel 143 i finansforordningen af 25. juni 2002, særlig stk. 4,
   der henviser til EF-traktatens artikel 276,
   der henviser til forretningsordenens artikel 93a og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0228/2004),

               1.

               meddeler Revisionsretten decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2002;

               2.

               forelægger sine bemærkninger i vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Ombudsmanden og at sørge for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

         Pat COX

            Formand

      (1)  EUT C 286 af 28.11.2003, s. 1.

      (2)  EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
    ---documentbreak---

               21.4.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 330/144

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   med bemærkningerne til afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2002 — Sektion V — Revisionsretten
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 2002 (I5-0034/2003 — C5-0088/2004),
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2002, med institutionernes svar (1) (C5-0583/2003),
   der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (C5-0583/2003),
   der henviser til Rådets henstilling af 9. marts 2004 (C5-0145/2004),
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 275,
   der henviser til artikel 22, stk. 2 og 3, i finansforordningen af 21. december 1977 (2) og artikel 50 i finansforordningen af 25. juni 2002 (3),
   der henviser til artikel 143 i finansforordningen af 25. juni 2002, særlig stk. 4,
   der henviser til EF-traktatens artikel 276,
   der henviser til forretningsordenens artikel 93a og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0228/2004),

               1.

               tager de svar til efterretning, Revisionsrettens formand sendte den 19. december 2003 som reaktion på det spørgeskema, Budgetkontroludvalget sendte den 26. november 2003;

               2.

               noterer sig desuden de supplerende oplysninger, som Revisionsrettens formand fremsendte med sine skrivelser af 16. og 20. februar 2004;

               3.

               tager den uafhængige revisors beretning om Revisionsrettens regnskaber for regnskabsåret 2002 samt revisorens revisionspåtegning af årsregnskabet pr. 31. december 2002 (4) til efterretning;

               4.

               understreger, at samarbejdet mellem Parlamentet og Revisionsretten i forbindelse med forelæggelsen af årsberetningen og særberetningerne er blevet forbedret yderligere;

               5.

               gør opmærksom på, at der i starten opstod en række finansielle og forvaltningsmæssige vanskeligheder i forbindelse med færdiggørelsen af udvidelsesbygningen K2 — vanskeligheder, som må undgås ved opførelsen af den næste udvidelsesbygning;

               6.

               noterer sig, at Revisionsretten som led i udvidelsen fra 15 til 25 medlemmer vil lægge en større del af sit arbejde ud til revisionsgrupperne;

               7.

               anbefaler udtrykkeligt Revisionsrettens medlemmer at være opmærksomme på, at sammensætningen af deres kabinetter er multinational, og især at besætte mindst en af de to attaché-stillinger, de har til rådighed, med en person, der ikke er af samme nationalitet som de selv;

         Revisionserklæring

               8.

               tager med anerkendelse til efterretning, at Revisionsrettens medlemmer ved tiltrædelsen skal afgive erklæringer om deres økonomiske interesser, der er væsentligt mere omfattende og detaljerede end de tilsvarende erklæringer fra Kommissionens eller Parlamentets medlemmer og endog i givet fald også omfatter oplysninger vedrørende ægtefællen; anser det for legitimt, at disse erklæringer ikke offentliggøres; forventer imidlertid, at disse erklæringer gøres tilgængelige for de kompetente instanser, såfremt der indledes undersøgelser mod et medlem af Revisionsretten;

               9.

               noterer sig, at Revisionsretten for fremtiden i forbindelse med revision af de administrative udgifter vil evaluere de interne kontrolsystemer, den interne revisors beretninger og et repræsentativt antal transaktioner;

               10.

               er klar over, at Revisionsrettens revisionserklæring frem for alt er baseret på stikprøvekontrol og derfor ikke er et instrument, hvormed man målrettet kan opklare tilfælde af bedrageri og uregelmæssigheder, men skal give mulighed for at foretage en samlet vurdering af de reviderede organer og institutioners økonomiske forvaltning; minder om, at en sådan samlet vurdering kun er troværdig, hvis stikprøven af reviderede betalinger er tilstrækkelig omfattende;

               11.

               opfordrer Revisionsretten til i forbindelse med gennemgangen af den årlige DAS-evaluering at arbejde tæt sammen med de øvrige institutioner for at opstille nogle præstationsindikatorer, der kan måle fremskridtet fra år til år;

               12.

               forventer, at Revisionsretten i forbindelse med udarbejdelsen af årsberetningen og den årlige DAS-erklæring sikrer, at dens vurderinger er baseret på de nyeste internationale regnskabsmetode og -principper;

               13.

               er forundret over, at Revisionsretten i sin beretning for regnskabsåret 2002 ganske vist angiver størrelsen af stikprøven af reviderede transaktioner inden for landbrug, men end ikke på opfordring ville oplyse om antallet af reviderede transaktioner i forbindelse med institutionernes administrationsudgifter;

               14.

               anmoder Revisionsretten om for fremtiden at oplyse om antallet af reviderede transaktioner fordelt på de enkelte institutioner;

               15.

               anmoder Revisionsretten om fremover at tilpasse årsberetningens struktur til finansforordningens artikel 143, stk. 3 og 4, der lyder som følger: »Årsberetningen indeholder en vurdering af, om den økonomiske forvaltning har været forsvarlig. Årsberetningen indeholder et afsnit for hver institution. Revisionsretten kan tilføje enhver form for sammendrag eller generelle bemærkninger, som den finder relevante.«;

               16.

               minder Retten om, at Parlamentet har brug for oplysninger om hver enkelt EU-institution, da det ellers ikke kan varetage sine opgaver i forbindelse med decharge; beklager, at Rettens årsberetning ikke tager højde for dette og ikke indeholder nogen specifikke informationer om Rådets, Domstolens, Revisionsrettens og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs administrationsudgifter; anser det heller ikke for berettiget, fordi Retten også hvert eneste år forelægger en særskilt beretning for hvert enkelt decentralt EU-agentur;

               17.

               glæder sig over, at Revisionsretten har meddelt, at den for fremtiden vil afsætte et særskilt afsnit til hvert enkelt fællesskabsinstitution i sine årsberetninger;

         Erfaringer fra Eurostat-sagen og bedrageribekæmpelsen

               18.

               tager til efterretning, at Revisionsretten hidtil gentagne gange har kritiseret enkelttransaktioner i Eurostat;

               19.

               påpeger, at Eurostat som helhed imidlertid aldrig har været genstand for en dybtgående og omfattende revision fra Rettens side; er bekymret for, at dette også gælder for andre generaldirektorater i Kommissionen og kunne være medvirkende til fejludviklinger inden for Kommissionen;

               20.

               er bekymret over, at revisionsberetningerne fra de decentrale revisionsenheder i Kommissionens generaldirektorater hidtil ikke blot er blevet ignoreret af Kommissionens medlemmer, men at heller ikke Revisionsretten har insisteret på en systematisk fremsendelse af sådanne beretninger; anmoder om, at Revisionsretten for fremtiden foretager en indgående evaluering af disse beretninger og offentliggør et sammendrag af de vigtigste begivenheder i sin årsberetning;

               21.

               anmoder Revisionsretten om at udnytte udvidelsen af medlemstallet fra 15 til 25 til, at medlemmerne fremover foretager en mere tilbundsgående revision af hvert enkelt generaldirektorat i Kommissionen;

               22.

               ville glæde sig over senest i forbindelse med den kommende årsberetning at erfare, hvilke af Rettens medlemmer der har overtaget revisionsansvaret for hvilke generaldirektorater; anser et sådant specifikt ansvar for at være fuldstændig foreneligt med Rettens kollegiale karakter, sålænge denne får det sidste ord;

               23.

               anmoder Revisionsretten om at tage sine interne afgørelser vedrørende samarbejdet med OLAF op til fornyet overvejelse på baggrund af bestemmelserne i den nye tjenestemandsvedtægt, især hvad angår medarbejdernes ret til at gå direkte til OLAF med oplysninger; opfordrer Revisionsretten til at fremsende en kopi af de nuværende bestemmelser og de gennemførte ændringer til Parlamentet;

               24.

               anmoder Revisionsretten om en udtalelse om, hvorvidt det i forbindelse med den udbudsprocedure, som ifølge punkt 9.23. i årsberetningen er blevet anvendt af Regionsudvalget, er nødvendigt at inddrage de ansvarlige justitsmyndigheder, fordi der her kunne være tale om en indskrænkning af friheden til at deltage i udbudsprocedurer, som er strafbar i henhold til belgisk lov (artikel 314 i den belgiske straffelov);

         Afskedigelse af en tjenestemand i Revisionsretten

               25.

               minder om, at en tjenestemand i Revisionsretten i april 2002 offentligt fremsatte særdeles alvorlige beskyldninger mod medlemmer og ansatte i sin institution;

               26.

               minder om, at en del af de beskyldninger, den pågældende fremsatte, allerede var bragt til OLAF's kendskab fra anden side og var genstand for en administrativ undersøgelse;

               27.

               konstaterer, at de resterende beskyldninger fra tjenestemandens side ifølge OLAF ikke har kunnet bekræftes; konstaterer endvidere, at Parlamentet ikke har fået adgang til fakta, der har kunnet så tvivl om OLAF's udsagn;

               28.

               tager til efterretning, at tjenestemanden blev afskediget i sommeren 2003 efter afslutningen af en disciplinærprocedure;

               29.

               betragter denne afgørelse som en hård sanktion; minder om, at der i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 90 og 91 kan indgives klage, og at sagen kan indbringes for Domstolen;

               30.

               kræver i den forbindelse, at tjenestemandsvedtægten ændres på en sådan måde, at informanter (»whistleblowers«) får mulighed for at henvende sig til en instans uden for deres institution for at sikre, at de forbliver anonyme (5);

               31.

               gør Revisionsretten opmærksom på, at dens adfærd over for tjenestemænd også skal vurderes i lyset af de skridt, Revisionsretten tager i forhold til et tidligere medlem, der menes i alvorlig grad at have tilsidesat sin embedspligt;

               32.

               glæder sig over, at Revisionsretten anvender de samme bestemmelser i forbindelse med »whistleblowing« som Kommissionen; bemærker, at sådanne bestemmelser kun er rigtigt effektive, hvis de ansatte er opmærksomme på dem; opfordrer Revisionsretten til at sikre, at disse oplysninger gøres frit tilgængelige for personalet;

         Sagen mod et tidligere medlem af Retten

               33.

               minder om, at OLAF på initiativ af et medlem af Budgetkontroludvalget i 2002 indledte en undersøgelse mod et tidligere medlem af Revisionsretten;

               34.

               minder endvidere om, at OLAF efter afslutningen af denne undersøgelse overgav sagen til de luxembourgske justitsmyndigheder, og at denne sag endnu ikke er afsluttet; erkender, at Retten træffer foranstaltninger til at inkassere uretmæssigt anvendte midler;

               35.

               gør Revisionsretten opmærksom på, at sagen sideløbende med den luxembourgske retssag kunne indbringes for EU-domstolen, således som Kommissionen har gjort det med et tidligere medlem af Kommissionen; forventer, at Revisionsretten også inddrager EU-Domstolen for i henhold til EF-traktatens artikel 247 af få konstateret, om det tidligere medlem i alvorlig grad har tilsidesat sin embedspligt;

         Ikke-tjenstlig benyttelse af tjenestebiler

               36.

               anmoder Retten om at bekræfte, at tjenestebiler, der betales over fællesskabsbudgettet, udelukkende kan benyttes til tjenstlig kørsel;

               37.

               bemærker, at medlemmer af Revisionsretten efter sigende kan benytte tjenestebiler til private formål inden for en grænse på 40 000 km pr. år, og at åbenbart ikke en gang feriekørsel på skatteydernes regning er udelukket;

               38.

               kræver, at Retten i givet fald inden 1. juli 2004 ændrer sine regler på en sådan måde, at medlemmerne i fuldt omfang selv må afholde udgifterne til ikke-tjenstlig benyttelse (»non-official business«) af tjenestebiler;

               39.

               gør Retten opmærksom på, at den i henhold til EF-traktatens artikel 276, stk. 3, er forpligtet til at træffe alle egnede foranstaltninger til at efterkomme disse krav;

         Vederlagsforhøjelser som følge af justeringskoefficienter

               40.

               konstaterer, at Revisionsrettens medlemmer siden 1. januar 2003 igen har givet sig selv mulighed for at nyde godt af væsentlige vederlagsforhøjelser ved ikke at overføre en del af vederlaget til konti på tjenestestedet Luxembourg, men til konti i andre EU-lande, så de har haft krav på såkaldte justeringskoefficienter; henviser til, at dette begrundes med en afgørelse fra den administrative komité i Domstolen;

               41.

               minder om, at det drejer sig om en administrativ afgørelse fra Domstolen i et internt anliggende, og at det på ingen måde kan betragtes som en del af retspraksis;

               42.

               minder endvidere om, at denne afgørelse fra den administrative komité i Domstolen blev truffet den 25. september 2002, men at Parlamentet og Rådet efterfølgende på forslag af Rådet har ladet en anmærkning udgå af det foreløbige forslag til Domstolens budget for regnskabsåret 2003 (budgetpost A-1 0 9 0), ifølge hvilken denne justeringskoefficient skulle anvendes på domstolens medlemmer analogt med bestemmelserne i tjenestemandsvedtægten;

               43.

               konstaterer, at budgetmyndigheden dermed klart og umisforståeligt har givet udtryk for, at den forventer denne praksis bragt til ophør, der ikke har været godkendt siden den 1. januar 2003 hverken i de relevante forordninger om vederlag for medlemmer af institutionerne eller ved relevante anmærkninger i budgettet;

               44.

               minder om, at Kommissionens medlemmer ikke længere gør krav på justeringskoefficienter; opfordrer Revisionsrettens medlemmer til at følge dette eksempel;

               45.

               opfordrer Budgetudvalget til at opføre en del af Revisionsrettens driftsbevillinger for 2005 i reserven, hvis der ikke reageres tilfredsstillende på de bekymringer, der gives udtryk for i denne beslutning med hensyn til benyttelse af tjenestebiler til ikke-tjenstlige formål og anvendelse af justeringskoefficienter på vederlag.

      (1)  EUT C 286 af 28.11.2003, s. 1.

      (2)  EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUT C 259 af 28.10.2003, s. 1.

      (5)  Vedtagne tekster af 29.1.2004, P5_TA(2004) 0049.