title: 2012/286/EU: Kommissionens afgørelse af 31. maj 2012 om nedsættelse af en ekspertgruppe vedrørende landtransportsikkerhed

text:
               1.6.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 142/47

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 31. maj 2012
   om nedsættelse af en ekspertgruppe vedrørende landtransportsikkerhed
   (2012/286/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til traktatens artikel 90 bør traktaternes mål vedrørende transport søges virkeliggjort inden for rammerne af en fælles transportpolitik, og transportsikkerhed er en vigtigt del heraf.

               (2)

               I hvidbogen »en køreplan for et fælles europæisk transportområde — mod et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt transportsystem« (1), bilag I, punkt 1.3, angives et initiativ til nedsættelse af en permanent ekspertgruppe vedrørende landtransportsikkerhed.

               (3)

               Det er derfor nødvendigt at nedsætte en ekspertgruppe vedrørende landtransportsikkerhed og fastlægge dens opgaver og struktur.

               (4)

               Gruppen bør bistå Kommissionen med at udforme og gennemføre Unionens aktiviteter, der sigter mod at udforme en politik vedrørende landtransportsikkerhed og fremme en løbende udveksling af relevante erfaringer, politikker og praksis mellem medlemsstaterne og de forskellige involverede parter.

               (5)

               Gruppen bør bestå af medlemsstaternes kompetente myndigheder. Disse bør udpege eksperter fra de statslige instanser med ansvar for transport, sikkerhed og retshåndhævelse.

               (6)

               Der bør fastsættes regler for gruppemedlemmernes videregivelse af oplysninger.

               (7)

               Alle personoplysninger, der vedrører gruppens medlemmer, bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (2) —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Genstand
   Der nedsættes en ekspertgruppe vedrørende landtransportsikkerhed, i det følgende benævnt »gruppen«.
   Artikel 2
   Opgaver
   1.   Gruppen har til opgave at bistå Kommissionen med at udforme og gennemføre EU's aktiviteter med henblik på at opstille en sikkerhedspolitik vedrørende landtransport samt at fremme en løbende udveksling af relevante erfaringer, politikker og praksis mellem medlemsstaterne og de forskellige involverede parter.
   2.   Med henblik på at opfylde de i stk. 1 nævnte mål skal gruppen:

               —

               bistå Kommissionen med at udarbejde instrumenter til opfølgning, evaluering og udbredelse af resultaterne af de foranstaltninger, som Den Europæiske Union har truffet med hensyn til landtransportsikkerhed

               —

               bidrage til at gennemføre EU-handlingsprogrammer på dette område, navnlig ved at foretage en gennemgang af resultaterne af disse foranstaltninger og foreslå forbedringer heraf

               —

               fremme udvekslingen af oplysninger om gennemførte foranstaltninger på samtlige niveauer til at fremme landtransportsikkerheden og i givet fald fremsætte forslag om mulige foranstaltninger på EU-plan

               —

               afgive udtalelser eller forelægge rapporter for Kommissionen enten efter anmodning fra denne eller på eget initiativ om ethvert relevant aspekt i forbindelse med fremme af landtransportsikkerheden i EU.

         Artikel 3
   Høring
   Kommissionen kan høre gruppen om spørgsmål i relation til landtransportsikkerhed.
   Artikel 4
   Medlemskab
   1.   Medlemmerne skal bestå af medlemsstaternes kompetente myndigheder. Disse udnævner to repræsentanter:

               a)

               en repræsentant for hver medlemsstats ministerier eller statslige instanser, som er ansvarlig for landtransport

               b)

               en repræsentant for hver medlemsstats ministerier eller statslige instanser, som er ansvarlig for sikkerhed eller retshåndhævelse.

         2.   Kommissionens repræsentanter kan give observatørstatus til enkeltpersoner eller indbyde transportbrugerorganisationer såvel som europæiske repræsentanter for internationale organisationer og erhvervsorganisationer, som er involveret i, eller direkte berørte af, landtransportsikkerheden.
   3.   Navnene på enkeltpersoner, der er omhandlet i stk. 1, litra a) og b), offentliggøres i Kommissionens register over ekspertgrupper og lignende enheder (»registret«). Navnene på medlemsstaternes myndigheder kan offentliggøres i registret. Navnene på enkeltpersoner og organisationer, der er omhandlet i stk. 2, offentliggøres i registret, og det repræsenterede interesseområde angives (3).
   4.   Indsamling, behandling og offentliggørelse af personoplysninger finder sted i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
   Artikel 5
   Forretningsgang
   1.   Gruppens formandskab varetages af en repræsentant for Kommissionen.
   2.   Efter aftale med Kommissionen kan gruppen nedsætte arbejdsgrupper til at undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et mandat, som gruppen opstiller. Sådanne arbejdsgrupper opløses, så snart de har opfyldt deres mandater.
   3.   Kommissionen kan indbyde enhver person, der har særlig kompetence inden for et emne, der er opført på dagsordenen, til at deltage i gruppens arbejde på ad hoc-basis. Indbudte sagkyndige deltager kun i den del af arbejdet, hvortil deres deltagelse er påkrævet.
   4.   Gruppen kan med henblik på afgivelse af udtalelser udnævne en af medlemsstaternes repræsentanter som ordfører til at udarbejde rapporter.
   5.   Gruppen indkaldes af Kommissionen og mødes normalt i dennes bygninger. Der afholdes mindst to møder om året. Sekretariatsopgaverne varetages af Kommissionen. Andre tjenestemænd i Kommissionen med interesse i det pågældende spørgsmål kan deltage i møder i gruppen og dennes arbejdsgrupper.
   6.   Gruppen drøfter anmodninger om udtalelser fremsat af Kommissionen og udtalelser, som gruppen fremsætter på eget initiativ. Drøftelserne efterfølges ikke af en afstemning.
   7.   Kommissionen offentliggør alle relevante dokumenter enten i registret eller via et link fra registret til et særligt websted. Med hensyn til offentliggørelse kan denne undlades i tilfælde, hvor et dokuments udbredelse ville være til skade for beskyttelsen af en offentlig eller privat interesse, jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (4).
   8.   Gruppens medlemmer og deres repræsentanter samt de indbudte eksperter og observatører skal overholde reglerne om behandling af fortrolige oplysninger, som følger af traktaterne og gennemførelsesbestemmelserne hertil, samt Kommissionens sikkerhedsforskrifter vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede oplysninger i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (5). Hvis de tilsidesætter disse forpligtelser, kan Kommissionen træffe alle relevante foranstaltninger.
   Artikel 6
   Mødeudgifter og finansielle virkninger
   1.   Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres af deltagerne i forbindelse med gruppens aktiviteter.
   2.   Medlemsrepræsentanternes rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med gruppens aktiviteter refunderes af Kommissionen i overensstemmelse med de i Kommissionen gældende bestemmelser. Ligeledes refunderes observatørers og indbudte eksperters rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med deltagelse i gruppens aktiviteter.
   3.   Disse udgifter refunderes inden for rammerne af de disponible midler, der afsættes til formålet som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.
   Artikel 7
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. maj 2012.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  KOM(2011) 144 endelig.

      (2)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

      (3)  Medlemmer, som ikke ønsker deres navne offentliggjort, kan anmode om en undtagelse fra denne regel. En anmodning om ikke at offentliggøre navnet på et medlem af ekspertgruppen betragtes som berettiget, når en offentliggørelse kan bringe hans eller hendes sikkerhed eller integritet i fare eller i urimelig grad skade privatlivets fred.

      (4)  EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

      (5)  EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1.


title: 2006/543/EF: Rådets afgørelse af  8. november 2005  om undertegnelse og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Libanesiske Republik om visse aspekter af lufttrafik

text:
               5.8.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 215/15

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. november 2005
   om undertegnelse og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Libanesiske Republik om visse aspekter af lufttrafik
   (2006/543/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet bemyndigede den 5. juni 2003 Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (2)

               Kommissionen har på Fællesskabets vegne forhandlet en aftale med Den Libanesiske Republik om visse aspekter af lufttrafik i overensstemmelse med de mekanismer og direktiver, der blev fastsat i bilaget til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (3)

               Den aftale, Kommissionen har forhandlet, bør undertegnes og anvendes midlertidigt med forbehold af eventuel senere indgåelse —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Libanesiske Republik om visse aspekter af lufttrafik godkendes herved på Fællesskabets vegne med forbehold af Rådets afgørelse om indgåelse af aftalen.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til at undertegne aftalen på Fællesskabets vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 3
   Indtil aftalen træder i kraft, anvendes den midlertidigt fra den første dag i måneden efter den dato, hvor parterne meddeler hinanden, at de i denne henseende nødvendige procedurer er afsluttet.
   Artikel 4
   Rådets formand bemyndiges hermed til at foranstalte den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 8, stk. 2.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2005.

            På Rådets vegne

         G. BROWN

            Formand

    ---documentbreak---

               5.8.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 215/17

         AFTALE
   mellem det Europæiske Fællesskab og den Libanesiske Republik om visse aspekter af lufttrafik
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB —
   på den ene side, og
   DEN LIBANESISKE REPUBLIK
   på den anden side
   (i det følgende benævnt »parterne«),
   SOM KONSTATERER, at der er indgået bilaterale lufttrafikaftaler mellem flere af Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og Den Libanesiske Republik, der indeholder bestemmelser, som er i strid med fællesskabslovgivningen,
   SOM KONSTATERER, at Det Europæiske Fællesskab har enekompetence på flere områder, der kan være omfattet af bilaterale lufttrafikaftaler mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og tredjelande,
   SOM KONSTATERER, at luftfartsselskaber, der er etableret i en medlemsstat, i henhold til fællesskabslovgivningen har ret til uden forskelsbehandling at få adgang til luftruter mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og tredjelande,
   SOM HENVISER til de aftaler mellem Det Europæiske Fællesskab og visse tredjelande, der giver statsborgere i de pågældende tredjelande mulighed for at erhverve ejendomsrettigheder i luftfartsselskaber, som der er udstedt licens til i overensstemmelse med fællesskabslovgivningen,
   SOM ERKENDER, at bestemmelser i de bilaterale lufttrafikaftaler mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og Den Libanesiske Republik, som er i strid med fællesskabslovgivningen, skal bringes i fuld overensstemmelse hermed for at tilvejebringe et forsvarligt retsgrundlag for lufttrafikken mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Libanesiske Republik og for at sikre kontinuiteten i denne lufttrafik,
   SOM KONSTATERER, at Det Europæiske Fællesskabs hensigt som part i disse forhandlinger ikke er at påvirke det samlede omfang af lufttrafikken mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Libanesiske Republik, at påvirke balancen mellem luftfartsselskaber fra Fællesskabet og luftfartsselskaber fra Den Libanesiske Republik eller at forhandle ændringer af bestemmelserne i de eksisterende bilaterale lufttrafikaftaler om trafikrettigheder —
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Generelle bestemmelser
   1.   I denne aftale forstås ved »medlemsstater« Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater.
   2.   Når der i de enkelte aftaler, der er anført i bilag I, henvises til statsborgere i den medlemsstat, der er part i den pågældende aftale, skal dette forstås således, at der henvises til statsborgere i Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater.
   3.   Når der i de enkelte aftaler, der er anført i bilag I, henvises til luftfartsselskaber fra den medlemsstat, der er part i den pågældende aftale, skal dette forstås således, at der henvises til luftfartsselskaber, som er udpeget af den pågældende medlemsstat.
   Artikel 2
   Udpegning af luftfartsselskaber
   1.   Bestemmelserne i stk. 2 og 3 går forud for de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er anført i bilag II, punkt a) og punkt b), med hensyn til den pågældende medlemsstats udpegning af et luftfartsselskab og Den Libanesiske Republiks udstedelse af godkendelser og tilladelser til luftfartsselskabet samt afvisning, tilbagekaldelse, suspension og begrænsning af godkendelser og tilladelser til luftfartsselskabet.
   2.   Når Den Libanesiske Republik modtager en udpegning fra en medlemsstat, udsteder den de relevante godkendelser og tilladelser med det mindst mulige tidsforbrug til procedurer, forudsat:

               i)

               at luftfartsselskabet er etableret i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på den udpegende medlemsstats område og er i besiddelse af en fællesskabsretligt gyldig licens

               ii)

               at den medlemsstat, der står for udstedelsen af »Air Operator's Certificate«, udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, og at den relevante luftfartsmyndighed er entydigt identificeret i udpegningen, og

               iii)

               at luftfartsselskabet ejes og vil forblive ejet — enten direkte eller i kraft af en ejermajoritet — af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater eller af andre stater, der er anført i bilag III, og/eller statsborgere i disse andre stater, og at det til enhver tid er under disse staters og/eller statsborgeres effektive kontrol.

         3.   Den Libanesiske Republik kan afvise, tilbagekalde, suspendere eller begrænse godkendelserne eller tilladelserne til et luftfartsselskab, som en medlemsstat har udpeget, hvis

               i)

               luftfartsselskabet ikke er etableret i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på den udpegende medlemsstats område eller ikke er i besiddelse af en fællesskabsretligt gyldig licens, eller

               ii)

               den medlemsstat, der står for udstedelsen af »Air Operator's Certificate«, ikke udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, og den relevante luftfartsmyndighed ikke er entydigt identificeret i udpegningen, eller

               iii)

               luftfartsselskabet ikke ejes og kontrolleres effektivt direkte eller i kraft af en ejermajoritet af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater eller af andre stater som anført i bilag III og/eller statsborgere i disse stater.

         Den Libanesiske Republik udøver sine rettigheder i henhold til dette stykke uden at forskelsbehandle luftfartsselskaber fra Fællesskabet på grundlag af nationalitet.
   Artikel 3
   Rettigheder med hensyn til myndighedskontrol
   1.   Stk. 2 i denne artikel supplerer de artikler, der er anført i bilag II, punkt c).
   2.   Når en medlemsstat har udpeget et luftfartsselskab, som en anden medlemsstat udøver og opretholder myndighedskontrol med, gælder Den Libanesiske Republiks rettigheder efter sikkerhedsbestemmelserne i aftalen mellem den medlemsstat, der har udpeget luftfartsselskabet, og Den Libanesiske Republik også for den pågældende anden medlemsstats vedtagelse, gennemførelse og opretholdelse af sikkerhedskrav og for det pågældende luftfartsselskabs driftstilladelse.
   Artikel 4
   Beskatning af flybrændstof
   1.   Stk. 2 i denne artikel supplerer de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er anført i bilag II, punkt d).
   2.   Uanset eventuelle andre bestemmelser om det modsatte er intet i de aftaler, der er anført i bilag II, punkt d), til hinder for, at medlemsstaterne uden forskelsbehandling kan opkræve enhver form for skatter, afgifter eller gebyrer på brændstof, der på deres område leveres til brug i et luftfartøj, der tilhører et luftfartsselskab udpeget af Den Libanesiske Republik, og som beflyver en rute mellem et punkt i den pågældende medlemsstats område og et andet punkt i denne eller en anden medlemsstats område.
   Artikel 5
   Transporttakster for strækninger inden for Det Europæiske Fællesskab
   1.   Stk. 2 i denne artikel supplerer de artikler, der er anført i bilag II, punkt e).
   2.   Det eller de luftfartsselskaber, der udpeges af Den Libanesiske Republik i henhold til en aftale, jf. bilag I, som indeholder en af de bestemmelser, der er anført i bilag II, punkt e), opkræver takster for transport, som udelukkende finder sted inden for Det Europæiske Fællesskabs område, i overensstemmelse med Det Europæiske Fællesskabs lovgivning.
   Artikel 6
   Bilag til aftalen
   Bilagene til denne aftale udgør en integrerende del deraf.
   Artikel 7
   Revision eller ændring
   Parterne kan efter fælles overenskomst til enhver tid revidere eller ændre denne aftale.
   Artikel 8
   Ikrafttræden og midlertidig anvendelse
   1.   Denne aftale træder i kraft, når parterne har udvekslet skriftlige noter om, at de har afsluttet de interne procedurer, som er en forudsætning for, at den kan træde i kraft.
   2.   Uanset stk. 1 er parterne enige om at anvende aftalen midlertidigt fra den første dag i måneden efter den dato, hvor parterne meddeler hinanden, at de i denne henseende nødvendige procedurer er afsluttet.
   3.   Aftaler og andre arrangementer mellem medlemsstaterne og Den Libanesiske Republik, som på datoen for denne aftales undertegnelse endnu ikke var trådt i kraft, og som ikke finder midlertidig anvendelse, er anført i bilag I, punkt b). Denne aftale finder anvendelse på alle sådanne aftaler og arrangementer, fra de træder i kraft eller finder midlertidig anvendelse.
   Artikel 9
   Ophør
   1.   Hvis en aftale, der er anført i bilag I, ophører, ophører samtidig alle nærværende aftalers bestemmelser vedrørende den pågældende aftale.
   2.   Hvis alle de aftaler, der er anført i bilag I, ophører, ophører nærværende aftale samtidig.

      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
      Udfærdiget i Beirut den syvende juli to tusind og seks i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og arabisk.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         Por la República Libanesa
         Za Libanonskou republiku
         For Den Libanesiske Republik
         Für die Libanesische Republik
         Liibanoni Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία του Λιβάνου
         For the Republic of Lebanon
         Pour la République libanaise
         Per la Repubblica del Libano
         Libānas Republikas vārdā
         Libano Respublikos vardu
         A Libanoni Köztársaság részéről
         Għar-repubblika tal-Libanu
         Voor de Republiek Libanon
         W imieniu Republiki Libańskiej
         Pela República do Líbano
         Za Libanonskú republiku
         Za Republiko Libanon
         Libanonin tasavallan puolesta
         För Republiken Libanon

   BILAG I
   Liste over aftaler, som der henvises til i denne aftales artikel 1

               a)

               Lufttrafikaftaler mellem Den Libanesiske Republik og Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, som på tidspunktet for denne aftales undertegnelse er indgået, undertegnet og/eller anvendes midlertidigt

                           —

                           Aftale mellem den østrigske forbundsregering og regeringen for Den Libanesiske Republik om lufttrafik mellem og ud over de to landes territorier, undertegnet i Beirut den 2. april 1969 (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Østrig«)

                           —

                           Aftale mellem den belgiske regering og regeringen for Den Libanesiske Republik om lufttrafik mellem og ud over de to landes territorier, undertegnet i Beirut den 24. december 1953 (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Belgien«)

                           —

                           Lufttrafikaftale mellem regeringen for Republikken Cypern og regeringen for Den Libanesiske Republik, paraferet den 23. maj 1996 (i det følgende benævnt »udkast til aftale Libanon-Cypern«)

                           —

                           Lufttransportaftale mellem regeringen for Den Tjekkiske Republik og regeringen for Den Libanesiske Republik, udfærdiget i Beirut den 22. september 2003 (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Den Tjekkiske Republik«)

                           —

                           Lufttransportoverenskomst mellem Danmark og Libanon, udfærdiget i Beirut den 21. oktober 1955 (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Danmark«)

                           —

                           Udkast til lufttransportaftale mellem regeringen for Den Franske Republik og regeringen for Den Libanesiske Republik, paraferet og knyttet som bilag til det godkendte referat af konsultationerne mellem de delegationer, der repræsenterede regeringen for Den Franske Republik henholdsvis Den Libanesiske Republik, undertegnet i Paris den 24. juni 1998 (i det følgende benævnt »udkast til aftale Libanon-Frankrig«)

                           —

                           Lufttransportaftale mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Den Libanesiske Republik, udfærdiget i Beirut den 15. marts 1961 med senere ændringer (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Tyskland«)

                           —

                           Udkast til lufttrafikaftale mellem regeringen for Forbundsrepublikken Tyskland og regeringen for Den Libanesiske Republik, paraferet og knyttet som bilag til det godkendte referat undertegnet i Bonn den 16. januar 2002 (i det følgende benævnt »udkast til revideret aftale Libanon-Tyskland«)

                           —

                           Aftale mellem regeringen for Kongeriget Grækenland og regeringen for Den Libanesiske Republik om oprettelse af lufttrafik mellem deres respektive territorier, udfærdiget i Beirut den 6. september 1948 (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Grækenland«)

                           —

                           Aftale mellem regeringen for Folkerepublikken Ungarn og Den Libanesiske Republik vedrørende civil lufttransport, udfærdiget i Beirut den 15. januar 1966 (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Ungarn«)

                           —

                           Lufttransportaftale mellem den italienske regering og regeringen for Den Libanesiske Republik, udfærdiget i Beirut den 24. januar 1949 med senere ændringer (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Italien«)

                           —

                           Lufttrafikaftale mellem Den Libanesiske Republik og regeringen for Storhertugdømmet Luxembourg, paraferet og knyttet som tillæg B til det fortrolige aftalememorandum, der blev understegnet i Beirut den 23. oktober 1998 (i det følgende benævnt »udkast til aftale Libanon-Luxembourg«)

                           —

                           Udkast til lufttrafikaftale mellem regeringen for Malta og regeringen for Den Libanesiske Republik, paraferet og knyttet som tillæg B til det godkendte referat undertegnet i Beirut den 30. april 1999 (i det følgende benævnt »udkast til aftale Libanon-Malta«)

                           —

                           Lufttransportaftale mellem Kongeriget Nederlandene og Den Libanesiske Republik, udfærdiget i Beirut den 20. september 1949 (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Nederlandene«)

                           —

                           Lufttrafikaftale mellem regeringen for Folkerepublikken Polen og regeringen for Den Libanesiske Republik, udfærdiget i Beirut den 25. april 1966 (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Polen«)

                           —

                           Lufttransportaftale mellem Sverige og Libanon, udfærdiget i Beirut den 23. marts 1953 (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-Sverige«)

                           —

                           Aftale mellem regeringen for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og regeringen for Den Libanesiske Republik om lufttrafik mellem og ud over de to landes territorier, undertegnet i Beirut den 15. august 1951 med senere ændringer (i det følgende benævnt »aftalen Libanon-UK«)

               b)

               Lufttrafikaftaler og andre arrangementer mellem Den Libanesiske Republik og Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater, der er paraferet eller undertegnet, men som på tidspunktet for denne aftales undertegnelse endnu ikke er trådt i kraft, og som ikke anvendes midlertidigt

                           —

                           Lufttransportaftale mellem Kongeriget Spanien og Den Libanesiske Republik, paraferet i Madrid den 21. august 1997 (i det følgende benævnt »udkastet til aftale Libanon-Spanien«)

         BILAG I
   Liste over artikler i de i bilag I anførte aftaler, som der henvises til i denne aftales artikel 2-5

               a)

               Medlemsstaters udpegning af luftfartsselskaber:

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Østrig

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Belgien

                           —

                           Artikel 4 i udkastet til aftale Libanon-Cypern

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Den Tjekkiske Republik

                           —

                           Artikel 3 i udkastet til aftale Libanon-Frankrig

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Tyskland

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Ungarn

                           —

                           Artikel 3 i udkastet til aftale Libanon-Luxembourg

                           —

                           Artikel 6 i udkastet til aftale Libanon-Malta

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Polen

                           —

                           Artikel 3 i udkastet til aftale Libanon-Spanien

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Libanon-UK

               b)

               Afvisning, tilbagekaldelse, suspension og begrænsning af godkendelser og tilladelser:

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Libanon-Østrig

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Belgien

                           —

                           Artikel 5 i udkastet til aftale Libanon-Cypern

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Libanon-Den Tjekkiske Republik

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Libanon-Danmark

                           —

                           Artikel 4 i udkastet til aftale Libanon-Frankrig

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Libanon-Tyskland

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Libanon-Grækenland

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Libanon-Ungarn

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Libanon-Italien

                           —

                           Artikel 4 i udkastet til aftale Libanon-Luxembourg

                           —

                           Artikel 7 i udkastet til aftale Libanon-Malta

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Libanon-Nederlandene

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Polen

                           —

                           Artikel 4 i udkastet til aftale Libanon-Spanien

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Libanon-Sverige

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Libanon-UK

               c)

               Myndighedskontrol:

                           —

                           Artikel 7a i aftalen Libanon-Østrig

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Libanon-Den Tjekkiske Republik

                           —

                           Artikel 8 i udkastet til aftale Libanon-Frankrig

                           —

                           Artikel 7 i udkastet til aftale Libanon-Luxembourg

                           —

                           Artikel 6 i udkastet til revideret aftale Libanon-Tyskland

               d)

               Beskatning af flybrændstof:

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Libanon-Østrig

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Libanon-Belgien

                           —

                           Artikel 7 i udkastet til aftale Libanon-Cypern

                           —

                           Artikel 8 i aftalen Libanon-Den Tjekkiske Republik

                           —

                           Artikel 9 i aftalen Libanon-Danmark

                           —

                           Artikel 10 i udkastet til aftale Libanon-Frankrig

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Libanon-Tyskland

                           —

                           Artikel 10 i udkastet til revideret aftale Libanon-Tyskland

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Grækenland

                           —

                           Artikel 14 i aftalen Libanon-Ungarn

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Libanon-Italien

                           —

                           Artikel 8 i udkastet til aftale Libanon-Luxembourg

                           —

                           Artikel 9 i udkastet til aftale Libanon-Malta

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Libanon-Polen

                           —

                           Artikel 5 i udkastet til aftale Libanon-Spanien

                           —

                           Artikel 9 i aftalen Libanon-Sverige

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Libanon-UK

               e)

               Transporttakster for strækninger inden for Det Europæiske Fællesskab:

                           —

                           Artikel 9 i aftalen Libanon-Østrig

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Libanon-Belgien

                           —

                           Artikel 16 i udkastet til aftale Libanon-Cypern

                           —

                           Artikel 12 i aftalen Libanon-Den Tjekkiske Republik

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Libanon-Danmark

                           —

                           Artikel 14 i udkastet til aftale Libanon-Frankrig

                           —

                           Artikel 9 i aftalen Libanon-Tyskland

                           —

                           Artikel 14 i udkastet til revideret aftale Libanon-Tyskland

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Libanon-Ungarn

                           —

                           Artikel 13 i udkastet til aftale Libanon-Luxembourg

                           —

                           Artikel 14 i udkastet til aftale Libanon-Malta

                           —

                           Artikel 10 i aftalen Libanon-Polen

                           —

                           Artikel 7 i udkastet til aftale Libanon-Spanien

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Libanon-Sverige

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Libanon-UK

         BILAG III
   Liste over andre stater, som der henvises til i denne aftales artikel 2

               a)

               Republikken Island (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               b)

               Fyrstendømmet Liechtenstein (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               c)

               Kongeriget Norge (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               d)

               Det Schweiziske Forbund (i medfør af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om lufttransport).


Avis juridique important

|

32003D0253(01)

2003/253/EF: Rådets afgørelse af 19. december 2002 om indgåelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Canada i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 om ændring af indrømmelser for korn i liste CXL, der er knyttet som bilag til GATT 1994

EU-Tidende nr. L 095 af 11/04/2003 s. 0036 - 0037

Rådets afgørelseaf 19. december 2002om indgåelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Canada i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 om ændring af indrømmelser for korn i liste CXL, der er knyttet som bilag til GATT 1994(2003/253/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den 26. juli 2002 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 med henblik på at ændre visse indrømmelser for korn. Det Europæiske Fællesskab meddelte derfor 26. juli 2002 WTO, at det agter at ændre en række indrømmelser i EF-liste CXL.(2) Kommissionen har i samråd med det udvalg, der blev nedsat ved traktatens artikel 133, ført forhandlinger inden for rammerne af Rådets forhandlingsdirektiver.(3) Kommissionen har med Canada, der er WTO-medlem med hovedleverandørinteresse, indgået en aftale i form af brevveksling.(4) Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Canada bør derfor godkendes.(5) For at sikre, at aftalen anvendes fuldt ud fra den 1. januar 2003, bør Kommissionen, indtil Rådets forordning (EØF) nr. 1766/92 af 30. juni 1992 om den fælles markedsordning for korn(1) er blevet ændret, kunne vedtage midlertidige undtagelser fra nævnte forordning.(6) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(2) -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Canada i henhold til artikel XXVIII i GATT 1994 om ændring af indrømmelser for korn i EF-liste CXL, der er knyttet som bilag til GATT 1994, godkendes på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet som bilag til afgørelsen.Artikel 2I det omfang det er nødvendigt for, at aftalen kan anvendes fuldt ud fra den 1. januar 2003, kan Kommissionen efter proceduren i artikel 3, stk. 2, fravige bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1766/92, indtil forordningen er blevet ændret, dog senest den 30. juni 2003.Artikel 31. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Korn, der blev nedsat ved artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til én måned.3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 4Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Fællesskabet.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2002.På Rådets vegneM. Fischer BoelFormand(1) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1666/2000 (EFT L 193 af 29.7.2000, s. 1).(2) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/1248 af 11. juli 2017 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side for så vidt angår de bestemmelser, der vedrører behandling af tredjelandsstatsborgere, der er lovligt beskæftigede arbejdstagere på den anden parts område

text:
               12.7.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 181/4

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/1248
   af 11. juli 2017
   om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side for så vidt angår de bestemmelser, der vedrører behandling af tredjelandsstatsborgere, der er lovligt beskæftigede arbejdstagere på den anden parts område
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 2, litra b), sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 8, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 22. januar 2007 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med Ukraine om indgåelse af en ny aftale mellem Den Europæiske Union og Ukraine med henblik på at erstatte partnerskabs- og samarbejdsaftalen (2).

               (2)

               Forhandlingerne blev afsluttet med positivt resultat, og associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (»aftalen«) blev paraferet i 2012.

               (3)

               I overensstemmelse med Rådets afgørelse 2014/295/EU (3), Rådets afgørelse 2014/668/EU (4) og Rådets afgørelse 2014/670/Euratom (5) blev aftalen undertegnet i Bruxelles den 21. marts 2014 og i Bruxelles den 27. juni 2014 med forbehold af senere indgåelse.

               (4)

               Denne afgørelse vedrører kun aftalens artikel 17, som indeholder særlige forpligtelser vedrørende behandling af tredjelandsstatsborgere, der er lovligt beskæftigede arbejdstagere på den anden parts område, og som henhører under det anvendelsesområde, der er fastsat i tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Disse bestemmelsers formål og indhold er forskelligt fra formålet med og indholdet af de øvrige bestemmelser i aftalen om oprettelse af en associering mellem parterne. Der vedtages en særskilt afgørelse om de øvrige bestemmelser i aftalen parallelt med denne afgørelse.

               (5)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland.

               (6)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

               (7)

               Aftalen bør ikke fortolkes således, at den skaber rettigheder eller forpligtelser, som kan påberåbes direkte for Unionens eller medlemsstaternes domstole.

               (8)

               Aftalen bør godkendes på Unionens vegne —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side, med tilhørende bilag og protokoller (»aftalen«), godkendes herved på Unionens vegne for så vidt angår artikel 17 deri (6).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foretager på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 486, stk. 2, med henblik på at udtrykke Unionens samtykke til at blive bundet af aftalen (7).
   Artikel 3
   Aftalen bør ikke fortolkes således, at den skaber rettigheder eller forpligtelser, som kan påberåbes direkte for Unionens eller medlemsstaternes domstole.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juli 2017

            På Rådets vegne

         T. TÕNISTE

            Formand

      (1)  Godkendelse af 16.9.2014 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater og Ukraine (EFT L 49 af 19.2.1998, s. 3).

      (3)  Rådets afgørelse 2014/295/EU af 17. marts 2014 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifælleskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side for så vidt angår præamblen, artikel 1 og afsnit I, II og VII deri (EUT L 161 af 29.5.2014, s. 1).

      (4)  Rådets afgørelse 2014/668/EU af 23. juni 2014 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side for så vidt angår afsnit III (med undtagelse af de bestemmelser, der vedrører behandling af tredjelandsstatsborgere, der er lovligt beskæftigede arbejdstagere på den anden parts område) og afsnit IV, V, VI og VII deri samt de tilhørende bilag og protokoller (EUT L 278 af 20.9.2014, s. 1).

      (5)  Rådets afgørelse 2014/670/Euratom af 23. juni 2014 om godkendelse af Europa-Kommissionens indgåelse på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne af associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskabs og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (EUT L 278 af 20.9.2014, s. 8)

      (6)  Teksten til associeringsaftalen mellem den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side er blevet offentliggjort i EUT L 161 af 29.5.2014, s. 3.

      (7)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: Rådets afgørelse (EU) 2015/2354 af 10. december 2015 om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Seychellernes tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser

text:
               17.12.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 331/11

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/2354
   af 10. december 2015
   om bemyndigelse af visse medlemsstater til i Den Europæiske Unions interesse at acceptere Seychellernes tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 3, sammenholdt med artikel 218,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Union har sat sig som et af sine mål at fremme beskyttelse af børns rettigheder, jf. artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union. Foranstaltninger til beskyttelse af børn mod ulovlig bortførelse eller tilbageholdelse som en væsentlig del af denne politik.

               (2)

               Rådet har vedtaget forordning (EF) nr. 2201/2003 (2)»Bruxelles IIa-forordningen«, der sigter mod at beskytte børn fra de skadelige virkninger af ulovlig bortførelse eller tilbageholdelse og mod at indføre procedurer, der skal sikre, at disse børn hurtigt vender tilbage til deres sædvanlige opholdssted, samt mod at sikre beskyttelse af samværsret og forældremyndighed.

               (3)

               Forordning (EF) nr. 2201/2003 supplerer og styrker Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (»Haagerkonventionen af 1980«), der på internationalt niveau indfører et system af forpligtelser og en samarbejdsordning mellem de kontraherende stater og mellem centrale myndigheder og sigter mod at sikre hurtig tilbagegivelse af ulovligt bortførte eller tilbageholdte børn.

               (4)

               Alle Unionens medlemsstater er parter i Haagerkonventionen af 1980.

               (5)

               Unionen opfordrer tredjelande til at tiltræde Haagerkonventionen af 1980 og støtter den korrekte gennemførelse af Haagerkonventionen af 1980 ved blandt andet sammen med medlemsstaterne at deltage i de særlige kommissioner, som Haagerkonferencen om International Privatret regelmæssigt organiserer.

               (6)

               En fælles retlig ramme gældende for Unionens medlemsstater og tredjelandekunne være den bedste løsning på følsomme sager om international bortførelse af børn.

               (7)

               Haagerkonventionen af 1980 fastsætter, at den finder anvendelse mellem en stat, der tiltræder konventionen, og de kontraherende stater, der har erklæret, at de accepterer tiltrædelsen.

               (8)

               Haagerkonventionen af 1980 tillader ikke, at regionale organisationer for økonomisk integration som f.eks. Unionen bliver part i den. Unionen kan derfor ikke tiltræde konventionen og heller ikke deponere en erklæring om accept af en stat, der tiltræder konventionen.

               (9)

               I henhold til Den Europæiske Unions Domstols udtalelse 1/13 falder erklæringer om accept i henhold til Haagerkonventionen af 1980 ind under Unionens eksterne enekompetence.

               (10)

               Seychellerne deponerede den 27. maj 2008 sit tiltrædelsesinstrument til Haagerkonventionen af 1980. Haagerkonventionen af 1980 trådte i kraft for Seychellerne den 1. august 2008.

               (11)

               Flere medlemsstater har allerede accepteret Seychellernes tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980. Det er på baggrund af en vurdering af situationen i Seychellerne blevet konkluderet, at de medlemsstater, der endnu ikke har accepteret Seychellernes tiltrædelse, i Unionens interesse vil kunne acceptere Seychellernes tiltrædelse i henhold til Haagerkonventionen af 1980.

               (12)

               De medlemsstater, der endnu ikke har accepteret Seychellernes tiltrædelse, bør derfor bemyndiges til at deponere deres erklæringer om accept af Seychellernes tiltrædelse i Unionens interesse i overensstemmelse med betingelserne i denne afgørelse. Kongeriget Belgien, Den Tjekkiske Republik, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn, Malta, Republikken Polen, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland og Kongeriget Sverige, som allerede har accepteret Seychellernes tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980, bør ikke deponere nye erklæringer om accept, eftersom de eksisterende erklæringer fortsat er gyldige i henhold til international ret.

               (13)

               Det Forenede Kongerige og Irland er bundet af forordning (EF) nr. 2201/2003 og deltager i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

               (14)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   De medlemsstater, der endnu ikke har gjort det, bemyndiges til i Unionens interesse at acceptere Seychellernes tiltrædelse af Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser (»Haagerkonventionen af 1980«).
   2.   De i stk. 1 omhandlede medlemsstater deponerer senest den 11. december 2016 en erklæring om accept i Unionens interesse af Seychellernes tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 med følgende ordlyd:

      »[Fulde navn på MEDLEMSSTAT] erklærer at acceptere Seychellernes tiltrædelse af Haagerkonventionen af 25. oktober 1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser i overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2015/2354.«

   3.   Hver medlemsstat underretter Rådet og Kommissionen om deponeringen af dens erklæring om accept af Seychellernes tiltrædelse og meddeler Kommissionen teksten på erklæringen senest to måneder efter deponeringen.
   Artikel 2
   De medlemsstater, der har deponeret deres erklæringer om accept af Seychellernes tiltrædelse af Haagerkonventionen af 1980 inden datoen for vedtagelse af denne afgørelse, deponerer ikke nye erklæringer.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Denne afgørelse er rettet til alle medlemsstater med undtagelse af Kongeriget Belgien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn, Malta, Republikken Polen, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland og Kongeriget Sverige.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. december 2015.

            På Rådets vegne

         F. BAUSCH

            Formand

      (1)  Udtalelse af 11.2.2015 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT L 338 af 23.12.2003, s. 1).


title: Rådets afgørelse 2014/447/FUSP af 9. juli 2014 om ændring af afgørelse 2013/354/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS)

text:
               10.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 201/28

         RÅDETS AFGØRELSE 2014/447/FUSP
   af 9. juli 2014
   om ændring af afgørelse 2013/354/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 3. juli 2013 vedtog Rådet afgørelse 2013/354/FUSP (1) om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS), der videreførte EUPOL COPPS fra og med den 1. juli 2013. Nævnte afgørelse udløber den 30. juni 2014. Det finansielle referencegrundlag dækker perioden fra den 1. juli 2013 til den 30. juni 2014.

               (2)

               EUPOL COPPS bør forlænges med en yderligere periode på 12 måneder indtil den 30. juni 2015.

               (3)

               Afgørelse 2013/354/FUSP bør ændres for at forlænge den periode, der er dækket af det finansielle referencegrundlag, i overensstemmelse hermed.

               (4)

               EUPOL COPPS vil blive gennemført under forhold, som muligvis vil blive forværret og kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Rådets afgørelse 2013/354/FUSP ændres således:

               1)

               Artikel 2 affattes således:
               »Artikel 2
               Missionsbeskrivelse
               EUPOL COPPS skal bidrage til etablering af effektive og holdbare politiordninger og bredere strafferetlige ordninger under palæstinensisk ejerskab i overensstemmelse med de bedste internationale standarder i samarbejde med Unionens programmer for institutionsopbygning samt andre internationale bestræbelser i forbindelse med en reform af sikkerhedssektoren og strafferetssystemet.
               Med henblik herpå skal EUPOL COPPS:

                           —

                           i overensstemmelse med strategien for sikkerhedssektoren bistå det palæstinensiske civile politi (PCP) med at gennemføre PCP's strategiske plan ved at rådgive og vejlede navnlig de ledende embedsmænd på distrikts- og hovedkvartersniveau samt på ministerielt niveau

                           —

                           bistå ved at rådgive og vejlede, herunder på ministerielt niveau, de strafferetlige institutioner og det palæstinensiske advokatsamfund i forbindelse med gennemførelsen af strategien for retsvæsenet samt de forskellige institutionelle planer, der knytter sig hertil

                           —

                           i fornødent omfang koordinere, lette og rådgive om bistand og projekter, der gennemføres af Unionen, medlemsstaterne og tredjelande vedrørende PCP og strafferetlige institutioner, og identificere og gennemføre sine egne projekter på områder, som er relevante for EUPOL COPPS og støtter dens mål.«

               2)

               Artikel 11, stk. 5, affattes således:
               »5.   Missionschefen sikrer beskyttelse af EU's klassificerede informationer i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2013/488/EU (2).

                  (2)  Rådets afgørelse 2013/488/EU af 23. september 2013 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 274 af 15.10.2013, s. 1).«"

               3)

               Følgende artikel indsættes:
               »Artikel 11a
               Retlige ordninger
               EUCAP COPPS har beføjelse til at erhverve tjenester og leveringer, indgå kontrakter og administrative aftaler, ansætte personale, indehave bankkonti, erhverve og afhænde aktiver og indfri sine forpligtelser samt optræde som part i retssager som påkrævet for at gennemføre denne afgørelse.«

               4)

               Artikel 12 affattes således:
               »Artikel 12
               Finansielle ordninger
               1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUPOL COPPS for perioden fra den 1. juli 2013 til den 30. juni 2014 er på 9 570 000 EUR.
               Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUPOL COPPS for perioden fra den 1. juli 2014 til den 30. juni 2015 er på 9 820 000 EUR.
               2.   Alle udgifter forvaltes efter de procedurer og regler, der gælder for Den Europæiske Unions almindelige budget. Tredjelandsstatsborgere kan byde på kontrakter. EUPOL COPPS kan med Kommissionens godkendelse indgå tekniske ordninger med medlemsstaterne, værtsparterne, deltagende tredjelande og andre internationale aktører vedrørende udstyr, tjenesteydelser og lokaler til EUPOL COPPS.
               3.   EUPOL COPPS har ansvaret for gennemførelsen af dens budget. EUPOL COPPS undertegner med henblik herpå en aftale med Kommissionen.
               4.   EUPOL COPPS er ansvarlig for eventuelle krav og forpligtelser, der opstår som følge af gennemførelsen af mandatet, der indledes den 1. juli 2014, med undtagelse af krav, der skyldes en grov forseelse fra missionschefens side, som vedkommende selv skal bære ansvaret for.
               5.   Gennemførelsen af de finansielle ordninger foregriber ikke kommandovejen, jf. artikel 4, 5 og 6, og EUPOL COPPS' operative behov, herunder materiellets kompatibilitet og holdenes interoperabilitet.
               6.   Udgifter er støtteberettigede fra den 9. juli 2014.«

               5)

               I artikel 13, stk. 1 og 2 ændres ordene »afgørelse 2011/292/EU«, til: »afgørelse 2013/488/EU«.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1. juli 2014.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. juli 2014.

            På Rådets vegne

         S. GOZI

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2013/354/FUSP af 3. juli 2013 om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUT L 185 af 4.7.2013, s. 12).


title: Rådets afgørelse (EU) 2015/2027 af 10. november 2015 om beskikkelse af en svensk suppleant til Regionsudvalget

text:
               13.11.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 297/6

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/2027
   af 10. november 2015
   om beskikkelse af en svensk suppleant til Regionsudvalget
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den svenske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 26. januar, den 5. februar og den 23. juni 2015 afgørelse (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) og (EU) 2015/994 (3) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2015 til 25. januar 2020.

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Rolf SÄLLRYDS mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes som suppleant for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2020:

               —

               Birgitta SACRÉDEUS, Ledamot i regionfullmäktige, Dalarnas läns landsting.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2015

            På Rådets vegne

         P. GRAMEGNA

            Formand

      (1)  EUT L 20 af 27.1.2015, s. 42.

      (2)  EUT L 31 af 7.2.2015, s. 25.

      (3)  EUT L 159 af 25.6.2015, s. 70.


Avis juridique important

|

32001D0150

2001/150/EF: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 10. november 2000 om offentliggørelse af visse af Den Europæiske Centralbanks retsakter og retlige instrumenter (ECB/2000/12)

EF-Tidende nr. L 055 af 24/02/2001 s. 0068 - 0068

Den Europæiske Centralbanks afgørelseaf 10. november 2000om offentliggørelse af visse af Den Europæiske Centralbanks retsakter og retlige instrumenter(ECB/2000/12)(2001/150/EF)STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt "statutten"), særlig artikel 10.4, 34.1 og 34.2, ogefter høring af Det Generelle Råd for Den Europæiske Centralbank (ECB), ogud fra følgende betragtninger:(1) Den Europæiske Centralbank lægger stor vægt på at fremme åbenhed vedrørende de retlige rammer for Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB); i overensstemmelse med denne holdning bør retsakter og retlige instrumenter vedtaget af ECB gøres tilgængelige for offentligheden for dermed at fremme det almindelige kendskab hertil, selv om traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab ikke indeholder en forpligtelse til at gøre dette.(2) Åbenhed kan bedst fremmes gennem offentliggørelse af ECB's retsakter og retlige instrumenter på alle officielle fællesskabssprog i De Europæiske Fællesskabers Tidende -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Retningslinje ECB/1998/NP10 af 3. november 1998 om gennemførelsen af artikel 52 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (bilag I til denne afgørelse), og retningslinje ECB/1999/NP11 af 22. april 1999 om bemyndigelse til at udstede nationale pengesedler i overgangsperioden (bilag II til denne afgørelse), samt retningslinje ECB/1998/NP28 af 22. december 1998 om fælles regler og mindstestandarder med henblik på at beskytte fortroligheden af den individuelle statistiske information, der indsamles af Den Europæiske Centralbank med bistand fra de nationale centralbanker (bilag III til denne afgørelse), afgørelse ECB/1998/NP1 af 19. juni 1998 om udnævnelse af Den Europæiske Centralbanks eksterne revisor og mandatets varighed (bilag IV til denne afgørelse), afgørelse ECB/1998/15 af 1. december 1998 om Den Europæiske Centralbanks udøvelse af visse funktioner i tilknytning til mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (bilag V til denne afgørelse) samt henstilling ECB/1999/NP7 af 8. april 1999 om den bogføringsmæssige behandling af udgifter i forbindelse med seddeludstedelse offentliggøres hermed.Artikel 2Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 10. november 2000.Willem F. DuisenbergFormand for ECB


title: Rådets Afgørelse af 21. oktober 1974 om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og kongeriget Marokko om levering af blød hvede som fødevarehjælp

text:
Nr. L 62/ 12                          De Europæiske Fællesskabers Tidende                                      7. 3 . 75
                                                          II
                                (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                      RÅD
                                              RÅDETS AFGØRELSE
                                                af 21 . oktober 1974
             om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og kongeriget
                           Marokko om levering af blød hvede som fødevarehjælp
                                                    (75/ 143/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                        VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE :
FÆLLESSKABER HAR —
                                                                                Artikel 1
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artiklerne            På Fællesskabets vegne indgås aftalen mellem Det
113 , 114 og 228,                                              europæiske økonomiske Fællesskab og kongeriget
                                                               Marokko om levering af blød hvede som føde
under henvisning til henstilling fra Kommissionen,             varehjælp.
og
                                                               Aftalens tekst er bilagt denne afgørelse.
ud fra følgende betragtninger :
                                                                                Artikel 2
Det europæiske økonomiske Fællesskab har afsluttet             Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de
konventionen om fødevarehjælp al 1971 ;                        personer, som har beføjelse til at underskrive af
                                                               talen, og til at overdrage dem de nødvendige fuld
kongeriget Marokko har ved brev af 8 . juni 1973               magter til at forpligte Fællesskabet.
fremsat en anmodning om fødevarehjælp ;
                                                               Udfærdiget i Luxembourg, den 21 . oktober 1974.
i betragtning af forsyningssituationen i nævnte land
med hensyn til korn bør der, inden for rammerne                                                       På Rådets vegne
af Fællesskabets program for fødevarehjælp for                                                         Ch . BONNET
1973 / 1974, som gave tildeles det 15 000 tons blød
hvede —                                                                                Formand


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/47 af 8. november 2016 om undertegnelse på den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Fyrstendømmet Liechtenstein om supplerende regler vedrørende instrumentet for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed for perioden 2014-2020

text:
               12.1.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 7/2

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/47
   af 8. november 2016
   om undertegnelse på den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Fyrstendømmet Liechtenstein om supplerende regler vedrørende instrumentet for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed for perioden 2014-2020
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, og artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 515/2014 (1) deltager de tredjelande, der er associeret i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, i instrumentet i overensstemmelse med nævnte forordnings bestemmelser, og der skal indgås aftaler om disse landes finansielle bidrag og om de supplerende regler, der er nødvendige for sådan deltagelse, herunder bestemmelser, som sikrer beskyttelse af Unionens finansielle interesser og Revisionsrettens revisionsbeføjelser.

               (2)

               Den 14. juli 2014 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med Republikken Island, Fyrstendømmet Liechtenstein, Kongedømmet Norge og Det Schweiziske Forbund om en aftale om vilkårene for landenes deltagelse i instrumentet for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed for perioden 2014-2020. Forhandlingerne med Fyrstendømmet Liechtenstein blev afsluttet med paraferingen af aftalen den 30. marts 2016.

               (3)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning om denne afgørelse til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre denne afgørelse i sin nationale lovgivning, jf. artikel 4 i protokollen.

               (4)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (2); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (5)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (3); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og finder ikke anvendelse i Irland.

               (6)

               Aftalen bør undertegnes på Unionens vegne med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt.

               (7)

               I overensstemmelse med aftalens artikel 19, stk. 4, bør aftalen, med undtagelse af dennes artikel 5, anvendes midlertidigt fra dagen efter dens undertegnelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Fyrstendømmet Liechtenstein om supplerende regler vedrørende instrumentet for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed for perioden 2014-2020, med forbehold af indgåelse af aftalen.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Aftalen, med undtagelse af artikel 5, anvendes midlertidigt fra dagen efter dens undertegnelse (4), jf. aftalens artikel 19, stk. 4, indtil afslutningen af de procedurer, som er nødvendige for indgåelse heraf.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2016.

            På Rådets vegne

         P. KAŽIMÍR

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 515/2014 af 16. april 2014 om et instrument for finansiel støtte til forvaltning af de ydre grænser og den fælles visumpolitik som en del af Fonden for Intern Sikkerhed og om ophævelse af beslutning nr. 574/2007/EF (EUT L 150 af 20.5.2014, s. 143).

      (2)  Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43).

      (3)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

      (4)  Den dato, fra hvilken aftalen anvendes midlertidigt, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: Rådets afgørelse af 3. oktober 1967 om indgåelse af aftale om forlængelse og ændring af handelsaftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Iran

text:
232                                        De Europæiske Fællesskabers Tidende
Nr. 309/6                                    De Europæiske Fællesskabers Tidende                                19.12.67
                                                 RÅDETS AFGØRELSE
                                                    af 3. oktober 1967
                      om indgåelse af aftale om forlængelse og ændring af handelsaftalen mellem
                                      Det europæiske økonomiske Fællesskab og Iran
                                                      (67/773/EØF)
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                                                 Artikel 1
FÆLLESSKABER HAR -
                                                                 På Fællesskabets vegne indgås aftale om forlængelse
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det              og ændring af handelsaftalen mellem Det europæiske
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel                 økonomiske- Fællesskab og Iran i form af en brev
 111 , 114 og 228,                                               veksling mellem Det europæiske økonomiske Fælles
                                                                 skab og Iran . Aftalen er vedlagt som bilag til denne
under henvisning til Kommissionens beretning, og                 afgørelse .
ud fra følgende betragtninger:
                                                                                Artikel 2
det er hensigtsmæssigt at forlænge handelsaftalen mel           Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de
lem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Iran,                personer, som har fuldmagt til at undertegne aftalen,
undertegnet i Bruxelles den 14 . oktober 1963 og for            og til at meddele dem de nødvendige bemyndigelser
længet til 30 . november 1967 i overensstemmelse med             til at forpligte Fællesskabet .
Rådets afgørelse af 27 . oktober 1966 C1), med yder
ligere et år i henhold til aftalens artikel V;
                                                                 Udfærdiget i Luxembourg den 3 . oktober 1967 .
det er ligeledes rimeligt at foretage de ændringer, som
er foreslået af den i henhold til aftalens artikel IV                                            På Rådets vegne
nedsatte blandede komité -
                                                                                K. SCHILLER
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE :                                                                        Formand
 (') EFT nr. 220 af 30.11.1966, s. 3742/66 .
 ---pagebreak---                                De Europæiske Fællesskabers Tidende                                  233
                                                 BILAG
           Brevveksling vedrørende forlængelse og ændring af aftalen mellem EØF og Iran
A. Skrivelse til de iranske myndigheder
    Under henvisning til artikel V i handelsaftalen mellem Det europæiske økonomiske Fælles
    skab og Iran, undertegnet i Bruxelles den 14. oktober 1963 , skal man på Rådet for De
    europæiske Fællesskabers vegne meddele at dette er indforstået med at nævnte aftale for
    længes med et år fra 1 . december 1967 at regne.
    Det meddeles endvidere at Rådet for De europæiske Fællesskaber er indforstået med føl
    gende ændringer i aftalen :
    I. Aftalens artikel I affattes med virkning fra 1 . juli 1968 således :
          »I denne aftales gyldighedsperiode nedsættes toldsatserne i Det europæiske økonomiske
          Fællesskabs fælles toldtarif for de i nedenstående tabel anførte varer til det i tabellen
         angivne niveau .
               Pos .                           Varebeskrivelse                          Toldsats
             58.01 A        Knyttede tæpper af uld eller fine dyrehår               24 % dog højst
                                                                                4 RE pr. m2
             08.04 B        Tørrede druer                                           6 %
             08.12 A        Abrikoser                                               6%
          ex 16.04 A        Kaviar (rogn af stør)                                   24%
         De kontraherende parter tager til efterretning, at Det europæiske økonomiske Fælles
         skabs medlemsstater vil anvende disse toldsatser.«
    II . Aftalens artikel II stk. 2 affattes med virkning fra 1 . december 1967 således :
         »Toldsatsen i Det europæiske økonomiske Fællesskabs fælles toldtarif for tørrede druer
         inden for kontingentets rammer nedsættes til 1,2 % . De kontraherende parter tager til
         efterretning, at Det europæiske økonomiske Fællesskabs medlemsstater vil anvende
         denne toldsats .«
   Høflighedsformular.
B. Skrivelse til formanden for Rådet for De europæiske Fællesskaber
   Hr. formand,
   Fra Rådet for De europæiske Fællesskaber har jeg den                          modtaget sålydende
   skrivelse :
   »Under henvisning til artikel V i handelsaftalen mellem Det europæiske økonomiske Fæl
   lesskab og Iran, undertegnet i Bruxelles den 14. oktober 1963, skal man på Rådet for De
   europæiske Fællesskabers vegne meddele, at dette er indforstået med at nævnte aftale for
   længes med et år fra 1 . december 1967 at regne .
   Det meddeles endvidere at Rådet for De europæiske Fællesskaber er indforstået med føl
   gende ændringer i aftalen :
   I. Aftalens artikel I affattes med virkning fra 1 . juli 1968 således :
         »I denne aftales gyldighedsperiode nedsættes toldsatserne i Det europæiske økonomiske
         Fællesskabs fælles toldtarif for de i nedenstående tabel anførte varer til det i tabellen
         angivne niveau .
 ---pagebreak--- 234                           De Europæiske Fællesskabers Tidende
               Pos .                          Varebeskrivelse                          Toldsats
             58.01 A         Knyttede tæpper af uld eller fine dyrehår              24 % dog højst
                                                                                4 RE pr. m2
             08.04 B         Tørrede druer                                          6 %
             08.12 A         Abrikoser                                              6 %
         ex 16.04 A          Kaviar (rogn af stør)                                  24 %
         De kontraherende parter tager til efterretning, at Det europæiske økonomiske Fælles
         skabs medlemsstater vil anvende disse toldsatser.«
    II . Aftalens artikel II stk. 2 affattes med virkning fra 1 . december 1967 således :
         »Toldsatsen i Det europæiske økonomiske Fællesskabs fælles toldtarif for tørrede druer
         inden for kontingentets rammer nedsættes til 1,2% . De kontraherende parter tager til
         efterretning, at Det europæiske økonomiske Fællesskabs medlemsstater vil anvende
         denne toldsats .«
    Jeg har den ære på den kejserlige iranske regerings vegne at meddele Dem, at denne lige
    ledes er indforstået med, at gyldighedsperioden for førnævnte aftale forlænges med et år
    fra 1 . december 1967 at regne, og at aftalen ændres som ovenfor angivet .
    Høflighedsformular.


Avis juridique important

|

32000D0204

2000/204/EF, EKSF: Rådets og Kommissionens afgørelse af 24. januar 2000 om indgåelse af Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side

EF-Tidende nr. L 070 af 18/03/2000 s. 0001 - 0001

RÅDETS OG KOMMISSIONENS AFGØRELSEaf 24. januar 2000om indgåelse af Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side(2000/204/EF, EKSF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OGKOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 310 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, andet punktum, og stk. 3, andet afsnit,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 95,efter høring af Det Rådgivende Udvalg og enstemmig tilslutning fra Rådet,under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet(1), ogud fra følgende betragtning:Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side, undertegnet i Bruxelles den 26. februar 1996, bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side, de dertil knyttede protokoller samt de til slutakten knyttede erklæringer og brevvekslinger godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs vegne.Teksterne til aftalen, protokollerne og slutakten er knyttet til denne aftale.Artikel 21. Den holding, Fællesskabet skal indtage i associeringsrådet og associeringsudvalget, fastlægges af Rådet på forslag af Kommissionen eller i givet fald af Kommissionen i overensstemmelse med de tilsvarende bestemmelser i traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab.2. Formanden for Rådet fører i overensstemmelse med aftalens artikel 79 formandskabet i associeringsrådet og forelægger Fællesskabets holdning. En repræsentant for Kommissionen fører formandskabet i associeringsudvalget i overensstemmelse med aftalens artikel 82 og forelægger Fællesskabets holdning.Artikel 3Formanden for Rådet foranstalter på Det Europæiske Fællesskabs vegne den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 96. Formanden for Kommissionen foranstalter samme notifikation på Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs vegne.Udfærdiget i Bruxelles, den 24. januar 2000.På Kommissionens vegneR. PRODIFormandPå Rådets vegneJ. GAMAFormand(1) EFT C 181 af 24.6.1996, s. 15.


title: KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 11. januar 1991 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af portlandcement med oprindelse i Jugoslavien (91/29/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31991D0029

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 11. januar 1991 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af portlandcement med oprindelse i Jugoslavien (91/29/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 016 af 22/01/1991 s. 0034 - 0036

KOMMISSIONENS AFGOERELSE  af 11 . januar 1991  om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af portlandcement med oprindelse i Jugoslavien  ( 91/29/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2423/88 af 11 . juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab ( 1 ), saerlig artikel 9,  efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til forordning ( EOEF ) nr. 2423/88, og  ud fra foelgende betragtninger :  A . PROCEDURE  ( 1 ) Kommissionen modtog i december 1988 en klage indgivet af Associazione Italiana Technica Economica del Cemento paa vegne af producenter, der udgoer en vaesentlig del af de italienske cementproducenter .  ( 2 ) Klagen syntes umiddelbart at indeholde bevis for, at der fandt dumping sted paa regionalt plan og forvoldtes skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure for at fastslaa, om de paastaaede forhold  fandtes og berettigede til, at der blev grebet ind . Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende ( 2 ) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Jugoslaviens eksport til Italien af portlandcement,  undtagen hvid portlandcement, i loes vaegt eller emballeret i saekke, som benyttes af byggeindustrien, og som henhoerer under KN-kode 2523 29 00, og indledte en undersoegelse .  ( 3 ) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for Jugoslavien og klageren og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at  anmode om at blive hoert mundtligt .  ( 4 ) De jugoslaviske producenter/eksportoerer, der var beroert af sagen, tilkendegav deres mening skriftligt . En producent anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet .  De italienske importoerer af den paagaeldende vare tilkendegav deres mening skriftligt, og en anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet .  Tre af de ni italienske producenter af den vare, der er omhandlet i klagen, undlod at besvare Kommissionens spoergeskema og erklaerede, at de ikke var beroert af den jugoslaviske import . De oevrige seks producenter tilkendegav deres mening skriftligt .  De graeske producenter af den paagaeldende vare tilkendegav deres mening skriftligt .  ( 5 ) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1 . maj 1988 til 30 . april 1989 . Hvad angaar spoergsmaalet om skade og trussel om skade blev der ikke taget hensyn til forhold, som opstod efter den 30 . april 1989 .  ( 6 ) Kommissionen indhentende og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos foelgende producenter i Faellesskabet :  - Colacem, Gubbio  - Sacci SpA, Rom  - Cementir, Rom  - Italcementi SA, Bergamo  - Unicem, Torino  - Friulcem, Torino  - Cementizilio, Este .  B . DET REGIONALE ASPEKT  ( 7 ) Kommissionen fastslog, at ca . 99 % af den samlede italienske cementproduktion saelges paa det italienske marked, og at producenter, der har deres virksomhed andetsteds i Faellesskabet, ikke i vaesentlig grad daekker efterspoergslen paa det italienske  marked .  Den paagaeldende erhvervsgren i Italien kan derfor betragtes som en erhvervsgren i Faellesskabet i henhold til artikel 4, stk . 5, i forordning (EOEF ) nr . 2423/88 .  ( 8 ) Kommissionen konstaterede, at fire omraader i Italien var saerlig beroert af importen af varen fra Jugoslavien . Det blev undersoegt, hvorvidt disse omraader enten enkeltvis eller samlet kunne betragtes som den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet . Det  fremgik af beviser fra undersoegelsen, at cementmarkedet i de paagaeldende omraader i vaesentlig grad daekkes af producenter, som har deres virksomhed andetsteds, og at producenter, som har deres virksomhed i disse omraader, ikke saelger hele eller naesten hele  deres produktion i omraaderne .  Kommissionen konkluderede derfor, at de paagaeldende fire omraader, hverken enkeltvis eller samlet, kunne betragtes som et saerskilt marked .  C . SAMME VARE  ( 9 ) Den vare, der paastaas importeret til dumpingpriser, er portlandcement, undtagen hvid portlandcement, i loes vaegt og/eller emballeret i saekke .  Portlandcementproduktionen ( alle klasser ) udgoer ca . 55 % af den italienske cementproduktion . Andre cementtyper omfatter pozzolancement ( 40 % af produktionen ).  ( 10 ) Alle de beroerte italienske producenter uden undtagelse understregede, at det afgoerende kriterium for cement ikke er, hvorvidt cementen er fremstillet med portland eller pozzolan, men hvilke styrkekrav cementen opfylder . Portlandcement og  pozzolancement kan derfor betragtes som varer, der kan erstatte hinanden, saa laenge de hoerer til i samme styrkeklasse . Kommissionen konkluderede, at for saa vidt angaar denne undersoegelse kunne baade pozzolan - og portlandcementtyperne betragtes som samme  vare .  ( 11 ) De karakteristiske egenskaber for klassificering af cement er fastsat i den italienske lovgivning . Der er bl.a . angivet styrkespecifikationer, som omfatter mindstekrav til betonens trykstyrke efter 28 dage : 325 cement skal have en styrke paa mindst  325 kg pr . cm2 efter 28 dage; 425 cement skal have en styrke paa mindst 425 kg pr . cm2 efter 28 dage .  ( 12 ) Klagerne paastaar, at kvaliteten af den importerede vare svarer til den italienske klasse »kategori 425 cement med stor styrke «. De jugoslaviske producenter paastaar, at den cement, de eksporterer, svarer til den italienske klasse »kategori 325  almindelig cement «.  ( 13 ) De italienske og jugoslaviske producenter har forelagt modstridende oplysninger for Kommissionen hvad angaar kvaliteten af den importerede vare . Kommissionen har noeje undersoegt oplysningerne for at vurdere den samme vare i Italien . I loebet af  undersoegelsen blev det klart, at selv om den jugoslaviske vare specielt konkurrerer med den italienske produktion af 425 cement, er der ogsaa direkte og indirekte foelgevirkninger paa markedet for 325 cement . 425 cement kan anvendes som erstatning for 325  cement, men ikke omvendt .  ( 14 ) Kommissionen konkluderede derfor, at det ikke ville vaere berettiget kun at betragte den del af cementmarkedet, der kun omfatter 425 cement, som et helt saerskilt marked . Den har derfor taget hensyn til baade markedet for 425 cement og hele  cementmarkedet i sine resultater .  D . SKADE  ( 15 ) For saa vidt angaar den skade, som dumpingimporten paastaas at forvolde, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at importen fra Jugoslavien til Italien steg fra 293 000 tons i 1985 til 603 000 tons i 1988 .  Denne imports markedsandel steg fra 0,78 % i 1985 til 1,49 % i 1988 (alle typer cement ). Betragtes hele den jugoslaviske eksport kun med hensyn til markedet for 425 cement, steg markedsandelen fra 2,55 % i 1985 til 4,25 % i 1988 . Markedsandelen for  varer, der importeredes fra andre kilder, paa markedet for 425 cement steg fra 0,17 % i 1985 til 8,16 % i 1988 .  ( 16 ) Paa grundlag af oplysninger fra importoererne af jugoslavisk cement konstateredes et betydeligt prisunderbud paa 425 cement importeret fra Jugoslavien i forhold til de italienske priser paa 425 cement .  Endvidere konstateredes et vist prisunderbud, men i mindre grad, i forhold til de italienske priser for 325 cement .  ( 17 ) Paa grundlag af de foreliggende oplysninger kunne Kommissionen ogsaa konstatere, at meget tydede paa, at de jugoslaviske varer paa det italienske marked var blevet importeret til dumpingpriser . Denne oplysning blev ikke efterproevet paa grund af  resultaterne i betragtning 18 .  ( 18 ) Hvad angaar de mulige virkninger af dumpingimporten for producenterne i Italien er der taget hensyn til foelgende faktorer :  a ) den italienske cementproduktion ( alle typer) steg med 4 % i perioden 1985 til 1988; den italienske produktion af 425 cement steg med 11 % i samme periode  b ) produktionskapaciteten steg med 7,5 % i perioden 1985 til 1988  c ) kapacitetsudnyttelsen faldt fra 68,4 % til 64,6 % mellem 1985 og 1986, men den steg og stabiliseredes paa omkring 66 % i 1987 og 1988; produktionen og salget oegedes udtrykt i absolut vaerdi, men udnyttelsesgraden laa stabilt paa samme niveau som foelge af  en udvidelse af kapaciteten  d ) selv om den italienske produktionsstigning ikke helt fulgte markedstendensen, er forskellen ikke saa stor, at den kan betragtes som vaesentlig  e ) de italienske producenters markedsandel var fortsat stor ( 95 % for al cement; 87 % for 425 cement )  f ) de italienske producenters priser steg lidt hurtigere end de officielt fastsatte maksimumspriser; de udviste kun en mindre nedgang i undersoegelsesperioden, som maa betragtes som betydningsloes; pristendensen for 425 cement var lidt mere gunstig end  tendensen for al cement (+ 13,5 % i forhold til + 10 %) i undersoegelsesperioden i forhold til 1985  g ) rentabiliteten for den italienske cementindustri udviklede sig gunstigt overalt i perioden 1985 til 1987 . Intet selskab befinder sig eller er i fare for at komme til at befinde sig i en tabsgivende situation; nogle selskaber oplevede en nedgang i  deres fortjeneste i 1988; andre havde en stoerre fortjeneste i 1988 end i 1987  nedgangen i fortjenesten er efter Kommissionens opfattelse et bevis paa den paagaeldende industris omstrukturerings - og rationaliseringsbestraebelser  h ) stigningen i produktionsomkostningerne vedroerer hovedsagelig energiomkostningerne og miljoebeskyttelse  i ) industriens investeringsplaner, saerlig for at imoedekomme den italienske stats miljoekrav og forbedre effektiviteten og rationaliseringen, viser grundlaeggende tillid til markedet  j ) beskaeftigelsessituationen i den italienske erhvervsgren, der er omfattet af undersoegelsen, viser, at antallet af personer, der er involveret i cementproduktionen, gradvis er faldet i de sidste fire aar  denne nedgang ( 12 % over fire aar ) anses for at vaere resultatet af omstruktureringen af fabrikkerne for at opnaa en mere effektiv produktionsproces .  ( 19 ) Kommissionen har derfor ikke vaeret i stand til at fastslaa, at der forvoldes den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade . Selv om der er konstateret nogle skadelige forhold, har Kommissionen fundet, at disse ikke var vaesentlige, og at  den jugoslaviske eksport ikke var hovedaarsagen til dem .  E . TRUSSEL OM SKADE  ( 20 ) Klagen indeholdt ikke nogen paastand om, at der foreligger trussel om skade . Nogle italienske producenter anfoerte, at de jugoslaviske producenters potentielle eksportkapacitet kunne stige til 1 150 000 tons .  Den jugoslaviske dumpingeksport var paa 600 000 tons i 1988 og ca . 580 000 tons i 1989 .  Saa vidt Kommissionen er underrettet, kan der kun forventes en beskeden stigning i de jugoslaviske producenters produktionskapacitet i den naermeste fremtid .  Kommissionen fandt, at der ikke er noget afgoerende bevis for, at der foreligger trussel om skade .  F . AFSLUTNING AF PROCEDUREN  ( 21 ) Da der ikke forvoldes vaesentlig skade eller foreligger trussel om skade, er en af de ufravigelige betingelser for at traeffe beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 11 i forordning ( EOEF ) nr . 2423/88 ikke opfyldt . Antidumpingproceduren  vedroerende importen af portlandcement med oprindelse i Jugoslavien boer derfor afsluttes .  ( 22 ) Det raadgivende udvalg er blevet hoert og har ikke gjort indsigelse mod denne afgoerelse .  ( 23 ) Kommissionen underrettede klageren om resultaterne af undersoegelsen . Klageren anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet, og Kommissionen gav ved denne lejlighed yderligere oplysninger vedroerende resultaterne af undersoegelsen .  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :     Eneste artikel   Antidumpingproceduren vedroerende importen af portlandcement med oprindelse i Jugoslavien afsluttes .    Udfaerdiget i Bruxelles, den 11 . januar 1991 .  Paa Kommissionens vegne   Frans ANDRIESSEN   Naestformand   ( 1 ) EFT nr . L 209 af 2 . 8 . 1988, s . 1 . ( 2 )  EFT nr . C 149 af 16 . 6 . 1989, s . 4 .