title: KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 25. juli 1991 om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med den fornyede undersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af kunstig korund med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn og i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af kunstig korund med oprindelse i Brasilien og Jugoslavien og om afslutning af undersøgelsen (91/512/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31991D0512

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 25. juli 1991 om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med den fornyede undersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af kunstig korund med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn og i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af kunstig korund med oprindelse i Brasilien og Jugoslavien og om afslutning af undersøgelsen (91/512/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 275 af 02/10/1991 s. 0027

KOMMISSIONENS AFGOERELSE  af 25. juli 1991  om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med den fornyede undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen af kunstig korund med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen,  Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn og i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af kunstig korund med oprindelse i Brasilien og Jugoslavien og om afslutning af undersoegelsen  (91/512/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10,  efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. PROCEDURE  (1) Kommissionen har modtaget foelgende anmodninger fra CEFIC (Conseil Européen des Fédérations de l'Industrie Chimique) paa vegne af producenter, der tegner sig for en vaesentlig del af produktionen i Faellesskabet af kunstig korund:  - en anmodning om fornyet undersoegelse af de antidumpingforanstaltninger (artikel 15, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 2423/88) vedroerende importen af kunstig korund fra Den Kinesiske Folkerepublik og Tjekkoslovakiet, som indfoertes ved Kommissionens  afgoerelse 84/650/EOEF (2)  - en anmodning om fornyet undersoegelse af de antidumpingforanstaltninger (artikel 14, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88) vedroerende importen af kunstig korund fra Polen, Sovjetunionen og Ungarn, som indfoertes ved Kommissionens afgoerelse 86/464/EOEF  (3)  - en antidumpingklage vedroerende importen af kunstig korund fra Brasilien og Jugoslavien.  I medfoer af artikel 15 i forordning (EOEF) nr. 2423/88 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om det forestaaende ophoer (4) af antidumpingforanstaltningerne vedroerende Den Kinesiske Folkerepublik og Tjekkoslovakiet. Af CEFIC's anmodning fremgik det,  som foreskrevet i artikel 15, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, at de gaeldende antidumpingforanstaltningers ophoer igen ville foere til skade eller trussel om skade. Som foelge heraf offentliggjorde Kommissionen en meddelelse om, at den havde til  hensigt at foretage en fornyet undersoegelse (5) i henhold til artikel 15, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Hvad angaar anmodningen om fornyet undersoegelse i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, blev der fremlagt beviser  for en aendring i omstaendighederne, der var tilstraekkelige til at begrunde noedvendigheden af en saadan fornyet undersoegelse. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (6) om indledning af en fornyet  undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen til Faellesskabet af kunstig korund, henhoerende under KN-kode ex 2818 10 00 og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn og indledte en  saadan undersoegelse.  For saa vidt angaar den nye klage blev der fremlagt beviser for, at der fandt dumping sted af den paagaeldende vare med oprindelse i Brasilien og Jugoslavien, og at denne dumping bidrog til den skade, der kunne tilskrives importen, hvilket ansaas for  tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (7) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen til Faellesskabet af kunstig korund,  henhoerende under KN-kode ex 2818 10 00 og med oprindelse i Brasilien og Jugoslavien og ivaerksatte derefter en undersoegelse.  (2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at  anmode om at blive hoert mundtligt.  Alle de paagaeldende eksportoerer havde lejlighed til at udoeve deres rettigheder, som omhandlet i artikel 7, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, og de fleste af dem benyttede sig heraf.  (3) Hovedparten af de kendte producenter og eksportoerer tilkendegav deres mening skriftligt.  Der blev ikke fremlagt redegoerelser fra producenter og eksportoerer i Den Kinesiske Folkerepublik og Sovjetunionen. Regeringsrepraesentanter for begge disse lande fremsatte imidlertid indvendinger paa vegne af de paagaeldende eksportoerer og fik lejlighed til  at gennemse de oplysninger, der var stillet til raadighed for Kommissionen, og til at fremsaette bemaerkninger hertil.  Et stoerre antal importoerer, forhandlere og en organisation, der repraesenterer de endelige brugere i Faellesskabet, samt alle de klagende faellesskabsproducenter indgav et detaljeret svar paa Kommissionens spoergeskema.  Alle eksportoerer, regeringsrepraesentanter for Den Kinesiske Folkerepublik og Sovjetunionen, nogle importoerer og en af klagerne anmodede om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet.  (4) Kommissionen indhentede og efterproevede alle de oplysninger, den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos:  Producenter i Faellesskabet:  - Huels AG, Tyskland  - Rhina Schmelzwerk GmbH, Tyskland  - Universal Abrasives Ltd, Det Forenede Kongerige  - Pechiney Electrometallurgie, Frankrig  - Samatec SpA, Italien  - CIA Vascongada de Abrasivas SA, Spanien.  Alle disse selskaber bortset fra CIA Vascongada de Abrasivas SA, Spanien, er medlemmer af CEFIC.  Eksportoerer i tredjelande:  Brasilien  - Elfusa Geral de Eletrofusao Lda., Sao Paulo, Brasilien  - Carborundum SA, Vinhedo, Brasilien  - Norton SA, Sao Paulo, Brasilien  Jugoslavien  - Tovarna Dusika Ruse, Ruse, Jugoslavien  Importoerer i Faellesskabet:  Forbundet med en brasiliansk eksportoer  - Norton GmbH, Wesseling, Tyskland  - Norton PLC Materials Division, Ipswich, Det Forenede Kongerige  Uafhaengig  - Smyris Abrasivi SRL, Pero, Italien.  Kommissionen anmodede om og modtog detaljerede skriftlige redegoerelser fra de klagende faellesskabsproducenter, ovennaevnte eksportoerer og en raekke importoerer, og den efterproevede de deri indeholdte oplysninger i det omfang, det ansaas for paakraevet.  Paa grund af det store antal beroerte parter, antallet af hoeringer, der skulle finde sted, den forlaengelse af fristerne, som nogle eksportoerer anmodede om, samt udvidelsen af undersoegelsen til ogsaa at omfatte import fra Brasilien og Jugoslavien, kunne  undersoegelsen ikke afsluttes inden for en periode paa tolv maaneder.  (5) For saa vidt angaar den fornyede undersoegelse (import fra Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn) omfattede dumpingundersoegelsen perioden 1. januar til 31. december 1989. Til proceduren vedroerende Brasilien og  Jugoslavien valgtes der en laengere periode (1. januar 1989 til 30. april 1990), saaledes at der bedre kunne tages hensyn til virkningerne af den meget betydelige inflation i disse lande.  B. DEN PAAGAELDENDE VARE  (6) Den vare, der er omfattet af disse procedurer, er smeltet aluminiumoxid, ogsaa kendt som kunstig korund. Kunstig korund er krystallinsk aluminiumoxid. Der findes en raekke forskellige former for kunstig korund, men varen fremstilles hovedsagelig i to  grundformer:  - brun kunstig korund, som bestaar af 94-97 % aluminiumoxid (Al2O3)  - hvid kunstig korund, som bestaar af 97,5-99,5 % aluminiumoxid (Al2O3).  Kunstig korund fremstilles ved smeltning i en elektrisk lysbueovn ved temperaturer paa over 2 000° C. Raamaterialet til fremstilling af brun kunstig korund er bauxit i naturlig eller calcineret form. Hvid kunstig korund fremstilles af calcinerede alumina  (en forarbejdet form af bauxit).  Kunstig korund er et krystallinsk pulver med helt specielle egenskaber (f.eks. en haardhed paa 9,0-9,2), som hovedsagelig bruges som slibemiddel og ildfast materiale af forarbejdningsindustrien til fremstilling af:  - slibeskiver  - sandpapir, slibepapir  - sandblaesningsmateriale  - plasmasproejtemateriale  - slidstaerkt materiale til visse gulvbelaegninger  - ildfast materiale i hoejovne og pengeskabe.  Kunstig korund er en hovedbestanddel i alle former for slibe-, bore- og poleringsmaterialer, som hyppigt anvendes i automobil- og staalindustrien og ved energifremstilling mv.  (7) Ved fremstillingen opstaar der en vis maengde kunstig korund af anden kvalitet, som indeholder mindre aluminiumoxid (Al2O3) end anfoert ovenfor og har et forholdsvis stort indhold af jernoxid (Fe2O3). Dette biprodukt, der opstaar ved fremstillingen af  regulaer kunstig korund, anvendes udelukkende til saakaldte »harpiksbundne produkter«, saasom visse typer slibeskiver og til sandblaesning.  Varen saelges hovedsagelig i krystalform (krystallinsk pulver), men de kinesiske, polske og jugoslaviske eksportoerer solgte ogsaa en del i klumper (kornstoerrelse 0-100 mm) i undersoegelsesperioden. Varen i krystalform saelges normalt efter internationale  kvalitetsnormer (FEPA i EF), og alt efter kundens specifikationer kan varen undergaa en saerlig varmebehandling (calcinering), som oeger varens holdbarhed.  Da forskellene mellem disse forskellige typer og kvaliteter af kunstig korund langt opvejes af lighederne, anses alle disse typer og kvaliteter for at vaere en og samme vare i denne procedure.  (8) Den kunstige korund, som de paagaeldende eksportoerer saelger paa deres respektive hjemmemarkeder, og den kunstige korund, der fremstilles af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, er i alle henseender identisk med den vare, der importeres fra de  lande, der er omfattet af proceduren. Selv om der er tale om mindre kvalitetsforskelle mellem forskellige typer af varen, er disse forskelle ikke tilstraekkelige til, at disse forskellige typer ikke kan betragtes som samme vare.  (9) Nogle eksportoerer, importoerer, forhandlere og endelige brugere af varen har fremsat indvendinger mod sammenligneligheden af den importerede og den i Faellesskabet fremstillede kunstige korund. De goer gaeldende, at importeret kunstig korund generelt er  af ringere kvalitet, og at faellesskabsvaren som foelge af disse kvalitetsforskelle ikke kan anses for at vaere samme vare som den importerede kunstige korund.  (10) Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at de fremfoerte argumenter er ubegrundede. Simple kvalitetsforskelle mellem varer, som har de samme grundlaeggende fysiske egenskaber og anvendelsesformaal, er ikke tilstraekkelige til at fastslaa, at der  ikke er tale om samme vare, som defineret i artikel 2, stk. 12, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Dette bekraeftes af den kendsgerning, at det importerede materiale konkurrerer med det tilsvarende materiale, som fremstilles i Faellesskabet.  (11) I toldmaessig henseende tariferes baade brun og hvid kunstig korund under KN-kode ex 2818 10 00 (kunstig korund).   C. NORMAL VAERDI  (12) I henhold til artikel 2, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 maa Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn anses for at vaere lande uden markedsoekonomi. Kommissionen maatte derfor anvende den normale vaerdi i et  land med markedsoekonomi som grundlag for sine afgoerelser.  (13) Klagernes paastand om, at der fandt dumping sted, var baseret paa en sammenligning af eksportpriserne med amerikanske producenters hjemmemarkedspriser. Kommissionens tjenestegrene fandt ikke dette valg af sammenligningsgrundlag rimeligt. Det  besluttedes som et rimeligere alternativ, at den normale vaerdi skulle fastsaettes paa grundlag af hjemmemarkedspriserne paa det jugoslaviske marked, da dette marked i henseende til grundlaeggende tekniske egenskaber ved den leverede vare i hoej grad kunne  sammenlignes med situationen i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn. Ingen af eksportoererne, importoererne eller EF-producenterne gjorde indsigelse mod dette valg.  (14) Det konstateredes, at producenten af kunstig korund i Jugoslavien udoevede sin virksomhed paa grundlag af normale rentabilitetskriterier. Brun og hvid kunstig korund solgtes med fortjeneste paa det jugoslaviske hjemmemarked, og hjemmemarkedspriserne  benyttedes derfor til fastsaettelse af den normale vaerdi. Da der imidlertid ikke solgtes brun kunstig korund i klumper og der ikke med rimelighed kunne fastsaettes en pris for denne vare, blev den normale vaerdi i dette tilfaelde beregnet ved sammenlaegning  af samtlige produktionsomkostninger og en standard fortjenstmargen paa hjemmemarkedet.  Salgspriserne paa hjemmemarkedet fastsattes paa grundlag af de gennemsnitlige salgspriser for brun og hvid kvalitet. For korund i klumper blev den beregnede vaerdi fastsat paa grundlag af gennemsnitstal for omkostninger og fortjeneste. I begge tilfaelde  fastsattes den normale vaerdi maanedsvis for at tage hensyn til virkningerne af inflationen.  (15) Det konstateredes, at to af de tre brasilianske eksportoerer fremstillede og solgte repraesentative maengder af brun og en af dem ogsaa af hvid kunstig korund med fortjeneste paa hjemmemarkedet.  Den normale vaerdi kunne derfor fastsaettes paa grundlag af salgspriserne paa hjemmemarkedet. Disse priser fastsattes paa grundlag af gennemsnitstal for baade brun og hvid kunstig korund. Den normale vaerdi blev ogsaa i dette tilfaelde beregnet maanedsvis for at  tage hensyn til virkningerne af inflationen.  En af de brasilianske producenter solgte betydelige maengder paa hjemmemarkedet med tab. Den normale vaerdi blev i dette tilfaelde fastsat ved sammenlaegning af de samlede produktionsomkostninger og en rimelig fortjenstmargen.  D. EKSPORTPRISER  (16) De polske, tjekkoslovakiske og ungarske eksportpriser blev for hver enkelt eksporttransaktion til uafhaengige kunder i Faellesskabet fastsat paa grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales.  (17) Hvad angaar de ikke-samarbejdende kinesiske eksportoerer maatte eksportpriserne fastsaettes paa grundlag af de mest paalidelige oplysninger, der forelaa. Kommissionen benyttede med henblik herpaa de oplysninger, den fik forelagt af importoererne af de  kinesiske varer i Belgien, Tyskland og Italien, som tegnede sig for ca. 90 % af den kinesiske eksport i undersoegelsesperioden. Eksportpriserne beregnedes paa grundlag af de koebspriser, der betaltes af importoererne, cif Faellesskabets graense, justeret for  transport- og dertil hoerende omkostninger for at naa frem til ab fabrik-priser.  (18) For den sovjetiske eksportoer, som havde afslaaet at samarbejde, maatte eksportpriserne ogsaa fastsaettes paa grundlag af de mest paalidelige oplysninger, der forelaa. Al eksport af kunstig korund fra Sovjetunionen var gaaet til Tyskland. Kun en af de tyske  importoerer, som tegnede sig for ca. 25 % af den sovjetiske eksport, medvirkede i undersoegelsen. Kommissionen benyttede denne importoers koebspriser i henhold til eksportkontrakter og fakturaer og justerede disse priser med anslaaede transportomkostninger  for at naa frem til ab fabrik-priser. Disse priser ansaas for generelt at vaere rimeligt noejagtige, da de officielle statistikker udviste tilsvarende resultater.  (19) De jugoslaviske eksportpriser for hver enkelt eksporttransaktion til uafhaengige kunder i Faellesskabet blev fastsat paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales.  (20) For saa vidt angaar de brasilianske eksportpriser blev de i ét tilfaelde, hvor eksportoeren kun solgte til importoerer i Faellesskabet, med hvilke han var forretningsmaessigt forbundet, fastsat paa grundlag af de priser, hvortil varen foerste gang  videresolgtes til uafhaengige koebere i Faellesskabet, idet der blev taget behoerigt hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem indfoersel og videresalg, samt en fortjenstmargen, der ansaas for at vaere en rimelig fortjeneste paa driften i denne  erhvervsgren under hensyntagen til erfaringerne vedroerende uafhaengige importoerers fortjeneste.  I alle andre tilfaelde anvendtes de fakturerede priser til uafhaengige importoerer i Faellesskabet som grundlag for beregningerne. Eksportpriserne for hver enkelt eksporttransaktion fastsattes paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle  betales.  E. SAMMENLIGNING  (21) De normale vaerdier og eksportpriser blev opgjort ab fabrik for at tage hensyn til salgsbetingelserne. De forskellige normale vaerdier sammenlignedes med eksportpriserne for hver enkelt transaktion. Der blev om fornoedent taget hensyn til  transportomkostninger, kreditvilkaar og andre omkostninger samt loen til saelgere og forhandlerprovision.  For at tage hensyn til virkningerne af inflationen paa de brasilianske og jugoslaviske hjemmemarkedspriser beregnedes de normale vaerdier paa maanedsbasis og sammenlignedes med eksportpriserne for de tilsvarende varetyper og for hver enkelt transaktion.  (22) Hvad angaar de kinesiske og sovjetiske eksportoerer sammenlignedes de normale vaerdier og eksportpriserne ab fabrik i samme handelsled. Der blev foretaget justeringer paa grundlag af de mest paalidelige oplysninger, der forelaa, i overensstemmelse med  artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.  F. DUMPINGMARGEN  (23) For saa vidt angaar samtlige eksportoerer fremgik det af denne sammenligning, at priserne for de fleste eksporttransaktioner var lavere end den normale vaerdi. Dumpingmargenerne (forskellen mellem den normale vaerdi og eksportprisen) blev sammenlagt for  alle eksporttransaktioner og for brun og hvid kunstig korund. De samlede vejede gennemsnitlige dumpingmargener udtrykt i procent af eksportoerens pris cif Faellesskabets graense udgjorde:   - Czechoslovak Ceramics Company Ltd, Prag, Tjekkoslovakiet  39,1 %  - Machine Tool and Tool Branch Chamber of China Chamber of Commerce for Machinery and Electronic Products Import and Export, Beijing, Kina  47,4 %  - V/O Stankoimport, Moskva,  Sovjetunionen  9,8 %  - Hungarian Aluminium Corporation, Budapest, Ungarn  31,3 %  - Inter-Vis Co. Ltd, Warszawa, Polen  24,5 %  - Elfusa Geral de Electrofusao Lda., Sao Paulo, Brasilien  20 %  - Carborundum SA, Vinhedo, Brasilien  4,5 %  - Norton SA,  Sao Paulo, Brasilien  53,4 %  - Tovarna Dusika Ruse, Ruse, Jugoslavien  28,7 % G. SKADE  (24) Af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, fremgaar det, at den samlede import til Faellesskabet af kunstig korund fra Brasilien, Den Kinesiske Folkerepublik, Jugoslavien, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn steg fra 32 480 tons  i 1986 til 39 220 tons i 1989, dvs. en stigning paa 20,75 %. For de enkelte lande var der i denne periode tale om en stigning paa mellem 7,9 % (Sovjetunionen) og 145,7 % (Kina). Kun importen fra Brasilien faldt, nemlig med 25,2 %. Den samlede markedsandel  for de paagaeldende syv lande udviste en ubetydelig stigning fra 19,5 % i 1986 til 19,7 % i 1989, idet de enkelte lande oegede deres markedsandel i den paagaeldende periode med undtagelse af Brasilien, hvis andel faldt fra 5,3 til 3,3 %.  De stoerste EF-producenter oegede deres samlede salg med 18,4 % i perioden mellem 1986 og 1989, hvilket svarer til en ubetydelig stigning i markedsandelen fra 62,3 til 63,2 %. Samtidig steg forbruget af kunstig korund i Faellesskabet med 19,7 %.  (25) Kommissionen konstaterede, om der var tale om prisunderbud, ved at sammenligne eksportoerernes priser paa kunstig korund med de tilsvarende vejede gennemsnitspriser for kunstig korund, der solgtes af faellesskabsproducenterne. I betragtning af  prisgennemsigtigheden paa EF-markedet ansaas det for rimeligt at foretage sammenligningen mellem priserne cif Faellesskabets graense, fortoldet, for hver enkelt transaktion, som eksportoererne gennemfoerte i undersoegelsesperioden, og faellesskabsproducenternes  priser ab fabrik. Hvad angaar de kinesiske og sovjetiske eksportoerer, som ikke medvirkede i undersoegelsen, benyttedes de gennemsnitlige salgspriser i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88, som ansaas for at vaere  de mest paalidelige oplysninger, der forelaa.  Da nogle eksportoerer og importoerer samt sammenslutningen af tyske producenter af slibemidler (»Verein Deutscher Schleifmittelwerke eV«) gjorde opmaerksom paa, at der var tale om kvalitetsforskelle mellem visse typer importeret kunstig korund og den i  Faellesskabet fremstillede vare, baserede Kommissionen sin beregning af underbudsmargenen paa sammenlignelige kvaliteter, idet den udelukkede kostbare specialiteter.  De vejede gennemsnitlige prisunderbud for de enkelte eksportoerer udgjorde:   - Czechoslovak Ceramics Company Ltd, Prag, Tjekkoslovakiet  25,7 %  - Machine Tool and Tool Branch Chamber of China Chamber of Commerce for Machinery and Electronic Products Import and Export, Beijing, Kina  30,8 %  - V/O Stankoimport, Moskva,  Sovjetunionen  32,0 %  - Hungarian Aluminium Corporation, Budapest, Ungarn  12,0 %  - Inter-Vis Co. Ltd, Warszawa, Polen  29,4 %  - Elfusa Geral de Electrofusao Ltda., Sao Paulo, Brasilien  10,6 %  - Carborundum SA, Vinhedo, Brasilien  27,7 %  - Norton  SA, Sao Paulo, Brasilien  14,9 %  - Tovarna Dusika Ruse, Ruse, Jugoslavien  25,9 % Kumulering  (26) Kommissionen er af den opfattelse, at for at fastslaa, i hvor hoej grad dumpingimporten paavirker den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, maa der tages hensyn til den samlede virkning af importen fra samtlige de beroerte lande. Ved undersoegelsen af,  om det var rimeligt at foretage kumulering, undersoegte Kommissionen, om de importerede varer var sammenlignelige, og tog endvidere i betragtning, i hvor vidt omfang hver af de importerede varetyper konkurrerede med samme vare fremstillet i Faellesskabet.  Endvidere konstateredes det, at alle eksportoerer havde den samme optraeden paa EF-markedet (kom til udtryk ved betydelige prisunderbud) og havde en betydelig andel af markedet. De kinesiske eksportoerers forholdsvis beskedne markedsandel skal ses paa  baggrund af de foranstaltninger, der allerede er i kraft.  Paa baggrund af denne samlede undersoegelse fandt Kommissionen, at al eksport fra de paagaeldende lande, dvs. Brasilien, Den Kinesiske Folkerepublik, Jugoslavien, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn fandt sted under saadanne omstaendigheder, at  hvis Kommissionen behandlede en eksportoer saerskilt, ville det vaere ensbetydende med forskelsbehandling af de oevrige. Kommissionen konkluderede derfor, at der skulle tages hensyn til den samlede virkning paa den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet af  dumpingimporten fra alle de beroerte eksportoerer.  Faellesskabserhvervsgrenens situation  (27) a) Faellesskabsproducenternes produktion og salg udviklede sig naesten i takt med stigningen i det synlige forbrug i Faellesskabet, saaledes at de opretholdt den markedsandel, de havde naaet, da der foerste gang indfoertes antidumpingforanstaltninger i  1984.  b) Der er ikke konstateret nogen misligholdelse af gaeldende pristilsagn, men det skal paapeges, at produktionsomkostningerne i Faellesskabet for kunstig korund steg mellem 1986 og 1989, saaledes at importpriserne stadig kunne have en negativ virkning paa  prisniveauet, uden at der var tale om misligholdelse af tilsagnene.  c) Den fortsatte tilstedevaerelse af lavprisimport i betydelige maengder set i forhold til oegede produktionsomkostninger indebar, at faellesskabsproducenterne var noedsaget til at saenke deres priser for at fastholde deres markedsandel i en periode med  stigende efterspoergsel. De var derfor i mange tilfaelde ikke i stand til at faa fuld daekning for stigningen i produktionsomkostningerne, som var en foelge af en brat stigning i raamaterialepriserne.  d) Som foelge af kombinationen af pristryk og oegede omkostninger led de vigtigste faellesskabsproducenter finansielle tab eller opnaaede kun en ubetydelig fortjeneste i perioden fra 1986 til 1989.  Denne i fortjenstmaessig henseende prekaere situation vedvarede paa trods af, at faellesskabsproducenterne oegede deres salg med 18,5 % paa det voksende EF-marked, hvor forbruget steg med 19,8 % i den betragtede periode.   AArsagssammenhaeng (28) a) Ved en gennemgang af faellesskabsproducenternes omkostningsregnskaber og salgsdokumenter fremgik det, at EF-producenterne i undersoegelsesperioden under salgsforhandlinger konstant blev stillet over for lavpristilbud fra  importoererne af kunstig korund fra alle de syv lande, der er omfattet af proceduren, saaledes at de maatte vaelge enten at saenke priserne betydeligt eller miste kontrakterne. Der blev fra den paagaeldende EF-erhvervsgren fremlagt beviser for, at  EF-producenterne i talrige tilfaelde ikke opnaaede kontrakterne paa trods af, at de saenkede priserne til et niveau, der var lavere end de variable produktionsomkostninger, for at imoedegaa pristilbud fra Brasilien, Den Kinesiske Folkerepublik, Jugoslavien,  Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn, som paa ingen maade havde nogen forbindelse med de oegede raamaterialeomkostninger og dermed produktionsomkostningerne.  Det fremgik af undersoegelsen, at priserne paa dumpingvarerne var vaesentligt lavere end faellesskabsproducenternes priser, gav anledning til pristryk og hindrede faellesskabsproducenterne i at opnaa en rimelig rentabilitet. Kommissionen fastslaar derfor, at  den paagaeldende import som foelge af dumping i vaesentlig grad har forvaerret faellesskabserhvervsgrenens situation og hindret den i at komme paa fode.  b) Kommissionen har ogsaa undersoegt, om denne situation kan vaere foraarsaget af andre faktorer end dumpingimporten, saasom omfanget af importen af og priserne paa varer med oprindelse i andre tredjelande eller en nedgang i efterspoergslen. Det konstateredes,  at importen fra andre tredjelande ogsaa var steget, men maerkbart langsommere end den af undersoegelsen omfattede import. Endvidere fandt denne import sted til langt hoejere priser end importen fra Brasilien, Den Kinesiske Folkerepublik, Jugoslavien, Polen,  Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn, og der var heller intet, det tydede paa, at der i den forbindelse var tale om dumpingimport.  For saa vidt angaar efterspoergslen konstateredes det, at forbruget i Faellesskabet af kunstig korund fra 1986 og indtil undersoegelsesperioden var steget med 19,8 %, og at faellesskabsproducenterne ogsaa oegede produktion og salg. Dette var imidlertid kun  muligt i kraft af betydelige prisindroemmelser og faldende rentabilitet.  Konklusion  (29) Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at det ikke kan tillades, at de antidumpingforanstaltninger, der er gaeldende over for Den Kinesiske Folkerepublik og Tjekkoslovakiet, bortfalder i henhold til artikel 15 i forordning (EOEF) nr.  2423/88, fordi foranstaltningernes ophoer truer med i vaesentlig grad at forvaerre de skadelige virkninger af den paagaeldende import med deraf foelgende yderligere skade. Hvad angaar importen fra Polen, Sovjetunionen og Ungarn fremgaar det af undersoegelsen, at  gaeldende antidumpingforanstaltninger paa baggrund af aendrede omstaendigheder i markedssituationen har vaeret utilstraekkelige til at hindre, at der forvoldes yderligere skade, og til at genskabe sunde konkurrencevilkaar for den paagaeldende erhvervsgren i  Faellesskabet.  Kommissionen er derfor af den opfattelse, at gaeldende antidumpingforanstaltninger vedroerende importen af kunstig korund fra Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn boer opretholdes eller aendres i overensstemmelse med  resultaterne af undersoegelsen.  (30) For saa vidt angaar importen af kunstig korund fra Brasilien og Jugoslavien er Kommissionen af den opfattelse, at disse landes markedsandel for den paagaeldende vare kombineret med betydelige prisunderbud i hoej grad har bidraget til den skade, der er  paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, og at denne skade ikke kan isoleres fra de skadelige virkninger af importen fra de oevrige fem lande uden at give anledning til forskelsbehandling. Der boer derfor ogsaa traeffes  beskyttelsesforanstaltninger over for dumpingimporten med oprindelse i Brasilien og Jugoslavien.  H. FAELLESSKABETS INTERESSER  (31) Ved vurderingen af, om det er i Faellesskabets interesse at traeffe foranstaltninger mod dumpingimporten, finder Kommissionen, at denne erhvervsgrens fortsatte bestaaen er bragt i fare som foelge af den utilfredsstillende indtjening gennem en meget  lang periode. Produktionen af kunstig korund er med tanke paa varens endelige anvendelsesformaal inden for industrier af vital betydning, saasom automobil- og staalindustrien, af betydelig teknologisk, oekonomisk og strategisk betydning for Faellesskabet. Ud  over at denne erhvervsgren giver grundlag for en betydelig beskaeftigelse, er den i hoej grad nyskabende og konkurrencedygtig paa grund af betydelige investeringer (herunder eksemplariske investeringer i forureningsbekaempende installationer) inden for de  seneste aar, hvor denne proces blot bringes i fare paa grund af import til uretmaessigt lave priser fra Brasilien, Den Kinesiske Folkerepublik, Jugoslavien, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn.  (32) Kommissionen tog ogsaa hensyn til EF-bruger- og forarbejdningsvirksomhedernes interesser, idet deres priser paa kunstig korund maaske stiger efter indfoerelsen af beskyttelsesforanstaltninger. Det er imidlertid den opfattelse, at de noedvendige  prisforhoejelser, som formentlig vil kunne genskabe en rentabel situation for faellesskabsproducenterne af kunstig korund, kun vil have en begraenset indvirkning paa den samlede pris paa den faerdigforarbejdede vare.  Paa grundlag af omkostningsoverslag, der er fremlagt af virksomheder, som forarbejder kunstig korund, finder Kommissionen, at fordelene for faellesskabsproducenterne i betydeligt omfang opvejer de ulemper, som i visse tilfaelde maatte opstaa for brugere og  forarbejdningsvirksomheder.  (33) Kommissionen fastslaar endvidere, at antidumpingforanstaltningerne vil afhjaelpe den fordrejning af konkurrencen, som er en foelge af illoyal handelspraksis, og at forsyningerne fra andre leverandoerer, som ikke saelger til dumpingpriser, ikke vil blive  beroert. Det skal i den forbindelse erindres, at de prisfordele, som visse koebere hidtil har nydt godt af, er et resultat af uredelige forretningsmetoder, og at der ikke er nogen rimelig begrundelse for at lade denne praksis fortsaette.  I betragtning af den vanskelige situation, som Faellesskabets producenter af kunstig korund befinder sig i, er Kommissionen naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets interesse, at der traeffes foranstaltninger, som er tilstraekkelige til at  beskytte den paagaeldende faellesskabserhvervsgren mod illoyal konkurrence og goere det muligt for den at komme paa fode igen.  I. DE NOEDVENDIGE FORANSTALTNINGER  (34) Kommissionen, som har fastslaaet, at der formentlig igen vil blive forvoldt skade, hvis der ikke foreligger antidumpingforanstaltninger, og at de hidtil gaeldende foranstaltninger har vaeret utilstraekkelige til at afhjaelpe de skadelige virkninger af  dumpingimporten, og som har konstateret, at dumpingimporten fra Brasilien og Jugoslavien har bidraget til disse virkninger og hindret den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet i igen at komme paa fode, er af den opfattelse, at der boer indfoeres  antidumpingforanstaltninger vedroerende importen fra alle de af undersoegelsen omfattede lande.  Der boer imidlertid ikke indfoeres foranstaltninger, der gaar ud over de konstaterede dumpingmargener. Da hovedaarsagen til de skadelige virkninger er eksportoerernes underbud af faellesskabsproducenternes priser anses det for tilstraekkeligt, hvor det er  muligt, at udligne de konstaterede prisunderbudsmargener. Faellesskabserhvervsgrenen ville saaledes vaere i stand til at genskabe rentabiliteten, hvis der ikke forelaa prisunderbud. Eksportoerernes priser boer derfor forhoejes med en sats svarende til  underbudsmargenen eller dumpingmargenen, alt efter hvilken af disse margener, der er lavest. Kommissionen fastslaar paa dette grundlag, at hvis der skal indfoeres antidumpingtold, boer denne told fastsaettes til:  Tjekkoslovakiet 25,7 %  Den Kinesiske Folkerepublik 30,8 %  Sovjetunionen 9,8 %  Ungarn 12,0 %  Polen 24,5 %  Brasilien  Carborundum 4,5 %  Elfusa 10,6 %  Norton 14,9 %  Jugoslavien 25,9 %  J. TILSAGN  (35) Efter at vaere blevet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger paa grundlag af hvilke det var hensigten at indfoere beskyttelsesforanstaltninger, afgav alle de beroerte eksportoerer pristilsagn.  Kommissionen anser disse tilsagn for tilfredsstillende, fordi de vil indebaere, at eksportpriserne ved salg til Faellesskabet haeves til et niveau eller holder disse priser paa et niveau, som Kommissionen finder tilstraekkeligt til at afhjaelpe den skade, der  er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.  Kommissionen goer desuden opmaerksom paa, at i tilfaelde af misligholdelse af disse pristilsagn kan den omgaaende indfoere midlertidig told i medfoer af artikel 10, stk. 6, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, hvorefter Raadet kan indfoere endelig told paa grundlag af  de faktiske omstaendigheder, der er fastlagt som resultat af den foreliggende undersoegelse vedroerende dumping og den deraf foelgende skade.  (36) Det Raadgivende Udvalg er blevet hoert vedroerende denne fremgangsmaade. Repraesentanterne for Frankrig og Det Forenede Kongerige gjorde indsigelse mod det fremlagte forslag. Kommissionen forelagde derfor sit forslag for Raadet til godkendelse i  overensstemmelse med artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88.  Kommissionens forslag er godkendt, fordi Raadet ikke traf anden afgoerelse med kvalificeret flertal inden for den frist paa en maaned, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  De tilsagn, der er afgivet af:  - Czechoslovak Ceramics Company Ltd, Prag, Tjekkoslovakiet  - Machine Tool and Tool Branch Chamber of China Chamber of Commerce for Machinery and Electronic Products Import and Export, Beijing, Kina  - V/O Stankoimport, Moskva, Sovjetunionen  - Hungarian Aluminium Corporation, Budapest, Ungarn  - Inter-Vis Co. Ltd, Warszawa, Polen  - Elfusa Geral De Eletrofusao Lda., Sao Paulo, Brasilien  - Carborundum SA, Vinhedo, Brasilien  - Norton SA, Sao Paulo, Brasilien  - Tovarna Dusika Ruse, Ruse, Jugoslavien  i forbindelse med den fornyede undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen af kunstig korund, henhoerende under KN-kode ex 2818 10 00 og med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn  og i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af kunstig korund, henhoerende under KN-kode ex 2818 10 00 og med oprindelse i Brasilien og Jugoslavien, godtages.  Artikel 2  Undersoegelsen i forbindelse med den fornyede undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen af kunstig korund med oprindelse i Den Kinesiske Folkerepublik, Polen, Sovjetunionen, Tjekkoslovakiet og Ungarn og i forbindelse med  antidumpingproceduren vedroerende importen af kunstig korund med oprindelse i Brasilien og Jugoslavien afsluttes.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. juli 1991.  Paa Kommissionens vegne  Frans ANDRIESSEN  Naestformand   (1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. (2) EFT nr. L 340 af 28. 12. 1984, s. 82. (3) EFT nr. L 271 af 23. 9. 1986, s. 26. (4) EFT nr. C 163 af 30. 6. 1989, s. 5. (5) EFT nr. C 303 af 2. 12. 1989, s. 11. (6) EFT nr. C 67 af 17. 3. 1990, s. 7.  (7) EFT nr. C 159 af 29. 6. 1990, s. 5.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/803 af 7. maj 2015 om undertegnelse på Unionens og dens medlemsstaters vegne og om midlertidig anvendelse af en protokol om ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               21.5.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 132/79

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/803
   af 7. maj 2015
   om undertegnelse på Unionens og dens medlemsstaters vegne og om midlertidig anvendelse af en protokol om ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til akten om Kroatiens tiltrædelse, særlig artikel 6, stk. 2, andet afsnit,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 14. september 2012 bemyndigede Rådet Kommissionen til på Unionens, dens medlemsstaters og Republikken Kroatiens vegne at indlede forhandlinger med henblik på indgåelse af en protokol om ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om et fælles luftfartsområde mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side (1) for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union (»protokollen«).

               (2)

               Forhandlingerne fik en positiv afslutning den 24. april 2014.

               (3)

               Protokollen bør undertegnes på Unionens og dens medlemsstaters vegne med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt.

               (4)

               Protokollen bør anvendes midlertidigt —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens og dens medlemsstaters vegne af protokollen om ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Det Hashemitiske Kongerige Jordan på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union med forbehold af indgåelse af den nævnte protokols.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne protokollen på Unionens og dens medlemsstaters vegne.
   Artikel 3
   Protokollen anvendes midlertidigt, jf. protokollens artikel 3, stk. 2, fra parternes undertegnelse heraf (2), indtil dens ikrafttrædelse.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2015.

            På Rådets vegne

         E. RINKĒVIČS

            Formand

      (1)  Teksten til aftalen er offentliggjort i EUT L 334 af 6.12.2012, s. 3.

      (2)  Den dato, fra hvilken protokollen anvendes midlertidigt, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2015/1672 af 29. april 2015 om afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2013

text:
               30.9.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/296

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2015/1672
      af 29. april 2015
      om afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2013
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2013,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2013 med agenturets svar (1),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2013 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 17. februar 2015 om decharge til agenturet for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2013 (05304/2015 — C8-0054/2015),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3),

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 af 29. april 2004 om oprettelsen af et europæisk jernbaneagentur (5), særlig artikel 39,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6),

                  —

                  der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (7), særlig artikel 108,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag V,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A8-0078/2015),

         1.

            noterer sig, at det endelige årsregnskab for Det Europæiske Jernbaneagentur ser ud som vedføjet til Revisionsrettens beretning;

         2.

            godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2013;

         3.

            pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for Det Europæiske Jernbaneagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Martin SCHULZ

               Formand

            Klaus WELLE

               Generalsekretær

         (1)  EUT C 442 af 10.12.2014, s. 232.

         (2)  Se fodnote 1.

         (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (4)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (5)  EUT L 164 af 30.4.2004, s. 1.

         (6)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (7)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: RÅDETS AFGØRELSE af 24. juli 1989 om midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Indien om handel med tekstilvarer (89/669/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31989D0669

RÅDETS AFGØRELSE af 24. juli 1989 om midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Indien om handel med tekstilvarer (89/669/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 396 af 30/12/1989 s. 0005 - 0005

RAADETS AFGOERELSE af 24 . juli 1989 om midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat om aendring af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Indien om handel med tekstilvarer ( 89/669/EOEF )   RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 133,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger :  Indtil afslutningen af de noedvendige procedurer for indgaaelse af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Indien om handel med tekstilvarer, paraferet den 31 . oktober 1986, anvendes aftalen foreloebigt fra den 1 . januar 1987, og  dette, for saa vidt angaar Faellesskabet i overensstemmelse med afgoerelse 88/495/EOEF ( 1 );  i denne aftale aabnes der mulighed for paa baggrund af den seneste udvikling i samhandelen at foretage en fornyet vurdering af de kvantitative justeringer af kontingenterne for visse kategorier for at tage hensyn til indfoerelsen af Det Harmoniserede  System;  ved afslutningen af de konsultationer, der har fundet sted mellem Faellesskabet og Republikken Indien, blev der den 25 . april 1989 paraferet et godkendt protokollat om aendring af de i aftalen fastsatte kontingenter for varer i kategori 7 og 27;  indtil afslutningen af de noedvendige procedurer for indgaaelse af aftalen og det godkendte protokollat boer det godkendte protokollat anvendes midlertidigt med virkning fra den 1 . januar 1988 paa betingelse af en tilsvarende midlertidig anvendelse fra  Republikken Indiens side - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :    Artikel 1 Indtil afslutningen af de noedvendige procedurer for indgaaelse af det godkendte protokollat om aendring af aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og Republikken Indien om handel med tekstilvarer anvendes protokollatet midlertidigt i Faellesskabet med virkning fra den 1 . januar 1988 paa betingelse af en tilsvarende midlertidig anvendelse fra Republikken Indiens side .  Teksten til det godkendte protokollat er knyttet til denne afgoerelse .  Artikel 2 Kommissionen opfordres til at indhente tilslutning fra regeringen for Republikken Indien, for saa vidt angaar den i artikel 1 naevnte midlertidige anvendelse af det godkendte protokollat, og til at give Raadet meddelelse herom .   Udfaerdiget i Bruxelles, den 24 . juli 1989 .  Paa Raadets vegne H . NALLET Formand   (1 ) EFT nr . L 267 af 27 . 9 . 1988 . s . 1 .


title: 2014/583/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 3. april 2014 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2012

text:
               5.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 266/216

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 3. april 2014
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2012
   (2014/583/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2012,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2012 med autoritetens svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 18. februar 2014 (05849/2014 — C7-0054/2014),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (4), særlig artikel 44,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0219/2014),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet decharge for gennemførelsen af autoritetens budget for regnskabsåret 2012;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 365 af 13.12.2013, s. 120.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/1842 af 9. oktober 2017 om Rådets åbne datapolitik og videreanvendelse af Rådets dokumenter

text:
               12.10.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 262/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/1842
   af 9. oktober 2017
   om Rådets åbne datapolitik og videreanvendelse af Rådets dokumenter
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 240, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Nye informations- og kommunikationsteknologier har skabt hidtil usete muligheder for at samle og kombinere indhold fra forskellige kilder. Tendensen i retning af et informations- og vidensamfund påvirker tilværelsen for alle borgere i hele Unionen ved, at de får adgang til og mulighed for at tilegne sig viden på nye måder.

               (2)

               Den offentlige sektors informationer er en vigtig kilde til viden og innovation i den private sektor og støtter etableringen af bedre digitale tjenester for borgere og virksomheder i hele Europa.

               (3)

               Rådet og de øvrige EU-institutioner indsamler, udarbejder og formidler en bred vifte af informationer om Unionens politikker og aktivitetsområder. EU-institutionerne er i besiddelse af dokumenter, der kan videreanvendes til digitale produkter og tjenester, og som kan blive en nyttig indholdsressource for såvel borgere som virksomheder.

               (4)

               Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF (1), fastsætter minimumsstandarder for videreanvendelse af den offentlige sektors informationer i medlemsstaterne og opfordrer medlemsstaterne til at gå videre end disse minimumsstandarder og indføre åbne datapolitikker.

               (5)

               Efter vedtagelsen af Kommissionens afgørelse 2011/833/EU (2) etablerede Europa-Kommissionen i 2012 Den Europæiske Unions portal for åbne data (»EU-portalen for åbne data«), som sigter mod at være et enkelt adgangspunkt til data fra EU-institutioner og andre EU-organer.

               (6)

               I juni 2013 tilsluttede Unionen sig G8-chartret om åbne data og forpligtede sig til at gennemføre en række aktiviteter vedrørende åbne data, der er identificeret i G8's kollektive handlingsplan i henhold til dette charter.

               (7)

               I sine konklusioner fra den 24. og 25. oktober 2013 identificerede Det Europæiske Råd åbne data som en uudnyttet ressource med et stort potentiale til at bygge stærkere og tættere forbundne samfund, der bedre opfylder borgernes behov og opfordrede til aktivt at fremme videreanvendelse af den offentlige sektors informationer.

               (8)

               I sine konklusioner af 2. marts 2015 fremhævede Rådet, at fuld og effektiv udnyttelse af værktøjer og tjenester såsom åbne data kan være drivkraft for øget produktivitet og bedre tjenester og bør fremmes. Desuden tilskyndede Rådet i sine konklusioner af 29. maj 2015 til udvikling af et datavenligt politisk miljø i Unionen, der fremmer interoperabilitet, brug og genbrug af regeringsdata til forsknings- og innovationsformål, samtidig med at den nødvendige databeskyttelse sikres.

               (9)

               EU-portalen for åbne data indeholder i øjeblikket en lang række datasæt og links til portaler for åbne data i medlemsstaterne. Rådet har deltaget i EU-portalen for åbne data siden 2015 med anvendelse af følgende tre datasæt: metadata fra Rådets offentlige register, metadata fra anmodninger om aktindsigt i Rådets dokumenter og Rådets afstemninger om lovgivningsmæssige retsakter.

               (10)

               Hidtil har Rådet deltaget i EU-portalen for åbne data via pilotprojekter. Da disse pilotprojekter har været en succes, bør der fastsættes en åben datapolitik for Rådets dokumenter for at udnytte og maksimere de hidtil indhøstede erfaringer og for at give Rådet mulighed for at definere betingelserne for offentliggørelse og videreanvendelse af dets dokumenter.

               (11)

               En åben datapolitik for Rådets dokumenter vil forbedre udvekslingen af informationer mellem Rådet og den brede offentlighed; den vil føre til bredere anvendelse og udbredelse af information om Unionen; den vil styrke Rådets omdømme med hensyn til åbenhed og gennemsigtighed; og den vil øge Rådets ansvarlighed som en offentlig institution.

               (12)

               Den åbne datapolitik for Rådets dokumenter bør fremme udviklingen af redskaber og applikationer, der hjælper brugerne med at søge efter og identificere dokumenter med henblik på videreanvendelse.

               (13)

               Denne afgørelse bør ikke finde anvendelse på dokumenter, hvis videreanvendelse Rådet ikke kan give tilladelse til under hensyn til tredjeparters intellektuelle ejendomsrettigheder eller aktindsigtsordninger i medlemsstaterne.

               (14)

               Retten til aktindsigt i Rådets dokumenter er fortsat reguleret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (3).

               (15)

               Denne afgørelse bør ikke berøre og bør gennemføres og anvendes i overensstemmelse med reglerne om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger samt med reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Genstand og formål
   1.   Denne afgørelse indfører en åben datapolitik for Rådet (»den åbne datapolitik«) ved at fastlægge principperne, betingelserne og begrænsningerne for videreanvendelse og de praktiske midler til at fremme videreanvendelse af dokumenter, som Rådet er i besiddelse af og har udarbejdet, jf. artikel 2, stk. 1.
   2.   Den åbne datapolitik har følgende formål:

               a)

               at forbedre udvekslingen af informationer mellem Rådet og den brede offentlighed, og

               b)

               at lette den bredere videreanvendelse af information.

         Artikel 2
   Anvendelsesområde
   1.   Denne afgørelse finder anvendelse på dokumenter, som Rådet er i besiddelse af og har udarbejdet, og som Rådet har offentliggjort.
   2.   Denne afgørelse finder ikke anvendelse på dokumenter, som Rådet er i besiddelse af og har udarbejdet, og hvis videreanvendelse Rådet ikke kan give tilladelse til under hensyn til:

               a)

               tredjemands intellektuelle ejendomsrettigheder eller

               b)

               aktindsigtsordninger i medlemsstaterne.

         3.   Denne afgørelse berører ikke og gennemføres og anvendes i overensstemmelse med:

               a)

               reglerne om beskyttelse af fysiske personer med hensyn til behandling af personoplysninger, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4)

               b)

               reglerne om aktindsigt i Rådets dokumenter, navnlig forordning (EF) nr. 1049/2001, og

               c)

               reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer, navnlig Rådets afgørelse 2013/488/EU (5).

         Artikel 3
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:
   1)   »dokument«:

               a)

               ethvert indhold uanset medium (skrevet på papir eller opbevaret elektronisk, lyd- eller billedoptagelser, audiovisuelle optagelser) vedrørende emner, der har at gøre med politikker, aktiviteter og afgørelser, der henhører under Rådets institutionelle kompetenceområde

               b)

               enhver del af et sådant indhold

         2)   »videreanvendelse«: fysiske eller juridiske personers brug af et dokument til andre kommercielle eller ikkekommercielle formål end det oprindelige formål, som dokumentet blev udarbejdet til
   3)   »personoplysninger«: oplysninger som defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EF) nr. 45/2001
   4)   »åbent format«: et filformat, der er uafhængigt af platform, og som gøres tilgængeligt for offentligheden uden restriktioner, der hæmmer videreanvendelse af dokumenter
   5)   »maskinlæsbart format«: et format, der er struktureret således, at softwareapplikationer kan identificere individuelle sætninger og deres interne struktur på pålidelig vis.
   Artikel 4
   Generelle principper
   Generalsekretariatet for Rådet (»GSC«) sikrer, at dokumenter stilles til rådighed for videreanvendelse:

               a)

               af alle,

               b)

               uden krav om indgivelse af en individuel anmodning

               c)

               gratis og

               d)

               til kommercielle og ikkekommercielle formål.

         Artikel 5
   Ikkediskrimination og eneret
   1.   Betingelserne for videreanvendelse af dokumenter skal være ikkediskriminerende for sammenlignelige kategorier af videreanvendelse.
   2.   Videreanvendelse af dokumenter skal være mulig for alle potentielle aktører på markedet. Der tildeles ingen eneret.
   Artikel 6
   Betingelser for videreanvendelse
   1.   Dokumenter stilles til rådighed for videreanvendelse, når følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               pligt til ved videreanvendelse at angive kilden til dokumenterne

               b)

               pligt til ikke at fordreje dokumenternes oprindelige betydning eller budskab

               c)

               Rådet kan ikke stilles til ansvar for nogen følger af videreanvendelsen.

         2.   GSC kan om nødvendigt anvende andre betingelser i forbindelse med en bestemt type dokumenter.
   3.   GSC træffer de fornødne foranstaltninger til at beskytte Rådets rettigheder, interesser og offentlige omdømme i alle relevante fora.
   Artikel 7
   Tilgængelige formater
   1.   Dokumenter stilles til rådighed af GSC

               a)

               i alle eksisterende formater eller sprogudgaver, der besiddes af GSC

               b)

               på internettet og,

               c)

               såfremt det er muligt og hensigtsmæssigt, i åbne og maskinlæsbare formater.

         2.   GSC er ikke forpligtet til at:

               a)

               fremstille, tilpasse eller ajourføre dokumenter

               b)

               stille uddrag til rådighed, hvis det medfører et uforholdsmæssigt stort arbejde, som ikke kun er en simpel ekspeditionssag

               c)

               oversætte dokumenter til andre officielle sprogudgaver end dem, der allerede er til rådighed, eller

               d)

               fortsætte med at udarbejde bestemte typer dokumenter eller til at bevare dokumenterne i et givet format med henblik på videreanvendelse.

         Artikel 8
   Rapport
   Senest den 10. oktober 2022 forelægger GSC Rådet en rapport om anvendelsen af denne afgørelse, herunder de gennemførelsesforanstaltninger, som GSC har truffet for at stille dokumenter til rådighed for videreanvendelse i åbne og maskinlæsbare formater.
   Artikel 9
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 9. oktober 2017.

            På Rådets vegne

         S. KIISLER

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF af 17. november 2003 om videreanvendelse af den offentlige sektors informationer (EUT L 345 af 31.12.2003, s. 90).

      (2)  Kommissionens afgørelse 2011/833/EU af 12. december 2011 om videreanvendelse af Kommissionens dokumenter (EUT L 330 af 14.12.2011, s. 39).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

      (5)  Rådets afgørelse 2013/488/EU af 23. september 2013 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 274 af 15.10.2013, s. 1).


title: 2014/814/EU: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 22. oktober 2014 om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 13 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2014/002 NL/Gelderland-Overijssel — Construction fra Nederlandene)

text:
               20.11.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 333/15

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 22. oktober 2014
   om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 13 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2014/002 NL/Gelderland-Overijssel — Construction fra Nederlandene)

      (2014/814/EU)

   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1), særlig artikel 15, stk. 4,
   under henvisning til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3), særlig punkt 13,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til arbejdstagere, der afskediges som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, som kan tilskrives globaliseringen, og at hjælpe disse med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               EGF må ikke overstige et årligt beløb på 150 mio. EUR (2011-priser), jf. artikel 12 i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013.

               (3)

               Den 20. februar 2014 indsendte Nederlandene en ansøgning om at mobilisere EGF i forbindelse med afskedigelser i 89 virksomheder, der var aktive inden for NACE rev. 2 hovedgruppe 41 (Opførelse af bygninger) (4) i de to sammenhængende regioner Gelderland og Overijssel på NUTS 2-niveau, og supplerede den med yderligere oplysninger, jf. artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1309/2013. Ansøgningen opfylder kravene til fastlæggelse af størrelsen på et støttebeløb fra EGF, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. 1309/2013.

               (4)

               Som følge af Nederlandenes ansøgning bør EGF derfor mobiliseres til at yde en økonomisk støtte på 1 625 781 EUR —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I forbindelse med Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2014 mobiliseres Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen således, at et beløb på 1 625 781 EUR stilles til rådighed i form af forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 22. oktober 2014.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         B. DELLA VEDOVA

            Formand

      (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 855.

      (2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

      (3)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1893/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af den statistiske nomenklatur for økonomiske aktiviteter NACE rev. 2 og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3037/90 og visse EF-forordninger om bestemte statistiske områder (EUT L 393 af 30.12.2006, s. 1).


title: 2005/202/EF: Rådets afgørelse af 31. januar 2005 om indgåelse af en tillægsprotokol til aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               12.3.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 66/22

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 31. januar 2005
   om indgåelse af en tillægsprotokol til aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union
   (2005/202/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, artikel 71, artikel 80, stk. 2, artikel 133, stk. 1, artikel 133, stk. 5 og artikel 181 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første og andet punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til tiltrædelsesakten af 2003, særlig artikel 6, stk. 2 (1),
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Tillægsprotokollen til aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side blev undertegnet på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne den 29. april 2004 for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union (2).

               (2)

               Tillægsprotokollen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Tillægsprotokollen til aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union.
   Teksten til tillægsprotokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet giver den notifikation, der er omhandlet i artikel 5 i tillægsprotokollen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2005.

            På Rådets vegne

         J. ASSELBORN

            Formand

      (1)  EUT L 236 af 23.9.2003, s. 34.

      (2)  Se s. 24 i denne EUT.
   TILLÆGSPROTOKOL
   til aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union
   KONGERIGET BELGIEN,
   KONGERIGET DANMARK,
   FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,
   DEN HELLENSKE REPUBLIK,
   KONGERIGET SPANIEN,
   DEN FRANSKE REPUBLIK,
   IRLAND,
   DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
   STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,
   KONGERIGET NEDERLANDENE,
   REPUBLIKKEN ØSTRIG,
   DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,
   REPUBLIKKEN FINLAND,
   KONGERIGET SVERIGE,
   DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,
   i det følgende benævnt »Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater«,
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,
   i det følgende benævnt »Fællesskabet«,
   DE FORENEDE MEXICANSKE STATER,
   i det følgende benævnt »Mexico«,
   samt
   DEN TJEKKISKE REPUBLIK,
   REPUBLIKKEN ESTLAND,
   REPUBLIKKEN CYPERN,
   REPUBLIKKEN LETLAND,
   REPUBLIKKEN LITAUEN,
   REPUBLIKKEN UNGARN,
   REPUBLIKKEN MALTA,
   REPUBLIKKEN POLEN,
   REPUBLIKKEN SLOVENIEN,
   DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,
   i det følgende benævnt »de nye medlemsstater«,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Fællesskabet og dets medlemsstater på den ene side og Mexico på den anden side, i det følgende benævnt »aftalen«, blev undertegnet i Bruxelles den 8. december 1997 og trådte i kraft den 1. oktober 2000,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at traktaten om Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »tiltrædelsestraktaten«) blev undertegnet i Athen den 16. april 2003,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at de nye medlemsstaters indlemmelse i aftalen i medfør af artikel 6, stk. 2, i tiltrædelsestraktaten formaliseres, ved at der indgås en protokol til aftalen,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at artikel 55 i aftalen fastlægger at: »I denne aftale forstås ved »parter« på den ene side Fællesskabet eller dets medlemsstater eller Fællesskabet og dets medlemsstater i overensstemmelse med deres respektive beføjelser som fastlagt i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og på den anden side Mexico«,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at artikel 56 i aftalen fastsætter, at »Denne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab anvendes på de vilkår, der er fastsat i nævnte traktat, og på den anden side for De Forenede Mexicanske Staters område«,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at artikel 59 i aftalen fastsætter, at »Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed«,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Fællesskabet i lyset af datoen for de nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union kan få brug for at anvende bestemmelser i denne protokol, inden det har afsluttet alle interne procedurer, der er nødvendige for dens ikrafttræden,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at artikel 5, stk. 3, i denne protokol giver mulighed for, at protokollen kan anvendes midlertidigt af Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, inden de har afsluttet deres interne procedurer, der er nødvendige for dens ikrafttræden,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Republikken Polen, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republik bliver herved indlemmet som parter i aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side.
   Artikel 2
   Senest seks måneder efter paraferingen af denne protokol meddeler Det Europæiske Fællesskab medlemsstaterne og Mexico den sproglige udgave af aftalen på estisk, lettisk, litauisk, maltesisk, polsk, slovakisk, slovensk, tjekkisk og ungarsk. Ved denne protokols ikrafttræden bliver de nye sproglige udgaver autentiske på samme betingelser som aftalens nuværende sproglige udgaver.
   Artikel 3
   Denne protokol udgør en integrerende del af aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde.
   Artikel 4
   Denne protokol er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
   Artikel 5
   1.   Denne protokol godkendes af Det Europæiske Fællesskab, af Rådet for Den Europæiske Union på medlemsstaternes vegne og af De Forenede Mexicanske Stater i overensstemmelse med deres egne procedurer.
   2.   Denne protokol træder i kraft den første dag i måneden efter den dato, på hvilken parterne giver hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er nødvendige i så henseende.
   3.   Uanset stk. 2 er parterne enige om, at indtil afslutningen af Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters procedurer for protokollens ikrafttræden anvender de bestemmelserne i denne protokol i en periode på højst 12 måneder fra den første dag i måneden efter den dato, på hvilken Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater giver notifikation om afslutningen af deres procedurer, der er nødvendige i så henseende, og Mexico giver notifikation om afslutningen af sine procedurer, der er nødvendige for protokollens ikrafttræden.
   4.   Notifikationen sendes til generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union, der er depositar for aftalen.


Avis juridique important

|

41998D0416(01)

Styrelsesrådets beslutning - Udvidelse af Den Europæiske Union: EIB's bistand inden tiltrædelsen

EF-Tidende nr. C 116 af 16/04/1998 s. 0010 - 0012

STYRELSESRÅDET Udvidelse af Den Europæiske Union: EIB's bistand inden tiltrædelsen (98/C 116/09)1. På mødet i januar 1997 opfordrede Rådet (økonomi- og finansministrene) EIB til at fortsætte sin långivning uden for Unionen og fastlagde bl.a. et nyt rammebeløb for Bankens aktivitet i Central- og Østeuropa på 3 520 mio. ECU for en treårsperiode. Samtidig opfordrede det Banken til at foreslå en betydelig ordning for bistand inden tiltrædelsen med henblik på forelæggelse for styrelsesrådet senere i år. I Rådets konklusioner, der henvises til i præamblen til Rådets afgørelse af 14. april 1997 om Fællesskabets garantiordninger (1) (som danner grundlaget for de regionale rammebeløb i styrelsesrådets udlånsbemyndigelser), hedder det: »Medlemsstaterne og Kommissionen erklærer enstemmigt deres støtte til, at der oprettes en førtiltrædelsesstøttefacilitet af en anselig størrelse. De opfordrer EIB til senere på året at foreslå styrelsesrådet en sådan facilitet. Faciliteten skal træde i kraft så snart som muligt i lyset af kommende tiltrædelser. Faciliteten skal godkendes i henhold til artikel 18 i EIB's vedtægter og skal ikke være dækket af nogen garanti via Fællesskabernes budget eller fra medlemsstaterne«.2. Denne afgørelse blev meddelt Banken ved brev af 15. april 1997 fra Rådet til formanden for Banken og ligger til grund for styrelsesrådets enstemmige beslutning om på forslag fra bestyrelsen og i overensstemmelse med vedtægternes artikel 18, stk. 1, andet afsnit, at bemyndige Banken til at yde lån i Central- og Østeuropa, Middelhavslandene, Asien og Latinamerika samt Sydafrika.3. I overensstemmelse med konklusioner af regeringskonferencen, Rådets ovennævnte afgørelse og konklusioner af Det Europæiske Råds møde i Amsterdam foreslår bestyrelsen, at styrelsesrådet med hjemmel i vedtægternes artikel 18, stk. 1, andet afsnit, bemyndigheder Banken til at oprette en ordning for bistand inden tiltrædelsen i overensstemmelse med Rådets opfordring, således at Banken kan yde et passende bidrag til den økonomiske integration af dels de lande i Central- og Østeuropa, der har ansøgt om medlemskab, dels Cypern.4. Der afsættes indtil 3,5 mia. ECU til perioden frem til den 31. januar 2000. Det udgør en fordobling af den løbende bemyndigelse for samme periode og anses for tilstrækkeligt til at dække Bankens øgede aktivitet med henblik på tiltrædelsen i samtlige ansøgerlande i perioden. Beløbet afspejler såvel de pågældende landes behov og absorbtionsevne som Bankens kapacitet.5. Ordningen skal udelukkende anvendes til finansiering af projekter, der opfylder Bankens sædvanlige finansieringskriterier, især bestemmelserne om sikkerhed. Banken administrerer ordningen sammen med den løbende bemyndigelse til fordel for de central- og østeuropæiske lande og påser derved, at enhver diskrimination mellem ansøgerlandene undgås. Al ikke-statslig långivning baseres på projekternes og den tilbudte sikkerheds kvalitet.6. Ordningen og udlånsbemyndigelsen skal anvendes til at lette og fremskynde udviklingen i samtlige sektorer, som Banken normalt kan fremme, især vigtige målområder for Den Europæiske Unions politik. Hovedvægten skal lægges på integrationsfremmende projekter og projekter, der letter tilpasningen til den gældende fællesskabsret (især med hensyn til miljøbeskyttelse), i forbindelse med bl.a. udbygning af transport-, telekommunikations- og energinet (især transeuropæiske net), styrkelse af industriens konkurrenceevne og regionudvikling. Banken skal fortsat anlægge en projektorienteret holdning og tage hensyn til den prioritering, som Det Europæiske Råd har anlagt i de tiltrædelsespartnerskabsaftaler, der er under udformning med hvert ansøgerland. Banken skal arbejde nært sammen med Europa-Kommissionen med henblik på opnåelse af den størst mulige synergi med Fællesskabernes vigtigste finansieringsordning for området, nemlig Phare-programmet og EIB's lån. Desuden skal Banken i fornødent omfang samarbejde med andre internationale finansieringsinstitutioner samt bilaterale, nationale eller internationale banker og derved ligeledes tage skyldigt hensyn til adgangen til privat kapital og andre finansieringskilder.I overensstemmelse med Bankens generelle politik skal projekterne dels opfylde Bankens sædvanlige finansieringskriterier, især for så vidt angår deres økonomiske, tekniske og finansielle aspekter, dels indeholde passende bestemmelser (f.eks. med hensyn til prisstrukturer, projektledelse, finansiel styring og tilsyn), der gør det muligt at forbedre investeringens resultater og sikre deres bæredygtighed.7. Lånene inden for rammerne af denne ordning ydes på Bankens egen risiko og indregnes ikke i det vejledende loft over långivningen i tredjelande på 10 %. Beslutningen herom er vedlagt.(1) Rådets afgørelse 97/256/EF af 14. april 1997 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til projekter uden for Fællesskabet (de central- og østeuropæiske lande, Middelhavslandene, landene i Asien og Latinamerika samt Sydafrika).BILAG STYRELSESRÅDETS BESLUTNING Udvidelse af Den Europæiske Union: EIB's bistand inden tiltrædelsen (Beslutning af 28. januar 1998) STYRELSESRÅDET HAR -med enstemmighed, på forslag fra bestyrelsen i overensstemmelse med vedtægternes artikel 18, stk. 1, andet afsnit, ogud fra følgende betragtninger:Rådet for Den Europæiske Union har ved brev fra sin formand af 15. april 1997 opfordret Banken til at foreslå en betydelig ordning for bistand inden tiltrædelsen;ved Rådets afgørelse 97/256/EF af 14. april 1997 erklærede medlemsstaterne og Europa-Kommissionen enstemmigt deres støtte til, at der oprettes en betydelig ordning for bistand inden tiltrædelsen, der skal træde i kraft hurtigst muligt i lyset af den kommende tiltrædelse;denne ordning skal sætte Banken i stand til at fortsætte og øge sin støtte til ansøgerlandenes bestræbelser i retning af EU-medlemskab;denne opgave er i tråd med Bankens formål som Den Europæiske Unions finansieringsinstitution og er allerede blevet vel løst i forbindelse med tidligere udvidelser -TRUFFET FØLGENDE BESLUTNING:1. Banken bemyndiges til at yde lån af egne midler i de lande i Central- og Østeuropa, der har ansøgt om medlemskab af Den Europæiske Union, samt i Cypern.Lånene skal anvendes til at lette og fremskynde udviklingen i samtlige sektorer, som Banken normalt kan fremme, især vigtige målområder for Den Europæiske Unions politik. Hovedvægten skal lægges på integrationsfremmende projekter og projekter, der letter tilpasningen til den gældende fællesskabsret (især med hensyn til miljøbeskyttelse), i forbindelse med bl.a. udbygning af transport-, telekommunikations- og energinet (især transeuropæiske net), styrkelse af industriens konkurrenceevne og regionudvikling.Banken skal fortsat anlægge en projektorienteret holdning og tage hensyn til den prioritering, som Det Europæiske Råd har anlagt i de tiltrædelsespartnerskabsaftaler, der er under udformning med hvert ansøgerland. Banken skal arbejde nært sammen med Europa-Kommissionen med henblik på opnåelse af den størst mulige synergi med Fællesskabernes vigtigste finansieringsordninger for området, nemlig Phare-programmet og EIB's lån. Desuden skal Banken i fornødent omfang samarbejde med andre internationale finansieringsinstitutioner samt bilaterale, nationale eller internationale banker og derved ligeledes tage skyldigt hensyn til adgangen til privat kapital og andre finansieringskilder.I overensstemmelse med Bankens generelle politik skal projekterne dels opfylde Bankens sændvanlige finansieringskriterier, især for så vidt angår deres økonomiske, tekniske og finansielle aspekter, dels indeholde passende bestemmelser (f.eks. med hensyn til prisstrukturer, projektledelse, finansiel styring og tilsyn), der gør det muligt at forbedre investeringernes resultater og sikre deres bæredygtighed.Der afsættes indtil 3,5 mia. ECU til perioden frem til den 31. januar 2000, der falder sammen med den løbende bemyndigelses gyldighedsperiode. Sammen med den løbende bemyndigelse vil denne ordning sætte Banken i stand til at fremme prioriterede investeringer, der opfylder Bankens kriterier ifølge vedtægternes artikel 18, især om sikkerhedsstillelse, dels i samtlige ansøgerlande i Central- og Østeuropa, dels i Cypern.2. Lånene inden for rammerne af denne ordning ydes på Bankens egen risiko og indregnes ikke i det vejledende loft over långivningen i tredjelande på 10 %.3. De projekter, der tænkes finansieret ifølge denne bemyndigelse, skal godkendes af bestyrelsen.4. Formanden for Banken meddeler Rådet for Den Europæiske Union og formanden for Europa-Kommissionen denne beslutning, førstnævnte som svar på dets brev af 15. april 1997.