title: 2006/144/EF: Rådets afgørelse af  20. februar 2006  om Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne (programmeringsperioden 2007-2013)

text:
               25.2.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 55/20

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 20. februar 2006
   om Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne (programmeringsperioden 2007-2013)
   (2006/144/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1) særlig artikel 9, stk. 2, første punktum,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2) og,
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge artikel 9, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 skal der på fællesskabsplan vedtages strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne for programmeringsperioden fra 1. januar 2007 til 31. december 2013, for at der kan fastsættes prioriteter for udviklingen af landdistrikterne.

               (2)

               Disse strategiske retningslinjer bør afspejle den multifunktionelle rolle, landbruget spiller for landskabets, fødevareproduktionens samt kultur- og naturværdiernes rigdom og forskelligartethed i hele Fællesskabet.

               (3)

               Disse strategiske retningslinjer bør udpege de områder, som er vigtige for virkeliggørelsen af Fællesskabets prioriteter, navnlig i forhold til Göteborg-målene for bæredygtighed og den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse, som blev fastsat af Det Europæiske Råd på møderne i henholdsvis Göteborg (den 15. og 16. juni 2001) og Thessaloniki (den 20. og 21. juni 2003).

               (4)

               På grundlag af disse strategiske retningslinjer bør hver enkelt medlemsstat udforme en national strategi som referenceramme for udarbejdelsen af programmer for udvikling af landdistrikterne —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne (programmeringsperioden 2007–2013) vedtages herved, som de fremgår af bilaget.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. februar 2006.

            På Rådets vegne

         J. PRÖLL

            Formand

      (1)  EUT L 277 af 21.10.2005, s. 1.

      (2)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

      BILAG
      Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne (programmeringsperioden 2007-2013)
      1.   INDLEDNING
      Forordning (EF) nr. 1698/2005 opstiller formålet med den bistand, der ydes via ELFUL, og fastsætter dens omfang. Fællesskabets strategiske retningslinjer fastlægger inden for disse rammer de områder, som er vigtige for virkeliggørelsen af Fællesskabets prioriteter, navnlig i forhold til Göteborg-målene for bæredygtighed og den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse.
      Fællesskabets strategiske retningslinjer for udvikling af landdistrikterne skal medvirke til:

                  —

                  at udpege og fastlægge de områder, hvor anvendelsen af EU-støtte til udvikling af landdistrikterne skaber den største værditilvækst på EU-plan

                  —

                  at knytte forbindelsen til de vigtigste EU-prioriteter (Lissabon, Göteborg) og konkretisere dem i politikken for udvikling af landdistrikterne

                  —

                  at sikre overensstemmelse med andre EU politikker, særlig samhørighedspolitikken og miljøpolitikken

                  —

                  at afbøde gennemførelsen af den nye markedsorienterede fælles landbrugspolitik og den strukturomlægning, denne nødvendigvis fører med sig i de gamle og de nye medlemsstater.

            2.   UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE OG FÆLLESSKABETS OVERORDNEDE MÅL
      2.1.   Den fælles landbrugspolitik og udvikling af landdistrikterne
      Landbruget er stadig den vigtigste arealbruger i landdistrikterne og spiller en afgørende rolle for landskabets og miljøets kvalitet. Betydningen og relevansen af den fælles landbrugspolitik og udviklingen af landdistrikterne er blevet større med den seneste udvidelse af Den Europæiske Union.
      Uden den fælles landbrugspolitiks to søjler, dvs. markedspolitikken og politikken for udvikling af landdistrikterne, ville mange landdistrikter i Europa stå over for voksende økonomiske, sociale og miljømæssige problemer. Den europæiske landbrugsmodel afspejler den multifunktionelle rolle, landbruget spiller for landskabets, fødevareproduktionens samt kultur- og naturværdiernes rigdom og forskelligartethed (1).
      De styrende principper for den fælles landbrugspolitik, markedspolitikken og politikken for udvikling af landdistrikterne blev opstillet af Det Europæiske Råd på mødet i Göteborg (15. og 16. juni 2001). Ifølge konklusionerne fra dette møde skal stærke økonomiske resultater ledsages af bæredygtig anvendelse af naturressourcerne og affaldsmængden, opretholdelse af biodiversiteten og bevarelse af økosystemerne og forebyggelse af ørkendannelse. For at kunne tage disse udfordringer op bør det bl.a. være et mål for den fælles landbrugspolitik og dens fremtidige udvikling at bidrage til bæredygtig udvikling, ved at der lægges større vægt på sunde højkvalitetsprodukter, miljømæssigt bæredygtige produktionsmetoder, herunder økologisk produktion, reproducerbare råvarer og beskyttelse af biodiversiteten.
      Disse styrende principper blev bekræftet i konklusionerne vedrørende Lissabon-strategien fra Det Europæiske Råds møde i Thessaloniki (20. og 21. juni 2003). Den reformerede fælles landbrugspolitik og politikken for udvikling af landdistrikterne kan yde et vigtigt bidrag til konkurrenceevnen og den bæredygtige udvikling i de kommende år.
      2.2.   Mod et bæredygtigt landbrug: reformerne af den fælles landbrugspolitik i 2003 og 2004
      Reformerne af den fælles landbrugspolitik i 2003 og 2004 er et vigtigt skridt hen imod forbedring af landbrugsvirksomhedernes konkurrenceevne og bæredygtige udvikling i EU og opstilling af rammerne for fremtidige reformer. Skiftende reformer har bidraget til det europæiske landbrugs konkurrenceevne ved at mindske den garanterede prisstøtte og fremme strukturtilpasninger. Indførelsen af direkte, produktionsuafhængig støtte tilskynder landbrugerne til at reagere på markedssignaler, der skyldes forbrugerefterspørgslen, i stedet for at følge politiske incitamenter, der knytter sig til den producerede mængde. Inddragelsen af standarder for miljø, fødevaresikkerhed samt dyresundhed og -velfærd i de krav, der skal opfyldes, styrker forbrugernes tillid og øger landbrugets miljømæssige bæredygtighed.
      2.3.   Udvikling af landdistrikterne 2007-2013
      Den fremtidige politik for udvikling af landdistrikterne koncentrerer sig om tre hovedområder: fødevareøkonomien, miljøet og landbrugsøkonomi og landbefolkning i bred forstand. Den nye generation af strategier og programmer for udvikling af landdistrikterne vil blive opbygget omkring fire akser, nærmere betegnet akse 1: forbedring af landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne, akse 2: forbedring af miljøet og landskabet, akse 3: livskvaliteten i landdistrikterne og diversificering af økonomien og akse 4: Leader.
      Under akse 1 skal en række foranstaltninger tage sigte på de menneskelige og fysiske ressourcer i landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektoren (for at fremme innovation og overførsel af viden) og på kvalitetsproduktion. Akse 2 skal omfatte foranstaltninger til beskyttelse og forbedring af naturressourcerne samt bevarelse af naturvenlige landbrugs- og skovbrugssystemer og af kulturlandskaberne i Europas landdistrikter. Akse 3 skal medvirke til at udvikle den lokale infrastruktur og de menneskelige ressourcer i landdistrikterne for at skabe bedre betingelser for vækst og beskæftigelse i alle sektorer og diversificere de økonomiske aktiviteter. Akse 4, der bygger på erfaringen med Leader, indfører muligheder for innovativ styring ved hjælp af lokalt baserede bottom-up-strategier for udvikling af landdistrikterne.
      2.4.   Udfordringerne
      Landdistrikterne er kendetegnet ved meget forskelligartede situationer, der spænder fra afsidesliggende landdistrikter, der lider under affolkning, til bynære områder, som er under stigende pres fra bycentre.
      Ifølge OECD-definitionen, der er baseret på befolkningstæthed, tegner landdistrikterne (2) sig for 92 % af arealet i EU-området. Endvidere lever 19 % af befolkningen i overvejende landligt prægede regioner, mens 37 % lever i markant landligt prægede regioner. Disse regioner tegner sig for 45 % af bruttoværditilvæksten og 53 % af beskæftigelsen i EU, men der er en tendens til, at de er bagefter i forhold til ikke-landdistrikter for så vidt angår en række socioøkonomiske indikatorer, inkl. de strukturelle indikatorer. I landdistrikterne er indkomsten pr. indbygger ca. en tredjedel lavere (3) kvindernes erhvervsfrekvens er lavere, servicesektoren er mindre udviklet, antallet af højtuddannede er generelt mindre, og en lavere procentdel af husstandene har adgang til bredbåndsinternet. Afstand og afsondrethed er store problemer i nogle landdistrikter. Disse ulemper har tendens til at være endnu mere markante i overvejende landligt prægede regioner, selv om det generelle billede på EU-plan kan variere betydeligt fra den ene medlemsstat til den anden. Mangel på muligheder, kontakter og uddannelsesinfrastruktur er et særligt problem for kvinder og unge mennesker i afsidesliggende landdistrikter.
      Udvidelsen har ændret landbrugskortet. I de gamle medlemsstater tegner landbruget sig for 2 % af BNP, i de nye medlemsstater for 3 % og i Rumænien og Bulgarien for over 10 %. I de nye medlemsstater er den andel af arbejdsstyrken, der er beskæftiget i landbruget, tre gange større (12 %) end i de gamle medlemsstater (4 %). I Bulgarien og Rumænien drejer det sig om en betydeligt højere andel af arbejdsstyrken.
      Landbrugs- og fødevaresektoren tilsammen udgør en vigtig del af EU’s økonomi og tegner sig for 15 mio. arbejdspladser (8,3 % af den samlede beskæftigelse) og 4,4 % af BNP. EU er verdens største producent af føde- og drikkevarer, med en samlet produktion, der anslås at beløbe sig til 675 mia. EUR. Sektoren er imidlertid stadig stærkt polariseret og fragmenteret, når det gælder størrelse, med betydelige muligheder og risici for virksomhederne. Skovbruget og de dertil knyttede industrier beskæftiger ca. 3,4 mio. mennesker og har en omsætning på 350 mia. EUR, men kun 60 % af den årlige skovvækst udnyttes på nuværende tidspunkt.
      Landbruget og skovbruget tegner sig for 77 % af arealudnyttelsen i EU. Landbrugets miljøresultater med hensyn til bevarelse og forbedring af naturressourcerne har været blandede i de seneste år. Når det drejer sig om vandkvalitet, er det samlede kvælstofoverskud faldet en smule siden 1990 i de fleste af de gamle medlemsstater, om end der i visse lande og regioner stadig er nedsivning af gødning i betydeligt omfang. Problemerne med ammoniakudledning, eutrofiering, jordforringelse og faldende biodiversitet gør sig stadig gældende i mange områder. En voksende del af landbrugsarealet afsættes imidlertid til økologisk produktion (5,4 mio. ha i EU) og vedvarende ressourcer (det anslås, at 1,4 mio. ha blev anvendt til fremstilling af bioenergi i 2004, heraf 0,3 mio. ha med tilskud i form af energiafgrødepræmie og 0,6 mio. ha på udtaget areal). Klimaændringens langtidsvirkninger vil i voksende grad påvirke landbrugs- og skovbrugsmønstrene. Der er gjort fremskridt med hensyn til bevarelsen af biodiversiteten med gennemførelsen af Natura 2000 — ca. 12-13 % af landbrugs- og skovbrugsarealet er blevet udpeget. Naturvenlige landbrugsmetoder spiller en vigtig rolle for bevarelse af biodiversiteten og leve- og voksestederne samt for landskabsbevarelsen og jordbundskvaliteten. I de fleste medlemsstater benyttes disse landbrugsmetoder på mellem 10 og 30 % af landbrugsarealet. I nogle områder kan opgivelse af landbrugsdrift indebære alvorlige miljørisici.
      Landdistrikterne står derfor over for særlige udfordringer med hensyn til vækst, beskæftigelse og bæredygtighed i de kommende år. Dog byder de på reelle muligheder i form af vækstpotentiale i nye sektorer, rekreative faciliteter og turisme, deres tiltrækning som bopæls- og arbejdssteder og deres rolle som hjemsted for naturressourcer og landskaber af stor værdi.
      Landbrugs- og fødevaresektoren må udnytte de muligheder, der ligger i nye metoder og i teknologier og innovation, for at kunne tilgodese en markedsefterspørgsel, som er i stadig udvikling både i Europa og på verdensplan. Frem for alt vil investering i de vigtige menneskelige ressourcer give landdistrikterne og fødevaresektoren mulighed for at kunne se fremtiden i møde med fortrøstning.
      I anledning af det nye afsæt for Lissabon-strategien bekræftede Det Europæiske Råd, at Lissabon-strategien skal ses i en større sammenhæng, nemlig kravet om bæredygtig udvikling, der indebærer, at nutidens behov skal tilgodeses, men ikke på bekostning af kommende generationers muligheder for at få tilfredsstillet deres behov (4). Den nye programmeringsperiode giver en enestående mulighed for at koncentrere støtten fra den nye ELFUL om vækst, beskæftigelse og bæredygtighed. I den henseende er den i fuld overensstemmelse med erklæringen om de styrende principper for bæredygtig udvikling (5) og det fornyede Lissabon-handlingsprogram, som søger at målrette ressourcerne mod at gøre Europa til et mere attraktivt sted at investere i og arbejde i, mod at fremme viden og innovation med henblik på vækst og mod at oprette flere og bedre arbejdspladser.
      Politikken for udvikling af landdistrikterne skal hjælpe landdistrikterne med at opfylde disse målsætninger i perioden 2007-2013. Det kræver en mere strategisk tilgang til konkurrenceevne, jobskabelse og innovation i landdistrikterne og bedre styring med hensyn til gennemførelse af programmer. Der skal lægges større vægt på fremsynede investeringer i mennesker, viden og kapital i landbrugs- og skovbrugssektoren, på nye former for levering af win-win-miljøydelser og på skabelse af flere og bedre arbejdspladser gennem diversificering, ikke mindst for kvinder og unge mennesker. Ved at hjælpe EU’s landdistrikter med at udnytte deres potentiale som attraktive investerings-, arbejds- og bopælssteder kan politikken for udvikling af landdistrikterne spille en rolle for bæredygtig udvikling af hele det europæiske territorium.
      3.   FASTSÆTTELSE AF FÆLLESSKABETS PRIORITETER FOR UDVIKLINGEN AF LANDDISTRIKTERNE I PROGRAMMERINGSPERIODEN 2007-2013
      Inden for rammerne af de mål, der er fastlagt i forordning (EF) nr. 1698/2005 fastsætter nedenstående strategiske retningslinjer Fællesskabets prioriteter i overensstemmelse med artikel 9 i nævnte forordning. Retningslinjerne tager sigte på at integrere overordnede politiske prioriteter som angivet i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møder i Lissabon og Göteborg. For hvert sæt prioriteter opstilles en række illustrerende nøgleaktioner. Medlemsstaterne skal på grundlag af disse strategiske retningslinjer udforme en national strategi som referenceramme for udarbejdelsen af programmer for udvikling af landdistrikterne.
      De midler, der afsættes til Fællesskabets prioriteter for udvikling af landdistrikterne (inden for de fastsatte mindstegrænser for finansiering af de enkelte akser), afhænger af de særlige forhold, der gør sig gældende for de enkelte programområder, og af disse områders styrke, svagheder og muligheder. Hver enkelt fællesskabsprioritet og dens bidrag til Lissabon- og Göteborg-målene skal afspejle sig på medlemsstatsplan i den nationale strategi og de nationale programmer for udvikling af landdistrikterne. I mange tilfælde vil der være nationale eller regionale prioriteter for specifikke problemer i forbindelse med fødevarekæden eller med de miljømæssige, klimamæssige og geografiske forhold, der gør sig gældende for landbrug og skovbrug. Landdistrikterne kan være konfronteret med andre særlige problemer som f.eks. presset på bynære områder, arbejdsløshed, afsondrethed eller lav befolkningstæthed.
      3.1.   Forbedring af landbrugets og skovbrugets konkurrenceevne

         Fællesskabets strategiske retningslinje

         Der ligger i Europas landbrugs-, skovbrugs- og fødevaresektor et stort potentiale med hensyn til yderligere udvikling af højkvalitetsprodukter med værditilvækst, som opfylder de europæiske forbrugeres og verdensmarkedets voksende, mangeartede efterspørgsel.

         De midler, der afsættes til akse 1, skal medvirke til at gøre Europas fødevaresektor stærk og dynamisk ved at fokusere på prioriteterne vedrørende overførsel af viden, modernisering, innovation og kvalitet i fødevarekæden og på sektorer, hvor investering i fysiske og menneskelige ressourcer skal prioriteres.

      For at disse prioriteter kan føres ud i livet, opfordres medlemsstaterne til at koncentrere støtten om centrale aktioner. Sådanne centrale aktioner kunne omfatte:

                  i)

                  strukturomlægning og modernisering i landbrugssektoren, som fortsat spiller en vigtig rolle i udviklingen i mange landdistrikter, navnlig i de nye medlemsstater. En vellykket tilpasning af landbruget kan være nøglen til forbedring af konkurrenceevnen og den miljømæssige bæredygtighed i landbrugssektoren og til fremme af beskæftigelse og vækst på beslægtede områder af økonomien. Dette indebærer også, at man i højere grad foregriber ændringer inden for landbrugssektoren i forbindelse med strukturomlægning og modernisering og udvikler en proaktiv holdning til uddannelse og omskoling af landbrugere, navnlig med hensyn til tværgående kvalifikationer

                  ii)

                  forbedring af integrationen i fødevarekæden. Europas fødevareindustri er en af verdens mest konkurrencedygtige og innovative, men den står over for voksende konkurrence på verdensplan. Der er i landbrugsøkonomien store muligheder for at skabe og afsætte nye produkter, at fastholde mere værdi i landdistrikterne ved hjælp af kvalitetsordninger og at forbedre europæiske produkters omdømme i tredjelande. Anvendelse af rådgivningstjenester og støtte med henblik på opfyldelse af Fællesskabets standarder vil medvirke til denne integrationsproces. En markedsorienteret landbrugssektor vil bidrage yderligere til at befæste den europæiske fødevaresektors stilling som en vigtig arbejdsgiver og kilde til økonomisk vækst

                  iii)

                  fremme af innovation og adgang til forskning og udvikling (FoU). Innovation bliver stadig vigtigere i Europas landbrugs-, fødevare- og skovbrugssektor. Selv om Europas store fødevarevirksomheder ofte er på forkant med nye tendenser, vil indførelse af nye produkter og processer i høj grad kunne bidrage til at forbedre små forarbejdningsvirksomheders og landbrugsbedrifters resultater. Navnlig vil nye former for samarbejde kunne fremme adgangen til FoU, innovation og aktioner, der iværksættes under syvende rammeprogram (6)

                  iv)

                  tilskyndelse til indførelse og udbredelse af informations- og kommunikationsteknologi (ikt). Det har vist sig, at fødevaresektoren som helhed er bagefter, når det drejer sig om indførelse af ikt. Det gælder især små virksomheder. Anvendelse af e-business-applikationer forekommer stadig kun i ringe omfang uden for de store multinationale selskaber og deres største leverandører. Fonde for udvikling af landdistrikterne bør supplere fremtidige kommissionsinitiativer som f.eks. i2010, på områder som e-business (navnlig i forbindelse med små og mellemstore virksomheder (SMV'er)), e-færdigheder og e-læring

                  v)

                  fremme af dynamisk iværksætterånd. De seneste reformer har skabt et markedsorienteret klima for det europæiske landbrug. Dette giver landbrugsbedrifterne nye muligheder. Udnyttelsen af dette økonomiske potentiale afhænger imidlertid af, at der udvikles strategiske og organisatoriske færdigheder. Det vil i den forbindelse kunne spille en vigtig rolle, at unge landbrugere tilskyndes til at gå ind i erhvervet

                  vi)

                  udvikling af nye afsætningsmuligheder for landbrugs- og skovbrugsprodukter. Nye afsætningsmuligheder kan give større værditilvækst, navnlig for kvalitetsprodukter. Støtte til investering og uddannelse inden for nonfoodproduktion i forbindelse med udvikling af landdistrikterne kan supplere de foranstaltninger, der træffes med afsæt i første søjle, ved at skabe innovative nye afsætningsmuligheder for produktionen eller medvirke til at udvikle vedvarende energimaterialer, biobrændstoffer og forarbejdningskapacitet

                  vii)

                  forbedring af landbrugets og skovbrugets miljøresultater. Varig bæredygtighed afhænger af evnen til at fremstille produkter, som forbrugerne vil købe, og samtidig opfylde høje miljøstandarder. Investering i bedre miljøresultater kan også øge produktionens effektivitet og således skabe en win-win-situation

            For at fremme generationsfornyelsen i landbruget kan det overvejes at kombinere foranstaltningerne under akse 1, så de passer til unge landbrugeres behov.
      3.2.   Forbedring af miljøet og landskabet

         Fællesskabets strategiske retningslinje

         For at beskytte og forøge EU's naturressourcer og landskaber i landdistrikterne bør de midler, der afsættes til akse 2, bidrage til tre områder, som er prioriteret på EU-plan: biodiversitet samt bevarelse og udvikling af naturvenlige landbrugs- og skovbrugsmetoder og traditionelle kulturlandskaber, vand og klimaændring.

         Foranstaltningerne under akse 2 bør anvendes til at inddrage disse miljømålsætninger og bidrage til gennemførelse af Natura 2000-nettet inden for landbrug og skovbrug, til Göteborg-forpligtelsen til at standse biodiversitetens tilbagegang inden 2010 og til de målsætninger, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (7) samt til Kyoto-protokollens mål for begrænsning af klimaændringer.

      For at disse prioriteter kan føres ud i livet, opfordres medlemsstaterne til at koncentrere støtten om centrale aktioner. Sådanne centrale aktioner kunne omfatte:

                  i)

                  fremme af miljøydelser og dyrevenlige landbrugsmetoder. De europæiske borgere forventer, at landbrugerne overholder obligatoriske standarder. Mange mener imidlertid også, at landbrugerne bør belønnes for at påtage sig mere vidtgående forpligtelser i form af tjenester, som markedet alene ikke sørger for, ikke mindst når det drejer sig om specifikke ressourcer, der er særlig vigtige i forbindelse med landbrug og skovbrug, såsom vand og jordbund

                  ii)

                  bevarelse af landbrugslandskabet og skove. I Europa er en stor del af det værdsatte landlige miljø resultatet af landbrugsdrift. Bæredygtig forvaltning af landområder kan bidrage til at nedbringe de risici, der er forbundet med afvandring, ørkendannelse og skovbrande, navnlig i mindre gunstigt stillede områder. Hensigtsmæssige landbrugsmetoder medvirker til at bevare landskaber og leve- og voksesteder — lige fra vådområder til tørre enge og alpegræsgange. I mange områder er dette en vigtig del af kultur- og naturværdierne og landdistrikternes attraktivitet som bopæls- og arbejdssteder generelt betragtet

                  iii)

                  bekæmpelse af klimaændringer. Landbruget og skovbruget er i forreste linje, når det gælder udvikling af vedvarende energi- og materialekilder til bioenergianlæg. Hensigtsmæssig landbrugs- og skovbrugspraksis kan bidrage til at mindske emissionerne af drivhusgasser og bevare kulstofbinding og de organiske stoffer i jordbundsstrukturen, og endvidere kan hensigtsmæssig landbrugs- og skovbrugspraksis medvirke til tilpasningen til virkningerne af klimaændringer

                  iv)

                  styrkelse af det økologiske landbrugs bidrag. Økologisk landbrug er en helhedspræget form for bæredygtigt landbrug. Dets bidrag til opfyldelse af miljø- og dyrevelfærdsmålsætningerne kunne derfor styrkes yderligere

                  v)

                  fremme af miljømæssige og økonomiske win-win-initiativer. Levering af miljøvenlige produkter, især ved hjælp af miljøvenlige foranstaltninger i landbruget, kan medvirke til at opbygge landdistrikternes og deres fødevareprodukters identitet. Det kan danne grundlag for vækst og beskæftigelse i form af turisme og landlige rekreative faciliteter, især hvis det kædes sammen med en diversificering inden for turisme, håndværk, uddannelse og nonfoodsektoren

                  vi)

                  fremme af ligevægten mellem by og land. Programmer for udvikling af landdistrikterne kan yde et vigtigt bidrag til at gøre landdistrikterne mere attraktive. De kan også medvirke til at sikre, at der bevares en bæredygtig ligevægt mellem by og land i en konkurrencedygtig, videnbaseret økonomi. Kombineret med andre programakser kan arealforvaltningsforanstaltninger yde et positivt bidrag til de økonomiske aktiviteters geografiske fordeling og den territoriale samhørighed.

            3.3.   Forbedring af livskvaliteten i landdistrikterne og diversificering af økonomien

         Fællesskabets strategiske retningslinje

         De midler, der afsættes til diversificering af landdistrikternes økonomi og til livskvalitet i landdistrikterne under akse 3, skal bidrage til den overordnede prioritet vedrørende skabelse af beskæftigelsesmuligheder og betingelser for vækst. De foranstaltninger, der kan træffes under akse 3, skal navnlig benyttes til fremme af kapacitetsopbygning, kompetenceudvikling og tilrettelæggelse af lokal strategiudvikling samt bidrage til at sikre, at landdistrikterne også er attraktive for fremtidige generationer. I forbindelse med fremme af uddannelse, oplysning og iværksætterånd bør der især tages hensyn til kvinders, unge menneskers og ældre arbejdstageres behov.

      For at disse prioriteter kan føres ud i livet, opfordres medlemsstaterne til at koncentrere støtten om centrale aktioner. Sådanne centrale aktioner kunne omfatte:

                  i)

                  forøgelse af den økonomiske aktivitet og af beskæftigelsesfrekvensen i den bredere økonomiske sammenhæng i landdistrikterne. Diversificering er nødvendig for vækst, beskæftigelse og bæredygtig udvikling i landdistrikterne og bidrager dermed til en bedre ligevægt mellem by og land, både i økonomisk og i social henseende. Turisme, håndværk og landlige rekreative faciliteter er vækstsektorer i mange regioner og rummer muligheder både for diversificering til ikke-landbrugsaktiviteter på den enkelte bedrift og for udvikling af mikrovirksomheder i den bredere økonomiske sammenhæng i landdistrikterne

                  ii)

                  fremme af kvinders adgang til arbejdsmarkedet. I mange landdistrikter skaber utilstrækkelige børnepasningsmuligheder specifikke barrierer. Lokale initiativer til oprettelse af børnepasningsinstitutioner kan lette adgangen til arbejdsmarkedet. Dette kan omfatte udvikling af en børnepasningsinfrastruktur, eventuelt kombineret med initiativer, der skal fremme oprettelse af små virksomheder i forbindelse med landdistriktsaktiviteter og lokale serviceydelser

                  iii)

                  genskabelse af landsbymiljøerne. Integrerede initiativer, der kombinerer diversificering, oprettelse af virksomheder, investeringer i kulturværdierne, infrastruktur til lokale serviceydelser og renovering kan bidrage til at forbedre både de økonomiske fremtidsudsigter og livskvaliteten

                  iv)

                  udvikling af mikrovirksomheder og håndværk, som kan bygge på traditionelle færdigheder eller tilføre nye kvalifikationer, især når de kombineres med indkøb af udstyr og med uddannelse og vejledning og derved bidrager til fremme af iværksætterånd og udvikling af den økonomiske struktur

                  v)

                  uddannelse af unge mennesker i færdigheder, der er brug for med henblik på diversificering af den lokale økonomi, og som kan indpasses i efterspørgslen efter turisme, rekreation, miljøydelser, traditionelle fremgangsmåder i landdistrikterne og kvalitetsprodukter

                  vi)

                  tilskyndelse til indførelse og udbredelse af ikt. Indførelse og udbredelse af ikt i landdistrikterne er afgørende for diversificeringen og for den lokale udvikling, for levering af lokale serviceydelser og for fremme af e-integration. Stordriftsfordele kan opnås ved hjælp af landsby-ikt-initiativer, der kombinerer it-apparatur, netværksdannelse og uddannelse i e-færdigheder gennem lokale strukturer. Sådanne initiativer kan i høj grad lette udbredelsen af ikt blandt de lokale landbrugsbedrifter og virksomheder og indførelsen af e-business og e-handel. Mulighederne forbundet med internettet og bredbåndskommunikation bør udnyttes fuldt ud for at overvinde ulemperne ved den geografiske beliggenhed, med bistand fra f.eks. regionale programmer under strukturfondene

                  vii)

                  udvikling af udbuddet af vedvarende energikilder og innovativ udnyttelse heraf, som kan bidrage til at skabe nye afsætningsmuligheder for landbrugs- og skovbrugsprodukter, levering af lokale tjenesteydelser og diversificering af landdistrikternes økonomi

                  viii)

                  tilskyndelse til udvikling af turisme. Turismen er en vigtig vækstsektor i mange landdistrikter og kan bygge på kultur- og naturværdier. Øget brug af ikt inden for turisme til reservation, reklame, afsætning, serviceudformning og rekreative aktiviteter kan medvirke til at forøge de besøgendes antal og gøre deres ophold længere, især når der skabes forbindelse til mindre faciliteter og opmuntres til landbrugsturisme

                  ix)

                  forbedring af den lokale infrastruktur, især i de nye medlemsstater. Der skal foretages betydelige investeringer i de vigtigste telekommunikations-, transport-, energi- og vandforsyningsinfrastrukturer i de kommende år. Der vil kunne opnås omfattende støtte fra strukturfondene til formål, der strækker sig fra transeuropæiske net til udvikling af forbindelser til erhvervslivet eller forskerparker. For at multiplikatoreffekten kan slå fuldt igennem i form af arbejdspladser og vækst, kan mindre, lokale infrastrukturer, der modtager støtte inden for rammerne af programmerne for udvikling af landdistrikterne, spille en afgørende rolle for forbindelsen mellem disse større investeringer og de lokale strategier for diversificering og udvikling af landbrugs- og fødevaresektorens potentiale.

            3.4.   Opbygning af lokal beskæftigelses- og diversificeringskapacitet

         Fællesskabets strategiske retningslinje

         De ressourcer, der afsættes til akse 4 (Leader), skal ikke blot bidrage til prioriteterne under akse 1 og 2 og navnlig under akse 3, men også spille en vigtig rolle for den horisontale prioritet vedrørende bedre styring og mobilisering af landdistrikternes eget udviklingspotentiale.

      Støtte under akse 4 giver mulighed for på grundlag af en samfundsstyret lokal udviklingsstrategi, der bygger på lokale behov og aktiver, at kombinere alle tre målsætninger — konkurrenceevne, miljø og livskvalitet, diversificering. Integrerede tilgange, der inddrager landbrugerne, skovbrugerne og andre aktører i landdistrikterne, kan sikre og forbedre de lokale natur- og kulturværdier, øge miljøbevidstheden og betyde investering i og fremme af specialprodukter, turisme, vedvarende ressourcer og energi.
      For at disse prioriteter kan føres ud i livet, opfordres medlemsstaterne til at koncentrere støtten om centrale aktioner. Sådanne centrale aktioner kunne omfatte:

                  i)

                  opbygning af en lokal partnerskabskapacitet og ansporing og tilskyndelse til kompetenceudvikling, som kan medvirke til mobilisering af det lokale potentiale

                  ii)

                  fremme af partnerskaber mellem den private og den offentlige sektor. Navnlig Leader vil stadig spille en vigtig rolle, når det drejer sig om at fremme innovative metoder til udvikling af landdistrikterne og forene den private og den offentlige sektor

                  iii)

                  fremme af samarbejde og innovation. Lokale initiativer som f. eks. Leader og støtte til diversificering kan spille en vigtig rolle med hensyn til at bringe folk i kontakt med nye idéer og fremgangsmåder samt tilskynde til innovation og iværksætterånd og kan fremme integration og levering af lokale serviceydelser. Onlinesamfund kan medvirke til videreformidling af viden og til udveksling af god praksis og innovation, når det drejer sig om landdistrikternes produkter og tjenesteydelser

                  iv)

                  bedre lokal styring. Leader kan medvirke til at fremme innovative fremgangsmåder med hensyn til at knytte landbrug, skovbrug og lokal økonomi sammen og derved bidrage til at diversificere det økonomiske grundlag og styrke landdistrikternes socioøkonomiske struktur.

            3.5.   Konsekvens i programmeringen

         Fællesskabets strategiske retningslinje

         Når medlemsstaterne udformer deres nationale strategier, skal de sikre, at synergieffekten mellem akserne og inden for akserne udnyttes optimalt, og at potentielle modsætninger undgås. Når det er relevant, kan de udvikle integrerede tilgange. De må også overveje, hvordan der kan tages hensyn til andre strategier på EU-plan, som f.eks. aktionsplanen for økologiske fødevarer og økologisk landbrug, tilsagnet om øget brug af vedvarende energikilder (8) behovet for at fastlægge en EU-strategi til bekæmpelse af klimaændringerne på mellemlang og lang sigt (9) og behovet for at forudse de sandsynlige virkninger for landbruget og skovbruget, EU's skovbrugsstrategi og handlingsplan (der kan bidrage til opfyldelse af målsætningerne om såvel vækst og beskæftigelse som bæredygtighed) og prioriteterne i Fællesskabets sjette miljøhandlingsprogram fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1600/2002/EF (10) navnlig de prioriteter, der kræver udarbejdelse af temastrategier på miljøområdet (jordbundsbeskyttelse, beskyttelse og bevarelse af havmiljøet, bæredygtig anvendelse af pesticider, luftforurening, bymiljø, bæredygtig udnyttelse af ressourcer og genvinding af affald).

      På EU-plan og i medlemsstaterne findes der adskillige midler, hvormed styring og praktisk politik kan forbedres. Der kan trækkes på teknisk bistand til opbygning af europæiske og nationale netværk for udvikling af landdistrikterne som platform for udveksling blandt interessenter af god praksis og ekspertise inden for alle aspekter af udarbejdelse, forvaltning og politisk gennemførelse. Oplysning og offentlighed skal sikre, at inddragelse af de forskellige aktører overvejes på et tidligt tidspunkt i udformningen af de nationale strategier og fastlægges i gennemførelsens senere led.
      3.6.   Komplementaritet mellem Fællesskabets instrumenter

         Fællesskabets strategiske retningslinje

         Synergieffekten mellem strukturpolitikken, beskæftigelsespolitikken og politikken for udvikling af landdistrikterne skal fremmes. I den sammenhæng skal medlemsstaterne sikre, at der er komplementaritet og sammenhæng mellem de aktioner, der finansieres af henholdsvis Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Socialfond, Den Europæiske Fiskerifond og ELFUL på et givet territorium og inden for et givet aktivitetsområde. De vigtigste styrende principper for afgrænsning og samordning mellem de aktioner, der støttes af de forskellige fonde, bør fastlægges i den nationale strategiske referenceramme og den nationale strategi.

      For infrastrukturinvesteringer bør interventionens omfang være et styrende princip. F.eks. bør samhørighedspolitikkens instrumenter anvendes i forbindelse med investeringer i transport og anden infrastruktur på nationalt, regionalt eller subregionalt plan, mens foranstaltningen vedrørende basale tjenester under akse 3 kan anvendes på lokalt plan, idet der sikres forbindelse mellem det lokale og det regionale plan.
      Med hensyn til udvikling af menneskelige ressourcer bør støtte til udvikling af landdistrikterne tage sigte på landbrugerne og de økonomiske aktører, som er inddraget i diversificeringen af landdistrikternes økonomi. Befolkningen i landdistrikterne vil kunne modtage støtte som led i en integreret bottom-up-strategi. Aktionerne på disse områder bør udføres i nøje overensstemmelse med målsætningerne for den europæiske beskæftigelsesstrategi, som de fremgår af de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse, og hænge sammen med de foranstaltninger, der træffes under de nationale reformprogrammer inden for rammerne af Lissabon-processen. Arbejdsprogrammet »Uddannelse og erhvervsuddannelse 2010« søger at opfylde Lissabon-målsætningerne for uddannelse. Livslang læring er kernen i dette program og gælder for alle former for uddannelse på alle niveauer, også inden for landbrugs-, skovbrugs- og fødevaresektoren.
      4.   RAPPORTERINGSORDNINGEN
      Forordning (EF) nr. 1698/2005 fastsætter strategisk tilsyn med Fællesskabets og medlemsstaternes strategier. Grundlaget for aflæggelse af rapport om udviklingen bliver den fælles tilsyns- og evalueringsramme, der skal udarbejdes i samarbejde med medlemsstaterne.
      Denne ramme skal opstille et begrænset antal fælles indikatorer og en fælles metode. Den vil blive suppleret af programspecifikke indikatorer, der skal afspejle hvert enkelt programområdes særlige karakter.
      Et fælles sæt indikatorer skal gøre det muligt at aggregere output, resultater og virkninger på EU-plan og gøre det lettere at vurdere de fremskridt, der sker med hensyn til virkeliggørelsen af Fællesskabets prioriteter. Udgangsindikatorer, der opstilles ved programmeringsperiodens begyndelse, vil gøre det muligt at vurdere udgangssituationen og danne grundlag for udarbejdelse af programstrategien.
      Evalueringsaktiviteter skal finde sted løbende og på programplan omfatte forhåndsevaluering, midtvejsevaluering og efterfølgende evaluering samt andre evalueringsaktiviteter, der skønnes at kunne tjene til forbedring af programforvaltningen og programmets virkninger. De skal ledsages af tematiske undersøgelser og synteseevalueringer på fællesskabsplan og af de aktiviteter, der udføres af det europæiske netværk for udvikling af landdistrikterne som platform for udveksling og for kapacitetsopbygning inden for evaluering i medlemsstaterne. Udveksling af god praksis og videreformidling af evalueringsresultater kan bidrage markant til at gøre udviklingen af landdistrikterne effektiv. I denne henseende bør det europæiske netværk spille en central rolle for fremme af kontakter.

         (1)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møder i Luxembourg (12. og 13 december 1997), Berlin (24. og 25. marts 1999) og Bruxelles (24. og 25. oktober 2002).

         (2)  OECD’s definition er baseret på den andel af befolkningen, der bor i landkommuner (dvs. kommuner med mindre end 150 indbyggere pr. km2) i en given NUTS III-region. Der henvises til konsekvensanalysen, SEK(2004) 931. Dette er den eneste internationalt anerkendte definition af landdistrikter. I nogle tilfælde tager den dog ikke fuldt ud hensyn til den befolkning, der lever i mere tæt befolkede landdistrikter, navnlig de bynære områder. I forbindelse med nærværende retningslinjer anvendes definitionen kun i statistisk og beskrivende øjemed.

         (3)  Målt i BNP/KKP.

         (4)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Bruxelles (22. og 23. marts 2005).

         (5)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Bruxelles (16. og 17. juni 2005).

         (6)  I denne forbindelse bør der også tages hensyn til det arbejde, der udføres af Den Stående Komité for Landbrugsforskning.

         (7)  EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1. Ændret ved beslutning nr. 2455/2001/EF (EFT L 331 af 15.12.2001, s. 1).

         (8)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Bruxelles (25. og 26. marts 2004).

         (9)  Formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råds møde i Bruxelles (22. og 23. marts 2005).

         (10)  EFT L 242 af 10.9.2002, s. 1.


title: 2005/543/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 12. april 2005 om decharge til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering for gennemførelse af agenturets budget for regnskabsåret 2003

text:
               27.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 196/93

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 12. april 2005
   om decharge til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering for gennemførelse af agenturets budget for regnskabsåret 2003
   (2005/543/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering for regnskabsåret 2003 med Lægemiddelagenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 8. marts 2005 (6860/2005 — C6-0070/2005),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Rådets forordning (EF) nr. 1647/2003 af 18. juni 2003 om ændring af forordning (EØF) nr. 2309/93 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering (3), særlig artikel 57a,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 70 og 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0074/2005),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2003;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 324 af 30.12.2004, s. 30.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 19.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      med bemærkningerne til afgørelsen om decharge til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2003
      EUROPA-PARLAMENTET,
      der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering for regnskabsåret 2003 med Lægemiddelagenturets svar (1),
      der henviser til Rådets henstilling af 8. marts 2005 (6860/2005 — C6-0070/2004),
      der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
      der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Rådets forordning (EF) nr. 1647/2003 af 18. juni 2003 om ændring af forordning (EØF) nr. 2309/93 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering (3), særlig artikel 57a,
      der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
      der henviser til forretningsordenens artikel 70 og 71 og bilag V,
      der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0074/2005),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten i ovennævnte særlige årsberetning fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. 31. december 2003, var rigtigt, og at de underliggende transaktioner som helhed betragtet var lovlige og formelt rigtige;

                  B.

                  der henviser til, at Europa-Parlamentet den 21. april 2004 meddelte decharge (5) til agenturets administrerende direktør for gennemførelsen af dets budget for regnskabsåret 2002 og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.

                              —

                              glædede sig over den aftale, der var indgået mellem agenturet og Kommissionen om at betale fællesskabstilskuddet i rater, men samtidig understregede, at situationen med hensyn til fremførsler burde forbedres

                              —

                              gav udtryk for den opfattelse, at den løsning, der var fundet for indtægtssiden, hvor agenturets positive saldo i regnskabet over budgetgennemførelse opførtes som øremærkede indtægter på budgettet for det følgende regnskabsår, var pragmatisk

                              —

                              noterede sig agenturets bestræbelser på at forbedre de interne kontrolprocedurer og glædede sig over dets beslutning om at oprette en intern revisionstjeneste,

            1.   bemærker følgende tal fra Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurderings regnskab for regnskabsårene 2003 og 2002:
      Forvaltningsregnskab for regnskabsårene 2003 og 2002

                  (1000 EUR)

                  2003

                  2002 (6)

                  Indtægter

                  Gebyrer for markedsføringstilladelser

                  58 657

                  38 372

                  Tilskud fra Kommissionen, herunder EØS-bidrag

                  19 786

                  14 846

                  Fællesskabstilskud til lægemidler til sjældne sygdomme

                  2 814

                  2 407

                  Bidrag til fællesskabsprogrammer

                  1 208

                  9

                  Indtægter vedrørende administrativt arbejde

                  2 153

                  1 688

                  Diverse indtægter

                  848

                  54

                  I alt (a)

                  85 466

                  57 376

                  Udgifter (7)

                  Personaleudgifter

                  29 663

                  26 216

                  Driftsudgifter

                  10 905

                  10 718

                  Aktionsudgifter

                  32 838

                  21 467

                  Afskrivninger

                  2 364

                  0

                  I alt (b)

                  75 770

                  58 401

                  Resultat (c = a – b)

                  9 696

                  – 1 025

                  Andre elementer

                  Bevillinger, der er fremført fra det foregående regnskabsår og bortfaldet (d)

                  823

                  1 377

                  Kursdifferencer og andre justeringer (e)

                  413

                  – 352

                  Regnskabsårets resultat (c + d + e)

                  10 932

                  0

                     Kilde: Lægemiddelagenturet. Tabellen er udarbejdet på grundlag af Lægemiddelagenturets eget regnskab.

            2.   noterer sig agenturets bestræbelser i 2004 med henblik på at forbedre systemet til opgørelse af inventaret og konstaterer, at alle aktiver nu indføres i det nye forvaltningssystem for aktiver i overensstemmelse med Kommissionens harmoniserede regnskabsplan;
      3.   opfordrer agenturet til at tage yderligere skridt med henblik på at styrke dets interne kontrolsystem;
      4.   forventer, at agenturet tager udgangspunkt i foranstaltninger, der allerede er truffet som reaktion på Revisionsrettens bemærkninger med hensyn til anvendelse af procedurer med forhandling i forbindelse med indkøb;
      5.   noterer sig agenturets forklaringer med hensyn til de foranstaltninger, der er truffet for at afhjælpe de problemer, Revisionsretten har påpeget i forbindelse udvælgelsesprocedurerne ved ansættelse af personale; opfordrer agenturet til at fortsætte bestræbelserne med henblik på at sikre den nødvendige gennemsigtighed;
      6.   glæder sig over agenturets bestræbelser på at give fagfolk inden for sundhedssektoren og den brede offentlighed nyttige og værdifulde oplysninger om lægemidler og den rigtige brug heraf samt om resultaterne af agenturets arbejde generelt; forventer, at blive holdt fuldt underrettet om agenturets udvikling af en pålidelig og omfattende kommunikationsstrategi;
      7.   noterer, at det europæiske lægemiddelovervågningssystem (EudraVigilance-databasen) endnu ikke er fuldt operationelt; opfordrer agenturet og de involverede nationale myndigheder til straks at færdiggøre arbejdet;
      8.   glæder sig over, at agenturet går ind for lige muligheder, men beklager, at der ikke findes nogen ligestillingsplan, og forventer, at agenturet snarest udvikler en plan, som gør det muligt for det som arbejdsgiver at sikre lige muligheder; forventer, at agenturet ikke blot behandler ligestillingsspørgsmål i forbindelse med ansættelse, men også gør en proaktiv og langsigtet indsats for at fremme ligestilling mellem kønnene; opfordrer det til at foretage en regelmæssig opfølgning og evaluering af disse foranstaltninger for at sikre deres gennemførelse;
      9.   konstaterer, at Lægemiddelagenturet er det eneste agentur, hvor der er flere kvinder end mænd i kategori A;
      10.   glæder sig over, at agenturet går ind for gennemsigtighed, og over de foranstaltninger, det har truffet for at forbedre informations- og kommunikationsstrategien over for patienter og fagfolk inden for sundhedssektoren;
      Generelle bemærkninger til Kommissionen og agenturerne

                  11.

                  gør opmærksom på, at det ganske vist støttede Kommissionens bestræbelser på at fastlægge et begrænset antal modeller, i det mindste for fremtidige »reguleringsagenturer«, men at det samtidig indtog den holdning, at nuværende og fremtidige agenturers opbygning burde overvejes grundigt på interinstitutionelt plan; understreger desuden, at der bør indgås en interinstitutionel aftale om fælles retningslinjer, inden Kommissionen fastlægger rammebetingelserne for anvendelsen af reguleringsagenturer; mener, at dette bør ske, før der fastlægges en harmoniseret ramme for agenturernes struktur;

                  12.

                  noterer sig Kommissionens holdning (8) med hensyn til uddelegering af ansvar for gennemførelse af opgaver til andre organer end Kommissionens hovedadministration, herunder agenturer; mener ikke, at den tager højde for Europa-Parlamentets krav om grundig overvejelse på interinstitutionelt plan af de eksisterende agenturers struktur; opfordrer derfor Kommissionen til at skabe klarhed med hensyn til dette punkt og den fremtidige generelle interinstitutionelle aftale vedrørende de nye ordninger, der skal indføres inden for rammerne af eller sideløbende med de finansielle overslag (9);

                  13.

                  opfordrer Kommissionen til at indføre og med jævne mellemrum, f.eks. regelmæssigt hvert tredje år, udarbejde en tværgående analyse af de evalueringer, der er foretaget af de enkelte agenturer, med henblik på

                              a)

                              at drage konklusioner med hensyn til overensstemmelsen mellem agenturernes aktiviteter og EU's politikker generelt, hvad angår de synergier, der findes eller bør udvikles mellem agenturerne og Kommissionens tjenestegrene samt undgåelse af overlapning mellem dem

                              b)

                              at vurdere den generelle europæiske merværdi, der opnås som følge af agenturernes resultater inden for deres respektive arbejdsområder, og agenturmodellens relevans, produktivitet og effektivitet, når det drejer sig om at gennemføre eller bidrage til EU's politikker

                              c)

                              at fastslå og øge virkningen af agenturernes aktioner, hvad angår EU's nærhed til samt tilgængelighed og synlighed for borgerne;

                  14.

                  forventer, at en sådan samlet analyse foreligger inden udgangen af 2005, således at den dækker den treårige periode fra indførelsen af den nye finansforordning og den deraf følgende nye struktur for agenturerne;

                  15.

                  opfordrer agenturerne til at deltage aktivt i denne proces og samarbejde med Kommissionen ved at bidrage med de nødvendige oplysninger om emner, som de mener har betydning for deres arbejde, rolle, mandat og behov, samt om et hvilket som helst emne, som kan bidrage til at forbedre hele dechargeproceduren, med henblik på at medvirke til, at processen lykkes og agenturernes regnskabspligt og gennemsigtighed øges; opfordrer agenturerne til også at give Europa-Parlamentets kompetente udvalg disse oplysninger;

                  16.

                  opfordrer Kommissionen til sideløbende med denne proces og senest inden udgangen af 2005 at fremsætte forslag til ændring af de eksisterende retsakter om oprettelse af agenturerne bl.a. med henblik på at forbedre forholdet til agenturerne mest muligt; mener, at disse forslag bør tage sigte på

                              a)

                              at øge kommunikationen mellem Kommissionen og agenturerne

                              b)

                              at etablere et samarbejde eller udvide et eventuelt eksisterende samarbejde om fastlæggelse af behov, der skal dækkes, af målsætninger og af tilstræbte resultater og strategier til at nå dem samt om fastsættelse af standarder for kontrol og evaluering

                              c)

                              at øge komplementariteten, forbedre organiseringen af de nødvendige ressourcer og den effektive fordeling heraf med henblik på at opnå resultater samt udarbejde en kommunikationsstrategi med henblik på udbredelse af disse resultater;

                  17.

                  understreger, at Kommissionen, inden der træffes nogen afgørelse om at foreslå oprettelse af et nyt agentur, bør foretage en grundig vurdering af nødvendigheden og merværdien af de funktioner, som dette agentur skal udfylde, idet der tages hensyn til de bestående strukturer, subsidiaritetsprincippet og budgetdisciplinen samt forenkling af procedurerne;

                  18.

                  forventer, at Kommissionen hurtigt forelægger de retningslinjer for agenturernes personalepolitik, som Europa-Parlamentet har anmodet Kommissionen om at forelægge inden afslutningen på 2005-budgetproceduren;

            Generelle bemærkninger til agenturerne

                  19.

                  forventer, at hvert enkelt agentur fra nu af sender det beretningen, som opsummerer det antal og de typer interne revisioner, der er foretaget af den interne revisor, de henstillinger, der er fremsat, og den opfølgning, der har fundet sted af disse henstillinger, jf. artikel 72, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002;

                  20.

                  opfordrer agenturerne til fortsat at bestræbe sig på at anvende ordningerne og forordningerne for tjenestemænd og øvrige ansatte korrekt på deres personale (ansættelsesprocedurer og dertil knyttede afgørelser, personlige akter, beregning af vederlag og andre rettigheder, forfremmelsespolitik, andelen af ledige stillinger, kønskvotering osv.);

                  21.

                  bemærker, at den procentvise andel af henholdsvis mandlige og kvindelige ansatte i agenturerne viser, at kønsfordelingen er skæv; beklager, at mændene udgør ca. en tredjedel af de ansatte, men er overrepræsenteret i stillinger i de højere lønklasser, mens kvinderne generelt er overrepræsenteret i stillinger i de lavere lønklasser; forventer, at agenturerne træffer omgående og effektive foranstaltninger til at afhjælpe denne situation;

                  22.

                  opfordrer agenturerne til at sikre, at alle de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (10) indføres i deres respektive personalepolitikker;

                  23.

                  forventer, at agenturerne tager Revisionsrettens bemærkninger til efterretning og nøje følger de budgetmæssige principper, der er fastlagt i finansforordningen, især principperne om budgettets enhed og om, at budgettet skal være realistisk; opfordrer de agenturer, der hidtil ikke har gjort det, til at opfylde finansforordningens regnskabsmæssige krav og yderligere stramme deres procedurer for intern forvaltning og kontrol med henblik på at øge regnskabspligten, gennemsigtigheden og den europæiske merværdi;

                  24.

                  opfordrer agenturerne, især dem, hvis aktiviteter på nogle punkter overlapper andre agenturers aktiviteter eller opgaver, til at forstærke deres samarbejde og derved skabe mulighed for udvikling af synergier; opfordrer dem til, hvor det er hensigtsmæssigt, at formalisere dette samarbejde igennem specifikke aftaler (fælleserklæringer, aftalememoranda, beslutninger om fælles planlægning og komplementære aktioner/programmer) for at sikre, at deres arbejde ikke overlapper hinanden, at det klart fremgår, hvilket agentur der har lavet hvad, og at resultatet af fælles bestræbelser skaber størst mulig merværdi og får den størst mulige virkning; forventer at blive holdt løbende underrettet om dette spørgsmål;

                  25.

                  opfordrer agenturerne til at være særligt opmærksomme på procedurerne for tildeling og forvaltning af kontrakter; opfordrer dem til at træffe alle egnede foranstaltninger, for så vidt angår deres administrative strukturer, for at styrke deres interne kontrolprocedurer, kanaler og forvaltning; mener, at disse foranstaltninger, hvor det er nødvendigt eller muligt, kan omfatte etablering af specialiserede enheder, der får til opgave på basis af risikoanalyser at vejlede i, hvordan procedurer for kontrakttildeling bedst kan tilrettelægges, at sikre kontrol og sørge for den opfølgning, der måtte være nødvendig; opfordrer Kommissionen og Revisionsretten til at forstærke samarbejdet med agenturerne på dette område;

                  26.

                  noterer sig de problemer, nogle direktører, især direktører fra de »nyoprettede« agenturer, har gjort gældende med hensyn til agenturernes overholdelse af tidsplanen og fristerne for aflæggelse af beretning som fastsat i finansforordningen; opfordrer agenturernes direktører til med henblik på den revision af finansforordningen, der skal finde sted i 2005, at underrette Budgetudvalget og Budgetkontroludvalget om de problemer, de hidtil er stødt på, således at de kan blive taget med i betragtning ved revisionen; forventer, at direktørerne fremsætter specifikke forslag til alternative ordninger med hensyn til tidsfrister, som passer bedst muligt til arbejdsgangen, samtidig med at agenturernes pligt til at aflægge beretning, som fastsat i finansforordningen, overholdes;

                  27.

                  noterer sig, at agenturernes direktører har reageret positivt på anmodningen fra Europa-Parlamentets udvalg med ansvar for decharge om, at der indføres et mere præcist kommunikationssystem, især med hensyn til agenturernes fremsendelse til dette udvalg af dokumenter, der vedrører deres pligt til at aflægge beretning; er af den opfattelse, at bedre tilrettelæggelse af kommunikationen vil forstærke samarbejdet med agenturerne og øge den demokratiske kontrol;

                  28.

                  opfordrer agenturernes direktører til fra nu af at lade deres årlige aktivitetsrapport, som forelægges sammen med oplysninger om den finansielle og administrative situation, ledsage af en erklæring om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed i lighed med de erklæringer, der underskrives af Kommissionens generaldirektører;

                  29.

                  opfordrer agenturerne til at udvikle en omfattende kommunikationsstrategi for at tage højde for nødvendigheden af, at resultaterne af deres arbejde i passende form når ud til den brede offentlighed og ikke kun forelægges institutionerne, medlemsstaternes ansvarlige myndigheder, specialister, partnere eller specifikke modtagere; opfordrer agenturerne til med henblik på udvikling af en sådan strategi at forstærke deres samarbejde og udveksling af oplysninger om bedste praksis til opfyldelse af denne målsætning; forventer, at de kompetente udvalg inden den næste dechargeprocedure underrettes behørigt af agenturerne om de fremskridt, der er sket med udviklingen af en sådan strategi med henblik på at sikre effektiv og rettidig overvågning af deres aktiviteter;

            Generelle bemærkninger til Revisionsretten og agenturerne

                  30.

                  glæder sig over, at Revisionsretten har vedføjet de særlige årsberetninger om agenturerne en tabel, der giver en oversigt over det pågældende agenturs kompetenceområder, ledelse, disponible ressourcer og produkter/tjenesteydelser; mener, at denne tabel gør disse fællesskabsorganers arbejde mere klart og gennemskueligt, samtidig med at den danner et nyttigt grundlag for sammenligning, hvor det måtte være hensigtsmæssigt, med henblik på at etablere den harmoniserede struktur for agenturerne, som Europa-Parlamentet har krævet;

                  31.

                  opfordrer Revisionsretten og agenturerne til at forstærke deres samarbejde med henblik på at forbedre procedurerne og de tekniske redskaber til fremme af forsvarlig forvaltning af alle budgetmæssige og finansielle områder med henblik på at udvikle metoder, som kan berede vejen for en positiv dechargeprocedure lige fra begyndelsen; forventer at blive holdt løbende underrettet om de fremskridt, der gøres, og om anvendelsen af bedste praksis;

                  32.

                  opfordrer Revisionsretten og agenturerne til at forbedre gennemsigtigheden af den kontradiktoriske procedure forud for Revisionsrettens beretning om decharge for at undgå uoverensstemmelser eller tvetydigheder, som kan true hele processens troværdighed; opfordrer i den forbindelse Revisionsretten og Kommissionen til at foreslå en realistisk metode til opdatering af oplysninger om de forbedringer, der er sket, og/eller de problemer, der er konstateret, fra det tidspunkt, hvor Revisionsrettens forberedende beretning drøftes første gang, til det tidspunkt, hvor der træffes afgørelse om, hvorvidt der skal meddeles decharge, for at give et så nøjagtigt billede af agenturernes situation som muligt.

         (1)  EUT C 324 af 30.12.2004, s. 30.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 19.

         (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (5)  EUT L 330 af 4.11.2004, s. 20.

         (6)  Tallene for regnskabsåret 2002 er ikke blevet berigtiget efter de regnskabsprincipper, der er anvendt ved opstillingen af regnskabet for regnskabsåret 2003 (jf. beretningens punkt 8).

         (7)  Hvor stor en del af de fremførte bevillinger der skal betragtes som regnskabsårets udgifter, er baseret på en samlet vurdering og ikke på en undersøgelse af de enkelte transaktioner.

         Kilde: Lægemiddelagenturet. Tabellen er udarbejdet på grundlag af Lægemiddelagenturets eget regnskab.

         (8)  Se bilag 1 til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »Fremtiden skaber vi i fællesskab — Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013« (KOM(2004) 101, s. 38).

         (9)  Se bilaget til Kommissionens beretning om opfølgningen af decharge for 2002 (KOM(2004) 648, s. 108).

         (10)  EFT L 269 af 5.10.2002, s. 15.


title: Kommissionens afgørelse af 10. juni 2014 om udnævnelse af et medlem af Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme  EØS-relevant tekst

text:
               11.6.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 176/5

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 10. juni 2014
   om udnævnelse af et medlem af Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme
   (EØS-relevant tekst)
   2014/C 176/05
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (1), særlig artikel 4, stk. 3,
   under henvisning til Det Europæiske Lægemiddelagenturs indstilling af 14. marts 2014, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Mandatperioden for ét medlem af Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme, i det følgende benævnt »udvalget«, som er nedsat i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 141/2000, udløber den 31. august 2014. Det er derfor nødvendigt at udnævne ét medlem af udvalget.

               (2)

               Det Europæiske Lægemiddelagentur har indstillet én person til udnævnelse.

               (3)

               Medlemmet af udvalget skal udnævnes for en periode på tre år med virkning fra den 1. september 2014 —

         BESTEMT FØLGENDE:
   Eneste artikel
   Efter indstilling fra Det Europæiske Lægemiddelagentur og med virkning fra den 1. september 2014 udnævnes følgende person til medlem af udvalget for en periode på tre år:
   Bruno SEPODES.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juni 2014.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

         Tonio BORG

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 18 af 22.1.2000, s. 1.


title: 2005/546/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 12. april 2005 om decharge til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2003

text:
               27.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 196/113

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 12. april 2005
   om decharge til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2003
   (2005/546/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2003 med Erhvervsuddannelsesinstituttets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 8. marts 2005 (6853/1/2005 — C6-0072/2005),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Rådets forordning (EF) nr. 1648/2003 af 18. juni 2003 om ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (3), særlig artikel 11,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 70 og 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0074/2005),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2003;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generaldirektør

      (1)  EUT C 324 af 30.12.2004, s. 68.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 22.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      med bemærkningerne til afgørelsen om decharge til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2003
      EUROPA-PARLAMENTET,
      der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2003 med Erhvervsuddannelsesinstituttets svar (1),
      der henviser til Rådets henstilling af 8. marts 2005 (6853/1/2005 — C6-0072/2005),
      der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
      der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Rådets forordning (EF) nr. 1648/2003 af 18. juni 2003 om ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (3), særlig artikel 11,
      der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
      der henviser til forretningsordenens artikel 70 og 71 og bilag V,
      der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0074/2005),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten i ovennævnte særlige årsberetning fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. 31. december 2003, var rigtigt, og at de underliggende transaktioner som helhed betragtet var lovlige og formelt rigtige;

                  B.

                  der henviser til, at Europa-Parlamentet den 21. april 2004 meddelte decharge (5) til instituttets direktør for gennemførelsen af dets budget for regnskabsåret 2002 og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.

                              —

                              bemærkede de fremskridt, der var sket med hensyn til reduktion af antallet af fremførsler, og opfordrede instituttet til at overveje muligheden af at anvende opdelte bevillinger med henblik på yderligere at reducere antallet af fremførsler

                              —

                              bemærkede instituttets bestræbelser på at overholde standarderne for intern kontrol

                              —

                              glædede sig over den fundne løsning, der betød, at Kommissionen ville betale fællesskabsstøtten i rater for at forebygge likviditetsproblemer

                              —

                              opfordrede til, at instituttet i samarbejde med Kommissionen fandt en passende løsning på problemet med opstilling af instituttets regnskaber over fællesskabsmidler til eksterne programmer, der forvaltes af instituttet,

            1.   bemærker følgende tal fra Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts regnskab for regnskabsårene 2003 og 2002:
      Forvaltningsregnskab for regnskabsårene 2003 og 2002 (6)

                  (i 1000 EUR)

                  2003

                  2002

                  Indtægter

                  Tilskud fra Kommissionen

                  18 100

                  13 179

                  Andre donorer

                  523

                  —

                  Diverse indtægter

                  17

                  23

                  Finansielle indtægter

                  —

                  140

                  Indtægter i alt (a)

                  18 640

                  13 342

                  Udgifter

                  Personale — Budgetafsnit I

                  Betalinger

                  10 771

                  10 153

                  Fremførte bevillinger

                  329

                  215

                  Driftsudgifter — Budgetafsnit II

                  Betalinger

                  1 076

                  805

                  Fremførte bevillinger

                  310

                  559

                  Aktionsudgifter — Budgetafsnit III

                  Betalinger

                  3 396

                  2 307

                  Fremførte bevillinger

                  1 087

                  2 591

                  Øremærkede indtægter

                  Betalinger

                  237

                  —

                  Fremførte bevillinger

                  286

                  —

                  Udgifter i alt (b)

                  17 492

                  16 631

                  Regnskabsårets resultat (a – b)

                  1 148

                  – 3 289

                  Saldo fremført fra det foregående regnskabsår

                  – 2 155

                  4 055

                  Bevillinger, der er fremført og bortfaldet

                  375

                  424

                  Tilbagebetalinger til Kommissionen

                  – 703

                  – 3 352

                  Kursdifferencer

                  17

                  6

                  Regnskabsårets saldo

                  – 1 318

                  – 2 155

                     Kilde: Erhvervsuddannelsesinstituttet. Tabellen er udarbejdet på grundlag af Erhvervsuddannelsesinstituttets eget regnskab.

            2.   bemærker, at Revisionsretten gentog sin bemærkning med hensyn til korrekt opførelse i instituttets regnskaber af fællesskabsmidler til eksterne fællesskabsprogrammer, som instituttet forvalter (Tempus-programmet); bemærker desuden instituttets svar på Revisionsrettens bemærkning; forventer at blive holdt fuldt underrettet af instituttet om den løsning, der efter aftale med Kommissionen vælges for opførelsen af disse midler i instituttets regnskaber for 2004 ved fremlæggelsen af den relevante årlige aktivitetsrapport;
      3.   bemærker endvidere, at Revisionsretten fastslog, at tilskuddet fra Kommissionen blev udbetalt for sent, hvorfor det midlertidige likviditetsproblem måtte afhjælpes ved hjælp af en hasteoverførsel fra midlerne til Tempus-programmet; gentager sin opfordring til instituttet og Kommissionen om at tage de nødvendige skridt til at forebygge, at sådanne problemer opstår igen;
      4.   noterer sig instituttets bestræbelser på at afhjælpe problemet med hensyn til proceduren for udvælgelse af stillingsansøgere; forventer, at instituttet fortsætter bestræbelserne med henblik på at sikre den nødvendige gennemsigtighed;
      5.   glæder sig over resultaterne af samarbejdet mellem instituttet og Cedefop; forventer, at dette samarbejde forstærkes og udvikles yderligere igennem udveksling af oplysninger med henblik på at øge udbredelsen af god praksis;
      6.   beklager, at der ikke findes nogen ligestillingsplan, og forventer, at instituttet snarest udvikler en plan, som gør det muligt for det som arbejdsgiver at sikre lige muligheder; forventer, at instituttet ikke blot behandler ligestillingsspørgsmål i forbindelse med ansættelse, men også gør en proaktiv og langsigtet indsats for at fremme ligestilling mellem kønnene;
      7.   glæder sig over, at instituttet i sin kommunikationsstrategi går ind for oplysning af den brede offentlighed ved hjælp af debatter og andre kommunikationsmetoder;
      Generelle bemærkninger til Kommissionen og agenturerne

                  8.

                  gør opmærksom på, at det ganske vist støttede Kommissionens bestræbelser på at fastlægge et begrænset antal modeller, i det mindste for fremtidige »reguleringsagenturer«, men at det samtidig indtog den holdning, at nuværende og fremtidige agenturers opbygning burde overvejes grundigt på interinstitutionelt plan; understreger desuden, at der bør indgås en interinstitutionel aftale om fælles retningslinjer, inden Kommissionen fastlægger rammebetingelserne for anvendelsen af reguleringsagenturer; mener, at dette bør ske, før der fastlægges en harmoniseret ramme for agenturernes struktur;

                  9.

                  noterer sig Kommissionens holdning (7) med hensyn til uddelegering af ansvar for gennemførelse af opgaver til andre organer end Kommissionens hovedadministration, herunder agenturer; mener ikke, at den tager højde for Europa-Parlamentets krav om grundig overvejelse på interinstitutionelt plan af de eksisterende agenturers struktur; opfordrer derfor Kommissionen til at skabe klarhed med hensyn til dette punkt og den fremtidige generelle interinstitutionelle aftale vedrørende de nye ordninger, der skal indføres inden for rammerne af eller sideløbende med de finansielle overslag (8);

                  10.

                  opfordrer Kommissionen til at indføre og med jævne mellemrum, f.eks. regelmæssigt hvert tredje år, udarbejde en tværgående analyse af de evalueringer, der er foretaget af de enkelte agenturer, med henblik på

                              a)

                              at drage konklusioner med hensyn til overensstemmelsen mellem agenturernes aktiviteter og EU's politikker generelt, hvad angår de synergier, der findes eller bør udvikles mellem agenturerne og Kommissionens tjenestegrene samt undgåelse af overlapning mellem dem

                              b)

                              at vurdere den generelle europæiske merværdi, der opnås som følge af agenturernes resultater inden for deres respektive arbejdsområder, og agenturmodellens relevans, produktivitet og effektivitet, når det drejer sig om at gennemføre eller bidrage til EU's politikker

                              c)

                              at fastslå og øge virkningen af agenturernes aktioner, hvad angår EU's nærhed til samt tilgængelighed og synlighed for borgerne;

                  11.

                  forventer, at en sådan samlet analyse foreligger inden udgangen af 2005, således at den dækker den treårige periode fra indførelsen af den nye finansforordning og den deraf følgende nye struktur for agenturerne;

                  12.

                  opfordrer agenturerne til at deltage aktivt i denne proces og samarbejde med Kommissionen ved at bidrage med de nødvendige oplysninger om emner, som de mener har betydning for deres arbejde, rolle, mandat og behov, samt om et hvilket som helst emne, som kan bidrage til at forbedre hele dechargeproceduren, med henblik på at medvirke til, at processen lykkes og agenturernes regnskabspligt og gennemsigtighed øges; opfordrer agenturerne til også at give Europa-Parlamentets kompetente udvalg disse oplysninger;

                  13.

                  opfordrer Kommissionen til sideløbende med denne proces og senest inden udgangen af 2005 at fremsætte forslag til ændring af de eksisterende retsakter om oprettelse af agenturerne bl.a. med henblik på at forbedre forholdet til agenturerne mest muligt; mener, at disse forslag bør tage sigte på

                              a)

                              at øge kommunikationen mellem Kommissionen og agenturerne

                              b)

                              at etablere et samarbejde eller udvide et eventuelt eksisterende samarbejde om fastlæggelse af behov, der skal dækkes, af målsætninger og af tilstræbte resultater og strategier til at nå dem samt om fastsættelse af standarder for kontrol og evaluering

                              c)

                              at øge komplementariteten, forbedre organiseringen af de nødvendige ressourcer og den effektive fordeling heraf med henblik på at opnå resultater samt udarbejde en kommunikationsstrategi med henblik på udbredelse af disse resultater;

                  14.

                  understreger, at Kommissionen, inden der træffes nogen afgørelse om at foreslå oprettelse af et nyt agentur, bør foretage en grundig vurdering af nødvendigheden og merværdien af de funktioner, som dette agentur skal udfylde, idet der tages hensyn til de bestående strukturer, subsidiaritetsprincippet og budgetdisciplinen samt forenkling af procedurerne;

                  15.

                  forventer, at Kommissionen hurtigt forelægger de retningslinjer for agenturernes personalepolitik, som Europa-Parlamentet har anmodet Kommissionen om at forelægge inden afslutningen på 2005-budgetproceduren;

            Generelle bemærkninger til agenturerne

                  16.

                  forventer, at hvert enkelt agentur fra nu af sender det beretningen, som opsummerer det antal og de typer interne revisioner, der er foretaget af den interne revisor, de henstillinger, der er fremsat, og den opfølgning, der har fundet sted af disse henstillinger, jf. artikel 72, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002;

                  17.

                  opfordrer agenturerne til fortsat at bestræbe sig på at anvende ordningerne og forordningerne for tjenestemænd og øvrige ansatte korrekt på deres personale (ansættelsesprocedurer og dertil knyttede afgørelser, personlige akter, beregning af vederlag og andre rettigheder, forfremmelsespolitik, andelen af ledige stillinger, kønskvotering osv.);

                  18.

                  bemærker, at den procentvise andel af henholdsvis mandlige og kvindelige ansatte i agenturerne viser, at kønsfordelingen er skæv; beklager, at mændene udgør ca. en tredjedel af de ansatte, men er overrepræsenteret i stillinger i de højere lønklasser, mens kvinderne generelt er overrepræsenteret i stillinger i de lavere lønklasser; forventer, at agenturerne træffer omgående og effektive foranstaltninger til at afhjælpe denne situation;

                  19.

                  opfordrer agenturerne til at sikre, at alle de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (9) indføres i deres respektive personalepolitikker;

                  20.

                  forventer, at agenturerne tager Revisionsrettens bemærkninger til efterretning og nøje følger de budgetmæssige principper, der er fastlagt i finansforordningen, især principperne om budgettets enhed og om, at budgettet skal være realistisk; opfordrer de agenturer, der hidtil ikke har gjort det, til at opfylde finansforordningens regnskabsmæssige krav og yderligere stramme deres procedurer for intern forvaltning og kontrol med henblik på at øge regnskabspligten, gennemsigtigheden og den europæiske merværdi;

                  21.

                  opfordrer agenturerne, især dem, hvis aktiviteter på nogle punkter overlapper andre agenturers aktiviteter eller opgaver, til at forstærke deres samarbejde og derved skabe mulighed for udvikling af synergier; opfordrer dem til, hvor det er hensigtsmæssigt, at formalisere dette samarbejde igennem specifikke aftaler (fælleserklæringer, aftalememoranda, beslutninger om fælles planlægning og komplementære aktioner/programmer) for at sikre, at deres arbejde ikke overlapper hinanden, at det klart fremgår, hvilket agentur der har lavet hvad, og at resultatet af fælles bestræbelser skaber størst mulig merværdi og får den størst mulige virkning; forventer at blive holdt løbende underrettet om dette spørgsmål;

                  22.

                  opfordrer agenturerne til at være særligt opmærksomme på procedurerne for tildeling og forvaltning af kontrakter; opfordrer dem til at træffe alle egnede foranstaltninger, for så vidt angår deres administrative strukturer, for at styrke deres interne kontrolprocedurer, kanaler og forvaltning; mener, at disse foranstaltninger, hvor det er nødvendigt eller muligt, kan omfatte etablering af specialiserede enheder, der får til opgave på basis af risikoanalyser at vejlede i, hvordan procedurer for kontrakttildeling bedst kan tilrettelægges, at sikre kontrol og sørge for den opfølgning, der måtte være nødvendig; opfordrer Kommissionen og Revisionsretten til at forstærke samarbejdet med agenturerne på dette område;

                  23.

                  noterer sig de problemer, nogle direktører, især direktører fra de »nyoprettede« agenturer, har gjort gældende med hensyn til agenturernes overholdelse af tidsplanen og fristerne for aflæggelse af beretning som fastsat i finansforordningen; opfordrer agenturernes direktører til med henblik på den revision af finansforordningen, der skal finde sted i 2005, at underrette Budgetudvalget og Budgetkontroludvalget om de problemer, de hidtil er stødt på, således at de kan blive taget med i betragtning ved revisionen; forventer, at direktørerne fremsætter specifikke forslag til alternative ordninger med hensyn til tidsfrister, som passer bedst muligt til arbejdsgangen, samtidig med at agenturernes pligt til at aflægge beretning, som fastsat i finansforordningen, overholdes;

                  24.

                  noterer sig, at agenturernes direktører har reageret positivt på anmodningen fra Europa-Parlamentets udvalg med ansvar for decharge om, at der indføres et mere præcist kommunikationssystem, især med hensyn til agenturernes fremsendelse til dette udvalg af dokumenter, der vedrører deres pligt til at aflægge beretning; er af den opfattelse, at bedre tilrettelæggelse af kommunikationen vil forstærke samarbejdet med agenturerne og øge den demokratiske kontrol;

                  25.

                  opfordrer agenturernes direktører til fra nu af at lade deres årlige aktivitetsrapport, som forelægges sammen med oplysninger om den finansielle og administrative situation, ledsage af en erklæring om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed i lighed med de erklæringer, der underskrives af Kommissionens generaldirektører;

                  26.

                  opfordrer agenturerne til at udvikle en omfattende kommunikationsstrategi for at tage højde for nødvendigheden af, at resultaterne af deres arbejde i passende form når ud til den brede offentlighed og ikke kun forelægges institutionerne, medlemsstaternes ansvarlige myndigheder, specialister, partnere eller specifikke modtagere; opfordrer agenturerne til med henblik på udvikling af en sådan strategi at forstærke deres samarbejde og udveksling af oplysninger om bedste praksis til opfyldelse af denne målsætning; forventer, at de kompetente udvalg inden den næste dechargeprocedure underrettes behørigt af agenturerne om de fremskridt, der er sket med udviklingen af en sådan strategi med henblik på at sikre effektiv og rettidig overvågning af deres aktiviteter;

            Generelle bemærkninger til Revisionsretten og agenturerne

                  27.

                  glæder sig over, at Revisionsretten har vedføjet de særlige årsberetninger om agenturerne en tabel, der giver en oversigt over det pågældende agenturs kompetenceområder, ledelse, disponible ressourcer og produkter/tjenesteydelser; mener, at denne tabel gør disse fællesskabsorganers arbejde mere klart og gennemskueligt, samtidig med at den danner et nyttigt grundlag for sammenligning, hvor det måtte være hensigtsmæssigt, med henblik på at etablere den harmoniserede struktur for agenturerne, som Europa-Parlamentet har krævet;

                  28.

                  opfordrer Revisionsretten og agenturerne til at forstærke deres samarbejde med henblik på at forbedre procedurerne og de tekniske redskaber til fremme af forsvarlig forvaltning af alle budgetmæssige og finansielle områder med henblik på at udvikle metoder, som kan berede vejen for en positiv dechargeprocedure lige fra begyndelsen; forventer at blive holdt løbende underrettet om de fremskridt, der gøres, og om anvendelsen af bedste praksis;

                  29.

                  opfordrer Revisionsretten og agenturerne til at forbedre gennemsigtigheden af den kontradiktoriske procedure forud for Revisionsrettens beretning om decharge for at undgå uoverensstemmelser eller tvetydigheder, som kan true hele processens troværdighed; opfordrer i den forbindelse Revisionsretten og Kommissionen til at foreslå en realistisk metode til opdatering af oplysninger om de forbedringer, der er sket, og/eller de problemer, der er konstateret, fra det tidspunkt, hvor Revisionsrettens forberedende beretning drøftes første gang, til det tidspunkt, hvor der træffes afgørelse om, hvorvidt der skal meddeles decharge, for at give et så nøjagtigt billede af agenturernes situation som muligt.

         (1)  EUT C 324 af 30.12.2004, s. 68.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 22.

         (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (5)  EUT L 330 af 4.11.2004, s. 46.

         (6)  Forvaltningsregnskabet og balancen omfatter kun Erhvervsuddannelsesinstituttets specifikke aktiviteter og ikke programmer, der forvaltes på Kommissionens vegne.

         Kilde: Erhvervsuddannelsesinstituttet. Tabellen er udarbejdet på grundlag af Erhvervsuddannelsesinstituttets eget regnskab.

         (7)  Se bilag 1 til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »Fremtiden skaber vi i fællesskab — Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013« (KOM(2004) 101, s. 38).

         (8)  Se bilaget til Kommissionens beretning om opfølgningen af decharge for 2002 (KOM(2004) 648, s. 108).

         (9)  EFT L 269 af 5.10.2002, s. 15.


title: 2004/567/JHA: Rådets afgørelse 2004/567/RIA af 26. juli 2004 om ændring af Rådets afgørelse 2000/820/RIA om oprettelse af Det Europæiske Politiakademi (Cepol)

text:
               27.7.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 251/20

      RÅDETS AFGØRELSE 2004/567/RIA
   af 26. juli 2004
   om ændring af Rådets afgørelse 2000/820/RIA om oprettelse af Det Europæiske Politiakademi (Cepol)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra c), og artikel 34, stk. 2, litra c),
   under henvisning til Det Forenede Kongeriges initiativ (1),
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Medlemsstaternes repræsentanter, forsamlet på stats- og regeringschefniveau den 13. december 2003, nåede ved afgørelse 2004/97/EF, Euratom (3) til enighed om fastlæggelse af hjemstedet for visse af Den Europæiske Unions kontorer og agenturer, herunder hjemstedet for Cepol.

               (2)

               Denne enighed bør indarbejdes i afgørelse 2000/820/RIA (4) —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2000/820/RIA foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 1, stk. 1, affattes således:
               »1.   Der oprettes et europæisk politiakademi (Cepol). Det har hjemsted i Bramshill, Det Forenede Kongerige.«

               2)

               Artikel 4, stk. 1, affattes således:
               »1.   Bestyrelsen opretter et fast sekretariat, som bistår Cepol med at varetage de administrative opgaver, der er nødvendige for dets funktion og for gennemførelsen af det årlige program og i givet fald for gennemførelsen af supplerende programmer og initiativer. Sekretariatet har hjemsted i Bramshill.
               De nødvendige dispositioner for at tilvejebringe lokaler til Cepol i Det Forenede Kongerige og de faciliteter, Det Forenede Kongerige skal stille til rådighed, samt særlige bestemmelser, der skal gælde i Det Forenede Kongerige for medlemmerne af Cepols organer, dets direktør, dets personale og de pågældendes familiemedlemmer, fastlægges i en hjemstedsaftale mellem Cepol og Det Forenede Kongerige, som skal godkendes med enstemmighed af Cepols bestyrelse.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse får virkning fra dagen efter offentliggørelsen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2004.

            På Rådets vegne

         B. BOT

            Formand

      (1)  EUT C 20 af 24.1.2004, s. 18.

      (2)  Udtalelse afgivet den 20. april 2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EUT L 29 af 3.2.2004, s. 15.

      (4)  EFT L 336 af 30.12.2000, s. 1.


title: 2010/754/FUSP: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EUPM/1/2010 af 30. november 2010 om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions politimission i Bosnien-Hercegovina

text:
               7.12.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 320/9

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE EUPM/1/2010
   af 30. november 2010
   om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions politimission i Bosnien-Hercegovina
   (2010/754/FUSP)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2009/906/FUSP af 8. december 2009 om Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina (BiH) (1), særlig artikel 10, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 10, stk. 1, i afgørelse 2009/906/FUSP bemyndiges Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til i overensstemmelse med traktatens artikel 38, stk. 3, at træffe de relevante afgørelser med henblik på politisk kontrol med og strategisk ledelse af Den Europæiske Unions politimission i Bosnien-Hercegovina (EUPM BiH), herunder især at træffe afgørelse om udnævnelse af en missionschef.

               (2)

               Den 15. december 2009 forlængede PSC efter forslag fra generalsekretæren/den højtstående repræsentant ved afgørelse EUPM/1/2009 (2) mandatet for Stefan FELLER som missionschef for EUPM BiH indtil den 31. december 2010.

               (3)

               Den 15. november 2010 foreslog Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, at PSC forlænger mandatet for Stefan FELLER som missionschef for EUPM BiH med yderligere et år indtil den 31. december 2011 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Mandatet for Stefan FELLER som missionschef for Den Europæiske Unions politimission i Bosnien-Hercegovina forlænges hermed indtil den 31. december 2011.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes indtil den 31. december 2011.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2010.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

         W. STEVENS

            Formand

      (1)  EUT L 322 af 9.12.2009, s. 22.

      (2)  EUT L 330 af 16.12.2009, s. 79.