title: RÅDETS AFGØRELSE af 15. april 1991 om midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Indonesien om handel med tekstilvarer (91/227/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31991D0227

RÅDETS AFGØRELSE af 15. april 1991 om midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Indonesien om handel med tekstilvarer (91/227/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 100 af 20/04/1991 s. 0031

RAADETS AFGOERELSE  af 15 . april 1991  om midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat om aendring af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Indonesien om handel med tekstilvarer  ( 91/227/EOEF )  RAADET FOR DE  EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger :  Indtil afslutningen af de noedvendige procedurer for indgaaelse af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Indonesien om handel med tekstilvarer, som blev paraferet den 28 . juni 1986, anvendes aftalen midlertidigt fra den 1 .  januar 1987, for saa vidt angaar Faellesskabet, i overensstemmelse med afgoerelse 87/421/EOEF ( 1 );  aftalen aabner mulighed for at tage de kvantitative tilpasninger af kontingenterne for visse kategorier op til ny vurdering for dermed at tage hensyn til indfoerelsen af Det Harmoniserede System;  ved afslutningen af konsultationerne mellem Faellesskabet og Indonesien blev der den 17 . november 1990 parafereret et godkendt protokollat om aendring af de i aftalen fastsatte kontingenter for varer i kategori 6;  indtil afslutningen af de noedvendige procedurer for indgaaelse af aftalen og de oevrige godkendte protokollater boer det godkendte protokollat af 17 . november 1990 anvendes midlertidigt med virkning fra den 1 . januar 1990 paa betingelse af en tilsvarende  midlertidig anvendelse fra Republikken Indonesiens side -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Indtil de noedvendige procedurer for indgaaelse af det godkendte protokollat af 17 . november 1990 om aendring af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Indonesien om handel med tekstilvarer er afsluttet, anvendes  protokollatet midlertidigt i Faellesskabet med virkning fra den 1 . januar 1990 paa betingelse af en tilsvarende midlertidig anvendelse fra Republikken Indonesiens side .  Teksten til det godkendte protokollat er knyttet til denne afgoerelse .  Artikel 2  Kommissionen opfordres til fra regeringen for Republikken Indonesien at indhente dennes tilslutning til den midlertidige anvendelse af det i artikel 1 naevnte godkendte protokollat og til at give Raadet meddelelse herom . Udfaerdiget i  Luxembourg, den 15 . april 1991. Paa Raadets vegne  J . F . POOS  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 233 af 19 . 8 . 1987, s . 39 .


Avis juridique important

|

41994D0028

Schengen-reglerne - Eksekutivkomitéens afgørelse af 22. december 1994 om den i artikel 75 omhandlede attest for medbringelse af narkotika og psykotrope stoffer (SCH/Com-ex (94) 28 rev.)

EF-Tidende nr. L 239 af 22/09/2000 s. 0463 - 0468

EKSEKUTIVKOMITÉENS AFGØRELSEaf 22. december 1994om den i artikel 75 omhandlede attest for medbringelse af narkotika og psykotrope stoffer(SCH/Com-ex (94) 28 rev.)EKSEKUTIVKOMITÉEN HAR -under henvisning til artikel 132 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen,under henvisning til artikel 75 i ovennævnte konvention -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Dokument SCH/Stup (94) 21 rev. 2, der er knyttet som bilag hertil, og som indeholder attesten for medbringelse af narkotika og/eller psykotrope stoffer med henblik på lægebehandling, godkendes hermed.Bonn, den 22. december 1994.B. SchmidbauerFormandAttest for medbringelse af narkotika og/eller psykotrope stoffer med henblik på lægebehandling i medfør af artikel 75 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalenSCH/Stup (94) 21 rev. 21. Schengen-staterne har vedtaget attesten i bilag 1 i overensstemmelse med artikel 75 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen. Formularen skal anvendes ensartet i alle Schengen-staterne og skal udformes på de respektive nationale sprog. Engelske og franske oversættelser af formularens fortrykte overskrifter findes på formularens bagside.2. Schengen-staternes kompetente myndigheder skal udstede denne attest til personer, der har bopæl på deres område, og som ønsker at rejse til en anden Schengen-stat, og som efter lægeordination skal indtage narkotika og/eller psykotrope stoffer i dette tidsrum. Attesten skal være gyldig i højst 30 dage.3. Denne attest skal udstedes eller påtegnes af de kompetente myndigheder på grundlag af en lægeordination. Der kræves en særskilt attest for hvert narkotika/psykotropt stof, der ordineres. De kompetente myndigheder beholder en kopi af attesten.4. Læger kan ordinere narkotika til rejsebehov i indtil 30 dage. Rejseperioden kan også være kortere.5. Hver medlemsstat har udpeget et centralt kontor, der har ansvar for at besvare ethvert spørgsmål, der opstår i denne forbindelse (se bilag 2). Det udpegede centrale kontor er også den myndighed, der har ansvar for udstedelse eller påtegnelse af attester alene i Belgien, Luxembourg og Nederlandene.BILAG 1>PIC FILE= "L_2000239DA.046502.EPS">>PIC FILE= "L_2000239DA.046601.EPS">ANNEX 2CENTRAL AUTHORITY TO BE CONTACTED IN THE EVENT OF PROBLEMS(Article 75 of the Convention)BELGIUMMinistère de la Santé PubliqueInspection générale de la PharmacieQuartier VésaleCité administrative de l'Etat1010 Bruxelles Tel.: 32 2 210 49 28 Fax: 32 2 210 63 70GERMANYMinisterium für Arbeit, Gesundheit und Soziales des Landes Nordrhein-WestfalenPharmaziedezernatHorionplatz 1 - Landeshaus 40213 Düsseldorf Tel.: 49 211 837 3591 Fax: 49 211 837 3662GREECEMinistry of HealthMedicines departmentNarcotic Drugs DivisionAristotelous Street 17 Athens Tel.: 5225301SPAINServicio de Restricción de EstupefacientesDirección Gral. de Farmacia y Productos SanitariosMinisterio de Sanidad y Consumo[Service de Contrôle des StupéfiantsDirection générale de la Pharmacie et des Produits de SantéMinistère de la Santé et de la Consommation] Calle Principe de Vergara, 54 28006 - Madrid . Espagne . Chef du service: D. Luis Dominguez Arques Tel.: 34-1-575 27 63 Fax: 34-1-578 12 3 1FRANCEMinistère de la SantéDirection Générale de la Santé1. place de Fontenoy 75350 Paris Cedex 07 SP Tel.: 33 1 40 56 47 16 or 40 56 43 41 Fax: 33 1 40 56 40 54ITALYMinistero SanitàDirezione generale Servizio farmaceuticoUfficio centrale StupefacentiVia della Civiltà Romana 7 00144 Roma[ Ministère de la SantéDirection générale Service pharmaceutiqueBureau central StupéfiantsVia della Civiltà Romana, 7 I - 00144 Roma ]Tel.: 39 6 599 43177 Fax.: 39 6 599 43365LUXEMBOURGMinistère de la SantéDirection de la SantéL - 2935 Luxembourg Tel.: (352) 478 5550 Fax: (352) 48 49 03THE NETHERLANDSHoofdinspectie voor de geneesmiddelen van het Staatstoezicht op de Volksgezondheid P.O. Box 5406 NL - 2280 HK Rijswijk Tel.: 31.70.3406423AUSTRIABundesministerium für Gesundheit, Sport und KonsumentenschutzAbteilung II/C/18Radetzkysstraße 2 1030 Wien tel.: 711 72 4734 fax: 713 86 14PORTUGALInstituto nacional da Farmacia e do Medicamento (INFARMED)Parque de SaúdeAv. do Brazil, 53 1700 Lisboa Fax: 351 1 795 91 16(1)(1) Subject to approval by a higher authority.


Avis juridique important

|

41988D0502

88/502/EKSF, EØF, Euratom: Afgørelse truffet af repræsentanterne for regeringerne for De europæiske Fællesskabers medlemsstater den 26. september 1988 om udnævnelse af dommere og generaladvokater ved Domstolen

EF-Tidende nr. L 273 af 05/10/1988 s. 0011 - 0011

*****  AFGOERELSE  TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS MEDLEMSSTATER  den 26. september 1988  om udnaevnelse af dommere og generaladvokater ved Domstolen  (88/502/EKSF, EOEF, Euratom)  REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS MEDLEMSSTATER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 32b,  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 167,  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 139, og  ud fra foelgende betragtninger:  Embedsperioden for Kai Bahlmann, Giacinto Bosco, Ulrich Everling, Yves Galmot, Thymen Koopmans, Lord Mackenzie Stuart og José Carlos de Carvalho Moitinho de Almeida, dommere ved Domstolen, samt for José Luis da Cruz Vilaça, Marco Darmon og Federico Mancini, generaladvokater ved Domstolen, udloeber den 6. oktober 1988;  der skal foretages visse udnaevnelser for perioden 7. oktober 1988 til 6. oktober 1994;  paa grund af Sir Gordon Slynns udnaevnelse til dommer skal der udnaevnes en generaladvokat for den resterende del af embedsperioden;  for at supplere den delvise nybesaettelse af Domstolens embeder vil der senere skulle udnaevnes en dommer -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  1. Til dommere ved Domstolen for perioden 7. oktober 1988 til 6. oktober 1994 udnaevnes:  Fernand Grevisse  Thymen Koopmans  Federico Mancini  José Carlos de Carvalho Moitinho de Almeida  Sir Gordon Slynn  Manfred Zuleeg  2. Til generaladvokater ved Domstolen for perioden 7. oktober 1988 til 6. oktober 1994 udnaevnes:  Marco Darmon  Giuseppe Tesauro  Walter Van Gerven  Artikel 2  Til generaladvokat ved Domstolen for perioden 7. oktober 1988 til 6. oktober 1991 udnaevnes:  Francis Jacobs  Udfaerdiget i Bruxelles, den 26. september 1988.  Th. PANGALOS  Formand


title: 2004/538/EF, Euratom:Rådets afgørelse af 29. juni 2004 om udnævnelse af vicegeneralsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union

text:
               7.7.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 236/17

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 29. juni 2004
   om udnævnelse af vicegeneralsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union
   (2004/538/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 207, stk. 2,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 121, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtning:

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Pierre DE BOISSIEU udnævnes til vicegeneralsekretær for Rådet for Den Europæiske Union for en periode på fem år fra den 18. oktober 2004.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet meddeler Pierre DE BOISSIEU denne afgørelse.
   Afgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2004.

            På Rådets vegne

         B. AHERN

            Formand


title: 2009/57/EF: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 12. december 2008 om fastsættelse af de foranstaltninger, som er nødvendige for bidraget til den akkumulerede værdi af Den Europæiske Centralbanks egenkapital, for justeringen af de nationale centralbankers fordringer svarende til de overførte valutareserveaktiver (ECB/2008/27)

text:
               24.1.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 21/77

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE

   af 12. december 2008
   om fastsættelse af de foranstaltninger, som er nødvendige for bidraget til den akkumulerede værdi af Den Europæiske Centralbanks egenkapital, for justeringen af de nationale centralbankers fordringer svarende til de overførte valutareserveaktiver
   (ECB/2008/27)
   (2009/57/EF)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB statutten«), særlig artikel 30, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Afgørelse ECB/2008/23 af 12. december 2008 om de nationale centralbankers andele i fordelingsnøglen for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (1) bestemmer justeringen af fordelingsnøglen for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (ECB) (i det følgende benævnt »kapitalfordelingsnøglen«) i overensstemmelse med artikel 29.3 i ESCB statutten og fastsætter med virkning fra den 1. januar 2009 de nye vægte, som hver af de nationale centralbanker tillægges i den ændrede fordelingsnøgle (i det følgende benævnt »fordelingsnøglevægtene«).

               (2)

               Justeringerne af fordelingsnøglevægtene og de deraf følgende ændringer af de nationale centralbankers andele af den i ECB indskudte kapital gør det nødvendigt at justere de fordringer, hvormed ECB i henhold til ESCB statuttens artikel 30.3 har krediteret de deltagende nationale centralbanker, og som svarer til de deltagende nationale centralbankers bidrag af valutareserveaktiver til ECB (i det følgende benævnt »fordringerne«).

               (3)

               De deltagende nationale centralbanker, hvis andele i den ændrede kapitalfordelingsnøgle bliver større som følge af justeringen, skal derfor foretage en udligningsoverførsel til ECB, mens ECB skal foretage en udligningsoverførsel til de deltagende nationale centralbanker, hvis andele i den ændrede kapitalfordelingsnøgle er blevet mindre.

               (4)

               I overensstemmelse med de overordnede principper om rimelighed, lige behandling og beskyttelse af berettigede forventninger, som ligger til grund for ESCB statutten, skal de deltagende nationale centralbanker, hvis relative andel af den akkumulerede værdi af ECB's egenkapital bliver større som følge af ovennævnte justeringer, ligeledes foretage en udligningsoverførsel til de deltagende nationale centralbanker, hvis relative andel bliver mindre.

               (5)

               De enkelte deltagende nationale centralbankers respektive fordelingsnøglevægte frem til og med den 31. december 2008 og med virkning fra den 1. januar 2009 skal udtrykkes som en procentdel af ECB's samlede kapital, som er indskudt af alle deltagende nationale centralbanker, med henblik på beregningen af justeringen af værdien af hver enkelt deltagende national centralbanks andel af den akkumulerede værdi af ECB's egenkapital.

               (6)

               Det er derfor nødvendigt at vedtage en ny ECB afgørelse, der ophæver afgørelse ECB/2006/24 af 15. december 2006 om fastsættelse af de foranstaltninger, som er nødvendige for bidraget til den akkumulerede værdi af Den Europæiske Centralbanks egenkapital og for justeringen af de nationale centralbankers fordringer svarende til de overførte valutareserveaktiver (2).

               (7)

               Ifølge artikel 1 i Rådets beslutning 2008/608/EF af 8. juli 2008 i henhold til traktatens artikel 122, stk. 2, vedrørende Slovakiets tilslutning til den fælles valuta den 1. januar 2009 (3), ophæves den dispensation, der er indrømmet Slovakiet som henvist til i artikel 4 i tiltrædelsestraktaten af 2003 (4) med virkning fra den 1. januar 2009 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:

               (a)

               Den »akkumulerede værdi af egenkapitalen«: ECB's samlede reserver, revalueringskonti og de hensættelser, der svarer til reserver, som beregnet af ECB den 31. december 2008. Uden at dette berører den generelle betydning af begrebet »den akkumulerede værdi af egenkapitalen«, inkluderer ECB’s reserver og de hensættelser, der svarer til reserver, den almindelige reservefond og hensættelser til dækning af tab i forbindelse med kurs-, rente- og guldprisrisici.

               (b)

               »Overførselsdagen«: den anden bankdag efter Styrelsesrådets godkendelse af ECB's regnskaber for regnskabsåret 2008.

         Artikel 2
   Bidrag til ECB's reserver og hensættelser
   1.   Hvis en deltagende national centralbanks andel af den akkumulerede værdi af egenkapitalen bliver større som følge af den nationale centralbanks øgede fordelingsnøglevægt fra den 1. januar 2009, overfører denne deltagende nationale centralbank på overførselsdatoen det i henhold til stk. 3 fastsatte beløb til ECB.
   2.   Hvis en deltagende national centralbanks andel af den akkumulerede værdi af egenkapitalen bliver mindre som følge af den nationale centralbanks mindskede fordelingsnøglevægt fra den 1. januar 2009, modtager denne deltagende nationale centralbank på overførselsdatoen det i henhold til stk. 3 fastsatte beløb fra ECB.
   3.   ECB beregner og bekræfter senest på dagen for Styrelsesrådets godkendelse af ECB's regnskab for regnskabsåret 2008 over for hver enkelt deltagende national centralbank enten det beløb, som den pågældende deltagende nationale centralbank skal overføre til ECB, hvor stk. 1 finder anvendelse, eller det beløb, som den pågældende deltagende nationale centralbank skal modtage fra ECB, hvor stk. 2 finder anvendelse. Idet tallet afrundes, beregnes hvert enkelt beløb, som skal overføres eller modtages, ved at multiplicere den akkumulerede værdi af egenkapitalen med den absolutte forskel mellem hver enkelt deltagende national centralbanks fordelingsnøglevægt den 31. december 2008 og dens fordelingsnøglevægt fra den 1. januar 2009, og dividere resultatet med 100.
   4.   Hvert enkelt beløb omtalt i stk. 3 forfalder i euro den 1. januar 2009, men overførslen af beløbet effektueres på overførselsdatoen.
   5.   På overførselsdatoen overfører en deltagende national centralbank eller ECB, som skal overføre et beløb i henhold til stk. 1 eller 2, ligeledes separat de renter, som i perioden fra 1. januar 2009 til overførselsdatoen er påløbet de respektive beløb, som den pågældende deltagende nationale centralbank og ECB skal betale. De, som overfører og modtager disse renter, er de samme, som overfører og modtager de beløb, som renterne er påløbet.
   6.   Hvis den akkumulerede værdi af egenkapitalen er mindre end nul, skal de beløb, der skal overføres eller modtages i henhold til stk. 3 og 5, afvikles i den modsatte retning af det, som er angivet i stk. 3 og stk. 5.
   Artikel 3
   Justering af fordringerne svarende til de overførte valutareserveaktiver
   1.   Da justeringen af fordringerne svarende til de overførte valutareserveaktiver for Národná banka Slovenskas fordring reguleres af afgørelse ECB/2008/33 af 31. december 2008 om Národná banka Slovenskas indbetaling af kapital, overførsel af valutareserveaktiver og bidrag til Den Europæiske Centralbanks reserver og hensættelser (5), regulerer denne artikel justeringen af fordringerne svarende til de overførte valutareserveaktiver for de øvrige deltagende nationale centralbanker.
   2.   De deltagende nationale centralbankers fordringer justeres med virkning fra den 1. januar 2009 i overensstemmelse med deres ændrede fordelingsnøglevægte. Værdien af de deltagende nationale centralbankers fordringer fra den 1. januar 2009 er anført i tredje kolonne i tabellen i bilaget til denne afgørelse.
   3.   I medfør af denne bestemmelse, og uden at der kræves yderligere formaliteter eller foranstaltninger, anses hver enkelt deltagende national centralbank for den 1. januar 2009 enten at have overført eller modtaget den absolutte værdi af den fordring (i euro), som er anført ud for den nationale centralbanks navn i fjerde kolonne i tabellen i bilaget til denne afgørelse, idet »–« angiver en fordring, som den deltagende nationale centralbank skal overføre til ECB, og »+« en fordring, som ECB skal overføre til den deltagende nationale centralbank.
   4.   Den første åbningsdag i Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system (TARGET2) efter den 1. januar 2009 overfører eller modtager hver enkelt deltagende nationale centralbank den absolutte værdi af det beløb (i euro), som er anført ud for den nationale centralbanks navn i fjerde kolonne i tabellen i bilaget til denne afgørelse, idet »+« angiver et beløb, som den deltagende nationale centralbank skal overføre til ECB, og »–« et beløb, som ECB skal overføre til den deltagende nationale centralbank.
   5.   Den første TARGET2 åbningsdag efter den 1. januar 2009 overfører ECB og de deltagende nationale centralbanker, som er forpligtede til at overføre beløb i henhold til stk. 4, ligeledes separat de renter, som i perioden fra 1. januar 2009 og indtil datoen for denne overførsel er påløbet de respektive beløb, som ECB og de pågældende deltagende nationale centralbanker skal betale. De, som overfører og modtager disse renter, er de samme, som overfører og modtager de beløb, som renterne er påløbet.
   Artikel 4
   Generelle bestemmelser
   1.   Alle påløbne renter omhandlet i artikel 2, stk. 5 og artikel 3, stk. 5, beregnes på dagsbasis efter renteberegningskonventionen »faktisk antal dage/-360« til en sats svarende til den marginale rente, der er anvendt af Eurosystemet i dets seneste primære markedsoperation.
   2.   Enhver overførsel i henhold til artikel 2, stk. 1, 2 og 5, og artikel 3, stk. 4 og 5, foretages separat gennem TARGET2.
   3.   ECB og de deltagende nationale centralbanker, som er forpligtede til at foretage en af de i stk. 2 omhandlede overførsler, skal i god tid give de nødvendige instrukser med henblik på korrekt og rettidig udførelse af disse overførsler.
   Artikel 5
   Afsluttende bestemmelser
   1.   Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2009.
   2.   Afgørelse ECB/2006/24 ophæves hermed med virkning fra 1. januar 2009.
   3.   Henvisninger til afgørelse ECB/2006/24 skal forstås som henvisninger til denne afgørelse.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 12. december 2008.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB

      (1)  Se side 66 i denne EUT.

      (2)  EUT L 24 af 31.1.2007, s. 9.

      (3)  EUT L 195 af 24.7.2008, s. 24.

      (4)  Akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33).

      (5)  Se side 83 i denne EUT.

      BILAG
      FORDRINGER SVARENDE TIL DE VALUTARESERVEAKTIVER, DER ER OVERFØRT TIL ECB

                  Deltagende national centralbank

                  Fordring svarende til de valutareserveaktiver, der er overført til ECB den 31. december 2008
                  (EUR)

                  Fordring svarende til de valutareserveaktiver, der er overført til ECB med virkning fra den 1. januar 2009
                  (EUR)

                  Beløb, som skal overføres
                  (EUR)

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                  1 423 341 995,63

                  1 397 303 846,77

                  –26 038 148,86

                  Deutsche Bundesbank

                  11 821 492 401,85

                  10 909 120 274,33

                  – 912 372 127,52

                  Central Bank and Financial Services Authority of Ireland

                  511 833 965,97

                  639 835 662,35

                  + 128 001 696,38

                  Bank of Greece

                  1 046 595 328,50

                  1 131 910 590,58

                  +85 315 262,08

                  Banco de España

                  4 349 177 350,90

                  4 783 645 755,10

                  + 434 468 404,20

                  Banque de France

                  8 288 138 644,21

                  8 192 338 994,75

                  –95 799 649,46

                  Banca d’Italia

                  7 217 924 640,86

                  7 198 856 881,40

                  –19 067 759,46

                  Central Bank of Cyprus

                  71 950 548,51

                  78 863 331,39

                  +6 912 782,88

                  Banque centrale du Luxembourg

                  90 730 275,34

                  100 638 597,47

                  +9 908 322,13

                  Bank Centrali ta’ Malta/Central Bank of Malta

                  35 831 257,94

                  36 407 323,18

                  + 576 065,24

                  De Nederlandsche Bank

                  2 243 025 225,99

                  2 297 463 391,20

                  +54 438 165,21

                  Oesterreichische Nationalbank

                  1 161 289 917,84

                  1 118 545 877,01

                  –42 744 040,83

                  Banco de Portugal

                  987 203 002,23

                  1 008 344 596,55

                  +21 141 594,32

                  Banka Slovenije

                  183 995 237,74

                  189 410 251,00

                  +5 415 013,26

                  Národná banka Slovenska

                  0

                  399 443 637,59 (1)

                  + 399 443 637,59

                  Suomen Pankki

                  717 086 011,07

                  722 328 204,76

                  +5 242 193,69

                  I alt (2)

                  40 149 615 804,58

                  40 204 457 215,43

                  54 841 410,85

         (1)  Overføres på de datoer, som er fastsat i afgørelse ECB/2008/33.

         (2)  På grund af afrunding stemmer totalerne ikke nødvendigvis nøjagtigt med summen af de angivne tal.


title: Rådets afgørelse af  21. november 2005  om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Island om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger

text:
               6.7.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 184/34

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 21. november 2005
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Island om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger
   (2006/467/FUSP)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24 og 38,
   under henvisning til henstilling fra formandskabet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet besluttede på samlingen den 27.-28. november 2003 at bemyndige formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, til i overensstemmelse med artikel 24 og 38 i traktaten om Den Europæiske Union at indlede forhandlinger med visse tredjelande, så Den Europæiske Union kan indgå en aftale med hvert af dem om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger.

               (2)

               I forlængelse af denne bemyndigelse til at indlede forhandlinger har formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, forhandlet en aftale med Republikken Island om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger.

               (3)

               Denne aftale bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Island om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med henblik på at forpligte Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på datoen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. november 2005.

            På Rådets vegne

         J. STRAW

            Formand

    ---documentbreak---

               6.7.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 184/35

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem Republikken Island og Den Europæiske Union om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger
   REPUBLIKKEN ISLAND
   på den ene side, og
   DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »EU«, repræsenteret ved formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union
   på den anden side
   i det følgende benævnt »parterne«,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Republikken Island og EU begge som mål har at styrke deres egen sikkerhed på alle måder og yde deres borgere et højt sikkerhedsniveau inden for et område med sikkerhed,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Republikken Island og EU er enige om, at der bør etableres konsultationer og samarbejde mellem dem om spørgsmål af fælles sikkerhedsinteresse,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at der i den forbindelse er et permanent behov for udveksling af klassificerede oplysninger mellem Republikken Island og EU,
   SOM ERKENDER, at fuldstændig og effektiv konsultation og fuldstændigt og effektivt samarbejde kan nødvendiggøre adgang til Islands og EU’s klassificerede oplysninger og materiale samt udveksling af klassificerede oplysninger og dermed forbundet materiale mellem Republikken Island og EU,
   SOM ER BEVIDSTE OM, at en sådan adgang til og udveksling af klassificerede oplysninger og dermed forbundet materiale kræver passende sikkerhedsforanstaltninger,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Med henblik på at opfylde målet om at styrke hver parts sikkerhed på alle måder finder denne aftale anvendelse på klassificerede oplysninger og klassificeret materiale uanset form, der videregives eller udveksles mellem parterne.
   Artikel 2
   Ved klassificerede oplysninger forstås i denne aftale enhver form for oplysninger (dvs. viden, der kan meddeles i en eller anden form) og materiale, der kræver beskyttelse mod uautoriseret videregivelse, og som er blevet kendetegnet som sådan ved en sikkerhedsklassificering (i det følgende benævnt »klassificerede oplysninger«).
   Artikel 3
   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale forstås ved »EU«: Rådet for Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »Rådet«), generalsekretæren/den højtstående repræsentant og Generalsekretariatet for Rådet samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (i det følgende benævnt »Europa-Kommissionen«).
   Artikel 4
   Hver af parterne:

               a)

               beskytter og sikrer klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale, som videregives eller udleveres af den anden part

               b)

               sikrer, at klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale, som videregives eller udleveres, bevarer den sikkerhedsklassificering, som disse oplysninger er blevet tildelt af den videregivende part. Den modtagende part beskytter og sikrer de klassificerede oplysninger efter bestemmelserne i sine egne sikkerhedsforskrifter for oplysninger og materiale med tilsvarende sikkerhedsklassificering som fastsat i de sikkerhedsordninger, der fastlægges i medfør af artikel 11 og 12

               c)

               undlader at anvende klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale til andre formål end dem, der er fastsat af den part, hvorfra oplysningerne hidrører, og dem, der lå til grund for videregivelsen eller udleveringen

               d)

               undlader at videregive klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale til tredjeparter eller til andre EU-institutioner eller -enheder end dem, der er nævnt i artikel 3, uden forudgående samtykke fra den part, hvorfra oplysningerne hidrører.

         Artikel 5
   1.   Den ene part, »den videregivende part«, kan videregive eller udlevere klassificerede oplysninger til den anden part, »den modtagende part«, efter princippet om, at kontrollen over oplysningerne ligger hos den part, hvorfra oplysningerne hidrører.
   2.   I forbindelse med udlevering til andre modtagere end parterne i denne aftale træffer den modtagende part afgørelse om videregivelse eller udlevering af klassificerede oplysninger efter at have indhentet samtykke fra den videregivende part efter princippet om, at kontrollen over oplysningerne ligger hos den part, hvorfra oplysningerne hidrører, som fastlagt i denne parts sikkerhedsforskrifter.
   3.   Ved gennemførelsen af stk. 1 og 2 er ingen generisk udlevering tilladt, medmindre der er fastlagt og aftalt procedurer mellem parterne for visse kategorier af oplysninger afhængigt af de operative behov.
   Artikel 6
   Hver af parterne og disses enheder, som er defineret i artikel 3, skal råde over en sikkerhedsstruktur og sikkerhedsprogrammer, der er baseret på de grundlæggende principper og minimumsstandarder for sikkerhed, som skal implementeres i de sikkerhedssystemer hos parterne, der fastlægges i medfør af artikel 11 og 12, for at sikre, at der anvendes samme grad af beskyttelse for klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale.
   Artikel 7
   1.   Parterne påser, at alle personer, der tjenstligt har brug for, eller som via deres tjenstlige pligter og opgaver får adgang til klassificerede oplysninger, som er videregivet eller udvekslet i medfør af denne aftale, behørigt sikkerhedsgodkendes, før de får adgang til sådanne oplysninger.
   2.   Procedurerne for sikkerhedsgodkendelse udformes på en sådan måde, at det kan afgøres, om en enkeltperson under hensyn til dennes loyalitet, pålidelighed og vederhæftighed må have adgang til klassificerede oplysninger.
   Artikel 8
   Parterne yder hinanden gensidig bistand med hensyn til sikkerheden af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale og med hensyn til anliggender af fælles sikkerhedsinteresse. De i artikel 11 omhandlede myndigheder fører indbyrdes sikkerhedskonsultationer og -inspektioner med henblik på at vurdere effektiviteten af de under dem henhørende sikkerhedsordninger, som fastlægges i medfør af artikel 11 og 12.
   Artikel 9
   1.   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale gælder følgende:

               a)

               For EU’s vedkommende
               sendes al korrespondance til Rådet på følgende adresse:

                           Council of the European Union

                           Chief Registry Officer

                           Rue de la Loi/Wetstraat, 175

                           B-1048 Bruxelles

                     Chefen for Rådets Sekretariat for Klassificerede Oplysninger videresender al korrespondance til medlemsstaterne og Europa-Kommissionen, jf. dog stk. 2.

               b)

               For Republikken Islands vedkommende
               sendes al korrespondance til direktøren for den politiske afdeling i Republikken Islands Udenrigsministerium og videresendes, når det er hensigtsmæssigt, via Islands mission i EU på følgende adresse:

                           Mission of Iceland to the European Union

                           Registry Officer

                           Rond Point Schuman 11

                           B-1040 Bruxelles

         2.   Undtagelsesvis kan korrespondance fra den ene part, som kun er tilgængelig for bestemte kompetente tjenestemænd, organer eller tjenester hos denne part, af operative grunde stiles til og kun være tilgængelig for bestemte kompetente tjenestemænd, organer eller tjenester hos den anden part, der specifikt er udpeget som modtagere under hensyn til deres kompetence og efter »need-to-know«-princippet. For EU’s vedkommende sendes sådan korrespondance via chefen for Rådets Sekretariat for Klassificerede Oplysninger.
   Artikel 10
   Direktøren for Republikken Islands Udenrigsministerium og generalsekretærerne for Rådet og Europa-Kommissionen fører tilsyn med gennemførelsen af denne aftale.
   Artikel 11
   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale gælder følgende:

               1)

               I Island er det Republikken Islands Udenrigsministerium, der handler på vegne af og med referat til Republikken Islands regering, som er ansvarligt for udarbejdelsen af sikkerhedsordninger for beskyttelse og sikring af klassificerede oplysninger, der videregives til Republikken Island i medfør af denne aftale.

               2)

               I Rådet er det generalsekretariatets sikkerhedskontor (i det følgende benævnt »GSR’s sikkerhedskontor«), som med direkte referat til og på vegne af Rådets generalsekretær, der handler på vegne af og med referat til Rådet, er ansvarligt for udarbejdelsen af sikkerhedsordninger for beskyttelse og sikring af klassificerede oplysninger, der videregives til EU i medfør af denne aftale.

               3)

               I Europa-Kommissionen er det sikkerhedsdirektoratet, som på vegne af og med referat til Europa-Kommissionen er ansvarligt for udarbejdelsen af sikkerhedsordninger for beskyttelse af klassificerede oplysninger, der videregives eller udveksles internt i Europa-Kommissionen i medfør af denne aftale.

         Artikel 12
   De sikkerhedsordninger, der fastlægges i medfør af artikel 11 og i forståelse mellem de tre berørte ansvarlige sikkerhedsmyndigheder, fastsætter standarderne for den gensidige sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale. For EU’s vedkommende godkendes disse standarder af Rådets sikkerhedsudvalg.
   Artikel 13
   De ansvarlige sikkerhedsmyndigheder, der er omhandlet i artikel 11, fastlægger procedurer for de tilfælde, hvor der foreligger bevis for eller mistanke om lækage af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale.
   Artikel 14
   Før klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale videregives mellem parterne, skal de i artikel 11 omhandlede ansvarlige sikkerhedsmyndigheder være enige om, at den modtagende part er i stand til at beskytte og sikre de oplysninger, der er omfattet af denne aftale, på en måde, der stemmer overens med de ordninger, der fastlægges i medfør af artikel 11 og 12.
   Artikel 15
   Denne aftale er på ingen måde til hinder for, at parterne indgår andre aftaler om videregivelse eller udveksling af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale, idet sådanne aftaler dog ikke må stride mod bestemmelserne i denne aftale.
   Artikel 16
   Alle uoverensstemmelser mellem EU og Republikken Island om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale afgøres ved forhandling mellem parterne.
   Artikel 17
   1.   Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned efter, at parterne har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer.
   2.   Denne aftale kan på anmodning af en af parterne revideres med henblik på eventuelle ændringer.
   3.   Alle ændringer af denne aftale skal foreligge skriftligt og foretages ved fælles overenskomst mellem parterne. Aftalen træder i kraft ved gensidig underretning, jf. stk. 1.
   Artikel 18
   Denne aftale kan opsiges af enhver af parterne ved skriftlig meddelelse til den anden part. Opsigelsen træder i kraft seks måneder efter, at den anden part har modtaget opsigelsen, men har ingen virkning for forpligtelser, der allerede er indgået i henhold til bestemmelserne i denne aftale. Navnlig skal alle klassificerede oplysninger, der er videregivet eller udvekslet i medfør af denne aftale, fortsat beskyttes i overensstemmelse med bestemmelserne heri.

      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede undertegnet denne aftale.
      Udfærdiget i Luxembourg, den tolvte juni to tusind og seks i to eksemplarer, begge på engelsk.

            For Republikken Island

            For Den Europæiske Union


title: 2007/829/EF: Rådets afgørelse af 5. december 2007 om ansættelsesvilkårene for udstationerede nationale eksperter og militærpersoner i Generalsekretariatet for Rådet og om ophævelse af afgørelse 2003/479/EF

text:
               13.12.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 327/10

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 5. december 2007
   om ansættelsesvilkårene for udstationerede nationale eksperter og militærpersoner i Generalsekretariatet for Rådet og om ophævelse af afgørelse 2003/479/EF
   (2007/829/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, stk. 1,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 207, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved at anvende udstationerede nationale eksperter og militærpersoner får Generalsekretariatet for Rådet (i det følgende benævnt »generalsekretariatet«) adgang til faglig viden og erfaring på højt niveau, særlig på områder, hvor der ikke umiddelbart er en sådan faglig ekspertise til rådighed.

               (2)

               Nærværende afgørelse skal fremme udveksling af faglig viden og erfaring om EU-spørgsmål, idet der midlertidigt ansættes eksperter fra medlemsstaternes offentlige administration eller internationale organisationer i generalsekretariatet.

               (3)

               Udstationerede nationale eksperter bør komme fra den offentlige administration i medlemsstaterne eller fra internationale organisationer.

               (4)

               De rettigheder og forpligtelser, der er fastsat for udstationerede nationale eksperter og militærpersoner i nærværende afgørelse, bør sikre, at disse udelukkende udfører deres arbejde under hensyntagen til generalsekretariatets interesser.

               (5)

               Da der er tale om tidsbegrænset arbejde og en særlig status, bør det ikke tillades de udstationerede nationale eksperter og militærpersoner at handle på generalsekretariatets vegne, hvor dette handler som offentlig retligt organ, dog med de undtagelser, der er fastsat i denne afgørelse.

               (6)

               I nærværende afgørelse fastsættes ansættelsesvilkårene for udstationerede nationale eksperter og militærpersoner, og disse gælder, uanset hvor budgetmidlerne til dækning af udgifterne kommer fra.

               (7)

               Der bør med henblik på oprettelse af Den Europæiske Unions Militærstab desuden fastsættes særlige bestemmelser for udstationerede nationale militæreksperter ved generalsekretariatet.

               (8)

               Eftersom nærværende vilkår erstatter Rådets afgørelse 2003/479/EF (1), bør denne ophæves, idet den dog fortsat skal finde anvendelse på de udstationeringer, der er i kraft på tidspunktet for nærværende afgørelses ikrafttræden —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   KAPITEL I
   ALMINDELIGE BESTEMMELSER
   Artikel 1
   Anvendelsesområde
   1.   Disse vilkår gælder for nationale eksperter, der udstationeres i Generalsekretariatet for Rådet (generalsekretariatet) af medlemsstaternes offentlige administration. De gælder ligeledes for eksperter, der udstationeres af en international organisation.
   2.   De personer, der omfattes af disse vilkår, forbliver i arbejdsgiverens tjeneste i hele udstationeringsperioden og lønnes fortsat af denne.
   3.   Generalsekretariatet træffer under hensyn til budgetmæssige behov og muligheder afgørelse om ansættelse af udstationerede nationale eksperter. Vicegeneralsekretæren fastsætter de nærmere ansættelsesvilkår.
   4.   Medmindre vicegeneralsekretæren har indrømmet en undtagelse, hvilket ikke er muligt på områderne for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP) og den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP), skal de udstationerede nationale eksperter være statsborgere i en EU-medlemsstat. Ansættelse som udstationeret national ekspert sker på bredest muligt geografisk grundlag blandt medlemsstaternes statsborgere. Medlemsstaterne og generalsekretariatet samarbejder for at sikre, så vidt det overhovedet er muligt, ligelig ansættelse af mænd og kvinder og overholdelse af princippet om lige muligheder for mænd og kvinder.
   5.   Udstationering kommer i stand ved brevveksling mellem generalsekretariatets Generaldirektorat for Personale og Administration og den pågældende medlemsstats faste repræsentation eller i givet fald den internationale organisation. Udstationeringsstedet skal angives i brevvekslingen. En kopi af ansættelsesvilkårene for udstationerede nationale eksperter i generalsekretariatet vedlægges denne brevveksling.
   Artikel 2
   Udstationeringens varighed
   1.   Udstationeringen skal være på mellem seks måneder og to år og kan forlænges en eller flere gange. Den samlede periode må dog ikke være på over fire år.
   2.   Uanset stk. 1 kan en national ekspert, der udstationeres for at deltage i forberedelsen af militære eller civile operationer eller for at undersøge indledningen heraf, udstationeres for en periode på under seks måneder.
   3.   Udstationeringens længde fastsættes ved tilrådighedsstillelsen i den i artikel 1, stk. 5, omhandlede brevveksling. Det samme gælder ved forlængelse af udstationeringen.
   4.   En udstationeret national ekspert, som allerede har været udstationeret i generalsekretariatet, kan udstationeres på ny i henhold til de interne bestemmelser for, hvor længe denne form for personale må anvendes i generalsekretariatets tjenestegrene, og altid på følgende betingelser:

               a)

               Den udstationerede nationale ekspert skal fortsat opfylde udstationeringsbetingelserne.

               b)

               Der skal have været en periode på mindst seks år mellem afslutningen af den foregående udstationeringsperiode og en ny udstationering. Hvis den udstationerede nationale ekspert ved udløbet af den første udstationeringsperiode har fået en ny og anden form for kontrakt med generalsekretariatet, løber fristen på seks år fra udløbet af denne kontrakt. Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at generalsekretariatet kan ansætte en udstationeret national ekspert, hvis oprindelige udstationeringsperiode var på under fire år, men i dette tilfælde er den nye udstationeringsperiode ikke længere end den resterende del af det samlede tidsrum på fire år.

               c)

               Den i litra b) omhandlede periode nedsættes til tre år, hvis den første udstationeringsperiode er på under seks måneder.

         Artikel 3
   Udstationeringssted
   De nationale eksperter udstationeres i Bruxelles, i et af generalsekretariatets forbindelseskontorer eller ethvert andet sted, hvor Den Europæiske Union handler inden for rammerne af en afgørelse truffet af Rådet. Udstationeringsstedet kan ændres under udstationeringen efter en ny brevveksling i overensstemmelse med artikel 1, stk. 5, hvis den oprindelige brevveksling ikke åbnede mulighed for en ændring af stedet. Den administration, der udstationerer den nationale ekspert, holdes underrettet om eventuelle ændringer af udstationeringsstedet.
   Artikel 4
   Arbejdsopgaver
   1.   Udstationerede nationale eksperter bistår generalsekretariatets tjenestemænd eller midlertidigt ansatte og udfører de arbejdsopgaver, der bliver dem tildelt.
   De opgaver, der skal udføres, fastlægges efter fælles aftale mellem generalsekretariatet og den administration, der udstationerer den nationale ekspert, under hensyn til tjenestegrenenes interesser og den pågældendes kvalifikationer.
   2.   Udstationerede nationale eksperter deltager kun i tjenesterejser og møder:

               a)

               som ledsager af en af generalsekretariatets tjenestemænd eller midlertidigt ansatte, eller

               b)

               hvis den pågældende er alene, udelukkende som observatør eller med henblik på information.

         En udstationeret national ekspert kan ikke forpligte generalsekretariatet udadtil, medmindre den pågældende under generalsekretærens/den høje repræsentants myndighed af generaldirektøren for den pågældende tjenestegren har fået udstedt et særligt mandat.
   3.   Kun generalsekretariatet kan godkende resultatet af det arbejde, en udstationeret national ekspert har udført.
   4.   De pågældende tjenestegrene i generalsekretariatet, den udstationerede nationale eksperts arbejdsgiver og den udstationerede nationale ekspert sørger så vidt muligt for at undgå, at der opstår interessekonflikter i forbindelse med ekspertens arbejdsopgaver under udstationeringen i generalsekretariatet. Derfor oplyser generalsekretariatet i rimelig tid eksperten og dennes arbejdsgiver om de planlagte arbejdsopgaver og anmoder begge parter om skriftligt at bekræfte, at de ikke ser nogen grund til, at den udstationerede nationale ekspert ikke skulle kunne udføre de pågældende arbejdsopgaver. Den udstationerede nationale ekspert opfordres til at afgive erklæring om enhver potentiel konflikt mellem hans familiemæssige forhold (særlig de nærmeste familiemedlemmers erhvervsaktiviteter eller hans egne eller familiemedlemmers vigtigste finansielle interesser) og de planlagte arbejdsopgaver under udstationeringen.
   Arbejdsgiveren og den udstationerede nationale ekspert forpligter sig til at meddele generalsekretariatet enhver ændring, der i løbet af udstationeringen kan give anledning til sådanne konflikter.
   5.   Når generalsekretariatet er af den opfattelse, at de arbejdsopgaver, der skal overdrages en udstationeret national ekspert, kræver særlige forsigtighedsforanstaltninger, sikkerhedsgodkendes denne inden udstationeringen.
   6.   Hvis bestemmelserne i stk. 2, 3, 4 og 7 ikke overholdes, kan generalsekretariatet afslutte den udstationerede nationale eksperts udstationering, jf. artikel 8, stk. 2, litra c).
   7.   Uanset stk. 1, første afsnit, og stk. 2, første afsnit, kan vicegeneralsekretæren på forslag af generaldirektøren for den tjenestegren, den udstationerede nationale ekspert er tilknyttet, overdrage specifikke arbejdsopgaver til den udstationerede nationale ekspert og pålægge ham at løse en eller flere specifikke opgaver efter at have sikret sig, at der ikke vil opstå interessekonflikter.
   Artikel 5
   Rettigheder og pligter
   1.   Under udstationeringen

               a)

               skal de udstationerede nationale eksperter udføre deres arbejdsopgaver og udelukkende have Rådets interesser for øje

               b)

               skal de udstationerede nationale eksperter afholde sig fra enhver handling og især enhver offentlig meningstilkendegivelse, som kan skade tjenestens anseelse

               c)

               skal udstationerede nationale eksperter, som under udøvelsen af deres funktioner tager stilling til et anliggende, i hvis behandling eller afgørelse de har en personlig interesse, der vil kunne anfægte deres uafhængighed, informere deres overordnede herom

               d)

               må de udstationerede nationale eksperter hverken alene eller i samarbejde med andre offentliggøre eller lade offentliggøre nogen tekst, som vedrører Den Europæiske Unions virksomhed, uden først at have indhentet tilladelse hertil på de betingelser og efter de regler, der gælder herfor i generalsekretariatet. Denne tilladelse kan kun nægtes, hvis den påtænkte offentliggørelse er af en sådan art, at Den Europæiske Unions interesser sættes på spil

               e)

               tilhører alle rettigheder til det arbejde, der er udført af udstationerede nationale eksperter som led i udførelsen af arbejdsopgaverne, generalsekretariatet

               f)

               skal udstationerede nationale eksperter tage bopæl på udstationeringsstedet eller i en afstand, der ikke kan hindre dem i udførelsen af arbejdsopgaverne

               g)

               bistår og rådgiver udstationerede nationale eksperter deres overordnede i den tjenestegren, hvor de er udstationeret, og er over for deres overordnede ansvarlige for udførelsen af de opgaver, der pålægges dem

               h)

               må udstationerede nationale eksperter under udførelsen af arbejdsopgaverne ikke modtage instrukser fra deres nationale arbejdsgiver eller regering. De må ikke udføre nogen aktiviteter for deres arbejdsgiver eller regering eller for andre personer, private virksomheder eller offentlige organer.

         2.   Under og efter udstationeringen skal de udstationerede nationale eksperter udvise størst mulig diskretion med hensyn til de sagsforhold og oplysninger, de har fået kendskab til under udøvelsen af eller i forbindelse med udøvelsen af deres funktioner. De må ikke på nogen måde videregive dokumenter eller oplysninger, som ikke er gjort offentligt tilgængelige efter gældende regler, til ubeføjede personer eller anvende disse til personlige formål.
   3.   Ved udstationeringens afslutning er de udstationerede nationale eksperter fortsat forpligtet til at handle med integritet og diskretion ved varetagelse af nye arbejdsopgaver og ved accept af visse stillinger eller fordele.
   Derfor skal de udstationerede nationale eksperter i en periode på tre år efter udstationeringens afslutning straks informere generalsekretariatet om de funktioner og opgaver, som de skal varetage for deres arbejdsgiver, og som kan give anledning til interessekonflikter i forhold til de opgaver, de varetog under udstationeringen.
   4.   De udstationerede nationale eksperter er underlagt generalsekretariatets gældende sikkerhedsbestemmelser.
   5.   Hvis bestemmelserne i stk. 1, 2 og 4 ikke overholdes under udstationeringen, kan generalsekretariatet afslutte denne, jf. artikel 8, stk. 2, litra c).
   Artikel 6
   Niveau, erhvervserfaring og sprogkundskaber
   1.   En national ekspert skal for at kunne udstationeres i generalsekretariatet have mindst tre års fuldtidserfaring med administrative, videnskabelige, tekniske, rådgivningsmæssige eller tilsynsopgaver, der svarer til de opgaver, der udføres af ansættelsesgruppe AD eller AST som defineret i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og de gældende regler for Fællesskabernes øvrige ansatte. Den arbejdsgiver, en udstationeret national ekspert udsendes af, tilsender inden udstationeringens start generalsekretariatet en redegørelse for den pågældendes beskæftigelse i de foregående 12 måneder.
   2.   En udstationeret national ekspert skal have et indgående kendskab til et fællesskabssprog og tilfredsstillende kendskab til et andet sprog for at kunne udføre sine arbejdsopgaver.
   Artikel 7
   Suspension af udstationeringen
   1.   Generalsekretariatet kan give tilladelse til suspension af en udstationering og fastsætte betingelserne herfor. Under en sådan suspension:

               a)

               udbetales de i artikel 15 og 16 omhandlede godtgørelser ikke

               b)

               godtgøres de i artikel 18 og 19 omhandlede omkostninger kun, hvis suspensionen sker efter generalsekretariatets ønske.

         2.   Generalsekretariatet skal informere den udstationerede nationale eksperts arbejdsgiver.
   Artikel 8
   Afslutning af udstationeringen
   1.   Udstationeringen kan afsluttes på anmodning af generalsekretariatet eller den udstationerede nationale eksperts arbejdsgiver med et varsel på tre måneder. Den kan ligeledes afsluttes på den udstationerede nationale eksperts anmodning med samme varsel og med forbehold af generalsekretariatets godkendelse, jf. dog stk. 2.
   2.   Under visse særlige omstændigheder kan udstationeringen afsluttes uden varsel:

               a)

               af den udstationerede nationale eksperts arbejdsgiver, hvis dennes væsentlige interesser kræver det

               b)

               hvis generalsekretariatet og arbejdsgiveren kan tiltræde dette, efter at den udstationerede nationale ekspert har forelagt begge parter en anmodning herom, når dennes væsentlige personlige eller faglige interesser kræver det

               c)

               af generalsekretariatet, hvis den udstationerede nationale ekspert ikke overholder de forpligtelser, der påhviler ham i henhold til disse bestemmelser. Den pågældende skal forinden have lejlighed til at forsvare sig.

         3.   Hvis udstationeringen afsluttes i medfør af stk. 2, litra c), oplyser generalsekretariatet straks arbejdsgiveren herom.
   KAPITEL II
   ARBEJDSVILKÅR
   Artikel 9
   Social sikring
   1.   Inden udstationeringen starter, skal den arbejdsgiver, der udstationerer den nationale ekspert, attestere over for generalsekretariatet, at den pågældende under hele udstationeringen vil være omfattet af de sociale sikringsbestemmelser, der gælder for den offentlige administration eller den internationale organisation, hvor han er ansat, samt påtage sig de i udlandet afholdte omkostninger.
   2.   Fra udstationeringen starter, er den udstationerede nationale ekspert omfattet af en ulykkesforsikring. Generalsekretariatet udleverer et eksemplar af de gældende bestemmelser den dag, den pågældende henvender sig til det ansvarlige kontor i Generaldirektoratet for Personale og Administration for at opfylde formaliteterne i forbindelse med udstationeringen.
   3.   Hvis den udstationerede nationale ekspert deltager i en tjenesterejse i medfør af artikel 4, stk. 2, og artikel 20, eller hvis der som følge af de særlige risici på udstationeringsstedet er behov for en supplerende eller specifik forsikring, afholdes udgifterne hertil af generalsekretariatet.
   Artikel 10
   Arbejdstid
   1.   Arbejdstiden for udstationerede nationale eksperter er den samme som for de fastansatte i generalsekretariatet. Reglerne herfor kan ændres af vicegeneralsekretæren af tjenstlige grunde.
   2.   Udstationerede nationale eksperter arbejder på fuld tid under hele udstationeringen. På begrundet anmodning fra et generaldirektorat kan generaldirektøren for personale og administration give en udstationeret national ekspert tilladelse til at arbejde på deltid efter aftale med dennes arbejdsgiver, såfremt det er foreneligt med generalsekretariatets interesser.
   3.   Hvis der gives tilladelse til deltidsarbejde, arbejder den udstationerede nationale ekspert mindst halvdelen af den normale arbejdstid.
   4.   En udstationeret national ekspert kan modtage de godtgørelser i forbindelse med skifteholds- eller turnus- eller rådighedstjeneste, som gælder i generalsekretariatet.
   Artikel 11
   Fravær på grund af sygdom eller ulykke
   1.   Ved fravær på grund af sygdom eller ulykke giver en udstationeret national ekspert så hurtigt som muligt sin overordnede meddelelse herom og oplyser samtidig om sin aktuelle adresse. Ved fravær i mere end tre dage skal vedkommende aflevere en lægeerklæring og kan underkastes en lægeundersøgelse foranstaltet af generalsekretariatet.
   2.   Hvis et sådant fravær på grund af sygdom eller ulykke på under tre dage over en periode på 12 måneder overstiger 12 dage, skal den udstationerede nationale ekspert aflevere en lægeerklæring for ethvert nyt fravær på grund af sygdom.
   3.   Hvis sygeorloven er på over en måned eller længere end den periode, den udstationerede nationale ekspert har gjort tjeneste, idet kun den længste af disse to perioder tages i betragtning, ophører udbetaling af de i artikel 15, stk. 1 og 2, omtalte dagpenge automatisk. Denne bestemmelse gælder ikke ved sygdom i forbindelse med graviditet. En sygeorlov kan dog ikke vare længere end den pågældende persons udstationering.
   4.   En udstationeret national ekspert, som bliver offer for en ulykke i forbindelse med arbejdet under udstationeringen, modtager fortsat de fulde ydelser, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1 og 2, i hele den periode, vedkommende er uarbejdsdygtig, indtil afslutningen af udstationeringen.
   Artikel 12
   Årlig ferie, særlig tjenestefrihed og fridage
   1.   En udstationeret national ekspert har ret til 2,5 feriedage pr. hel arbejdsmåned (30 dage pr. kalenderår).
   2.   Den tjenestegren, den udstationerede nationale ekspert er tilknyttet, skal på forhånd give tilladelse til ferien.
   3.   I følgende tilfælde kan en udstationeret national ekspert efter begrundet ansøgning tildeles særlig tjenestefrihed:

               —

               den udstationeredes indgåelse af ægteskab: to dage

               —

               alvorlig sygdom (ægtefælle): indtil tre dage om året

               —

               ægtefælles død: fire dage

               —

               alvorlig sygdom (slægtning i opadstigende linje): indtil to dage om året

               —

               dødsfald (slægtning i opadstigende linje): to dage

               —

               barns fødsel: ti dage, der skal tages inden en måned efter fødslen

               —

               alvorlig sygdom (barn): indtil to dage om året

               —

               flytning med henblik på tiltrædelse af tjenesten: indtil to dage

               —

               barns død: fire dage.

         Der kan indrømmes yderligere to dages særlig tjenestefrihed pr. 12-måneders periode efter behørigt begrundet anmodning.
   4.   På begrundet anmodning fra den udstationerede nationale eksperts arbejdsgiver kan generalsekretariatet tildele indtil to dages særlig tjenestefrihed pr. 12-måneders periode. Der tages stilling fra sag til sag.
   5.   Ved deltidsarbejde nedsættes den årlige ferie tilsvarende.
   6.   De feriedage, der ikke er taget ved udløbet af udstationeringen, fortabes.
   7.   Stk. 3 finder ikke anvendelse på nationale eksperter, der er udstationeret for en periode på under seks måneder. En national ekspert, der er udstationeret for en periode på under seks måneder, kan dog efter begrundet anmodning indrømmes særlig tjenestefrihed efter beslutning truffet af generaldirektøren for den tjenestegren, han er tilknyttet. Denne særlige tjenestefrihed må ikke overstige tre dage i hele udstationeringsperioden. Ovennævnte ansvarlige skal, inden der indrømmes tjenestefrihed, høre generaldirektøren for personale og administration.
   Artikel 13
   Barselsorlov
   1.   Ved graviditet tildeles en udstationeret national ekspert barselsorlov på 20 uger, og i denne periode modtager hun dagpenge i henhold til artikel 15. Orloven kan tidligst påbegyndes seks uger inden den i attesten anførte forventede fødselsdato og slutter tidligst 14 uger efter nedkomsten. I tilfælde af flerfødsel, for tidlig fødsel eller fødsel af et handicappet barn er orloven på 24 uger. I denne bestemmelse forstås ved for tidlig fødsel en fødsel, der finder sted inden udgangen af den 34. svangerskabsuge.
   2.   Når der i henhold til den udstationeredes arbejdsgivers nationale lovgivning er fastsat en længere barselsorlov, kan udstationeringen suspenderes i den periode, der går ud over den barselsorlov, der tildeles af generalsekretariatet. Hvis det er i generalsekretariatets interesse, forlænges udstationeringen i så fald med en periode svarende til suspensionen.
   3.   En udstationeret national ekspert kan alternativt anmode om en suspension af udstationeringen, som omfatter hele barselsorloven. Hvis det er i generalsekretariatets interesse, forlænges udstationeringen i så fald med en periode svarende til suspensionen.
   Artikel 14
   Forvaltning og kontrol
   Generalsekretariatets administration er ansvarlig for forvaltning og kontrol af ferie og orlov. Det generaldirektorat eller den afdeling, den udstationerede nationale ekspert er tilknyttet, har ansvaret for kontrol af arbejdstid og fravær.
   KAPITEL III
   GODTGØRELSER OG UDGIFTER
   Artikel 15
   Godtgørelser
   1.   En udstationeret national ekspert har under udstationeringen ret til dagpenge. Hvis afstanden mellem hjemstedet og udstationeringsstedet er 150 km eller derunder, er dagpengene på 29,44 EUR. Hvis afstanden er over 150 km, er dagpengene på 117,74 EUR.
   2.   Hvis en udstationeret national ekspert hverken har fået betalt sine flytteudgifter af generalsekretariatet eller af sin arbejdsgiver, udbetales en ekstra månedlig godtgørelse i henhold til nedenstående tabel:

               Afstand mellem hjemsted og udstationeringssted (i km)

               Beløb i EUR

               0-150

               0

               > 150

               75,68

               > 300

               134,54

               > 500

               218,65

               > 800

               353,20

               > 1 300

               555,03

               > 2 000

               664,37

         Denne godtgørelse udbetales i slutningen af hver måned. Den udbetales indtil udgangen af den måned, hvor den udstationerede nationale ekspert i givet fald er flyttet i henhold til artikel 19, stk. 1.
   3.   Denne godtgørelse udbetales for perioder med tjenesterejse, årlig ferie, barselsorlov, særlig tjenestefrihed og fridage, som er godkendt af generalsekretariatet.
   4.   Ved udstationeringens start får en udstationeret national ekspert udbetalt et forskudsbeløb svarende til dagpenge for de første 75 dage i form af et engangsbeløb, og der udbetales ikke dagpenge i denne periode. Hvis udstationeringen afsluttes inden udløbet af de 75 dage, er den udstationerede nationale ekspert forpligtet til at tilbagebetale et beløb, der svarer til den resterende del af denne periode.
   5.   Ved den brevveksling, der er omhandlet i artikel 1, stk. 5, underrettes generalsekretariatet om enhver udbetaling svarende til den i stk. 1, 2, 7 og 8 omhandlede udbetaling, som den udstationerede nationale ekspert modtager. Disse udbetalinger fratrækkes de tilsvarende godtgørelser, der udbetales af generalsekretariatet.
   6.   Dagpenge og den månedlige godtgørelse tilpasses hvert år uden tilbagevirkende kraft på grundlag af tilpasningen af EU-tjenestemændenes grundløn i Bruxelles og Luxembourg.
   7.   For udstationerede nationale eksperter, der gør tjeneste ved et af generalsekretariatets forbindelseskontorer eller ethvert andet sted, hvor Unionen handler inden for rammerne af en afgørelse vedtaget af Rådet, kan de i stk. 1 og 2 omhandlede dagpenge ved begrundet afgørelse, truffet af generaldirektøren for personale og administration, erstattes af et boligtilskud, når særlige omstændigheder med hensyn til boligudgifter på udstationeringsstedet berettiger hertil.
   8.   Der kan ved begrundet afgørelse, truffet af generaldirektøren for personale og administration, udbetales en særlig godtgørelse, der fastsættes afhængigt af udstationeringsstedet, hvis dette befinder sig uden for EU, for at tage hensyn til leveomkostninger eller særlig vanskelige leveforhold. Denne godtgørelse udbetales månedligt og fastsættes til mellem 10 og 15 % af grundlønnen for en tjenestemand i lønklasse AD 6 eller AST 4, løntrin 1, afhængigt af hvilken ansættelsesgruppe den pågældende er ansat i.
   Artikel 16
   Supplerende fast godtgørelse
   1.   Hvis en udstationeret national eksperts hjemsted er beliggende over 150 km fra udstationeringsstedet, får vedkommende i givet fald udbetalt en supplerende fast godtgørelse, der svarer til forskellen mellem den bruttoårsløn, der udbetales af arbejdsgiveren (uden familietillæg), plus de dagpenge, der i givet fald udbetales af generalsekretariatet i medfør af artikel 15, og den grundløn, der udbetales til en tjenestemand i lønklasse AD 6 eller AST 4, løntrin 1, afhængigt af hvilken ansættelsesgruppe den pågældende er ansat i.
   2.   Denne godtgørelse tilpasses årligt uden tilbagevirkende kraft på grundlag af tilpasningen af EU-tjenestemændenes grundløn.
   Artikel 17
   Rekrutteringssted, udstationeringssted, hjemsted og tilbagesendelsessted
   1.   I disse ansættelsesvilkår betragtes som

               —

               rekrutteringssted, det sted, hvor den udstationerede nationale ekspert arbejdede for sin arbejdsgiver umiddelbart inden udstationeringen

               —

               udstationeringssted, det sted, hvor den tjenestegren eller det kontor i generalsekretariatet, den udstationerede nationale ekspert er tilknyttet, er beliggende, eller det sted, hvor den pågældende arbejder inden for rammerne af en afgørelse truffet af Rådet

               —

               hjemsted, det sted, hvor den pågældendes arbejdsgiver har sit hovedsæde

               —

               tilbagesendelsessted, det sted, hvor den udstationerede nationale ekspert skal udøve sin hovedbeskæftigelse efter afslutningen af udstationeringen.

         2.   Hvis rekrutteringsstedet eller tilbagesendelsesstedet befinder sig uden for Den Europæiske Unions område eller i en anden medlemsstat end den, hvor den udstationerede nationale eksperts arbejdsgiver har sit hovedsæde, eller hvis den pågældende ikke udøver nogen erhvervsmæssig aktivitet efter afslutningen af udstationeringen, anses hjemstedet, afhængig af tilfældet, for at være enten rekrutteringsstedet eller tilbagesendelsesstedet.
   Rekrutteringsstedet, udstationeringsstedet eller udstationeringsstederne samt hjemstedet fastlægges i den brevveksling, der er omhandlet i artikel 1, stk. 5. Tilbagesendelsesstedet fastsættes på grundlag af en erklæring fra den udstationerede nationale eksperts arbejdsgiver.
   3.   Forhold i forbindelse med arbejde, der udføres af en udstationeret national ekspert for en anden medlemsstat end den, hvor udstationeringsstedet er beliggende, eller for en international organisation, tages ikke i betragtning ved anvendelsen af denne artikel.
   Artikel 18
   Rejseomkostninger
   1.   En udstationeret national ekspert, hvis rekrutteringssted ligger over 150 km fra udstationeringsstedet, har ret til godtgørelse af sine rejseudgifter:

               a)

               for sit eget vedkommende

               b)

               for ægtefællen og forsørgelsesberettigede børn, forudsat at disse personer bor sammen med den udstationerede ekspert, og at flytningen godtgøres af generalsekretariatet.

         2.   Medmindre rejsen foregår med fly, er det godtgjorte beløb et engangsbeløb og begrænset til billetprisen for en togrejse på anden klasse uden tillæg. Dette gælder ligeledes ved rejse i bil. Hvis den normale jernbanerejse er på over 500 km, eller hvis den normale rejserute omfatter rejse over hav, kan rejse med fly godtgøres op til den reelle pris for en lavprisbillet (PEX eller APEX) ved fremlæggelse af billetter og boardingpas.
   3.   En udstationeret national ekspert har ved udløbet af udstationeringen ret til at få godtgjort rejseomkostningerne for sig selv og i givet fald for de personer, der er nævnt i stk. 1, litra b), med ovennævnte begrænsninger. Der kan ikke godtgøres et beløb, der er højere end det, den udstationerede nationale ekspert ville have ret til ved hjemrejse til rekrutteringsstedet.
   4.   Hvis en udstationeret national ekspert er flyttet fra sit rekrutteringssted til sit udstationeringssted, har vedkommende hvert år ret til et fast beløb svarende til prisen på en returrejse fra udstationeringsstedet til hjemstedet for sig selv, sin ægtefælle og forsørgelsesberettigede børn på grundlag af de gældende betingelser i generalsekretariatet.
   Artikel 19
   Flytteudgifter
   1.   En udstationeret national ekspert kan flytte sit bohave og sine personlige ejendele fra rekrutteringsstedet til udstationeringsstedet på generalsekretariatets regning efter at have indhentet forhåndstilladelse fra dette og i henhold til generalsekretariatets gældende bestemmelser for godtgørelse af flytteudgifter, hvis følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               Den første udstationering skal være på to år.

               b)

               Den udstationerede nationale eksperts rekrutteringssted skal være beliggende mindst 100 km fra udstationeringsstedet.

               c)

               Flytningen skal foregå senest seks måneder efter, at udstationeringen er startet.

               d)

               Der skal anmodes om tilladelse hertil mindst to måneder inden datoen for flytningen.

               e)

               Flytteudgifterne godtgøres ikke af arbejdsgiveren.

               f)

               Den udstationerede nationale ekspert skal indsende de originale tilbud, regninger og kvitteringer til generalsekretariatet samt en attest fra sin arbejdsgiver, hvori det bekræftes, at denne ikke betaler flytningen.

         2.   Medmindre andet følger af stk. 3, har en udstationeret national ekspert, hvis flytningen til udstationeringsstedet er blevet godtgjort af generalsekretariatet, efter afslutningen af udstationeringen, og efter have indhentet forhåndstilladelse, ret til at få godtgjort sine flytteudgifter fra udstationeringsstedet til tilbagesendelsesstedet i henhold til generalsekretariatets på dette tidspunkt gældende bestemmelser for godtgørelse af flytteomkostninger, jf. dog betingelserne i stk. 1, litra d) og e), på følgende vilkår:

               a)

               Flytningen må ikke finde sted før seks måneder inden afslutningen af udstationeringen.

               b)

               Flytningen skal have fundet sted inden for seks måneder efter afslutningen af udstationeringen.

               c)

               De flytteudgifter, som generalsekretariatet godtgør til flytningen ved afslutningen af udstationeringen, må ikke overstige de flytteudgifter, som den pågældende ville have haft ret til, hvis han vendte tilbage til rekrutteringsstedet.

               d)

               De originale tilbud og regningen skal indsendes til generalsekretariatet sammen med en attest fra den udstationerede nationale eksperts arbejdsgiver om, at denne ikke dækker alle eller en del af flytteudgifterne.

         3.   En udstationeret national ekspert, hvis udstationering er afsluttet på egen anmodning eller på arbejdsgiverens anmodning inden to år fra starten af udstationeringen, har ikke ret til godtgørelse af flytteudgifter ved afslutningen af udstationeringen.
   Artikel 20
   Tjenesterejser og udgifter i forbindelse med tjenesterejser
   1.   En udstationeret national ekspert kan sendes på tjenesterejse, jf. dog artikel 4.
   2.   Udgifter i forbindelse med tjenesterejser godtgøres i henhold til generalsekretariatets gældende bestemmelser.
   Artikel 21
   Uddannelse
   En udstationeret national ekspert har ret til at deltage i de uddannelseskurser, der afholdes af generalsekretariatet, hvis det er i generalsekretariatets interesse. Der tages hensyn til den udstationerede nationale eksperts rimelige interesse, navnlig med henblik på det fremtidige karriereforløb efter udstationeringen, når der træffes beslutning om, hvorvidt den pågældende kan deltage i uddannelseskurser.
   Artikel 22
   Administrative bestemmelser
   1.   Den udstationerede nationale ekspert henvender sig den første dag af sin udstationering til det ansvarlige kontor i Generaldirektoratet for Personale og Administration for at opfylde de nødvendige administrative formaliteter. Den pågældende starter enten den 1. eller den 16. i måneden.
   2.   Nationale eksperter, der gør tjeneste i et af generalsekretariatets forbindelseskontorer, henvender sig til generalsekretariatets ansvarlige kontor på udstationeringsstedet.
   3.   Godtgørelser og udgifter udbetales i euro af den kompetente tjenestegren i generalsekretariatet og overføres til en bankkonto, der er åbnet i en bank i Bruxelles. For nationale eksperter, der ikke er udstationeret i Bruxelles, kan godtgørelser og udgifter udbetales i euro og overføres til en bankkonto, der er åbnet i en bank i Bruxelles eller på den pågældendes hjemsted. Boligtilskud kan udbetales i en anden valuta og overføres til en bankkonto, der er åbnet i en bank på udstationeringsstedet.
   KAPITEL IV
   OMKOSTNINGSFRIE NATIONALE EKSPERTER, DER ER KORTVARIGT UDSTATIONERET
   Artikel 23
   Omkostningsfrie nationale eksperter, der er kortvarigt udstationeret
   1.   I denne afgørelse forstås der ved en omkostningsfri national ekspert, der er kortvarigt udstationeret, en højt specialiseret national ekspert, der udstationeres i en periode på højst tre måneder for at løse meget specifikke opgaver. Denne udstationering medfører ikke, at Rådet skal udbetale nogen godtgørelser eller dække nogen udgifter, bortset fra i givet fald dem, der er omhandlet i artikel 28 og med forbehold af anden aftale mellem generalsekretariatet og den administration, der kortvarigt udstationerer den omkostningsfrie nationale ekspert.
   2.   En omkostningsfri national ekspert, der er kortvarigt udstationeret, må kun udstationeres i ganske særlige tilfælde efter tilladelse fra vicegeneralsekretæren. Omkostningsfrie nationale eksperter, der er kortvarigt udstationeret, må kun løse opgaver, som det ville være vanskeligt for generalsekretariatet selv at få løst inden for en kort frist. Dette gælder for:

               —

               undersøgelsesmissioner

               —

               planlægning og evaluering af specifikke krisestyringsoperationer

               —

               deltagelse i specifikke krisestyringsøvelser.

         3.   Ansættelsesvilkårene i artikel 1-14 og artikel 20-22 finder også anvendelse på omkostningsfrie nationale eksperter, der er kortvarigt udstationeret, jf. dog artikel 23-28.
   4.   Med forbehold af artikel 5 skal omkostningsfrie nationale eksperter, der er kortvarigt udstationeret, altid udvise en adfærd, der afspejler det forhold, at de er udstationeret i Rådet, og som altid er tilpasset den anseelse, der er forbundet med deres funktion.
   Artikel 24
   Udstationeringens varighed
   1.   Den periode, der er anført i artikel 23, stk. 1, kan forlænges én gang med en periode på højst tre måneder.
   2.   En omkostningsfri national ekspert, der har været kortvarigt udstationeret i generalsekretariatet, kan udstationeres igen i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse og altid under overholdelse af følgende betingelser:

               —

               der skal være gået mindst et år mellem afslutningen på den foregående udstationeringsperiode og en ny udstationering, hvis den omkostningsfrie nationale ekspert udstationeres efter ordningen i dette kapitel

               —

               der skal være gået mindst tre år mellem afslutningen på den foregående udstationeringsperiode og en ny udstationering, hvis den omkostningsfrie nationale ekspert udstationeres efter ordningen i artikel 1.

         3.   I ganske særlige tilfælde kan den periode, der er nævnt i stk. 2, første led, forkortes efter afgørelse truffet af vicegeneralsekretæren.
   Artikel 25
   Anvendelsesområde
   1.   I den brevveksling, der er omhandlet i artikel 1, stk. 5, nævnes den person, der er ansvarlig i det generaldirektorat eller direktorat, den enhed, mission eller øvelse, som den omkostningsfrie nationale ekspert skal kortvarigt udstationeres i, og der gives en detaljeret beskrivelse af de opgaver, den pågældende skal løse.
   2.   Den omkostningsfrie nationale ekspert, der er kortvarigt udstationeret, modtager instrukser vedrørende de konkrete opgaver, den pågældende skal løse, fra den ansvarlige, der er omhandlet i stk. 1.
   Artikel 26
   Forsikring
   Med forbehold af artikel 28 og uanset artikel 9, stk. 2, omfattes den omkostningsfrie nationale ekspert, der er kortvarigt udstationeret, ikke af generalsekretariatets ulykkesforsikring.
   Artikel 27
   Arbejdsvilkår
   1.   Uanset artikel 10, stk. 1, skal den omkostningsfrie nationale ekspert, der er kortvarigt udstationeret, overholde de gældende arbejdstidsbestemmelser på udstationeringsstedet. Disse bestemmelser kan af tjenstlige grunde ændres af den person, der er ansvarlig i det generaldirektorat eller direktorat, den enhed, mission eller øvelse, som den omkostningsfrie nationale ekspert er kortvarigt udstationeret i.
   2.   Uanset artikel 10, stk. 2, andet punktum, arbejder den omkostningsfrie nationale ekspert, der er kortvarigt udstationeret, udelukkende på fuld tid i udstationeringsperioden.
   3.   Artikel 10, stk. 4, finder ikke anvendelse på omkostningsfrie nationale eksperter, der er kortvarigt udstationeret.
   4.   Den person, der er omhandlet i artikel 25, stk. 2, er ansvarlig for forvaltning og kontrol af tilstedeværelse og ferie for så vidt angår den omkostningsfrie nationale ekspert, der er kortvarigt udstationeret.
   5.   Artikel 12, stk. 3, 4 og 7 finder ikke anvendelse på omkostningsfrie nationale eksperter, der er kortvarigt udstationeret. Efter begrundet anmodning kan der dog indrømmes særlig tjenestefrihed ved beslutning truffet af generaldirektøren for den tjenestegren, som den pågældende er tilknyttet. Denne særlige tjenestefrihed må ikke overstige tre dage i hele udstationeringsperioden. Inden ovennævnte ansvarlige indrømmer tjenestefriheden, skal generaldirektøren for personale og administration høres.
   Artikel 28
   Tjenesterejser
   1.   Hvis den omkostningsfrie nationale ekspert, der er kortvarigt udstationeret, deltager i tjenesterejser uden for udstationeringsstedet, udbetales der en godtgørelse efter gældende regler for godtgørelse af tjenesterejser for tjenestemænd, medmindre der er aftalt en anden ordning mellem generalsekretariatet og den administration, der kortvarigt udstationerer den omkostningsfrie nationale ekspert.
   2.   Hvis generalsekretariatet inden for rammerne af en tjenesterejse tegner en særlig højrisikoforsikring for tjenestemænd, udvides denne til også at dække de omkostningsfrie nationale eksperter, der er kortvarigt udstationeret, og som deltager i samme tjenesterejse.
   3.   Omkostningsfrie nationale eksperter, der er kortvarigt udstationeret, og som deltager i en tjenesterejse uden for EU's område, er underlagt generalsekretariatets gældende sikkerhedsordninger i forbindelse med tjenesterejser.
   KAPITEL V
   ANVENDELSE AF ANSÆTTELSESVILKÅRENE PÅ UDSTATIONEREDE NATIONALE MILITÆREKSPERTER
   Artikel 29
   Ansættelsesvilkår for udstationerede militæreksperter
   Med forbehold af artikel 30-42 gælder ansættelsesvilkårene i de foregående kapitler ligeledes for militæreksperter, der er udstationeret i generalsekretariatet for at deltage i Den Europæiske Unions Militærstab, jf. Rådets afgørelse 2001/80/FUSP af 22. januar 2001 om oprettelse af Den Europæiske Unions Militærstab (2).
   Artikel 30
   Betingelser
   Udstationerede militæreksperter skal under udstationeringen være i lønnet tjeneste ved en af de væbnede styrker i en medlemsstat. De skal være statsborgere i en medlemsstat.
   Artikel 31
   Ansættelse
   Uanset artikel 1, stk. 3, andet punktum, fastsætter generalsekretæren/den højtstående repræsentant de nærmere ansættelsesvilkår for de udstationerede militæreksperter.
   Artikel 32
   Brevveksling
   Ved anvendelsen af artikel 1, stk. 5, finder brevvekslingen sted mellem generalsekretæren/den højtstående repræsentant og den pågældende medlemsstats faste repræsentation. Det skal også fremgå af denne brevveksling, hvilke eventuelle begrænsninger der er med hensyn til den udstationerede nationale eksperts deltagelse i missioner.
   Artikel 33
   Udstationeringens varighed
   1.   Uanset artikel 2, stk. 1, skal udstationeringen være på mellem seks måneder og tre år og kan forlænges en eller flere gange. Den samlede periode må dog ikke være på over fire år.
   2.   Uanset artikel 2, stk. 4, litra b), skal der bortset fra helt undtagelsesvis være gået mindst tre år mellem afslutningen på den foregående udstationering og en ny udstationering, hvis forholdene berettiger til det, og efter aftale med generalsekretæren/den højtstående repræsentant.
   Artikel 34
   Arbejdsopgaver
   Uanset artikel 4, stk. 1, varetager de udstationerede militæreksperter med referat til generalsekretæren/den højtstående repræsentant den mission samt udfører de opgaver og de funktioner, der er pålagt dem i henhold til bilaget til afgørelse 2001/80/FUSP.
   Artikel 35
   Forpligtelser udadtil
   Uanset artikel 4, stk. 2, andet afsnit, kan de udstationerede militæreksperter ikke forpligte generalsekretariatet udadtil, medmindre der er udstedt et særligt mandat til dem under generalsekretærens/den højtstående repræsentants myndighed.
   Artikel 36
   Sikkerhedsgodkendelse
   Uanset artikel 4, stk. 5, skal det relevante niveau for den udstationerede militæreksperts sikkerhedsgodkendelse, som ikke må være mindre end SECRET, anføres i den i artikel 1, stk. 5, omhandlede brevveksling.
   Artikel 37
   Erhvervserfaring
   Uanset artikel 6, stk. 1, kan der ved generalsekretariatet udstationeres militærpersoner med rådgivende eller sagsbehandlende funktioner, når disse godtgør, at de er i besiddelse af et højt kompetenceniveau inden for de opgaver, der skal udføres.
   Artikel 38
   Suspension og afslutning af udstationeringen
   1.   Generalsekretæren/den højtstående repræsentant giver tilladelse til anvendelsen af artikel 7, stk. 1, på udstationerede militærpersoner
   2.   Uanset artikel 8, stk. 2, kan en udstationering afsluttes uden varsel, hvis det er i generalsekretariatets eller vedkommende udstationerede militærpersons nationale myndigheds interesse eller af andre behørigt begrundede årsager.
   Artikel 39
   Grov tilsidesættelse af pligter
   1.   En udstationering kan afsluttes uden varsel, hvis den udstationerede militærekspert forsætligt eller af uagtsomhed groft har tilsidesat sine pligter. Uanset artikel 8, stk. 2, litra c), træffes afgørelsen af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, idet den pågældende forinden skal have lejlighed til at forsvare sig. Inden generalsekretæren/den højtstående repræsentant træffer sin afgørelse, underretter han den faste repræsentant for den medlemsstat, hvor den udstationerede militærekspert er statsborger. Efter at en sådan afgørelse er truffet, udbetales godtgørelserne i artikel 18 og 19 ikke.
   Inden den i første afsnit nævnte afgørelse træffes, kan den udstationerede militærekspert efter at have haft lejlighed til at forsvare sig, suspenderes, såfremt generalsekretæren/den højtstående repræsentant anfører, at der er tale om grov forsømmelse. De i artikel 15 og 16 omhandlede godtgørelser udbetales ikke, så længe suspensionen, som højst kan være på tre måneder, varer.
   2.   Generalsekretæren/den højtstående repræsentant underretter de nationale myndigheder om enhver krænkelse, som den udstationerede militærekspert måtte have begået af de vilkår eller de bestemmelser, som er fastlagt eller omhandlet i denne afgørelse.
   3.   Den udstationerede militærperson er fortsat underlagt de nationale disciplinære regler i sit hjemland.
   Artikel 40
   Arbejdstid
   Artikel 10, stk. 2, andet punktum, finder ikke anvendelse på en udstationeret militærperson.
   Artikel 41
   Særlig tjenestefrihed
   Uanset artikel 12, stk. 4, kan generalsekretariatet indrømme en yderligere, ulønnet orlov med henblik på uddannelse hos arbejdsgiveren og efter behørig begrundet anmodning fra denne.
   Artikel 42
   Godtgørelser
   Uanset artikel 15, stk. 1, og artikel 16 kan det i den i artikel 1, stk. 5, omhandlede brevveksling bestemmes, at de i disse artikler fastsatte godtgørelser ikke udbetales.
   KAPITEL VI
   AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
   Artikel 43
   Ophævelse
   Rådets afgørelse 2003/479/EF ophæves. Afgørelsen finder imidlertid fortsat anvendelse på alle udstationeringer, der er i kraft på tidspunktet for nærværende afgørelses ikrafttræden, jf. dog artikel 44.
   Artikel 44
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes på enhver ny udstationering eller forlængelse af en sådan fra den første dag i måneden efter dens ikrafttræden.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 5. december 2007.

            På Rådets vegne

         J. VIEIRA DA SILVA

            Formand

      (1)  EUT L 160 af 28.6.2003, s. 72. Senest ændret ved afgørelse 2007/456/EF (EUT L 173 af 3.7.2007, s. 27).

      (2)  EFT L 27 af 30.1.2001, s. 7. Ændret ved afgørelse 2005/395/FUSP (EUT L 132 af 26.5.2005, s. 17).


title: 2010/203/: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 25. marts 2010 om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning

text:
               8.4.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/16

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 25. marts 2010
   om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning
   (2010/203/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 28,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2), særlig artikel 12, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (Globaliseringsfonden) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til afskedigede arbejdstagere, som er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, og at hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               Anvendelsesområdet for Globaliseringsfonden blev udvidet for ansøgninger indgivet fra den 1. maj 2009, så det kom til at omfatte støtte til arbejdstagere, der bliver afskediget som følge af den internationale finansielle og økonomiske krise.

               (3)

               Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende fonden inden for et årligt loft på 500 mio. EUR.

               (4)

               Litauen indgav den 23. september 2009 en ansøgning om anvendelse af Globaliseringsfonden på grundlag af afskedigelser i møbelindustrien og supplerede den med yderligere oplysninger modtaget den 16. oktober 2009. Ansøgningen opfylder kravene til fastsættelse af støttebeløbets størrelse, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1927/2006, og Kommissionen foreslår derfor, at der ydes 662 088 EUR i støtte.

               (5)

               Der bør derfor som følge af Litauens ansøgning ydes støtte fra Globaliseringsfonden —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I forbindelse med Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 662 088 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. marts 2010.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         D. LÓPEZ GARRIDO

            Formand

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1.


title: 80/1328/EKSF: Afgørelse, truffet af repræsentanterne for regeringerne for Det europæiske Kul- og Stålfællesskabs medlemsstater, forsamlet i Rådet, og af Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, af 16. december 1980 om ordningen for indførsel i Grækenland af varer, der har oprindelse i Algeriet, Israel, Marokko, Portugal, Syrien, Tunesien og Tyrkiet, og som henhører under dette Fællesskab

text:
Nr. L 382 /96                              De Europæiske Fællesskabers Tidende                                31 . 12 . 80
                                                               II
                                    (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                       RÅD OG KOMMISSION
             AFGØRELSE, TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET
             EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I
                   RÅDET, OG AF KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER
                                                   af 16 . december 1980
             om ordningen for indførsel i Grækenland af varer, der har oprindelse i Algeriet, Israel,
              Marokko, Portugal, Syrien, Tunesien og Tyrkiet, og som henhører under dette fællesskab
                                                      ( 80/1328 /EKSF)
             REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆL
             LESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, SAMT REPRÆSENTANTEN FOR
             GRÆKENLAND OG KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
             under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske Kul- og Stålfællesskab, og
             ud fra følgende betragtninger:
             Der er endnu ikke vedtaget protokoller til aftalerne mellem, på den ene side, Det europæiske
             Kul- og Stålfællesskabs medlemsstater og dette fællesskab og, på den anden side, Algeriet,
             Israel, Marokko, Portugal, Syrien, Tunesien og Tyrkiet, om de overgangsforanstaltninger og
             tilpasninger, der er nødvendige som følge af Grækenlands tiltrædelse, og der bør derfor træf
             fes foranstaltninger til at afhjælpe denne situation straks fra tiltrædelsen; indførsel i Græ
             kenland af varer, der henhører under EKSF-traktaten, og som har oprindelse i de nævnte
             lande, der er kontraherende parter, bør derfor, indtil disse protokoller foreligger, omfattes af
             bestemmelserne for indførsel i Grækenland af varer med oprindelse i tredjelande —
             TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
                                                          Artikel 1
            Fra den 1 . januar 1981 omfattes indførsel i Grækenland af varer, der henhører under EKSF
             traktaten, og som har oprindelse i Algeriet, Israel, Marokko, Portugal, Syrien, Tunesien og
            Tyrkiet, af bestemmelserne for indførsel af varer med oprindelse i tredjelande på de vilkår,
             der er fastsat i tiltrædelsesakten af 1979, særlig artikel 32.
                                                           Artikel 2
             Medlemsstaterne og Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til gennemførel
             sen af denne afgørelse.
             Udfærdiget i Bruxelles, den 16 . december 1980 .
                                                                                Colette FLESCH
                                                                                Formand


               29.8.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 285/164

         P7_TA(2014)0145
   Henstilling til afgørelse — forlængelse af anvendelsen af artikel 147 i Parlamentets forretningsorden indtil udløbet af den ottende valgperiode
   Europa-Parlamentets afgørelse af 26. februar 2014 om forlængelse af gyldigheden af artikel 147 i Parlamentets forretningsorden indtil udgangen af den 8. valgperiode (2014/2585(RSO))
   (2017/C 285/26)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til artikel 342 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (1), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 (2),

               —

               der henviser til adfærdskodeksen vedrørende flersprogethed vedtaget af Præsidiet den 17. november 2008,

               —

               der henviser til sin afgørelse af 11. marts 2009, hvorved gyldigheden af artikel 147 blev forlænget til udgangen af indeværende valgperiode (3), og til de efterfølgende afgørelser truffet af Præsidiet om at forlænge den periode, hvor bestemmelserne i artikel 146 kan fraviges, til udgangen af indeværende valgperiode,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 146 og 147,

               A.

               der henviser til forretningsordenens artikel 146, hvoraf det fremgår, at alle Parlamentets dokumenter skal være affattet på de officielle sprog, og at alle medlemmer har ret til at tale i Parlamentet på det officielle sprog, de ønsker, med tolkning til de øvrige officielle sprog;

               B.

               der henviser til forretningsordenens artikel 147, hvoraf det fremgår, at bestemmelserne i artikel 146 kan fraviges indtil udgangen af den 7. valgperiode, for så vidt der ikke er et tilstrækkeligt antal tolke eller oversættere til rådighed for et officielt sprog trods passende forholdsregler; der henviser til, at Præsidiet for hvert officielt sprog, for hvilket det findes nødvendigt at fravige bestemmelserne, efter forslag fra generalsekretæren skal konstatere, om betingelserne er opfyldt, og tage sin afgørelse op til fornyet overvejelse hvert halve år;

               C.

               der henviser til, at der med Rådets forordning (EF) nr. 920/2005 (4) indførtes midlertidige (fornyelige) undtagelsesforanstaltninger for irsk i en periode på fem år indtil begyndelsen af 2017;

               D.

               der henviser til, at der hvad angår irsk og maltesisk trods alle passende forholdsregler ikke forventes at være kapacitet til at sikre fuld tolkning til og fra disse sprog fra begyndelsen af den 8. valgperiode; der henviser til, at der for visse andre sprogs vedkommende ganske vist vil være tilstrækkelig kapacitet til at dække behovene i forbindelse med Parlamentets sædvanlige virksomhed, men at der muligvis ikke vil være et tilstrækkeligt antal tolke til fuldt ud at kunne dække alle de ekstra behov, der forventes at opstå, når de pågældende medlemsstater varetager rådsformandskabet i den 8. valgperiode;

               E.

               der henviser til, at antallet af kvalificerede oversættere og juristlingvister trods ihærdige og vedvarende bestræbelser fra institutionernes side og betydelige fremskridt stadig forventes at være så begrænset, hvad angår irsk, at der ikke inden for en overskuelig fremtid kan sikres den fulde dækning af dette sprog, som er foreskrevet i forretningsordenens artikel 146; der henviser til, at den del af den gældende EU-ret, der er blevet vedtaget før 1. januar 2007, i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 920/2005 ikke skal oversættes til irsk; der henviser til, at det på nuværende tidspunkt i medfør af undtagelsesbestemmelserne i førnævnte forordning kun er de af Kommissionens forslag til forordning, som vedtages af Europa-Parlamentet og Rådet i fællesskab, der fremsættes på irsk, og at Parlamentets tjenestegrene, så længe situationen ikke ændrer sig, ikke vil være i stand til at udarbejde irsksprogede udgaver af andre typer retsakter;

               F.

               der henviser til, at det på trods af den stadig større kapacitet på kroatisk efter Kroatiens tiltrædelse til Unionen den 1. juli 2013 nok ikke vil være muligt at sikre fuld dækning af dette sprog fra begyndelsen af den 8. valgperiode;

               G.

               der henviser til, at det i forretningsordenens artikel 147, stk. 4, er fastsat, at Parlamentet efter begrundet henstilling fra Præsidiet ved udløbet af valgperioden kan vedtage at forlænge denne artikels gyldighed;

               H.

               der henviser til, at Præsidiet i lyset af ovenstående har henstillet, at gyldigheden af artikel 147 forlænges indtil udgangen af den 8. valgperiode;

               1.

               vedtager at forlænge gyldigheden af artikel 147 i Parlamentets forretningsorden indtil udløbet af den 8. valgperiode;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen til orientering.

      (1)  EFT 17 af 6.10.1958, s. 385.

      (2)  EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1.

      (3)  EUT C 87 E af 1.4.2010, s. 186.

      (4)  Rådets forordning (EF) nr. 920/2005 af 13. juni 2005 om ændring af forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område, og af forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der skal gælde for Det Europæiske Atomenergifællesskab på det sproglige område, og om indførelse af midlertidige undtagelsesforanstaltninger fra disse forordninger (EUT L 156 af 18.6.2005, s. 3), som forlænget ved Rådets forordning (EU) nr. 1257/2010 (EUT L 343 af 29.12.2010, s. 5).