title: 2012/594/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2012 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Eurojust for regnskabsåret 2010

text:
               17.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 286/267

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2012
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Eurojust for regnskabsåret 2010
   (2012/594/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Eurojust for regnskabsåret 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Eurojust for regnskabsåret 2010, med Eurojusts svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 21. februar 2012 (06083/2012 — C7-0051/2012),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets afgørelse 2002/187/RIA af 28. februar 2002 om oprettelse af Eurojust for at styrke bekæmpelsen af grov kriminalitet (3), særlig artikel 36,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0128/2012),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Eurojust decharge for gennemførelsen af Eurojusts budget for regnskabsåret 2010;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Eurojust, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Formand

         Martin SCHULZ

            Generalsekretær

         Klaus WELLE

      (1)  EUT C 366 af 15.12.2011, s. 140.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EFT L 63 af 6.3.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
   BILAG

      EUROPA-PARLAMENTETS HENSTILLINGER GENNEM DE SENESTE ÅR

               Eurojust

               2006

               2007

               2008

               2009

               Præstation

               Ikke relevant

               Manglende indikatorer, fraværet af målinger af brugernes tilfredshed og manglende koordination mellem budgettet og arbejdsprogrammet gør det vanskeligt at vurdere Eurojusts program

               Opfordring til agenturet om at informere dechargemyndigheden om de centrale resultatindikatorer og deres forbindelser til agenturets mål, budget og arbejdsprogram

               Fremførte bevillinger

               Princippet om budgettets etårighed og princippet om specificering er ikke blevet overholdt: budgetforvaltningen viste et højt antal bevillingsoverførsler mellem budgetposter, og i mange tilfælde var den tilhørende dokumentation utilstrækkelig

               Princippet om budgettets etårighed blev ikke overholdt: mange fremførte bevillinger og svagheder i programmeringen og overvågningen (budget: 18 900 000 EUR, bevillinger: 18 000 000 EUR, fremførsler: 5 200 000 EUR)

                           —

                           Princippet om budgettets etårighed blev ikke overholdt: niveauet af bevillinger, der blev fremført fra det foregående år og derefter bortfaldt (1 000 000 EUR eller 25% af de fremførte bevillinger), var højt

                           —

                           Opfordring til Kommissionen om at holde Eurojusts kontantbeholdning så lav som mulig → Eurojust har til stadighed en høj kontantbeholdning (december 2008: 4 612 878,47 EUR)

                           —

                           Revisionsretten har ingen bemærkninger til niveauet af fremførte og bortfaldne bevillinger i 2009

                           —

                           Opfordring til agenturet om at underrette dechargemyndigheden om de foranstaltninger, der er truffet for at undgå fremførsler af bevillinger, hvilket har været et tilbagevende spørgsmål i forbindelse med tidligere dechargeprocedurer

               Udbudsprocedurer

               Mangler i forbindelse med udbudsprocedurerne

               Mangler i forbindelse med udbudsprocedurerne som i de foregående år (dvs. at agenturet forlængede gældende kontrakter på en måde, der var i strid med reglerne)

               Mangler i forbindelse med udbudsprocedurer som i de foregående tre år: i forbindelse med de fleste udbud blev der ikke foretaget en forudgående vurdering af markedsværdien, inden udbuddet blev iværksat; svagheder i overvågningen af kontrakter og programmeringen af udbud → Opfordring til agenturet om at informere dechargemyndigheden om foranstaltninger til afhjælpning af denne situation

               Bifalder, at Eurojust har iværksat foranstaltninger med henblik på at vurdere markedsværdien af relevante produkter/tjenester forud for indledningen af en udbudsprocedure; mener, at dette initiativ udgør en vigtig praksis, som bør følges af andre agenturer; glæder sig desuden over Eurojusts årlige indkøbsplan for 2009, som i høj grad har hjulpet Eurojusts enheder og tjenester i forbindelse med forvaltningen af deres udbud; mener, at disse initiativer forbedrer den anvisningsberettigedes vejledning og kontrol

               Menneskelige ressourcer

               Ikke relevant

                           —

                           Svagheder i ansættelsesprocedurerne

                           —

                           Reduktion af antallet af ledige stillinger fra 34% ved udgangen af 2007 til 25% ved udgangen af 2008

                           —

                           Mangler i ansættelsesprocedurerne.

                           —

                           Mangler i planlægningen og gennemførelsen af ansættelsesprocedurer: 26% af stillingerne er stadig ledige

                           —

                           Eurojust har ikke overholdt princippet om specificering

                           —

                           Opfordring til Eurojust om at informere dechargemyndigheden om sin nye ansættelsesprocedure

                           —

                           Revisionsretten konstaterer svagheder i planlægningen og gennemførelsen af ansættelsesprocedurerne (24% af stillingerne er stadig ledige)

                           —

                           Opfordring til Eurojust til at udarbejde en omfattende ansættelseshandlingsplan med henblik på væsentligt at reducere antallet af ledige stillinger og til at underrette dechargemyndigheden herom

                           —

                           Opfordring til agenturet til at reducere antallet af midlertidigt ansatte til det af IAS anbefalede antal

                           —

                           Bekymring over, at Revisionsretten fandt, at 3 ud af 6 stillinger på mellemlederniveau i agenturet var besat på midlertidig basis af et medlem af personalet som »fungerende kontorchef«

               Intern revision

               Ikke relevant

               Ikke relevant

               Opfordring til agenturet til at gennemføre alle 26 henstillinger fra IAS, opfordrer derfor Eurojust til straks at implementere følgende henstillinger vedrørende forvaltningen af de menneskelige ressourcer: at forberede en snarlig besættelse af de ledige stillinger, omorganisere personaleafdelingen, nedbringe antallet af midlertidigt ansatte, styrke ansættelsesproceduren, vedtage gennemførelsesbestemmelser vedrørende karriereforløb, sikre, at udvælgelseskomitéens medlemmer er uafhængige og sikre en korrekt gennemførelse af udbudsprocedurer

               Opfordring til agenturet til at informere dechargemyndigheden om årsagerne til forsinkelser i forbindelse med efterkommelse af de anbefalinger, som IAS fremsatte den 31. december 2008, og til straks at træffe foranstaltninger til at forbedre ansættelsesproceduren, nedbringe antallet af midlertidigt ansatte, omstrukturere personaleafdelingen (HR), udarbejde en HR-forvaltningsplan, styrke overvågningen af HR-aktiviteter og gennemgå indholdet af registret over undtagelser

          ---documentbreak---

               17.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 286/268

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 10. maj 2012
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Eurojust for regnskabsåret 2010
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Eurojust for regnskabsåret 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Eurojust for regnskabsåret 2010, med Eurojusts svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 21. februar 2012 (06083/2012 — C7-0051/2012),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets afgørelse 2002/187/RIA af 28. februar 2002 om oprettelse af Eurojust for at styrke bekæmpelsen af grov kriminalitet (3), særlig artikel 36,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0128/2012),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at Eurojusts årsregnskab for regnskabsåret 2010 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Parlamentet den 10. maj 2011 meddelte decharge til Eurojusts administrerende direktør for gennemførelsen af Eurojusts budget for regnskabsåret 2009 (5) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.:

                           —

                           opfordrede agenturet til at underrette dechargemyndigheden om de foranstaltninger, der var truffet for at undgå bevillingsfremførsler

                           —

                           udtrykte bekymring over, at Revisionsretten igen havde konstateret svagheder i planlægningen og gennemførelsen af ansættelsesprocedurerne, og navnlig bemærkede, at procentdelen af ledige stillinger stadig var for høj (24 %) om end lavere end i 2008 (26 %) og i 2007 (33 %)

                           —

                           opfordrede agenturet til straks at træffe foranstaltninger for at forbedre ansættelsesproceduren, nedbringe antallet af midlertidigt ansatte, omstrukturere personale- (HR-) enheden, udarbejde en HR-forvaltningsplan, styrke overvågningen af HR-aktiviteter og gennemgå indholdet af registret over undtagelser,

               C.

               der henviser til, at agenturets budget for regnskabsåret 2010 var på 32 300 000 EUR, hvilket er en stigning på 14,5 % i forhold til regnskabsåret 2009,

               D.

               der henviser til, at Unionens bidrag til agenturets budget for 2010 var på 30 163 220 EUR sammenlignet med 24 799 400 EUR i 2009 (6), hvilket svarer til en stigning på 21,62 %,

      Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

               1.

               noterer sig på baggrund af den årlige aktivitetsrapport, at agenturet i 2010 gennemførte 97,8 % af sine forpligtelsesbevillinger fra driftsbudgettet; noterer sig navnlig, at det gennemførte budget i forhold til 2009 steg med:

                           —

                           18,6 % under afsnit 1 (personaleudgifter)

                           —

                           6 % under afsnit 2 (administration)

                           —

                           34 % under afsnit 3 (aktionsudgifter);

               2.

               erkender, at agenturet fik tildelt 2 159 000 EUR fra Kommissionen til deltagelse i strafferetlige programmer (fælles efterforskningshold), og at det modtog 95 % af dette beløb i 2010;

      Bevillingsoverførsler og -fremførsler

               3.

               konstaterer på baggrund af den årlige aktivitetsrapport, at der blev foretaget seks budgetoverførsler i 2010;

               4.

               konstaterer på baggrund af den årlige aktivitetsrapport, at antallet af automatiske fremførsler af forpligtelsesbevillinger (tilskud ikke medregnet) steg fra 16 % i 2009 til 20 % i 2010 til et samlet beløb på 6 100 000 EUR i 2010;

               5.

               opfordrer agenturet til at underrette dechargemyndigheden om de foranstaltninger, der er truffet for at undgå bevillingsfremførsler; er især bekymret over omfanget af fremførsler under afsnit III, der beløb sig til 38 % af budgettet for afsnit III, og understreger, at Revisionsretten har fremhævet dette problem i adskillige år;

               6.

               beklager den store andel af aktionsudgifter, der blev fremført til 2011; noterer sig agenturets svar om, at dette hovedsageligt skyldtes projektet »Organisational Structural Review« (Gennemgang af organisationsstrukturen), en ny it-infrastruktur samt udgifter i forbindelse med databehandling; glæder sig over de foranstaltninger, som agenturet vil træffe i 2012, navnlig indførelsen af specifikke indkøbsplaner for hver enkelt enhed; opfordrer agenturet til omgående at gennemføre disse foranstaltninger; glæder sig over tilsagnet om, at nødvendige tilladelser og forpligtelser i forbindelse med indkøb vil blive bevilget så tidligt på året som muligt, og opfordrer agenturet til at overholde dette tilsagn;

      Udbudsprocedurer

               7.

               konstaterer på baggrund af den årlige aktivitetsrapport, at ni offentlige udbud, syv udbud efter forhandling, tre interinstitutionelle udbud og et fælles udbud sammen med en international organisation blev gennemført i 2010 og førte til undertegnelse af 29 nye kontrakter;

               8.

               noterer sig Revisionsrettens bemærkninger om, at vurderingsudvalget i et enkelt tilfælde undlod at anvende den vægtning, som var angivet i udbudsbetingelserne; opfordrer derfor agenturet til at undgå lignende fejl i fremtiden og sikre overholdelse af de kvalitetsstandarder, der anvendes i udbudsprocedurer;

      Register over undtagelser

               9.

               konstaterer på baggrund af bemærkningerne i den årlige aktivitetsrapport, at der i 2010 blev optaget seks nye undtagelsesafgørelser i registeret over undtagelser, hvoraf de fire vedrørte budget-, finansierings- og udbudsspørgsmål og to vedrørte HR-anliggender;

               10.

               noterer sig navnlig, at de fire undtagelser vedrørende budget-, finansierings- og udbudsspørgsmål knyttede sig til henholdsvis:

                           —

                           uddelegering af retten til at foretage overførsler efter artikel 23, stk. 1, i finansforordningen for Eurojust

                           —

                           artikel 75 i finansforordningen for Eurojust og tildeling af et tilskud fra Eurojust (Det Europæiske Retlige Netværk), og at undtagelsen udløb den 31. december 2010

                           —

                           forlængelse af en kontrakt, som skulle have været afsluttet, og at denne situation blev bragt til ophør den 27. december 2010 med undertegnelsen af en ny kontrakt efter gennemførelsen af en udbudsprocedure

                           —

                           forhøjelsen af det øremærkede beløb fra en beslutning af 2008 om tildeling (i 2008);

                     opfordrer agenturet til at underrette dechargemyndigheden om situationen vedrørende de to undtagelser, som stadig var gældende i slutningen af 2010;

               11.

               noterer sig med hensyn til HR-anliggender, at de to undtagelser vedrørte:

                           —

                           forlængelse af udnævnelsen af en ansat, således at den pågældende midlertidigt fortsatte i stillingen som kontorchef

                           —

                           midlertidig overførsel af en ansat i tjenestens interesse i henhold til artikel 7 i personalevedtægten;

                     tager agenturets erklæring om, at de to situationer blev bragt til ophør den 15. oktober 2010, til efterretning;

      Menneskelige ressourcer (HR)

               12.

               udtrykker bekymring over, at Revisionsretten igen har konstateret svagheder i gennemførelsen af ansættelsesprocedurerne; bemærker navnlig, at procentdelen af ledige stillinger stadig er høj (13 %) om end lavere end i 2009 (24 %), i 2008 (26 %) og i 2007 (33 %); opfordrer derfor Eurojust til at udarbejde en samlet ansættelseshandlingsplan med henblik på væsentligt at reducere antallet af ledige stillinger og til at underrette dechargemyndigheden herom;

               13.

               noterer sig Revisionsrettens bemærkning om, at selv om der ikke kan ansættes personer fra reservelister, som er udløbet, blev der i 2010 ansat en tjenestemand fra en reserveliste, som var udløbet i januar 2009, og hvis forlængelse ikke var blevet godkendt; opfordrer agenturet til at sikre behørig dokumentation af alle afgørelser om ansættelse for at undgå en lignende situation i fremtiden;

               14.

               beklager denne omstændighed og opfordrer agenturet til nøje at overvåge gyldigheden af alle ansættelsesreservelister for at undgå sådanne fejl i fremtiden; glæder sig over agenturets svar, nemlig, at der kun ville blive ansat kandidater fra en reserveliste efter en forudgående individuel vurdering af den enkelte ansættelses hensigtsmæssighed;

               15.

               opfordrer agenturet til at afholde sig fra ovennævnte praksis og overholde ansættelsesbestemmelserne;

               16.

               beklager, at bedømmelsesudvalget undlod at anvende den vægtning, som var angivet i udbudsbetingelserne; glæder sig over agenturets oplysninger om, at der er truffet foranstaltninger, der omfatter forelæggelse for den administrerende direktør af komplet dokumentation for en indholdsmæssig og kommerciel vurdering af hvert enkelt indkøb, inden der tildeles nogen kontrakter; glæder sig over agenturets tilsagn om en retfærdig, gennemsigtig og korrekt indkøbspolitik, der skal bidrage til agenturets finansielle troværdighed, og opfordrer agenturet til at træffe foranstaltninger til fuldt ud at indfri dette tilsagn;

      Resultater

      Gennemgang af den organisatoriske struktur

               17.

               noterer sig på baggrund af den årlige aktivitetsrapport, at gennemgangen af den organisatoriske struktur, som blev påbegyndt i 2009, fortsatte i 2010, og at der blev udarbejdet forslag til en flerårig plan for personalepolitik 2012-2014 og til stillingsfortegnelser for 2011 og 2012; noterer sig ligeledes, at en konsulentvirksomhed i slutningen af 2010 fremlagde en detaljeret plan for gennemførelsesfasen, som blev drøftet og godkendt af kollegiet;

      Regnskabsaflæggelse og -analyse

               18.

               noterer sig bemærkningen i agenturets årlige aktivitetsrapport om, at dets afdeling for budget, finansiering og udbud indførte en forbedret metode til regnskabsaflæggelse og -analyse på enhedsplan; er klar over, at kontorcheferne nu modtager fuldstændige oplysninger om deres udgifter og forpligtelser for hver budgetpost, og at disse oplysninger udstedes på måneds- og kvartalsbasis og sammenholdes med det indeværende og foregående års budget for hver måned og kumulativt;

               19.

               er af den overbevisning, at en konsekvent gennemførelse af denne metode bør føre til bedre budget- og finansstyring; opfordrer agenturet til at underrette dechargemyndigheden om de konkrete resultater af gennemførelsen af denne metode;

      Den administrerende direktørs ansvar

               20.

               minder om, at den administrerende direktør er ansvarlig over for dechargemyndigheden for så vidt angår gennemførelsen af budgettet med hensyn til indtægter og udgifter og for at etablere en organisatorisk struktur samt interne forvaltnings- og kontrolsystemer og procedurer, som sikrer, at der udarbejdes et endeligt årsregnskab uden væsentlig fejlinformation, og at de transaktioner, der ligger til grund for det, er lovlige og formelt rigtige;

               21.

               noterer sig dog Revisionsrettens bemærkning om, at den administrerende direktør i praksis ikke er ansvarlig for hovedparten af de daglige ledelsesbeslutninger, da de træffes af agenturets kollegium på grundlag af de relevante bestemmelser i afgørelsen om oprettelse (2002/187/RIA); opfordrer agenturet til så hurtigt som muligt at tage fat på og gennemgå dette problem; understreger, at den påtænkte nye forordning om Eurojust, i tilfælde af at der fortsat er uklarheder, bør behandle denne strukturelle mangelfuldhed;

               22.

               noterer sig på baggrund af agenturets erklæring, at kollegiet ikke har mulighed for at omdefinere rollerne og ansvarsområderne for henholdsvis den administrerende direktør og kollegiet, så overlapning undgås, men at der er truffet foranstaltninger med henblik på at sikre, at den administrerende direktør kan handle i overensstemmelse med sine forpligtelser;

      Årligt arbejdsprogram

               23.

               understreger betydningen af at sammenkoble indikatorerne med agenturets mål, budget og årlige arbejdsprogram, så interessenterne kan vurdere agenturets præstationer; opfordrer derfor indtrængende agenturet til at informere dechargemyndigheden om, hvilke nøgleindikatorer agenturet fastlægger, samt deres forbindelser med målene, budgettet og arbejdsprogrammet;

               24.

               mener, at agenturets interne processer, som støtter fastsættelsen af dets årlige arbejdsprogram, har betydelig indvirkning på pålideligheden af den information, som agenturet giver til sine interessenter og til dechargemyndigheden; opfordrer derfor agenturet til at sikre konsekvent planlægning og passende procedurer og retningslinjer samt til at sørge for tilstrækkelig dokumentation til støtte for det årlige arbejdsprogram med henblik på at give information om alle de aktiviteter, som skal gennemføres, og hvilke ressourcer der planlægges anvendt på de enkelte aktiviteter;

               25.

               er bekymret over, at placeringen af ansvaret for at forberede og vedtage det årlige arbejdsprogram ikke fremgår af afgørelsen om oprettelse 2002/187/RIA; er af den opfattelse, at dette kan føre til forvirring og mangel på ejerskab for forberedelsen og vedtagelsen af det årlige arbejdsprogram; opfordrer derfor agenturet til hurtigst muligt at rette op på denne mangel og informere dechargemyndigheden om de iværksatte foranstaltninger i den henseende;

               26.

               opfordrer indtrængende agenturet til at træffe foranstaltninger for at sikre, at der ikke kan rejses tvivl om retsgrundlaget for gennemførelsen af dets budget, og at dets årlige arbejdsprogram er fuldstændigt og indeholder al den nødvendige information (f.eks. om aktiviteter, som agenturet har gennemført, og om de ressourcer, som planlægges anvendt til de enkelte aktiviteter);

               27.

               opfordrer desuden agenturet til at udarbejde en flerårig it-strategi både med hensyn til drift og support;

      Intern revision

               28.

               erkender, at 12 »meget vigtige« henstillinger fra Den Interne Revisionstjeneste (IAS) stadig ikke er blevet imødekommet, herunder to, som agenturet har indberettet som værende gennemført, og opfordrer IAS til at redegøre for den aktuelle gennemførelsesgrad;

               29.

               noterer sig, at gennemførelsen er forsinket ud over den frist, som agenturet fastsatte i sin oprindelige handlingsplan, for otte »meget vigtige« henstillinger; noterer sig, at forsinkelsen er på over 12 måneder for så vidt angår seks af disse henstillinger, som vedrører:

                           —

                           gennemgang af indholdet af registeret over undtagelser og korrigerende indgreb

                           —

                           udarbejdelse af en HR-forvaltningsplan

                           —

                           styrkelse af overvågningen af HR-aktiviteter

                           —

                           nedbringelse af antallet af midlertidigt ansatte

                           —

                           omstrukturering af HR-enheden

                           —

                           implementering af et integreret it-værktøj vedrørende HR;

               30.

               opfordrer indtrængende agenturet til på en passende måde at imødekomme henstillingerne fra IAS og underrette dechargemyndigheden om, hvilke foranstaltninger der træffes i den henseende;

               31.

               henleder opmærksomheden på sine henstillinger fra tidligere dechargebetænkninger, som fremgår af bilaget til denne beslutning;

               32.

               henviser med hensyn til de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 10. maj 2012 (7) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

      (1)  EUT C 366 af 15.12.2011, s. 140.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EFT L 63 af 6.3.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (5)  EUT L 250 af 27.9.2011, s. 215.

      (6)  EUT L 64 af 12.3.2010, s. 1052.

      (7)  Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0164 (Se side 388 i denne EUT).


title: 2010/126/FUSP: Rådets afgørelse 2010/126/FUSP af 1. marts 2010 om ændring af fælles holdning 2009/138/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia

text:
               2.3.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 51/18

         RÅDETS AFGØRELSE 2010/126/FUSP
   af 1. marts 2010
   om ændring af fælles holdning 2009/138/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 10. december 2002 fælles holdning 2002/960/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia (1) i forlængelse af FN's Sikkerhedsråds resolutioner (UNSCR) 733 (1992), 1356 (2001) og 1425 (2002) om en våbenembargo mod Somalia.

               (2)

               Rådet vedtog den 16. februar 2009 fælles holdning 2009/138/FUSP (2) til gennemførelse af UNSCR 1844 (2008), der indførte restriktive foranstaltninger over for dem, der forsøger at hindre eller blokere en fredelig politisk proces, eller som truer Somalias føderale overgangsinstitutioner eller Den Afrikanske Unions mission i Somalia (AMISOM) med magtanvendelse, eller hvis aktiviteter undergraver stabiliteten i Somalia eller i regionen.

               (3)

               FN's Sikkerhedsråd vedtog den 23. december 2009 resolution 1907 (2009), hvori det opfordrer samtlige stater til i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten at inspicere al fragt, der transporteres til og fra Somalia, på deres område, herunder i søhavne og lufthavne, hvis den pågældende stat har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere i henhold til den generelle og fuldstændige embargo mod alle leverancer af våben til Somalia, der er fastlagt i medfør af punkt 5 i UNSCR 733 (1992) og udbygget og ændret i efterfølgende resolutioner.

               (4)

               Fælles holdning 2009/138/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed.

               (5)

               Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I fælles holdning 2009/138/FUSP foretages følgende ændringer:
   Følgende artikel indsættes:

      »Artikel 3a
      1.   Medlemsstaterne inspicerer i overensstemmelse med deres nationale myndigheder, deres nationale lovgivning og folkeretten al fragt, der transporteres til og fra Somalia, på deres område, herunder i deres søhavne og lufthavne, hvis de har oplysninger, der giver rimelig grund til at antage, at fragten indeholder produkter, som det i henhold artikel 3 er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere.
      2.   Luftfartøjer og skibe, der transporterer fragt til og fra Somalia, skal inden ankomst eller afgang afgive supplerende oplysninger om alle varer, der føres ind i eller ud af en medlemsstat.
      3.   Ved fund af produkter, som det i henhold til artikel 3 er forbudt at levere, sælge, overføre eller eksportere, beslaglægger og bortskaffer medlemsstaterne disse (ved destruktion eller ubrugeliggørelse).«.

   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. marts 2010.

            På Rådets vegne

         D. LÓPEZ GARRIDO

            Formand

      (1)  EUT L 334 af 11.12.2002, s. 1.

      (2)  EUT L 46 af 17.2.2009, s. 73.


Avis juridique important

|

32002D0611

2002/611/EF: Kommissionens afgørelse af 12. juli 2002 om godtagelse af et tilsagn afgivet i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende import af sulfanilsyre med oprindelse i Indien

EF-Tidende nr. L 196 af 25/07/2002 s. 0036 - 0037

Kommissionens afgørelseaf 12. juli 2002om godtagelse af et tilsagn afgivet i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende import af sulfanilsyre med oprindelse i Indien(2002/611/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(2), særlig artikel 8,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(3), særlig artikel 13,efter høring af det rådgivende udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. PROCEDURE(1) Ved forordning (EF) nr. 573/2002(4) indførte Kommissionen en midlertidig udligningstold på importen af sulfanilsyre med oprindelse i Indien. Samme dag indførte Kommissionen også ved forordning (EF) nr. 575/2002(5) en midlertidig antidumpingtold på import af samme vare med oprindelse i Indien og Folkerepublikken Kina.(2) Efter vedtagelsen af de midlertidige udligningsforanstaltninger fortsatte Kommissionen med sin undersøgelse af subsidiering, skade og Fællesskabets interesser. De endelige resultater og konklusioner af denne undersøgelse er anført i Rådets forordning (EF) nr. 1338/2002 af 22. juli 2002(6) om indførelse af en endelig udligningstold og endelig opkrævning af den midlertidige udligningstold på importen af sulfanilsyre med oprindelse i Indien.(3) Tilsvarende efter vedtagelsen af de midlertidige antidumpingforanstaltninger fortsatte Kommissionen med sin undersøgelse af dumping, skade og Fællesskabets interesser. De endelige resultater og konklusioner af denne undersøgelse er anført i Rådets forordning (EF) nr. 1339/2002 af 22. juli 2002 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige antidumpingtold på importen af sulfanilsyre med oprindelse i Indien og Folkerepublikken Kina(7).(4) Undersøgelserne bekræftede både de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende skadelig subsidiering i forbindelse med import med oprindelse i Inden og de foreløbige undersøgelsesresultater vedrørende skadelig dumping i forbindelse med import med oprindelse i Inden og Folkerepublikken Kina.B. TILSAGN(5) Efter vedtagelsen af midlertidige antidumping- og udligningsforanstaltninger afgav den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent i Indien ("selskabet") et pristilsagn i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96 ("antidumpinggrundforordningen") og artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2026/97 ("antisubsidiegrundforordningen"). Selskabet indvilgede derved i at sælge den pågældende vare til eller over en pris, der ville fjerne de skadelige virkninger af subsidiering og dumping.(6) Selskabet vil også give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om dets eksport til Fællesskabet, således at Kommissionen kan overvåge tilsagnet effektivt. Den eksporterende producent har desuden en sådan salgsstruktur, at Kommissionen finder, at risikoen for omgåelse af tilsagnet er begrænset.(7) Tilsagnet anses derfor for at kunne godtages, og det pågældende selskab er blevet underrettet om de væsentlige kendsgerninger, overvejelser og forpligtelser, der ligger til grund for godtagelsen.(8) For yderligere at gøre det muligt effektivt at overvåge, om tilsagnet overholdes, når der fremlægges en anmodning om overgang til fri omsætning i henhold til tilsagnet for de relevante toldmyndigheder, er fritagelsen for tolden betinget af, at der fremlægges en handelsfaktura, som indeholder de oplysninger, der er anført i bilaget til forordning (EF) nr. 1338/2002 og forordning (EF) nr. 1339/2002. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den pågældende vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal udligningstolden og antidumpingtolden i stedet for betales med den relevante sats for at sikre en effektiv anvendelse af tilsagnet.(9) Det skal bemærkes, at hvis tilsagnet brydes, trækkes tilbage eller formodes brudt, kan der indføres udligningstold og antidumpingtold, jf. henholdsvis artikel 13, stk. 9 og 10, i antisubsidiegrundforordningen og artikel 8, stk. 9 og 10, i antidumpinggrundforordningen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Det tilsagn, der er afgivet af nedennævnte producent i forbindelse med antisubsidieproceduren vedrørende importen af sulfanilsyre med oprindelse i Indien og i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af samme vare med oprindelse i Indien og Folkerepublikken Kina, godtages herved.>TABELPOSITION>Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2002.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.(2) EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2.(3) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.(4) EFT L 87 af 4.4.2002, s. 5.(5) EFT L 87 af 4.4.2002, s. 28.(6) Se side 1 i denne Tidende.(7) Se side 11 i denne Tidende.


title: 2014/784/EU: Rådets afgørelse af 7. november 2014 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (budgetpost 02 03 01 og 12 02 01)

text:
               13.11.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 328/41

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 7. november 2014
   om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (budgetpost 02 03 01 og 12 02 01)

      (2014/784/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994.

               (2)

               I henhold til EØS-aftalens artikel 98 kan Det Blandede EØS-Udvalg træffe afgørelse om at ændre bl.a. protokol 31 til EØS-aftalen.

               (3)

               Protokol 31 til EØS-aftalen indeholder bestemmelser og ordninger vedrørende samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder.

               (4)

               Det er hensigtsmæssigt at fortsætte samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter om aktioner, der finansieres over Unionens almindelige budget, vedrørende »Det indre markeds funktion og udvikling, navnlig med hensyn til forhåndsmeddelelser, certificering og indbyrdes tilnærmelse mellem sektorer« og »Gennemførelse og udvikling af det indre marked«.

               (5)

               Det er hensigtsmæssigt, at i overensstemmelse med artikel 1, stk. 8, i protokol 32 til EØS-aftalen bør parternes samarbejde fortsætte efter den 31. december 2013, uanset hvornår Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet som bilag til nærværende afgørelse, vedtages, eller hvorvidt opfyldelsen af eventuelle forfatningsmæssige krav i forbindelse med Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse først meddeles efter den 10. juli 2014.

               (6)

               Enheder, der er etableret i et EFTA-land, bør være berettiget til at deltage i aktiviteter, som starter før ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet som bilag til nærværende afgørelse. De afholdte omkostninger for sådanne aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2014, kan betragtes som støtteberettigede på samme vilkår, som gælder for omkostninger afholdt af enheder, der er etableret i EU-medlemsstaterne, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse træder i kraft inden afslutningen af den pågældende aktion.

               (7)

               Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde efter den 31. december 2013.

               (8)

               Unionens holdning i Det Blandede EØS-Udvalg bør baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-udvalg til den foreslåede ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2014.

            På Rådets vegne

         P. C. PADOAN

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

      UDKAST
      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …/2014
      af
      om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Samarbejdet om EU-aktioner, der finansieres over Unionens almindelige budget, vedrørende det indre markeds gennemførelse, funktionsmåde og udvikling, bør fortsættes mellem EØS-aftalens kontraherende parter.

                  (2)

                  Det er hensigtsmæssigt, at dette samarbejde fortsætter efter den 31. december 2013, uanset hvornår denne afgørelse vedtages, eller hvorvidt opfyldelsen af eventuelle forfatningsmæssige krav i forbindelse med denne afgørelse først meddeles efter den 10. juli 2014.

                  (3)

                  Enheder, der er etableret i et EFTA-land, bør være berettiget til at deltage i aktiviteter, som starter før ikrafttrædelsen af denne afgørelse. De afholdte omkostninger for sådanne aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2014, betragtes som støtteberettiget på samme vilkår, som gælder for omkostninger afholdt af enheder, der er etableret i EU-medlemsstaterne, forudsat af, at denne afgørelse træder i kraft inden afslutningen af den pågældende aktion.

                  (4)

                  Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres, så dette udvidede samarbejde kan fortsætte efter den 31. december 2013 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Artikel 7 i protokol 31 til EØS-aftalen ændres således:

                  1.

                  Følgende stykke tilføjes efter stk. 8:
                  »9.   EFTA-staterne deltager fra den 1. januar 2014 i EU-aktioner vedrørende følgende budgetpost i Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2014:

                              —

                                 Budgetpost 02.03.01: »Det indre markeds funktion og udvikling, navnlig med hensyn til forhåndsmeddelelser, certificering og indbyrdes tilnærmelse mellem sektorer«

                              —

                                 Budgetpost 12.02.01: »Gennemførelse og udvikling af det indre marked«.

                        De afholdte omkostninger for aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2014, betragtes som støtteberettiget fra begyndelsen af aktionen i henhold til den pågældende støtteaftale eller støtteafgørelse, forudsat af, at Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. …/2014 af … træder i kraft inden afslutningen af aktionen.«

                  2.

                  I stk. 3 og 4 ændres »stk. 5, 6, 7 og 8« til »stk. 5-9«.

            Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft dagen efter, at den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (1).
      Den anvendes fra den 1. januar 2014.
      Artikel 3
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i Bruxelles, den

               På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer for

               Det Blandede EØS-Udvalg

         (1)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]


Avis juridique important

|

32002D0931

2002/931/EF: Rådets afgørelse af 22. oktober 2002 om indgåelse af en tillægsprotokol om handelsordningen for visse fisk og fiskerivarer, til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side

EF-Tidende nr. L 324 af 29/11/2002 s. 0059 - 0060

Rådets afgørelseaf 22. oktober 2002om indgåelse af en tillægsprotokol om handelsordningen for visse fisk og fiskerivarer, til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side(2002/931/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Det er ønskeligt at supplere Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side(1) med en tillægsprotokol med bestemmelser om præferencevilkårene for indførsel i Fællesskabet af visse fisk og fiskerivarer med oprindelse i Den Tjekkiske Republik og indførsel i Den Tjekkiske Republik af visse fisk og fiskerivarer med oprindelse i Fællesskabet.(2) Med henblik herpå bør der knyttes en ny protokol om handelsordningen for visse fisk og fiskerivarer til nævnte Europaaftale.(3) Aftalen i form af en protokol bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Tillægsprotokollen om handelsordningen for visse fisk og fiskerivarer til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side, godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs vegne.Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 21. Fra datoen for denne protokols ikrafttræden anvendes det toldkontingent for levende ørreder (løbenummer 09.5261) og det toldkontingent for levende karper (løbenummer 09.5263), der er nævnt i Rådets forordning (EF) nr. 965/97(2), ikke længere for varer med oprindelse i Den Tjekkiske Republik.2. På datoen for denne protokols ikrafttræden åbnes der under løbenummer 09.5263 et toldkontingent for tre årlige kontingentperioder for levende karper henhørende under KN-kode 0301 93 00 til en toldsats på 0 %. I den første kontingentperiode fra denne protokols ikrafttræden indtil 31. december 2002 er kontingentmængden 2840 tons, i den anden kontingentperiode fra 1. januar til 31. december 2003 er kontingentmængden 4500 tons og i den tredje kontingentperiode fra 1. januar til 31. december 2004 er kontingentmængden 5000 tons. Dette kontingent forvaltes af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 308a, 308b og 308c i forordning (EØF) nr. 2454/93(3).Artikel 3Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne protokollen med bindende virkning for Fællesskabet.Udfærdiget i Luxembourg, den 22. oktober 2002.På Rådets vegneP. S. MøllerFormand(1) EFT L 360 af 31.12.1994, s. 2.(2) EFT L 141 af 31.5.1997, s. 1.(3) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 993/2001 (EFT L 141 af 28.5.2001, s. 1).


title: Afgørelse EUPM/1/2008 truffet af Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité den 24. oktober 2008 om udnævnelse af missionschefen/politichefen for Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina

text:
               7.11.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 298/30

      AFGØRELSE EUPM/1/2008 TRUFFET AF DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ

   den 24. oktober 2008
   om udnævnelse af missionschefen/politichefen for Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina
   (2008/835/FUSP)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 25, stk. 3,
   under henvisning til fælles aktion 2007/749/FUSP af 19. november 2007 om Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina (BiH) (1), særlig artikel 10, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I medfør af artikel 10, stk. 1, i fælles aktion 2007/749/FUSP er Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) bemyndiget til, i overensstemmelse med traktatens artikel 25, at træffe de relevante afgørelser, herunder afgørelsen om at udnævne en missionschef/politichef.

               (2)

               Generalsekretæren/den højtstående repræsentant har indstillet Stefan FELLER til missionschef for EUPM —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Stefan FELLER udnævnes til missionschef/politichef for Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina fra den 1. november 2008.
   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Den finder anvendelse indtil den 31. december 2009.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. oktober 2008.

            På vegne af Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité

         C. ROGER

            Formand

      (1)  EUT L 303 af 21.11.2007, s. 40.


Avis juridique important

|

32002D1000

2002/1000/EF: Rådets afgørelse af 16. december 2002 om undertegnelse på Fællesskabets vegne og om midlertidig anvendelse af den aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Cambodja om handel med tekstilvarer, der paraferedes den 18. oktober 2002 i Phnom Penh

EF-Tidende nr. L 349 af 24/12/2002 s. 0066 - 0066

Rådets afgørelseaf 16. december 2002om undertegnelse på Fællesskabets vegne og om midlertidig anvendelse af den aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Cambodja om handel med tekstilvarer, der paraferedes den 18. oktober 2002 i Phnom Penh(2002/1000/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med den første sætning i artikel 300, stk. 2, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionen har på Det Europæiske Fællesskabs vegne ført forhandlinger om en aftale om handel med tekstilvarer med Kongeriget Cambodja.(2) Aftalen blev paraferet den 18. oktober 2002.(3) Aftalen bør anvendes midlertidigt fra den 1. januar 2003 i afventning af gennemførelsen af de relevante procedurer for dens formelle indgåelse under forudsætning af gensidighed.(4) Aftalen bør undertegnes på Fællesskabets vegne under forudsætning af indgåelse på et senere tidspunkt -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Undertegnelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Cambodja om handel med tekstilvarer godkendes herved på vegne af Fællesskabet med forbehold af Rådets afgørelse om indgåelse af aftalen.Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet bemyndiges hermed til at udpege de personer, der på Det Europæiske Fællesskabs vegne har beføjelse til at undertegne aftalen.Artikel 3Under forudsætning af gensidighed anvendes den i artikel 1 omhandlede aftale midlertidigt fra den 1. januar 2003, og indtil procedurerne for dens indgåelse er gennemført.Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2002.På Rådets vegneM. Fischer BoelFormand


title: 2005/622/EF: Kommissionens afgørelse af 5. august 2005 om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland

text:
               27.8.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 223/42

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 5. august 2005
   om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland
   (2005/622/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (i det følgende benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 8 og 9,
   efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   A.   PROCEDURE

               (1)

               Den 28. maj 2004 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende
                   (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland og om indledning af en interimsundersøgelse af antidumpingtolden på importen af visse kornorienterede elektriske plader af bredde 500 mm og derover med oprindelse i Rusland.

               (2)

               I betragtning af behovet for yderligere at analysere visse aspekter af undersøgelsen og også på grund af forbindelsen med den ovennævnte interimsundersøgelse blev det besluttet at fortsætte undersøgelsen uden at indføre midlertidige foranstaltninger.

               (3)

               Kommissionen fortsatte derfor efterfølgende undersøgelsen af dumping, skade og Fællesskabets interesser, og de endelige resultater og konklusioner af denne undersøgelse er angivet i Rådets forordning (EF) nr. 1371/2005 (3) om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland (»den endelige forordning«).

               (4)

               Undersøgelsen bekræftede den foreløbige konklusion om, at der forekom skadevoldende dumping i forbindelse med importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og USA.

         B.   TILSAGN

               (5)

               Efter meddelelsen om de endelige undersøgelsesresultater tilbød en samarbejdsvillig eksporterende producent i Rusland (Novolipetsk Iron & Steel Corporation) og en samarbejdsvillig eksporterende producent i USA (AK Steel Corporation) at afgive pristilsagn i henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 1. I deres tilsagn har de pågældende eksporterende producenter tilbudt at sælge den pågældende vare til eller over priser, der afhjælper de skadevoldende virkninger af dumpingen.

               (6)

               Selskaberne vil også give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om deres eksport til Fællesskabet, således at Kommissionen kan overvåge tilsagnene effektivt. Selskaberne har desuden en sådan salgsstruktur, at Kommissionen finder, at risikoen for omgåelse af tilsagnet er begrænset.

               (7)

               I betragtning af dette finder Kommissionen, at tilsagnet kan godtages.

               (8)

               For at Kommissionen effektivt kan overvåge, om selskaberne overholder deres tilsagn, når der fremlægges en anmodning om overgang til fri omsætning i henhold til tilsagnet for de relevante toldmyndigheder, er fritagelsen fra tolden betinget af, at der fremlægges en handelsfaktura, der som minimum indeholder de oplysninger, der er anført i bilag til forordning (EF) nr. 1371/2005. Disse oplysninger er også nødvendige, for at toldmyndighederne med en tilstrækkelig grad af nøjagtighed kan afgøre, om forsendelserne svarer til handelsdokumenterne. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal antidumpingtolden betales med den relevante sats.

               (9)

               Hvis tilsagnet brydes, trækkes tilbage eller formodes brudt, kan der indføres antidumpingtold, jf. artikel 8, stk. 9 og 10, i grundforordningen —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE
   Artikel 1
   De tilsagn, der er afgivet af nedenstående producenter i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af kornorienterede fladvalsede produkter af silicium-elektrisk stål med oprindelse i USA og Rusland godtages.

               Land

               Selskab

               TARIC- tillægskode

               Rusland

               Fremstillet og solgt af Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK) - 2, Metallurgov sq., Lipetsk —
               eller
               Fremstillet af Novolipetsk Iron & Steel Corporation (NLMK) - 2, Metallurgov sq., Lipetsk — og solgt af Stinol AG - Lugano, Schweiz, til den første uafhængige kunde i Fællesskabet, der handler som importør

               A674

               USA

               Fremstillet af AK Steel Corporation - 703, Curtis Street, Middletown, Ohio —
               eller
               Fremstillet af AK Steel Corporation - 703, Curtis Street, Middletown, Ohio — og solgt af AK Steel BV — Oosterhout, Nederlandene, til den første uafhængige kunde i Fællesskabet, der handler som importør.

               A673

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 5. august 2005.

            På Kommissionens vegne

         Peter MANDELSON

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12).

      (2)  EUT C 144 af 28.5.2004, s. 2.

      (3)  Se side 1 i denne EUT.


title: 2014/788/EU: Rådets afgørelse af 7. november 2014 om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (Copernicusprogrammet)

text:
               13.11.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 328/56

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 7. november 2014
   om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (Copernicusprogrammet)

      (2014/788/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 189, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994.

               (2)

               I henhold til EØS-aftalens artikel 98 kan Det Blandede EØS-Udvalg træffe afgørelse om at ændre bl.a. protokol 31 til EØS-aftalen.

               (3)

               Protokol 31 til EØS-aftalen indeholder bestemmelser og ordninger vedrørende samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder.

               (4)

               Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 377/2014 (3).

               (5)

               Det er hensigtsmæssigt, at EFTA-staternes deltagelse i aktiviteterne som følge af forordning (EU) nr. 377/2014 begynder fra den 1. januar 2014, selv om Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, som er knyttet til nærværende afgørelse, først vedtages eller opfyldelsen af eventuelle forfatningsmæssige krav i forbindelse med Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse først meddeles efter den 10. juli 2014.

               (6)

               Enheder, der er etableret i et EFTA-land, bør være berettiget til at deltage i aktiviteter, som starter før ikrafttræden af Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, som er knyttet til nærværende afgørelse. De afholdte omkostninger for sådanne aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2014, kan betragtes som støtteberettigede på samme vilkår som for omkostninger afholdt af enheder, der er etableret i EU-medlemsstaterne, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse træder i kraft inden afslutningen af den pågældende aktion.

               (7)

               Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (8)

               Unionens holdning i Det Blandede EØS-Udvalg bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i Det Blandede EØS-Udvalg til den foreslåede ændring af protokol 31 til EØS aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2014.

            På Rådets vegne

         P. C. PADOAN

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 377/2014 af 3. april 2014 om oprettelse af Copernicusprogrammet og om ophævelse af forordning (EU) nr. 911/2010 (EUT L 122 af 24.4.2014, s. 44).

      UDKAST
      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …/2014
      af
      om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem de kontraherende parter i EØS-aftalen til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 377/2014 af 3. april 2014 om oprettelse af Copernicusprogrammet og om ophævelse af forordning (EU) nr. 911/2010 (1).

                  (2)

                  Det er hensigtsmæssigt, at EFTA-staternes deltagelse i aktiviteterne som følge af forordning (EU) nr. 377/2014 begynder fra den 1. januar 2014, selv om denne afgørelse først vedtages eller opfyldelsen af eventuelle forfatningsmæssige krav i forbindelse med denne afgørelse først meddeles efter den 10. juli 2014.

                  (3)

                  Enheder, der er etableret i et EFTA-land, bør være berettiget til at deltage i aktiviteter, som starter før ikrafttrædelsen af denne afgørelse. De afholdte omkostninger for sådanne aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2014, kan betragtes som støtteberettigede på samme vilkår som omkostninger afholdt af enheder, der er etableret i EU-medlemsstaterne, forudsat at denne afgørelse træder i kraft inden afslutningen af den pågældende aktion.

                  (4)

                  Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt for det udvidede samarbejde at finde sted fra den 1. januar 2014 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Følgende stykke indsættes efter artikel 1, stk. 8c, i protokol 31 til EØS-aftalen:

                     »8d.

                                 a)

                                 EFTA-staterne deltager fra den 1. januar 2014 i de aktiviteter, der måtte følge af følgende EU-retsakt:

                                             —

                                                32014 R 0377: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) Nr. 377/2014 af 3. april 2014 om oprettelse af Copernicusprogrammet og om ophævelse af forordning (EU) nr. 911/2010 (EUT L 122 af 24.4.2014, s. 44).

                                 b)

                                 EFTA-staterne bidrager finansielt til de aktiviteter, der er nævnt i litra a), i overensstemmelse med artikel 82, stk. 1, litra a), i aftalen og protokol 32 hertil.

                                 c)

                                 De afholdte omkostninger for aktiviteter, hvis gennemførelse starter efter den 1. januar 2014, kan betragtes som støtteberettigede fra begyndelsen af aktionen i henhold til den pågældende støtteaftale eller støtteafgørelse, forudsat at Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. …/2014 af … træder i kraft inden afslutningen af aktionen.

                                 d)

                                 EFTA-staterne deltager fuldt ud, men uden stemmeret, i alle de EU-udvalg, der bistår Europa-Kommissionen i ledelse, udvikling og gennemførelse af de i litra a) omhandlede aktiviteter.

                                 e)

                                 Dette stykke gælder ikke for Norge og Liechtenstein.«

      Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft dagen efter den sidste meddelelse i henhold til EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
      Den anvendes fra den 1. januar 2014.
      Artikel 3
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i Bruxelles,

               På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer

               for Det Blandede EØS-udvalg

         (1)  EUT L 122 af 24.4.2014, s. 44.

         (2)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]


title: Rådets afgørelse 2013/668/FUSP af 18. november 2013 til støtte for Verdenssundhedsorganisationens (WHO) aktiviteter med hensyn til biosikkerhed og biosikring inden for rammerne af Den Europæiske Unions strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben

text:
               20.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 310/13

         RÅDETS AFGØRELSE 2013/668/FUSP
   af 18. november 2013
   til støtte for Verdenssundhedsorganisationens (WHO) aktiviteter med hensyn til biosikkerhed og biosikring inden for rammerne af Den Europæiske Unions strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 26, stk. 2, og artikel 31, stk. 1,
   under henvisning til forslag fra Unionens den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Råd vedtog den 12. december 2003 EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (»EU-strategien«), hvis kapitel III indeholder en liste over foranstaltninger til bekæmpelse af en sådan spredning.

               (2)

               Unionen er aktivt i gang med at gennemføre EU-strategien og er i færd med at iværksætte de foranstaltninger, der er nævnt i strategiens kapitel III, især dem, der sigter mod styrkelse, gennemførelse og universel anvendelse af konventionen om forbud mod udvikling, fremstilling og oplagring af bakteriologiske (biologiske) våben og toksinvåben samt om disse våbens tilintetgørelse (BTWC).

               (3)

               På sjette og syvende BTWC-gennemgangskonference i henholdsvis 2006 og 2011 arbejdede Unionen for alle de deltagende staters fuldstændige overholdelse af BTWC's bestemmelser og om nødvendigt styrkelse af de nationale gennemførelsesforanstaltninger, herunder straffelovgivningen, samt kontrollen med patogene mikroorganismer og toksiner inden for BTWC's rammer.

               (4)

               Den 14. april 2008 vedtog Rådet fælles aktion 2008/307/FUSP (1). Verdenssundhedsorganisationen (»WHO«) gennemførte med succes denne fælles aktion frem til den 31. december 2011.

               (5)

               Den 11. december 2008 vedtog Rådet de »nye aktionslinjer« med henblik på at styrke EU-strategien. I EU-strategiens kapitel IV gives der udtryk for Unionens støtte til en koordineret og supplerende tilgang til biosikkerheds- og biosikringsproblemer, der sikrer optimal forvaltning af navnlig biologiske risici og trusler.

               (6)

               Den 18. juli 2011 vedtog Rådet for afgørelse 2011/429/FUSP (2), som giver udtryk for Unionens støtte til udvikling af nationale reguleringsordninger, særlig vedrørende biosikkerhed og biosikring.

               (7)

               På syvende gennemgangskonference bekræftede de deltagende stater deres tilsagn om at træffe de nødvendige foranstaltninger i henhold til artikel I, III og IV i BTWC med henblik på at sørge for sikkerhed og sikring i forbindelse med mikrobielle eller andre biologiske agenser eller toksiner i laboratorier og andre anlæg og under transport samt hindre uautoriseret adgang til og uautoriseret bortfjernelse af sådanne agenser og toksiner. På konferencen blev de deltagende stater, der har relevant erfaring med hensyn til retlige og administrative foranstaltninger til gennemførelse af BTWC's bestemmelser, også opfordret til på anmodning at yde bistand til andre deltagende stater. Konferencen opfordrede til, at denne bistand ydes på regional basis.

               (8)

               Syvende gennemgangskonference noterede sig også i relation til artikel VII i BTWC, at de deltagende staters nationale beredskab bidrager til den internationale kapacitet med henblik på at sætte ind over for, efterforske og begrænse sygdomsudbrud, herunder udbrud, der skyldes formodet brug af biologiske våben eller toksinvåben.

               (9)

               Syvende gennemgangskonference opfordrede i relation til artikel X i BTWC de deltagende stater til fortsat at styrke eksisterende internationale organisationer og netværk, navnlig WHO, FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO), Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE) og den internationale plantebeskyttelseskonvention (IPPC).

               (10)

               Den 15. juni 2007 trådte det internationale sundhedsregulativ (»IHR«) i kraft. I regulativet fastsættes der regler for mobilitet i forbindelse med udbrud af smitsomme sygdomme samt for kontrol med og indsats over for udbrud af sådanne sygdomme, uanset deres oprindelse, og der er krav om, at WHO's medlemsstater opbygger en basiskapacitet på laboratorieområdet og inden for overvågning på folkesundhedsområdet af smitsomme sygdomme, således at IHR kan gennemføres. WHO's sekretariat har givet tilsagn om at støtte WHO-medlemsstaterne i gennemførelsen af deres nationale IHR-planer gennem WHO's hovedsæde og regionale kontorer. WHO's styringsprogram til reduktion af biologiske risici yder vejledning om hensigtsmæssig drift af laboratorier i form af normgivende retningslinjer, workshops og uddannelse vedrørende biosikkerhedspraksis, biosikring i laboratorier samt adfærdskodekser for ansvarlig biovidenskabelig forskning. Det bidrager ligeledes med fastlæggelsen af FN's retningslinjer for transport af smitstoffer. Inden for rammerne af IHR er det den offentlige sundhedssektors laboratorier, der skal stå parat til at imødegå biologiske, kemiske, radiologiske og nukleare trusler. Definitionerne i forbindelse med biosikkerhed og biosikring i laboratorier findes i WHO's Laboratory Biosafety Manual, 3. udgave (2004), og Biorisk management, Laboratory biosecurity guidance (2006).

               (11)

               WHO er det eneste implementerende organ, der har den ekspertise, den indgående viden, det personale, den struktur og de ressourcer, som er nødvendige for at gennemføre de projekter og aktiviteter, der er fastsat denne afgørelse.

               (12)

               Kommissionen har fået til opgave at overvåge, at Unionens finansielle bidrag gennemføres korrekt —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Med henblik på at sikre en umiddelbar og praktisk anvendelse af de relevante elementer i Unionens strategi bidrager Unionen til gennemførelsen af de beslutninger, som de deltagende stater har truffet på syvende gennemgangskonference om BTWC med følgende målsætninger:

               —

               at sørge for sikkerhed og sikring i forbindelse med mikrobielle eller andre biologiske agenser eller toksiner i laboratorier og andre anlæg, herunder under eventuel transport, for at hindre uautoriseret adgang til og uautoriseret bortfjernelse af sådanne agenser og toksiner

               —

               gennem internationalt samarbejde på dette område at støtte praksis og bevidstgørelse med hensyn til reduktion af biologiske risici, herunder fremme biosikkerhed, biosikring, bioetik og beredskabet med hensyn til forsætligt misbrug af biologiske agenser og toksiner.

         2.   De projekter, der er i overensstemmelse med EU-strategiens foranstaltninger, sigter mod

               —

               bedre styring af biologiske risici i laboratorier gennem outreachaktiviteter på nationalt og subregionalt plan

               —

               udvikling af nationale strategier for styring af biologiske risici i laboratorier for at modvirke biologiske risici (en landedemonstrationsmodel).

         Bilaget indeholder en detaljeret beskrivelse af de pågældende projekter.
   Artikel 2
   1.   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»HR«) har ansvaret for gennemførelsen af denne afgørelse.
   2.   Den tekniske gennemførelse af de i artikel 1 nævnte aktiviteter overlades til WHO. Organisationen udfører sin opgave under HR's ansvar. Med henblik herpå indgår HR de nødvendige aftaler med WHO.
   Artikel 3
   1.   Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter er på 1 727 000 EUR.
   2.   De udgifter, der finansieres af det i stk. 1 angivne beløb, forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Kommissionen overvåger, at de i stk. 1 omhandlede udgifter forvaltes korrekt. Med henblik herpå indgår den en finansieringsaftale med WHO. Det skal fremgå af finansieringsaftalen, at WHO skal sørge for, at Unionens bidrag bliver synligt i en grad, der svarer til dets størrelse som fastsat i bilaget til denne afgørelse.
   4.   Kommissionen bestræber sig på at indgå den finansieringsaftale, der er omhandlet i stk. 3, snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen.
   Artikel 4
   HR aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter udarbejdet af WHO. Disse rapporter danner grundlag for Rådets evaluering. Kommissionen oplyser om de finansielle aspekter af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter.
   Artikel 5
   1.   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   2.   Denne afgørelse udløber 24 måneder efter indgåelsen af finansieringsaftalen i artikel 3, stk. 3. Den udløber dog seks måneder efter vedtagelsen, hvis finansieringsaftalen ikke er indgået inden da.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2013.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  Rådets fælles aktion 2008/307/FUSP af 14. april 2008 til støtte for Verdenssundhedsorganisationens (WHO) aktiviteter med hensyn til biosikkerhed og biosikring i laboratorier inden for rammerne af Den Europæiske Unions strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (EUT L 106 af 16.4.2008, s. 17).

      (2)  Rådets afgørelse 2011/429/FUSP af 18. juli 2011 om Den Europæiske Unions holdning vedrørende den holdning, Den Europæiske Union skal indtage på den syvende gennemgangskonference mellem de deltagende stater i konventionen om forbud mod udvikling, fremstilling og oplagring af bakteriologiske (biologiske) våben og toksinvåben samt om disse våbens tilintetgørelse (BTWC) (EUT L 188 af 19.7.2011, s. 42).

      BILAG
      1.   Generel ramme

      Det overordnede mål for denne afgørelse er gennem de nedenfor beskrevne projekter at støtte de deltagende staters gennemførelse af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution (UNSCR) 1540 og andre dermed forbundne resolutioner, konvention om forbud mod udvikling, fremstilling og oplagring af bakteriologiske (biologiske) våben og toksinvåben samt om disse våbens tilintetgørelse (BTWC) samt det internationale sundhedsregulativ (IHR) og navnlig de aspekter, der vedrører sikkerhed og sikring i forbindelse med biologiske agenser eller toksiner i laboratorier og andre anlæg, herunder under transport fra et sted til et andet, for at hindre naturlig, uheldsbetinget eller forsætlig udledning af biologiske materialer og for bedre at kontrollere infektioner. Den skal også bidrage til at øge kendskabet og tilskynde til gennemførelsen af strategier for styring af biologiske risici, at sikre evidens- og risikobaseret kontrol og at fremme udveksling af bedste laboratoriepraksis samt at hjælpe landene med at opfylde de vigtigste krav til kernekapacitet i forbindelse med laboratorietjenester for prioriterede sundhedstrusler som defineret i IHR.
      2.   Projektbaserede specifikke mål

      I de seneste mange år er begrebet »biosikkerhed« i stigende grad blevet forbundet med begrebet »biologisk indeslutning«, hvilket har ført til en global stigning i antallet af laboratorier med højt indeslutningsniveau. Fokus på opførelse af avancerede anlæg har ofte ført til en undervurdering af mange andre kritiske aspekter af et omfattende program for styring af biologiske risici, herunder sikkerhed, personale og kompetence, god mikrobiologisk teknik, efterforskning af ulykker og uheld og vedligeholdelse af udstyr. Endvidere kan fokus på udvalgte anlæg på nationalt plan også have ført til negligering af mange andre mere konventionelle laboratorier, der også kan drage fordel af, at der gennemføres et overordnet system til styring af biologiske risici, og at der tilvejebringes væsentligt udstyr og forsyninger, der understøtter en sikker og forsvarlig drift.
      Der er et behov for opmærksomhed, for bedre indblik i risiciene i laboratoriemiljøer og for strategier til afhjælpning heraf, for love og administrative bestemmelser samt for relevant vejledning. Der tilskyndes til at forbedre anlæggene og sørge for de nødvendige forsyninger og uddannelse af personale på alle niveauer, så styringen af de biologiske risici i laboratorier bliver hensigtsmæssig og fuldstændig.
      Denne afgørelse, som bygger på de bestræbelser, der blev iværksat under fælles aktion/2008/307/FUSP til støtte for WHO-aktiviteter med hensyn til biosikkerhed og biosikring, tager sigte på at afhjælpe nogle af ovennævnte mangler.
      Med fokus på udvalgte individuelle lande eller subregioner foreslås følgende to projekter:
      2.1.   Projekt 1: Bedre styring af biologiske risici i laboratorier gennem outreachaktiviteter og gentagelse på regionalt plan

      2.1.1.   Formål med projekt 1

                  a)

                  at tilskynde udvalgte individuelle lande eller subregioner til at gennemføre strategier for styring af biologiske risici i laboratorier med fokus på biosikkerhed og biosikring i laboratorier

                  b)

                  at give landene i en region mulighed for at mødes og udveksle bedste praksis og erfaringer. For at udnytte denne mulighed fuldt ud vil de nationale repræsentanter få tilbudt behovsrelateret uddannelse, herunder eventuelt praktiske øvelser

                  c)

                  at hjælpe landene med at udbrede den bedste praksis og få den gennemført i deres egne omgivelser.

            2.1.2.   Forventede resultater af projekt 1

                  a)

                  øget bevidsthed om fordelene ved at gennemføre strategier for styring af biologiske risici i laboratorier på nationalt og subnationalt plan ved hjælp af regionale uddannelsesworkshops

                  b)

                  øget kapacitet og evne blandt interessenter til at vurdere biologiske risici, fastlægge og vedtage afbødningsstrategier med henblik på at reducere risiciene til acceptable niveauer, sikre løbende forbedring af strategierne og håndtere smitsomme agenser sikkert, forsvarligt og ansvarsbevidst

                  c)

                  en pulje af undervisere, der er samlet for at varetage nationale uddannelsesprogrammer og formidle uddannelsesmuligheder

            2.1.3.   Beskrivelse af projekt 1

      a)   Tilvejebringelse af regionale uddannelsesmuligheder:
      For at nå ud til en lang række interessenter i regionen og opfylde deres forskellige uddannelsesbehov arrangeres der forskellige regionale workshops højst to gange med plads til op til 50 deltagere ad gangen. Gennem optimal udnyttelse af mulighederne for, at de relevante eksperter og politiske beslutningstagere i regionen kan mødes, forventes det, at disse workshops også skaber et regionalt forum, hvor medlemsstaterne kan udveksle resultater, udfordringer og god praksis med nabolandene.
      b)   Multiplikation af antallet af kurser på nationalt og/eller subnationalt plan:
      Desuden samles der en lokal pulje af undervisere gennem ovennævnte workshops, hvilket giver mulighed for at øge antallet af kurser på nationalt og eller subnationalt plan væsentligt og således nå ud til en række forskellige nationale interessenter. Der vil især tilbydes støtte til de lande i regionen, der ikke er omfattet af projekt 2, op til i alt syv gange, eventuelt med deltagelse af eksterne eksperter for at støtte bevidstgørelsen af relevante interessenter og styrke lokal teknisk kapacitet til at gennemføre regionalt vedtaget god praksis på centralt, mellemliggende og perifert niveau. Når det er muligt, overvejes det at inddrage regionale og/eller nationale biosikkerhedsorganisationer.
      Disse aktiviteter gennemføres i op til syv lande, der er blevet udpeget som egnede, enten hver især eller sammen.
      2.2.   Projekt 2: Udvikling af nationale strategier i laboratorier for at modvirke biologiske risici og styrke kernekapaciteterne (en landedemonstrationsmodel)

      2.2.1.   Formål med projekt 2

                  a)

                  at engagere og skabe forbindelse mellem relevante politiske beslutningstagere (inden for f.eks. folkesundhed, udenrigsanliggender, dyresundhed, miljø, uddannelse og forskning, retlige anliggender og handel) og laboratoriepersonale på alle niveauer med henblik på at udforme, gennemføre og forbedre politikker og praksis til styring af biologiske risici, samt at tilskynde til udvikling af en gennemsigtig og ansvarlig biosikkerheds- og biosikringskultur

                  b)

                  at bistå udpegede lande med at få deres offentlige sundhedssektors vigtigste laboratorier bedre forsynet med udstyr og forsyninger, der er afgørende nødvendige for at opnå sikre, forsvarlige og kvalitetssikrede diagnostikkapaciteter, og at styrke udviklingen af specifikke kernekapaciteter i henhold til IHR med særlig fokus på laboratorier og indrejsepunkter

                  c)

                  at øge kendskabet på nationalt plan til internationalt vedtagne normative dokumenter af relevans, dvs. Den Europæiske Standardiseringsorganisations (CEN) Workshopaftale, ISO 15793:2011 Ledelsessystem vedrørende biologiske risici i laboratorier, ISO 15189:2007 Medicinske laboratorier — Særlige krav til kvalitet og kompetence, ISO 15190:2003 Medicinske laboratorier — Krav til sikkerhed, ISO/IEC 17025:2005 Generelle krav til prøvnings- og kalibreringslaboratoriers kompetence, ISO 9001:2008 Kvalitetsledelsessystemer — Krav samt ISO 14001:2004 Miljøledelsessystemer — Kravbeskrivelse med råd om anvendelse, med inddragelse af nationale sundhedspolitiske beslutningstagere samt laboratorieadministratorer og -medarbejdere, som tilskyndes til at fremme en gennemsigtig og ansvarlig kultur med hensyn til biosikkerhed, biosikring og laboratoriekvalitetssystemer

                  d)

                  at styrke tværsektorielt samarbejde og netværkssamarbejde ved at forsøge at inddrage en række forskellige nationale interessenter og myndigheder, herunder ministerier for sundhed, uddannelse, videnskab og forskning, landbrug, transport, indenrigs- og udenrigspolitiske anliggender samt toldmyndigheder

                  e)

                  at tilvejebringe og medvirke til at udvikle redskaber og passende vejledning med henblik på at forbedre styringen af biologiske risici i laboratorier.

            2.2.2.   Forventede resultater af projekt 2

                  a)

                  en række uddannelsesmuligheder udviklet og tilvejebragt i henhold til hver af de nationale interessenters identificerede prioriteter og behov

                  b)

                  øget kapacitet og evne til styring af biologiske risici for at minimere de biologiske risici

                  c)

                  skabelse af bevidsthed blandt nationale interessenter og relevante myndigheder inddraget i en proaktiv dialog om sikkerhed og sikring i forbindelse med farlige biologiske agenser og toksiner i laboratorier og andre anlæg. Øget forståelse og tillid blandt de nationale interessenter for at muliggøre en tværsektoriel og sammenhængende strategi for styring af biologiske risici

                  d)

                  fremme af standardisering og udvikling af relevante redskaber og retningslinjer, som giver mulighed for at træffe relevante afbødende foranstaltninger og løbende forbedre resultaterne heraf

                  e)

                  støtte til styrkelse af specifikke kernekapaciteter, der er i overensstemmelse med IHR

                  f)

                  gennemgang, drøftelse og udvikling af nationale politikker og strategier

                  g)

                  strukturel videreudvikling og organisatorisk reform overvejet og iværksat i et forsøg på at omsætte den vedtagne strategi til praksis på en bæredygtig måde

                  h)

                  fysisk indeslutning af biologiske farer styrket af tilvejebringelsen af nødvendigt udstyr og opgradering af den identificerede nøglefacilitet

                  i)

                  god praksis udvekslet med nationale ligestillede på forskellige niveauer og laboratorienetværkssamarbejde gennem tilrettelæggelse af møder og outreachaktiviteter

                  j)

                  nødvendige redskaber udviklet til at bidrage til effektiv gennemførelse af projektet.

            2.2.3.   Beskrivelse af projekt 2

      Med henblik på opfyldelse af de i punkt 2.2.1. nævnte mål gennemføres projektet over en periode på to år, og det baseres på det langsigtet engagement af de deltagende lande, Unionen og WHO. Projektet gennemføres i følgende to faser:
      a)   Forberedelsesfase
      Fælles aktion 2008/307/FUSP gav WHO mulighed for at vurdere behovene for styring af biologiske risici i visse lande, bl.a. Indonesien, og for at konstatere et nationalt ønske om at skabe et klart politisk og teknisk engagement i at indgå i et fælles projekt med henblik på at styrke styringen af biologiske risici i laboratorier på nationalt plan. Yderligere drøftelser med Unionen og de pågældende regeringer vil gøre det muligt at udpege op til to lande eventuelt tilknyttet nogle få nabolande, der kunne drage fordel af projekt 2, under hensyntagen til de regionale tekniske behov og hurtigt voksende biologiske diagnose- og forskningskapaciteter i de enkelte lande og navnlig nationale tilsagn i overensstemmelse med Unionens og WHO's øvrige bestræbelser. Der vil blive taget højde for muligheden for at tilbyde en egnet uddannelsesmulighed i udlandet for de udpegede statsborgere for at give det eller de pågældende landes centrale biosikkerhedsansvarlige den internationalt vedtagne kompetence til at lede programmet på en mere bæredygtig måde.
      Denne forberedelsesproces munder ud i, at Unionen, WHO og de udvalgte lande undertegner et aftalememorandum.
      b)   Gennemførelsesfase
      I denne fase formulerer de udvalgte lande en national overordnet plan og en strategisk handlingsplan, hvor de beskriver de aktiviteter, der skal gennemføres for at nå det langsigtede mål om sikker, forsvarlig og pålidelig laboratoriepraksis. Heri indgår fuldførelsen af koordineringsplanen med henblik på at orientere alle interessenter om situationen med hensyn til det nationale beredskab til reaktion på biologiske uheld samt indledning af en harmonisering af ansvarsområderne på folkesundhedsområdet i den nationale beredskabsplan for biologiske trusler og/eller nødsituationer af internationalt omfang (PHEIC) som defineret i IHR. Planlægningen bør understøttes af et reelt nationalt lederskab og ejerskab til initiativet.
      Aktiviteterne gennemføres og udstyr og forsyninger sikres dernæst som planlagt og vedtaget af alle relevante parter. Gennem denne afgørelse tilvejebringes den fornødne tekniske og finansielle bistand for at skabe forbindelse mellem nationale interessenter indbyrdes og med internationale organisationer og andre interesserede parter med henblik på at støtte deres virksomhed og hjælpe dem til at blive ansvarlige og aktive globale partnere i regionale faglige sammenslutninger og internationale netværk.
      WHO vil i samarbejde med de udvalgte lande udarbejde fremskridtsrapporter med ajourføringer og evalueringer af gennemførelsen af de nationale planer for bedre styring af biologiske risici samt af de nationale laboratoriers præstationer ud fra et biosikkerheds-, biosikrings- og IHR-perspektiv og sende disse rapporter til Unionen.
      Ved afslutningen af gennemførelsesfasen holdes der en regional eller subregional workshop for at videregive resultater og erfaringer til nabolandene.
      3.   Varighed

      Gennemførelsen af denne afgørelse skønnes at vare i alt 24 måneder.
      4.   Deltagere

      De, der kan deltage i projekt 1, er lande og subregioner, som er udpeget i samråd med Unionen og har behov for større kendskab til samt bedre strategier og praksis for styring af biologiske risici, herunder eventuelt BTWC-signatarstaterne.
      De, der kan deltage i projekt 2, er lande, som forsøger at styrke deres nationale kapaciteter og evner betydeligt gennem denne afgørelse, og som er udvalgt i samråd med Unionen og de relevante nationale myndigheder som følge af deres engagement i at forbedre styringen af biologiske risici i laboratorier og nationale laboratoriesystemer.
      5.   Gennemførelsesinstans

      Projekterne ledes og gennemføres af WHO, som regelmæssigt rådfører sig med Unionen og støttes af eksterne faglige eksperter, når det er nødvendigt og hensigtsmæssigt.
      6.   Implementerende organ: begrundelse for valget

      WHO er den internationale organisation, der tilvejebringer rammer, ekspertise og redskaber til at informere, vejlede og støtte sine medlemsstater med at beskytte menneskers sundhed i og rundt om laboratoriemiljøer gennem passende styring af biologiske risici, standarder, regler og procedurer. Dette projekt henhører under den overordnede juridisk bindende aftale i forbindelse med IHR, som bidrager væsentligt til sikringen af den globale folkesundhed. WHO støtter de deltagende stater ved at tilvejebringe en ramme til at koordinere forvaltningen af hændelser, der kan udgøre en akut folkesundhedsmæssig krisesituation af internationalt omfang, og som vil forbedre alle landes kapacitet til at spore, vurdere, anmelde og reagere på trusler mod folkesundheden. WHO har allerede gennemført forhandlinger med potentielle deltagerlande med henblik på at få deres tilslutning. De foreslåede aktiviteter identificeres efter iterativ dialog med dem gennem WHO's formelle kanal baseret på de faktiske behov og prioriteter i overensstemmelse med hver national strategi. Unionen søger at videreføre det frugtbare samarbejde med WHO.
      7.   Samfinansiering

      WHO er ikke en donor eller en bistandsorganisation, men et teknisk organ, så derfor ville en medfinansieringsproces med eksterne enheder være overordentligt kompliceret at håndtere, navnlig på området sundhedssikkerhed, hvor interessenter har forskellige prioriteter og regionale mål. WHO bistår med teknisk ekspertise og projektstyring, men er ikke i stand til at skaffe midler til fælles aktiviteter i denne henseende. De øvrige ledsagende projekter udført af WHO på laboratorieområdet vil imidlertid blive betragtet som synergistiske og indbyrdes forbundne projekter, der supplerende hinanden.
      Selv om der ikke er samfinansiering af projektet i form af midler, vil WHO helt eller delvist dække lønninger til de medarbejdere, der er involveret i gennemførelsen af projektet, hvilket kan betragtes som apportindskuddet. Lønninger til projektlederen, assistenten og den nationale konsulent i Bangladesh dækkes delvist af WHO. Lønninger til finansmedarbejderen, koordinatoren, den regionale rådgiver og de rådgivende læger i Indonesien, Myanmar og Nepal dækkes fuldt ud af WHO.
      8.   Synlighed

      WHO træffer alle nødvendige foranstaltninger for at gøre opmærksom på, at begge projekter er fuldt finansieret af Unionen. Sådanne foranstaltninger gennemføres i overensstemmelse med meddelelsen og retningslinjerne om synliggørelsen af Den Europæiske Unions eksterne foranstaltninger, der er udarbejdet og offentliggjort af Kommissionen, og eventuelle andre retningslinjer, der er aftalt mellem Kommissionen og WHO.
      Der lægges særlig vægt på branding og reklame, der fremhæver Unionens rolle som eneste finansielle bidragyder til begge projekter.


title: 2012/273/EU: Rådets afgørelse af 14. maj 2012 om undertegnelse på Unionens vegne af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mongoliet på den anden side om partnerskab og samarbejde

text:
               24.5.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 134/4

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 14. maj 2012
   om undertegnelse på Unionens vegne af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mongoliet på den anden side om partnerskab og samarbejde
   (2012/273/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 3, artikel 207 og 209, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 27. juli 2009 bemyndigede Rådet Kommissionen til at føre forhandlinger med Mongoliet om en rammeaftale om partnerskab og samarbejde (»aftalen«).

               (2)

               De bestemmelser i aftalen, der hører ind under anvendelsesområdet for tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er bindende for Det Forenede Kongerige og Irland som separate kontraherende parter og ikke som part i Den Europæiske Union, medmindre Den Europæiske Union sammen med Det Forenede Kongerige og/eller Irland i fællesskab har meddelt Mongoliet, at Det Forenede Kongerige eller Irland er bundet som part i Den Europæiske Union i henhold til protokollen (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, som er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Hvis Det Forenede Kongerige og/eller Irland ophører med at være bundet som part i Den Europæiske Union i henhold til artikel 4a i protokollen (nr. 21), skal Den Europæiske Union sammen med Det Forenede Kongerige og/eller Irland straks underrette Mongoliet om enhver ændring i deres holdning, i hvilket tilfælde de forbliver bundet af bestemmelserne i aftalen på egne vegne. Det samme gælder for Danmark i overensstemmelse med protokollen (nr. 22) om Danmarks stilling, som er knyttet som bilag til disse traktater.

               (3)

               Hvis Det Forenede Kongerige og/eller Irland ikke har indgivet den nødvendige meddelelse i henhold til artikel 3 i protokollen (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, deltager de ikke i Rådets vedtagelse af denne afgørelse, for så vidt den omfatter bestemmelser i medfør af tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Det samme gælder for Danmark i overensstemmelse med protokollen (nr. 22) om Danmarks stilling, som er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

               (4)

               Aftalen bør undertegnes med forbehold af dens senere indgåelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved på Unionens vegne bemyndigelse til undertegnelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Mongoliet på den anden side om partnerskab og samarbejde med forbehold af indgåelse af aftalen (1).
   Artikel 2
   Rådets formand bemyndiges til at udpege den eller de personer, som er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. maj 2012.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  Teksten til aftalen offentliggøres sammen med afgørelsen om dens indgåelse.


Avis juridique important

|

32000D0269

2000/269/EF, Euratom: Rådets afgørelse af 30. marts 2000 om beskikkelse af et tysk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg

EF-Tidende nr. L 085 af 06/04/2000 s. 0025 - 0025

Rådets afgørelseaf 30. marts 2000om beskikkelse af et tysk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2000/269/EF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 258,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 166,under henvisning til Rådets afgørelse af 15. september 1998 om beskikkelse af medlemmerne af Det Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 1998 til den 20. september 2002(1),i betragtning af, at en plads som medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg er blevet ledig efter Klaus Schmitz' fratrædelse, der blev meddelt Rådet den 21. december 1999,under henvisning til den kandidatliste, som den tyske regering har forelagt, ogefter at have indhentet udtalelse fra Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelHeinz Putzhammer beskikkes som medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg som efterfølger for Klaus Schmitz for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 20. september 2002.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 2000.På Rådets vegneJ. SócratesFormand(1) EFT L 257 af 19.9.1998, s. 37.