title: 2009/89/EF: Rådets afgørelse af 4. december 2008 om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af protokollen om integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet til konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder

text:
               4.2.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 34/17

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 4. december 2008
   om undertegnelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af protokollen om integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet til konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder
   (2009/89/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening, som efterfølgende fik navnet konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder (i det følgende benævnt »Barcelonakonventionen«) blev indgået på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 77/858/EØF (1) og 1999/802/EF (2).

               (2)

               Ifølge Barcelonakonventionens artikel 4, stk. 3, litra e), skal de kontraherende parter fremme integreret kystzoneforvaltning og beskytte områder af økologisk eller landskabsmæssig interesse samt sikre en rationel udnyttelse af naturressourcerne.

               (3)

               Europa-Parlamentets og Rådets henstilling af 30. maj 2002 om gennemførelse af integreret kystzoneforvaltning i Europa (3), særlig kapitel V, tilskynder medlemsstaterne til integreret kystzoneforvaltning på basis af eksisterende konventioner med nabolande, også ikke-medlemsstater i samme regionale farvande.

               (4)

               Fællesskabet fremmer integreret forvaltning i en bredere sammenhæng med horisontale instrumenter, herunder på miljøbeskyttelsesområdet. Disse aktiviteter bidrager derfor til den integrerede kystzoneforvaltning.

               (5)

               Integreret kystzoneforvaltning er en af komponenterne i EU's integrerede havpolitik, som vandt Det Europæiske Råds tilslutning på dettes møde i Lissabon den 13. og 14. december 2007.

               (6)

               Kommissionen deltog på basis af Rådets afgørelse af 27. november 2006 på Fællesskabets vegne i samråd med repræsentanterne for medlemsstaterne i forhandlingerne i medfør af Barcelonakonventionen om en protokol om integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet (i det følgende benævnt »ICZM-protokollen«).

               (7)

               Forhandlingerne udmundede i vedtagelse af teksten til ICZM-protokollen på konferencen af befuldmægtigede den 20. januar 2008, og protokollen er åben for undertegnelse indtil den 20. januar 2009.

               (8)

               Kystzonerne i Middelhavet er fortsat udsat for et stærkt pres på miljøet og præget af en forringelse af kystressourcerne. ICZM-protokollen danner ramme for en stimulering af en mere samordnet og integreret tilgang, som involverer offentlige og private aktører, herunder civilsamfundet og erhvervslivet. En sådan inklusiv tilgang er nødvendig for at løse disse problemer på en mere effektiv måde og sikre en mere bæredygtig udvikling af kystzonerne i Middelhavet.

               (9)

               ICZM-protokollen indeholder en lang række bestemmelser, som vil skulle anvendes på forskellige forvaltningsniveauer under hensyn til subsidiaritets- og proportionalitetsprincippet. Det er hensigtsmæssigt, at Fællesskabet støtter integreret kystzoneforvaltning bl.a. på grund af den grænseoverskridende karakter af miljøproblemer, medens medlemsstaterne og deres relevante kompetente myndigheder skal have ansvaret for at udforme og gennemføre visse detaljerede foranstaltninger, som er omhandlet i ICZM-protokollen, og som berører deres kystområde, f.eks. udstikning af zoner, hvor bebyggelse ikke er tilladt.

               (10)

               ICZM-protokollen bør indgås med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af protokollen om integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet til konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder godkendes hermed på Fællesskabets vegne, med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt.
   Teksten til ICZM-protokollen er knyttet til denne afgørelse (4).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne ICZM-protokollen på Fællesskabets vegne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2008.

            På Rådets vegne

         N. KOSCIUSKO-MORIZET

            Formand

      (1)  EFT L 240 af 19.9.1977, s. 1.

      (2)  EFT L 322 af 14.12.1999, s. 32.

      (3)  EFT L 148 af 6.6.2002, s. 24.

      (4)  Se side 19 i denne EUT.
    ---documentbreak---

               4.2.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 34/19

         OVERSÆTTELSE
   PROTOKOL
   om integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet
   DE KONTRAHERENDE PARTER I DENNE PROTOKOL,
   SOM ER PARTER i konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder, der blev vedtaget i Barcelona den 16. februar 1976 og ændret den 10. juni 1995,
   SOM ØNSKER at gennemføre artikel 4, stk. 3, litra e), og stk. 5 i den nævnte konvention,
   SOM ANSER Middelhavets kystzoner for at være Middelhavslandenes befolkningers fælles natur- og kulturarv, der bør bevares og benyttes med omhu til gavn for nuværende og kommende generationer,
   SOM ER FORUROLIGEDE over det voksende menneskeskabte pres på Middelhavets kystzoner, der truer deres sårbare natur, og som ønsker at standse og vende den igangværende ødelæggelse af kystzoner og reducere kystøkosystemernes tab af biodiversitet markant,
   SOM ER BEKYMREDE over de risici, der truer kystzoner som følge af klimaændringer og kan forventes at resultere i bl.a. stigende vandstand i havene, og som er sig bevidst, at det er nødvendigt at vedtage bæredygtige foranstaltninger for at mindske de negative virkninger af naturfænomener,
   SOM ER OVERBEVIST OM, at kystzoner i deres egenskab af uerstattelig økologisk, økonomisk og social ressource for at kunne bevares og udvikles bæredygtigt kræver en særlig integreret planlægnings- og forvaltningsstrategi dækkende hele Middelhavsområdet og samtlige Middelhavskystlande under hensyntagen til deres forskelligartethed og især øernes særlige behov begrundet i geomorfologiske karakteristika,
   SOM TAGER HENSYN TIL De Forenede Nationers havretskonvention, vedtaget i Montego Bay den 10. december 1982, konventionen om vådområder af international betydning som levesteder for vandfugle, vedtaget i Ramsar den 2. februar 1971, og konventionen om den biologiske mangfoldighed, vedtaget i Rio de Janeiro den 5. juni 1992, hvori mange Middelhavslande og Det Europæiske Fællesskab er parter,
   SOM ISÆR ER INTERESSEREDE I at samarbejde om udviklingen af hensigtsmæssige og integrerede planer for kystzoneforvaltning i henhold til artikel 4, stk. 1, litra e), i De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer, vedtaget i New York den 9. maj 1992,
   SOM TAGER UDGANGSPUNKT I eksisterende erfaringer med integreret kystzoneforvaltning og arbejdet i forskellige organisationer, herunder de europæiske institutioner,
   SOM BASERER SIG PÅ rekommandationerne fra Middelhavskommissionen for Bæredygtig Udvikling og denne kommissions øvrige arbejde og på rekommandationerne fra de kontraherende parters møder i Tunis i 1997, i Monaco i 2001, i Catania i 2003 og i Portoroz i 2005 samt på Middelhavsstrategien for bæredygtig udvikling, der blev vedtaget i Portoroz i 2005,
   SOM ER BESLUTTET PÅ at forstærke kyststaternes indsats for Middelhavsområdet som helhed for at sikre integreret kystzoneforvaltning,
   SOM HAR DET FORSÆT at stimulere nationale, regionale og lokale initiativer gennem en koordineret støtteindsats, samarbejde og partnerskab med de forskellige berørte aktører for at fremme en effektiv styring med henblik på integreret kystzoneforvaltning,
   SOM ØNSKER AT SIKRE den fornødne sammenhæng i den integrerede kystzoneforvaltning i forbindelse med anvendelsen af konventionen med tilhørende protokoller,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   DEL I
   ALMINDELIGE BESTEMMELSER
   Artikel 1
   Almindelige forpligtelser
   I overensstemmelse med konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder med tilhørende protokoller fastlægger parterne en fælles ramme for integreret kystzoneforvaltning i Middelhavsområdet og træffer til dette formål de nødvendige foranstaltninger til styrkelse af det regionale samarbejde.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne protokol forstås ved

               a)

               »parterne«: de kontraherende parter i denne protokol

               b)

               »konventionen«: konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder, som blev vedtaget i Barcelona den 16. februar 1976 og ændret den 10. juni 1995

               c)

               »organisationen«: det i konventionens artikel 17 omhandlede organ

               d)

               »centret«: »Priority Actions Programme Regional Activity Centre«

               e)

               »kystzone«: det geomorfologiske område på begge sider af kystlinjen, hvor der foregår et samspil mellem hav og land i form af komplekse økologiske systemer og ressourcesystemer bestående af biotiske og abiotiske elementer, der eksisterer side om side og spiller sammen med menneskelige samfund og relevante socioøkonomiske aktiviteter

               f)

               »integreret kystzoneforvaltning«: en dynamisk proces for bæredygtig forvaltning og anvendelse af kystområder under hensyntagen til kystøkosystemernes og -landskabernes sårbarhed, de forskelligartede aktiviteter og anvendelsesformål de pågældende steder, samspillet mellem dem, visse aktiviteters og anvendelsesformåls maritime orientering og deres indvirkning på både hav og land.

         Artikel 3
   Geografisk anvendelsesområde
   1.   Denne protokols anvendelsesområde er Middelhavsområdet, således som det er defineret i artikel 1 i konventionen. Området er desuden defineret ved:

               a)

               kystzonens havvendte grænse, som er den ydre grænse for parternes territorialfarvand, og

               b)

               kystzonens landvendte grænse, som er de kompetente kystenheders grænse, således som de er defineret af parterne.

         2.   Hvis en part inden for grænserne for sin suverænitet etablerer andre grænser end de i stykke 1 nævnte, fremsender den en erklæring herom til depositaren på tidspunktet for deponeringen af instrumentet for sin ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse af denne protokol eller på et senere tidspunkt, såfremt:

               a)

               den havvendte grænse ligger inden for den ydre grænse for territorialfarvandet

               b)

               den landvendte grænse adskiller sig fra grænserne for de ovenfor definerede kystenheder ved at ligge enten inden for eller uden for disse, med det formål bl.a. at anvende den økosystembaserede tilgang og økonomiske og sociale kriterier og tage hensyn til øers særlige behov begrundet i geomorfologiske karakteristika og til de negative virkninger af klimaændringer.

         3.   Hver part vedtager eller fremmer på et passende institutionelt niveau de nødvendige foranstaltninger til at informere befolkninger og alle relevante aktører om denne protokols geografiske anvendelsesområde.
   Artikel 4
   Bevarelse af rettigheder
   1.   Intet i denne protokol eller i andre akter vedtaget på grundlag af denne protokol berører parternes rettigheder, eksisterende og fremtidige krav eller retlige synspunkter vedrørende havretten, særlig karakteren og udstrækningen af havområder, afgrænsningen af havområder mellem stater med kyster, der ligger over for eller grænser op til hinanden, retten til og vilkårene for passage gennem stræder benyttet i international trafik og retten til uskadelig passage i territorialfarvande samt karakteren og udstrækningen af kyststatens, flagstatens eller havnestatens jurisdiktion.
   2.   Ingen handling eller aktivitet, der udføres i medfør af denne protokol, kan begrunde fremsættelse af krav eller indsigelse mod krav på national suverænitet eller jurisdiktion.
   3.   Bestemmelserne i denne protokol berører ikke strengere bestemmelser om beskyttelse og forvaltning af kystzonen i andre eksisterende eller fremtidige nationale eller internationale instrumenter eller programmer.
   4.   Intet i denne protokol berører nationale sikkerheds- eller forsvarsaktiviteter og -faciliteter; parterne er dog enige om, at sådanne aktiviteter og faciliteter i det omfang, det er rimeligt og praktisk muligt, bør udføres og etableres på en måde, der er i overensstemmelse med denne protokol.
   Artikel 5
   Målene for integreret kystzoneforvaltning
   Målene for integreret kystzoneforvaltning er:

               a)

               gennem rationel planlægning af aktiviteter at skabe bæredygtig udvikling af kystzoner ved at sikre, at der tages hensyn til miljø og landskaber i harmoni med den økonomiske, sociale og kulturelle udvikling

               b)

               at bevare kystzoner til gavn for nuværende og kommende generationer

               c)

               at sikre bæredygtig udnyttelse af naturressourcer, særlig vand

               d)

               at sikre bevarelse af kystøkosystemernes, landskabernes og geomorfologiens integritet

               e)

               at forebygge og/eller mindske virkningerne af naturbetingede risici, især klimaændringer, som er forårsaget af forhold i naturen eller menneskelige aktiviteter

               f)

               at skabe sammenhæng mellem offentlige og private initiativer og mellem alle beslutninger, der træffes af offentlige myndigheder på nationalt, regionalt og lokalt plan, og som har betydning for anvendelsen af kystzonen.

         Artikel 6
   Almindelige principper for integreret kystzoneforvaltning
   Ved gennemførelsen af denne protokol lægger parterne følgende principper for integreret kystzoneforvaltning til grund:

               a)

               der tages i særlig grad hensyn til tidevandszonens biologiske rigdom og naturbetingede dynamik og aktivitet og til det forhold, at hav og land udgør en enhed og supplerer hinanden og er indbyrdes afhængige

               b)

               der tages hensyn til alle elementer i relation til hydrologiske, geomorfologiske, klimatiske, økologiske, socioøkonomiske og kulturelle systemer på en integreret måde for ikke at overbelaste kystzonens bærekapacitet og for at forebygge de negative virkninger af naturkatastrofer og udvikling

               c)

               den økosystembaserede tilgang til kystzoneplanlægning og -forvaltning lægges til grund for at sikre bæredygtig udvikling af kystzoner

               d)

               der sikres en hensigtsmæssig styring, som giver lokalbefolkninger og aktører i civilsamfundet med interesse i kystzoner mulighed for at deltage i beslutningsprocessen rettidigt og i passende omfang

               e)

               der sikres en tværsektoriel institutionel koordinering mellem de forskellige forvaltningsgrene og kompetente regionale og lokale myndigheder i kystzonerne

               f)

               der udarbejdes strategier, planer og programmer for arealanvendelse, som dækker byudvikling og socioøkonomiske aktiviteter, tillige med andre relevante sektorpolitikker

               g)

               der tages hensyn til mangfoldigheden og forskelligartetheden af aktiviteter i kystzoner, og om nødvendigt gives offentlige tjenester og aktiviteter, som med hensyn til udnyttelse og placering kræver havets umiddelbare nærhed, en fortrinsstilling

               h)

               fordelingen af anvendelsesformål i hele kystzonen bør være afbalanceret, og unødvendig koncentration og planløs spredning af bebyggelse i åbent land bør undgås

               i)

               der udarbejdes foreløbige skøn over de risici, som er forbundet med de forskellige menneskelige aktiviteter og infrastruktur for at forebygge og mindske deres negative virkninger for kystzoner

               j)

               ødelæggelse af kystmiljøet skal forhindres, og hvor den forekommer, sørges der for den fornødne genopretning.

         Artikel 7
   Koordinering
   1.   Med henblik på integreret kystzoneforvaltning påtager parterne sig at:

               a)

               sikre institutionel koordinering i nødvendigt omfang gennem de relevante organer eller mekanismer for at undgå sektorvise tilgange og fremme helhedsløsninger

               b)

               sikre passende koordinering mellem de kompetente myndigheder med ansvar for hav og land i kystzoner i de forskellige forvaltningsgrene på nationale, regionale og lokale niveauer

               c)

               sikre tæt koordinering mellem nationale myndigheder og regionale og lokale organer inden for kyststrategier, -planer og -programmer og i relation til de forskellige tilladelser til aktiviteter, der kan udstedes gennem fælles rådgivende organer eller ved fælles beslutningsprocedurer.

         2.   De kompetente nationale, regionale og lokale kystzonemyndigheder arbejder i videst muligt omfang sammen om at gøre de fastlagte kyststrategier, -planer og -programmer mere sammenhængende og effektive.
   DEL II
   ELEMENTER I INTEGRERET KYSTZONEFORVALTNING
   Artikel 8
   Beskyttelse og bæredygtig anvendelse af kystzonen
   1.   I overensstemmelse med målsætningerne og principperne i artikel 5 og 6 i denne protokol tilstræber parterne at sikre bæredygtig anvendelse og forvaltning af kystzoner for at bevare kystområdernes biotoper, landskaber, naturressourcer og økosystemer under overholdelse af internationale og regionale instrumenter.
   2.   Til dette formål vil parterne:

               a)

               i kystzoner med udgangspunkt i den højeste vandlinje udlægge en zone, hvor bebyggelse ikke er tilladt. Bl.a. under hensyntagen til de områder, der direkte og indirekte påvirkes negativt af klimaændringer og naturbetingede risici, kan denne zone ikke være mindre end 100 meter bred, jf. dog bestemmelserne i litra b) nedenfor. Strengere nationale bestemmelser om bredden af denne zone finder fortsat anvendelse

               b)

               tilpasse de ovenfor anførte bestemmelser i tråd med denne protokols målsætninger og principper:

                           i)

                           hvor det drejer sig om projekter af offentlig interesse

                           ii)

                           i områder med særlige geografiske eller andre lokale begrænsninger, især med hensyn til befolkningstæthed eller sociale behov, hvor boliger, byplanlægning eller byudvikling er reguleret ved nationale retsakter

               c)

               underrette organisationen om de nationale retsakter, der regulerer ovennævnte tilpasninger.

         3.   Parterne bestræber sig desuden på at sikre, at der i deres nationale retsakter er fastsat betingelser for bæredygtig anvendelse af kystzonen. Disse betingelser omfatter bl.a. følgende, dog med behørig hensyntagen til særlige lokale forhold:

               a)

               fastlæggelse og afgrænsning uden for beskyttede områder af åbne områder, inden for hvilke byudvikling og andre aktiviteter er begrænsede eller om nødvendigt forbudt

               b)

               begrænsning af byudviklings lineære udstrækning og af etablering af ny transportinfrastruktur langs kysten

               c)

               indarbejdelse af miljøhensyn i bestemmelserne om forvaltning og anvendelse af det offentlige havområde

               d)

               adgang for offentligheden til havet og langs kysten

               e)

               begrænsning af eller om nødvendigt forbud mod kørsel med og parkering af køretøjer til brug på land samt sejlads med og forankring af fartøjer i sårbare naturområder til havs eller på land, herunder strande og klitter.

         Artikel 9
   Økonomiske aktiviteter
   1.   I overensstemmelse med målene og principperne i artikel 5 og 6 og under hensyn til de relevante bestemmelser i Barcelona-konventionen med tilhørende protokoller vil parterne:

               a)

               være særligt opmærksomme på økonomiske aktiviteter, der kun kan foregå i umiddelbar nærhed af havet

               b)

               sikre, at de forskellige økonomiske aktiviteter minimerer brugen af naturens ressourcer og tager hensyn til kommende generationers behov

               c)

               sikre integreret forvaltning af vandressourcer og miljømæssigt forsvarlig affaldsforvaltning

               d)

               sikre, at den kyst- og havbaserede økonomi tilpasses kystzonernes sårbare karakter, og at havets ressourcer beskyttes mod forurening

               e)

               fastlægge indikatorer for udviklingen af økonomiske aktiviteter for at sikre bæredygtig anvendelse af kystzoner og mindske pres, der overstiger deres bærekapacitet

               f)

               fremme kodekser for god praksis blandt offentlige myndigheder, økonomiske aktører og ikke-statslige organisationer.

         2.   I relation til følgende økonomiske aktiviteter er parterne desuden enige om:

               a)

               Landbrug og industri
               at garantere et højt miljøbeskyttelsesniveau ved placering og drift af landbrugs- og industriaktiviteter for at bevare kystøkosystemer og -landskaber og forhindre forurening af hav, vand, luft og jord

               b)

               Fiskeri

                           i)

                           at tage hensyn til behovet for at beskytte fiskepladser

                           ii)

                           at sørge for, at fangstmetoder er forenelige med bæredygtig udnyttelse af naturens marine ressourcer

               c)

               Akvakultur

                           i)

                           at tage hensyn til behovet for at beskytte akvakultur og skaldyrvande

                           ii)

                           at regulere akvakultur gennem kontrol med brugen af input og med affaldsbehandling

               d)

               Turisme samt sports- og fritidsaktiviteter

                           i)

                           at tilskynde til bæredygtig turisme i kystområder, der bevarer kystzonernes økosystemer, naturressourcer, kulturarv og landskaber

                           ii)

                           at fremme bestemte former for turisme i kystområder, herunder kultur-, landbo- og øko-turisme, og samtidig respektere lokalbefolkningens traditioner

                           iii)

                           at regulere og i givet fald forbyde dyrkelse af forskellige sports- og fritidsaktiviteter, herunder lystfiskeri og skaldyrsfangst

               e)

               Udnyttelse af bestemte naturressourcer

                           i)

                           at kræve forhåndstilladelse til udgravning og udvinding af mineraler, herunder anvendelse af havvand i afsaltningsanlæg og stenbrud

                           ii)

                           at regulere opgravning af sand, herunder fra havbunden og flodaflejringer, eller i givet fald forbyde sådanne aktiviteter, hvis de kan forventes at få negativ indvirkning på balancen i kystøkosystemer

                           iii)

                           at overvåge vandførende lag og dynamiske kontakt- eller grænsefladeområder mellem ferskvand og saltvand, som kan påvirkes negativt af udvindingen af grundvand eller udledninger i naturen

               f)

               Infrastruktur, energifaciliteter, havne og maritime anlæg og strukturer
               at kræve godkendelse af sådan infrastruktur og faciliteter, anlæg og strukturer, så deres negative indvirkning på kystøkosystemer, -landskaber og geomorfologi minimeres eller i givet fald udlignes ved ikke-finansielle foranstaltninger

               g)

               Maritime aktiviteter
               at maritime aktiviteter skal foregå på en måde, som sikrer bevarelse af kystøkosystemer i overensstemmelse med regler, normer og procedurer i de relevante internationale konventioner.

         Artikel 10
   Særlige kystøkosystemer
   Parterne træffer foranstaltninger til at beskytte de særlige karakteristika ved kystøkosystemer som anført nedenfor:

               1.

               Vådområder og flodmundinger
               Ud over oprettelse af beskyttede områder og med henblik på at forhindre, at vådområder og flodmundinger forsvinder, vil parterne:

                           a)

                           i nationale kyststrategier og kystplaner og -programmer og ved udstedelsen af tilladelser tage hensyn til vådområders og flodmundingers miljømæssige, økonomiske og sociale funktion

                           b)

                           træffe de nødvendige foranstaltninger til at regulere og om nødvendigt forbyde aktiviteter, der kan have negativ indvirkning på vådområder og flodmundinger

                           c)

                           iværksætte genopretning af ødelagte vådområder i det omfang, det er muligt, med henblik på at genskabe deres positive funktion i miljøprocesser i kystzoner.

               2.

               Marine biotoper
               Parterne, der erkender behovet for at beskytte marine områder, som rummer biotoper og arter af høj bevaringsværdi, uanset om de er klassificeret som beskyttede områder, vil:

                           a)

                           vedtage foranstaltninger til at sikre beskyttelse og bevaring gennem lovgivning, planlægning og forvaltning af hav- og kystområder, især områder, der rummer biotoper og arter af høj bevaringsværdi

                           b)

                           bestræbe sig på at fremme regionalt og internationalt samarbejde om gennemførelse af fælles programmer for beskyttelse af marine biotoper.

               3.

               Skov i kystzoner
               Parterne vedtager foranstaltninger med henblik på bevarelse og udvikling af skov i kystzoner, især skov beliggende uden for særligt beskyttede områder.

               4.

               Klitter
               Parterne forpligter sig til at bevare og om muligt genoprette klitter og sandbanker på en bæredygtig måde.

         Artikel 11
   Kystlandskaber
   1.   Parterne, der anerkender den særlige naturværdi og æstetiske og kulturelle værdi af kystlandskaber, uanset om de er klassificeret som beskyttede områder, vedtager foranstaltninger til at sikre beskyttelse af kystlandskaber gennem lovgivning, planlægning og forvaltning.
   2.   Parterne bestræber sig på at fremme regionalt og internationalt samarbejde om beskyttelse af landskaber, især ved en fælles indsats til fordel for grænseoverskridende kystlandskaber, hvor det er relevant.
   Artikel 12
   Øer
   Parterne forpligter sig til at give øer særlig beskyttelse, herunder småøer, og til dette formål til:

               a)

               at fremme miljøvenlige aktiviteter i disse områder og træffe særlige foranstaltninger til at sikre indbyggernes deltagelse i beskyttelsen af kystzoners økosystemer på grundlag af deres lokale traditioner og viden

               b)

               at tage hensyn til ø-miljøets særlige karakteristika og behovet for at sikre et samspil mellem øer i nationale kyststrategier, -planer, -programmer og -forvaltningsinstrumenter, især inden for transport, turisme, fiskeri, affaldsbehandling og vand.

         Artikel 13
   Kulturarv
   1.   Parterne vedtager hver for sig eller i fællesskab passende foranstaltninger til at bevare og beskytte kulturarven, især den arkæologiske og historiske, i kystzoner, herunder kulturarven under vandet, i overensstemmelse med gældende nationale og internationale instrumenter.
   2.   Parterne sikrer, at bevarelsen på stedet af kulturarven i kystzoner overvejes som første udvej, før der iværksættes nogen form for indgreb over for denne arv.
   3.   Parterne sikrer især, at elementer af kulturarven under vandet i kystzoner, som fjernes fra det marine miljø, konserveres og forvaltes på en måde, der sikrer deres bevaring på lang sigt, og at sådanne elementer ikke handles, sælges, købes eller udveksles som kommercielle goder.
   Artikel 14
   Medindflydelse
   1.   For at sikre en effektiv styring af hele den integrerede kystzoneforvaltningsproces træffer parterne de nødvendige foranstaltninger med henblik på i formuleringen og gennemførelsen af kyst- og havstrategier, -planer, -programmer og -projekter samt ved udstedelsen af de forskellige tilladelser at inddrage de forskellige interesserede aktører, herunder:

               —

               de pågældende kommuner og offentlige enheder

               —

               erhvervsdrivende

               —

               ikke-statslige organisationer

               —

               sociale aktører

               —

               den berørte befolkning.

         Denne medindflydelse omfatter bl.a. rådgivende organer, undersøgelser eller offentlige høringer og kan udvides til partnerskaber.
   2.   For at sikre en sådan medindflydelse formidler parterne de relevante oplysninger effektivt og rettidigt til de berørte aktører.
   3.   Alle interesserede aktører, der gør indsigelse imod beslutninger, handlinger eller undladelser, som er omfattet af de af parterne fastsatte bestemmelser om relevante aktørers medindflydelse på planer, programmer eller projekter vedrørende kystzonen, skal have adgang til voldgifts- og mæglingsprocedurer, en administrativ klageinstans eller domstolsprøvelse.
   Artikel 15
   Oplysning, kurser, uddannelse og forskning
   1.   Parterne forpligter sig til på nationalt, regionalt eller lokalt niveau at gennemføre oplysningsaktiviteter vedrørende integreret kystzoneforvaltning og udvikle uddannelsesprogrammer, kurser og skoleundervisning i dette emne.
   2.   Parterne gennemfører direkte, multilateralt eller bilateralt eller med bistand fra organisationen, centret eller de kompetente internationale organisationer uddannelsesprogrammer, kurser og skoleundervisning om integreret kystzoneforvaltning med henblik på at sikre bæredygtig udvikling i kystzonerne.
   3.   Parterne sørger for tværfaglig videnskabelig forskning i integreret kystzoneforvaltning og i samspillet mellem aktiviteter og deres indvirkning på kystzoner. Til dette formål opretter eller støtter de specialiserede forskningscentre. Formålet med denne forskning er bl.a. at fremme viden om integreret kystzoneforvaltning, at bidrage til at oplyse offentligheden om emnet og at understøtte beslutningstagningen i såvel den offentlige som den private sektor.
   DEL III
   INSTRUMENTER TIL BRUG FOR INTEGRERET KYSTZONEFORVALTNING
   Artikel 16
   Tilsyns- og overvågningsmekanismer og netværk
   1.   Parterne gør brug af og styrker eksisterende hensigtsmæssige mekanismer for tilsyn og overvågning eller etablerer om nødvendigt nye. De udarbejder og ajourfører regelmæssigt nationale oversigter over kystzoner, der så vidt muligt skal indeholde oplysninger om ressourcer og aktiviteter samt institutioner, lovgivning og planlægning, der kan have indvirkning på kystzoner.
   2.   For at fremme udvekslingen af videnskabelige erfaringer, data og god praksis deltager parterne på passende administrativt og videnskabeligt niveau i et netværk for Middelhavskystzoner i samarbejde med organisationen.
   3.   For at lette regelmæssig overvågning af kystzoners tilstand og udvikling fastsætter parterne i fællesskab et referenceformat og foretager indsamling af relevante data i nationale oversigter.
   4.   Parterne træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre offentlig adgang til de oplysninger, der kan udledes af tilsyns- og overvågningsmekanismer og -netværk.
   Artikel 17
   Middelhavsstrategien for integreret kystzoneforvaltning
   Parterne forpligter sig til at samarbejde om fremme af bæredygtig udvikling og integreret kystzoneforvaltning, idet de tager hensyn til Middelhavsstrategien for bæredygtig udvikling og om nødvendigt supplerer den. Til dette formål fastlægger parterne med bistand fra centret en fælles regional ramme for integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet, der gennemføres ved hjælp af passende regionale handlingsplaner og andre operationelle instrumenter samt via parternes nationale strategier.
   Artikel 18
   Nationale kyststrategier, -planer og -programmer
   1.   Hver af parterne udbygger eller formulerer en national strategi for integreret kystzoneforvaltning og kystplaner og -programmer i overensstemmelse med den fælles regionale ramme og med de i denne protokol fastsatte målsætninger og principper for integreret kystzoneforvaltning og underretter organisationen om koordineringsmekanismerne for denne strategi.
   2.   Den nationale strategi skal på grundlag af en analyse af den aktuelle situation opstille målsætninger, fastsætte en begrundet prioritering af opgaverne, angive, hvilke kystøkosystemer der kræver integreret forvaltning, og anføre alle relevante aktører og processer, opregne, hvilke foranstaltninger der skal træffes, hvad de vil koste, og hvilke institutionelle instrumenter og retlige og finansielle midler der er til rådighed, samt indeholde en tidsplan for gennemførelsen.
   3.   Kystplaner og -programmer, som kan være enkeltstående eller integreret i andre planer og programmer, skal angive hovedlinjerne i den nationale strategi og implementere den på et passende lokalt eller regionalt niveau om nødvendigt med fastsættelse af bl.a. havets og kystlandets bærekapacitet og vilkårene for deres allokering og anvendelse i kystzoner.
   4.   Parterne fastsætter passende indikatorer for evalueringen af effektiviteten af strategier for integreret kystzoneforvaltning, -planer og -programmer og vurderingen af fremskridtene med hensyn til gennemførelsen af denne protokol.
   Artikel 19
   Miljøkonsekvensvurdering
   1.   I betragtning af kystzoners sårbarhed sikrer parterne, at der ved miljøkonsekvensvurderinger og dertil hørende undersøgelser af offentlige og private projekter, som kan få væsentlige miljømæssige virkninger for kystzoner og især for deres økosystemer, tages hensyn til det særligt sårbare miljø og samspillet mellem hav og land i kystzonen.
   2.   I overensstemmelse med de samme kriterier foretager parterne om nødvendigt en strategisk miljøvurdering af planer og programmer, der berører kystzonen.
   3.   Miljøvurderingerne bør tage hensyn til de kumulerede virkninger for kystzoner med behørig vægt på bl.a. deres bærekapacitet.
   Artikel 20
   Jordpolitik
   1.   Med henblik på at fremme integreret kystzoneforvaltning, mindske økonomiske pres, bevare åbne områder og tillade offentlig adgang til havet og langs kysten vedtager parterne passende jordpolitiske instrumenter og foranstaltninger, som også omfatter planlægningsprocessen.
   2.   Til dette formål og for at sikre bæredygtig forvaltning af offentlig og privat jord i kystzonerne kan parterne bl.a. vedtage mekanismer for erhvervelse, afståelse, donation eller overdragelse af jord til det offentlige og pålægge servitutter i offentlig interesse.
   Artikel 21
   Økonomiske, finansielle og fiskale instrumenter
   Med henblik på gennemførelsen af nationale kyststrategier, -planer og -programmer kan parterne træffe passende foranstaltninger til vedtagelse af relevante økonomiske, finansielle og/eller fiskale instrumenter til støtte for lokale, regionale og nationale initiativer vedrørende integreret kystzoneforvaltning.
   DEL IV
   RISICI, DER KAN TRUE KYSTZONEN
   Artikel 22
   Naturbetingede risici
   Inden for rammerne af nationale strategier for integreret kystzoneforvaltning udvikler parterne politikker for forebyggelse af naturbetingede risici. Til dette formål foretager de sårbarheds- og risikovurderinger af kystzoner og træffer foranstaltninger til at forebygge eller begrænse sådanne risici eller tilpasse forholdene for at afbøde virkningerne af naturkatastrofer, særlig katastrofer som følge af klimaændringer.
   Artikel 23
   Kysterosion
   1.   I overensstemmelse med målene og principperne i artikel 5 og 6 i denne protokol og for at forebygge og imødegå de negative virkninger af kysterosion mere effektivt forpligter parterne sig til at vedtage de nødvendige foranstaltninger til at genoprette kystens naturlige evne til at tilpasse sig ændringer, herunder ændringer som følge af stigende vandstand.
   2.   Ved overvejelser om nye aktiviteter og anlæg i kystzonen, herunder marine strukturer og kystforsvarsanlæg, tager parterne særligt hensyn til deres negative virkninger for kysterosion og de deraf følgende direkte og indirekte omkostninger. For så vidt angår eksisterende aktiviteter og strukturer vedtager parterne foranstaltninger til minimering af deres virkninger for kysterosion.
   3.   Parterne bestræber sig på at foregribe virkningerne af kysterosion gennem integreret forvaltning af de relevante aktiviteter, herunder vedtagelse af særlige foranstaltninger vedrørende kystsedimenter og kystanlæg.
   4.   Parterne forpligter sig til at udveksle videnskabelige data, der kan give øget viden om kysterosionens tilstand, udvikling og virkninger.
   Artikel 24
   Imødegåelse af naturkatastrofer
   1.   Parterne forpligter sig til at fremme internationalt samarbejde om imødegåelse af naturkatastrofer og træffe alle nødvendige foranstaltninger til hurtig afhjælpning af deres virkninger.
   2.   Parterne forpligter sig til at koordinere anvendelsen af til rådighed værende udstyr til sporing, varsling og kommunikation med brug af eksisterende mekanismer og initiativer for at sikre, at hastende informationer om større naturkatastrofer videreformidles hurtigst muligt. Parterne meddeler organisationen, hvilke nationale myndigheder der har beføjelse til at udsende og modtage sådanne informationer i forbindelse med relevante internationale mekanismer.
   3.   Parterne forpligter sig til at fremme det gensidige samarbejde og samarbejdet mellem nationale, regionale og lokale myndigheder, ikke-statslige organisationer og andre kompetente organisationer om hurtig tilvejebringelse af humanitær hjælp efter naturkatastrofer, der berører Middelhavets kystzoner.
   DEL V
   INTERNATIONALT SAMARBEJDE
   Artikel 25
   Uddannelse og forskning
   1.   Parterne forpligter sig til direkte eller med bistand fra organisationen eller de kompetente internationale organisationer at samarbejde om uddannelse af videnskabeligt, teknisk og administrativt personale inden for integreret kystzoneforvaltning, særlig med henblik på at:

               a)

               afdække og styrke kapacitet

               b)

               udvikle videnskabelig og teknisk forskning

               c)

               fremme centre med speciale i integreret kystzoneforvaltning

               d)

               fremme uddannelsesprogrammer for lokale fagfolk.

         2.   Parterne forpligter sig til direkte eller med bistand fra organisationen eller de kompetente internationale organisationer at fremme videnskabelig og teknisk forskning i integreret kystzoneforvaltning, særlig gennem udveksling af videnskabelig og teknisk information og koordinering af deres forskningsprogrammer om emner af fælles interesse.
   Artikel 26
   Videnskabelig og teknisk bistand
   Med henblik på integreret kystzoneforvaltning forpligter parterne sig til direkte eller med bistand fra organisationen eller de kompetente internationale organisationer at samarbejde om ydelse af videnskabelig og teknisk bistand, herunder adgang til miljøvenlig teknologi og overførsel af sådan teknologi samt andre mulige former for bistand, til parter, der har behov herfor.
   Artikel 27
   Informationsudveksling og aktiviteter af fælles interesse
   1.   Parterne forpligter sig til direkte eller med bistand fra organisationen eller de kompetente internationale organisationer at samarbejde om udveksling af information om brugen af de mest effektive miljøvenlige metoder.
   2.   Med støtte fra organisationen vil parterne især:

               a)

               fastlægge indikatorer for kystforvaltning under hensyntagen til eksisterende indikatorer og samarbejde om brugen af sådanne indikatorer

               b)

               foretage og ajourføre vurderinger af anvendelsen og forvaltningen af kystzoner

               c)

               gennemføre aktiviteter af fælles interesse såsom demonstrationsprojekter om integreret kystzoneforvaltning.

         Artikel 28
   Grænseoverskridende samarbejde
   Parterne bestræber sig på direkte eller med bistand fra organisationen eller de kompetente internationale organisationer om nødvendigt at foretage bilateral eller multilateral koordinering af deres nationale kyststrategier, -planer og -programmer for sammenhængende kystzoner på tværs af landegrænser. Relevante indenlandske administrative organer inddrages i denne koordinering.
   Artikel 29
   Grænseoverskridende miljøvurdering
   1.   Inden for rammerne af denne protokol samarbejder parterne, før de giver tilladelse til eller godkender planer, programmer og projekter, der kan få væsentlig negativ indvirkning på andre parters kystzoner, gennem notifikation, informationsudveksling og høring om vurderingen af de miljømæssige virkninger af sådanne planer, programmer og projekter under hensyntagen til artikel 19 i denne protokol og artikel 4, stk. 3, litra d), i konventionen.
   2.   Med henblik herpå forpligter parterne sig til at samarbejde om udarbejdelse og vedtagelse af passende retningslinjer for fastsættelse af procedurer for notifikation, informationsudveksling og høring på alle stadier i processen.
   3.   Parterne kan i givet fald indgå bilaterale eller multilaterale aftaler med henblik på en effektiv gennemførelse af denne artikel.
   DEL VI
   INSTITUTIONELLE BESTEMMELSER
   Artikel 30
   Kontaktpunkter
   Hver part udpeger et kontaktpunkt til at varetage forbindelsen med centret om de tekniske og videnskabelige aspekter af gennemførelsen af denne protokol og formidle information på nationalt, regionalt og lokalt plan. Kontaktpunkterne mødes med mellemrum med henblik på varetagelsen af de funktioner, der følger af denne protokol.
   Artikel 31
   Rapporter
   Parterne forelægger på de kontraherende parters ordinære møder rapporter om gennemførelsen af denne protokol i en form og med sådanne intervaller, som disse møder beslutter, herunder redegørelser for, hvilke foranstaltninger der er truffet, hvor effektive de er, og hvilke problemer der måtte være opstået ved deres gennemførelse.
   Artikel 32
   Institutionel koordinering
   1.   Organisationen er ansvarlig for at koordinere gennemførelsen af denne protokol. Til dette formål bistås den af centret, hvortil den kan overdrage følgende funktioner:

               a)

               bistå parterne med at fastlægge en fælles regional ramme for integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet i henhold til artikel 17

               b)

               udarbejde en periodisk rapport om situationen og udviklingen vedrørende integreret kystzoneforvaltning i Middelhavet med henblik på at lette gennemførelsen af protokollen

               c)

               udveksling af information og udførelse af aktiviteter af fælles interesse i henhold til artikel 27

               d)

               på anmodning bistå parterne med:

                           —

                           deltagelse i et netværk for Middelhavets kystzoner i henhold til artikel 16

                           —

                           udarbejdelse og gennemførelse af deres nationale strategier for integreret kystzoneforvaltning i henhold til artikel 18

                           —

                           samarbejde om uddannelsesaktiviteter og videnskabelige og tekniske forskningsprogrammer i henhold til artikel 25

                           —

                           om nødvendigt koordinering af forvaltningen af grænseoverskridende kystzoner i henhold til artikel 28

               e)

               arrangere møderne for kontaktpunkterne i henhold til artikel 30

               f)

               udføre alle andre funktioner, der pålægges det af parterne.

         2.   Med henblik på gennemførelsen af denne protokol kan parterne, organisationen og centret i fællesskab indlede samarbejde med ikke-statslige organisationer om de i denne protokol omhandlede aktiviteter.
   Artikel 33
   Møder mellem parterne
   1.   Parterne i denne protokol afholder ordinære møder i forbindelse med de ordinære møder for de kontraherende parter i konventionen, som afholdes i henhold til artikel 18 i konventionen. Parterne i denne protokol kan også afholde ekstraordinære møder i overensstemmelse med artikel 18 i konventionen.
   2.   Møderne mellem parterne i denne protokol har til formål at:

               a)

               følge gennemførelsen af denne protokol

               b)

               sikre, at denne protokol gennemføres koordineret og i synergi med de øvrige protokoller

               c)

               overvåge organisationens og centrets arbejde vedrørende gennemførelsen af denne protokol og opstille politiske retningslinjer for deres virke

               d)

               vurdere effektiviteten af de foranstaltninger, der er truffet vedrørende integreret kystzoneforvaltning, og behovet for andre foranstaltninger, særlig i form af bilag eller ændringer til denne protokol

               e)

               fremsætte rekommandationer til parterne om de foranstaltninger, der skal vedtages med henblik på gennemførelsen af denne protokol

               f)

               gennemgå forslag, der fremsættes på kontaktpunkternes møder i henhold til artikel 30

               g)

               gennemgå rapporter fra parterne og fremsætte passende rekommandationer i henhold til artikel 26 i konventionen

               h)

               gennemgå alle andre relevante informationer, der forelægges via centret

               i)

               gennemgå eventuelle andre anliggender af relevans for denne protokol.

         DEL VII
   AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
   Artikel 34
   Forholdet mellem protokollen og konventionen
   1.   Konventionens bestemmelser om protokoller finder anvendelse på denne protokol.
   2.   Den forretningsorden og det finansregulativ, der er vedtaget i henhold til artikel 24 i konventionen, finder anvendelse på denne protokol, medmindre parterne i protokollen træffer anden beslutning.
   Artikel 35
   Forholdet til tredjemand
   1.   Parterne opfordrer om fornødent de stater, som ikke er parter i denne protokol, og internationale organisationer til at samarbejde om gennemførelsen af denne protokol.
   2.   Parterne forpligter sig til at vedtage passende foranstaltninger i overensstemmelse med international ret til at sikre, at ingen handler i modstrid med denne protokols målsætninger og principper.
   Artikel 36
   Undertegnelse
   Denne protokol er åben for undertegnelse i Madrid, Spanien, fra den 21. januar 2008 til den 20. januar 2009 for de kontraherende parter i konventionen.
   Artikel 37
   Ratifikation, accept eller godkendelse
   Denne protokol skal ratificeres, accepteres eller godkendes. Ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumenterne deponeres hos Spaniens regering, der varetager depositarfunktionerne.
   Artikel 38
   Tiltrædelse
   Fra den 21. januar 2009 vil denne protokol være åben for tiltrædelse for alle parter i konventionen.
   Artikel 39
   Ikrafttræden
   Denne protokol træder i kraft på tredivtedagen (30) efter datoen for deponering af det sjette (6) ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument.
   Artikel 40
   Autentiske tekster
   Originaleksemplaret af denne protokol, hvis arabiske, engelske, franske og spanske tekst er lige autentiske, deponeres hos depositaren.

      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, som er behørigt bemyndiget hertil, underskrevet denne protokol.
      UDFÆRDIGET I MADRID, SPANIEN, den enogtyvende januar totusinde og otte.


title: 2009/230/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 22. april 2008 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af Det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2006

text:
               31.3.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/233

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 22. april 2008
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af Det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2006
   (2009/230/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2006 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2006, med agenturets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2008 (5843/2008 — C6-0084/2008),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (4), særlig artikel 30,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0126/2008),

               1.

               noterer sig, at det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser er vedføjet som bilag til Revisionsrettens beretning;

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2006;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 261 af 31.10.2007, s. 7.

      (2)  EUT C 309 af 19.12.2007, s. 29.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


title: Anmodning om ophævelse af Miloslav Ransdorfs parlamentariske immunitet Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om anmodning om ophævelse af Miloslav Ransdorfs immunitet (2009/2208(IMM))

text:
               15.3.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 81/146

         Onsdag, den 5. maj 2010Anmodning om ophævelse af Miloslav Ransdorfs parlamentariske immunitet
   P7_TA(2010)0093
   Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om anmodning om ophævelse af Miloslav Ransdorfs immunitet (2009/2208(IMM))
   2011/C 81 E/25

      Europa-Parlamentet,
   der henviser til anmodning af 16. september 2009 fra den kompetente myndighed i Den Tjekkiske Republik om ophævelse af Miloslav Ransdorfs immunitet, hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 23. november 2009,
   der har hørt Miloslav Ransdorf, jf. forretningsordenens artikel 7, stk. 3,
   der henviser til artikel 9 i protokollen af 8. april 1965 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,
   der henviser til Den Europæiske Unions Domstols domme af 12. maj 1964 og 10. juli 1986 (1),
   der henviser til forretningsordenens artikel 6, stk. 2, og artikel 7,
   der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A7-0107/2010),

               A.

               der henviser til, at Miloslav Ransdorf er medlem af Europa-Parlamentet,

               B.

               der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer under Parlamentets mødeperioder i henhold til artikel 9 i protokollen af 8. april 1965 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling, og til, at immuniteten ikke kan påberåbes af et medlem, som gribes på fersk gerning, og ikke kan hindre Europa-Parlamentets ret til at ophæve et af dets medlemmers immunitet,

               C.

               der henviser til, at intet medlem af Deputeretkammeret eller Senatet i henhold til den tjekkiske forfatnings artikel 27, stk. 4, kan retsforfølges uden samtykke fra det kammer, som vedkommende er medlem af, og at retsforfølgelse definitivt er udelukket, hvis det relevante kammer ikke giver sit samtykke,

               1.

               vedtager at ophæve Miloslav Ransdorfs immunitet;

               2.

               pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til de kompetente myndigheder i Den Tjekkiske Republik.

      (1)  Sag 101/63, Wagner mod Fohrmann og Krier, Sml. 1964, s. 383, og sag 149/85, Wybot mod Faure m.fl., Sml. 1986, s. 2391.


title: Rådets afgørelse 2008/178/FUSP af 28. januar 2008 om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Cameroun om status for de EU-ledede styrker under transit gennem Republikken Camerouns område

text:
               1.3.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 57/30

         RÅDETS AFGØRELSE 2008/178/FUSP
   af 28. januar 2008
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Cameroun om status for de EU-ledede styrker under transit gennem Republikken Camerouns område
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,
   under henvisning til formandskabets henstilling, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 25. september 2007 vedtog FN’s Sikkerhedsråd resolution 1778 (2007) om bemyndigelse af Den Europæiske Union til i en periode på 12 måneder fra datoen for erklæringen om indledende operativ kapacitet i Tchad og Den Centralafrikanske Republik at gennemføre en operation, der har til formål at opfylde mandatet i denne resolution.

               (2)

               I resolution 1778 (2007) pålægges alle De Forenede Nationers medlemsstater, navnlig nabostaterne til Tchad og Den Centralafrikanske Republik, at sørge for fri, uhindret og hurtig adgang til Tchad og Den Centralafrikanske Republik for alt personel og materiel, forsyninger og leverancer og andre varer, der skal bruges i forbindelse med Den Europæiske Unions operation.

               (3)

               Den 15. oktober 2007 vedtog Rådet fælles aktion 2007/677/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation i Republikken Tchad og Den Centralafrikanske Republik (1) (EUFOR Tchad/RCA).

               (4)

               En stor del af EUFOR Tchad/RCA vil rejse i transit gennem Republikken Cameroun.

               (5)

               I forlængelse af Rådets bemyndigelse af 18. september 2007 har formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, i henhold til artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Cameroun om status for de EU-ledede styrker under transit gennem Republikken Camerouns område.

               (6)

               Denne aftale bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Cameroun om status for de EU-ledede styrker under transit gennem Republikken Camerouns område godkendes hermed på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. januar 2008.

            På Rådets vegne

         D. RUPEL

            Formand

      (1)  EUT L 279 af 23.10.2007, s. 21.
    ---documentbreak---

               1.3.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 57/31

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Republikken Cameroun om status for de EU-ledede styrker under transit gennem Republikken Camerouns område
   DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »EU«,
   på den ene side, og
   REPUBLIKKEN CAMEROUN i det følgende benævnt »transitstaten«,
   på den anden side,
   herefter tilsammen benævnt »parterne«,
   ER UNDER HENSYN TIL

               —

               FN’s Sikkerhedsråds resolution 1778 (2007) af 25. september 2007

               —

               Rådets fælles aktion 2007/677/FUSP af 15. oktober 2007 om Den Europæiske Unions militæroperation i Republikken Tchad og Den Centralafrikanske Republik (EUFOR Tchad/RCA)

               —

               at denne aftale ikke anfægter de rettigheder og forpligtelser, som parterne har i henhold til internationale aftaler og andre instrumenter om oprettelse af internationale domstole, herunder statutten for Den Internationale Straffedomstol —

         BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde og definitioner
   1.   Denne aftale fastsætter de nærmere betingelser for transit gennem republikken Camerouns område for EUFOR’s personel og materiel med kurs mod Tchad og RCA.
   2.   Bestemmelserne i denne aftale finder anvendelse på EU-ledede styrker og disses personel.
   3.   Denne aftales bestemmelser finder kun anvendelse på transitstatens område.
   4.   I denne aftale forstås ved:

               a)

               »EU-ledede styrker (EUFOR)«: EU’s militære hovedkvarter og de nationale kontingenter, der bidrager til operationen, samt disses udstyr og transportmidler

               b)

               »operation«: forberedelse, fastlæggelse, gennemførelse og opretholdelse af militærmissionen på baggrund af det mandat, der følger af FN’s Sikkerhedsråds resolution 1778 (2007) af 25. september 2007

               c)

               »EU-øverstbefalende«: den øverstbefalende i operationsområdet

               d)

               »EU’s militære hovedkvarter«: det militære hovedkvarter og dele heraf, uanset disses placering, som er under kommando af EU-officerer, der har ansvaret for den militære kommando eller ledelse af operationen

               e)

               »nationale kontingenter«: enheder og elementer, som tilhører Den Europæiske Unions medlemsstater og andre stater, der deltager i operationen

               f)

               »EUFOR-personel«: civilt og militært personel, som er udstationeret ved EUFOR, samt personel, der er deployeret til forberedelse af operationen, og personel på tjenesterejse for en udsenderstat eller en EU-institution som led i operationen, og som, medmindre andet er bestemt i aftalen, befinder sig på transitstatens område, dog ikke lokalt personel og personel ansat af internationale kommercielle entreprenører

               g)

               »lokalt personel«: personel, der er statsborgere i eller har fast bopæl i transitstaten

               h)

               »faciliteter«: alle bygninger, kvarterer og områder, der er nødvendige for EUFOR og EUFOR-personel

               i)

               »udsenderstat«: den stat, der stiller et nationalt kontingent til rådighed for EUFOR.

         Artikel 2
   Almindelige bestemmelser
   1.   EUFOR og EUFOR-personel skal overholde transitstatens love og forskrifter og afstå fra enhver handling eller aktivitet, der er uforenelig med denne aftales mål.
   2.   EUFOR underretter regelmæssigt transitstatens regering om størrelsen af og navnene på det EUFOR-personel, der befinder sig på transitstatens område.
   Artikel 3
   Identifikation
   1.   EUFOR-personel skal altid bære deres pas eller deres militære identitetskort på sig.
   2.   EUFOR-køretøjer, fly, fartøjer og andre transportmidler skal være forsynet med EUFOR-kendingsmærker og/eller nummerplader, som meddeles transitstatens relevante myndigheder.
   3.   EUFOR har ret til at føre Den Europæiske Unions flag samt anvende mærker, som f.eks. militære emblemer, navne og officielle symboler, på sine bygninger, køretøjer og andre transportmidler. Der skal på EUFOR-personellets uniformer bæres et særligt EUFOR-emblem. Nationale flag eller emblemer for de nationale kontingenter, som udgør operationen, kan anvendes på EUFOR-bygninger, køretøjer og andre transportmidler samt på uniformer efter afgørelse truffet af operationens EU-øverstbefalende.
   Artikel 4
   Grænsepassage og bevægelser på transitstatens område
   1.   EUFOR-personel kan kun indrejse på transitstatens område på grundlag af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede dokumenter og, ved første indrejse, en individuel eller kollektiv marchordre udstedt af EUFOR. De er ikke omfattet af visumreglerne. De er undtaget fra udrejse- indrejse- og toldkontrol ved indrejse i, udrejse fra eller ophold på transitstatens område.
   2.   EUFOR-personel er undtaget fra transitstatens regler for registrering af og kontrol med udlændinge, men anses ikke for at opnå nogen ret til varigt ophold eller bopæl på transitstatens område.
   3.   Listen over EUFOR-aktiver og -transportmidler, der til støtte for operationen føres ind i, gennem eller ud af transitstatens område, meddeles transitstaten til orientering. Disse ressourcer og transportmidler bærer det særlige EUFOR-emblem med henblik på hurtig identifikation. Transitstaten forenkler de administrative og toldmæssige formaliteter for EUFOR. EUFOR er fritaget for at skulle medføre enhver anden tolddokumentation samt for kontrol.
   4.   EUFOR-personel kan føre motorkøretøjer, sejle fartøjer og flyve fly på transitstatens område, hvis det har gyldigt nationalt, internationalt eller militært henholdsvis kørekort eller skibsfører- eller pilotcertifikat.
   5.   Med henblik på operationen sikrer transitstaten EUFOR og EUFOR-personel bevægelses- og rejsefrihed på sit område i de transitkorridorer, der er defineret i arrangementerne i artikel 18 nedenfor, herunder også på sit søterritorium og i sit luftrum. Bevægelsesfrihed på transitstatens søterritorium skal omfatte standsning og opankring under alle vilkår.
   6.   Med henblik på operationen kan EUFOR benytte offentlige veje, broer, færger, lufthavne og havne uden betaling af afgifter, gebyrer, skatter og lignende. EUFOR fritages ikke for vejningsgebyrer, vejafgifter og den edb-baserede havneskat, hvis betaling fastsættes i arrangementerne i artikel 18 nedenfor.
   Artikel 5
   EUFOR’s privilegier og immuniteter ydet af transitstaten
   1.   EUFOR-faciliteter er ukrænkelige. Transitstatens repræsentanter har kun adgang til dem med tilladelse fra operationens EU-øverstbefalende.
   2.   EUFOR-faciliteter, disses inventar og andre aktiver samt transportmidler nyder immunitet med hensyn til ransagning, rekvisition, arrest eller tvangsfuldbyrdelse.
   3.   EUFOR indkvarterer ikke personer, der er eftersøgt af transitstatens retsvæsen.
   4.   EUFOR-ejendom og aktiver nyder immunitet med hensyn til enhver form for retsforfølgning.
   5.   EUFOR-arkiver og -dokumenter er ukrænkelige.
   6.   EUFOR’s officielle korrespondance er ukrænkelig. Ved officiel korrespondance forstås al korrespondance vedrørende operationen og dens funktioner.
   7.   EUFOR og EUFOR’s leverandører og kontrahenter er for indkøbte og importerede varer, præsterede tjenesteydelser og faciliteter, som EUFOR anvender med henblik på operationen, fritaget for alle nationale, regionale og kommunale skatter, afgifter og gebyrer af lignende art, for så vidt de pågældende leverandører og kontrahenter ikke er statsborgere i transitstaten.
   8.   Transitstaten tillader indførsel af genstande til brug for operationen og fritager disse for told, gebyrer, skatter, undtagen den i artikel 4, stk. 6, ovenfor nævnte edb-baserede havneskat, og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og fragtydelser samt tilsvarende ydelser.
   Artikel 6
   EUFOR-personellets privilegier og immuniteter ydet af transitstaten
   1.   EUFOR-personel må hverken fængsles eller tilbageholdes.
   2.   EUFOR-personels dokumenter, korrespondance og ejendom er ukrænkelige, medmindre der er tale om gennemførelsesforanstaltninger, der er tilladt i henhold til stk. 6.
   3.   EUFOR-personel nyder immunitet med hensyn til transitstatens strafferetlige jurisdiktion.
   EUFOR-personellets immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion kan ophæves af udsenderstaten eller den pågældende EU-institution. En sådan ophævelse skal altid være eksplicit.
   4.   EUFOR-personel nyder immunitet med hensyn til transitstatens civilretlige og administrative jurisdiktion for så vidt angår udøvelsen af deres officielle funktioner. Hvis der indledes civilretlig retssag mod EUFOR-personel for en domstol i transitstaten, skal operationens EU-øverstbefalende og udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen omgående underrettes. Før sagen indledes ved domstolen, skal operationens EU-øverstbefalende og udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen efter en formel rådgivende udtalelse fra transitstatens kompetente myndigheder over for vedkommende domstol attestere, om den pågældende handling blev begået af EUFOR-personel som led i udøvelsen af dettes officielle funktioner.
   Hvis handlingen blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, må retssagen ikke indledes, og bestemmelserne i artikel 15 finder anvendelse. Hvis handlingen ikke blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, kan retssagen gennemføres. Den attestering, der afgives af den EU-øverstbefalende og udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen, er bindende i forhold til jurisdiktionen i transitstaten, som ikke kan anfægte den.
   Hvis EUFOR-personel indleder en retssag, afskærer dette dem fra at påberåbe sig jurisdiktionel immunitet med hensyn til ethvert modkrav, der er direkte forbundet med den principale påstand.
   5.   EUFOR-personel er ikke forpligtet til at vidne i retten.
   6.   Der må ikke træffes nogen gennemførelsesforanstaltninger over for EUFOR-personel, medmindre de sagsøges i en civilretlig retssag, der ikke vedrører deres officielle funktioner. Ejendom tilhørende EUFOR-personel, som af operationens EU-øverstbefalende attesteres som værende nødvendig for udøvelsen af personellets officielle funktioner, må ikke konfiskeres med henblik på fuldbyrdelse af en dom, retsafgørelse eller kendelse. I civilretlige retssager må EUFOR-personel ikke underkastes nogen begrænsninger i deres personlige frihed eller nogen anden tvangsforanstaltning.
   7.   EUFOR-personellets immunitet med hensyn til transitstatens jurisdiktion fritager det ikke for at være underlagt de respektive udsenderstaters jurisdiktioner.
   8.   EUFOR-personel er med hensyn til tjenesteydelser præsteret for EUFOR fritaget for de bestemmelser om social sikring, der eventuelt gælder i transitstaten.
   9.   EUFOR-personel er fritaget for enhver form for beskatning i transitstaten af de vederlag og honorarer, som EUFOR og udsenderstaterne betaler dem, samt af enhver indkomst, der modtages uden for transitstaten.
   10.   Transitstaten tillader i overensstemmelse med de love og anordninger, den måtte vedtage, indførsel af genstande til EUFOR-personellets personlige brug og fritager disse for told, skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og fragtydelser samt tilsvarende ydelser.
   EUFOR-personellets personlige bagage er fritaget for kontrol, medmindre der er vægtige grunde til at antage, at den indeholder genstande, der ikke er til EUFOR-personellets personlige brug, eller import- eller eksportartikler, der i transitstaten er forbudt ved lov eller underlagt karantæneregler. En sådan inspektion må kun udføres i nærværelse af det berørte EUFOR-personel eller af en bemyndiget repræsentant for EUFOR.
   Artikel 7
   Lokalt personel
   Lokalt personel nyder ingen privilegier og immuniteter. Transitstaten skal dog udøve sin jurisdiktion på en sådan måde, at det ikke i urimeligt omfang griber forstyrrende ind i udførelsen af operationens funktioner.
   Artikel 8
   Strafferetlig jurisdiktion
   En udsenderstats kompetente myndigheder kan på transitstatens område og i samarbejde med dennes kompetente myndigheder udøve den strafferetlige og disciplinære jurisdiktion, de er tillagt i henhold til udsenderstatens lovgivning, over EUFOR-personel, der er underlagt udsenderstatens relevante lovgivning.
   Artikel 9
   Uniform og våben
   1.   Uniform bæres efter operationens EU-øverstbefalendes regler.
   2.   Militært EUFOR-personel må bære individuelle håndvåben og tilhørende ammunition, hvis de har tjenstlig bemyndigelse til det. En liste over de pågældende våben og dem, der bærer dem, sendes til transitstatens kompetente myndigheder.
   Artikel 10
   Transitstatens støtte og indgåelse af kontrakter
   1.   Transitstaten bistår på anmodning EUFOR med at finde egnede faciliteter.
   2.   Såfremt transitstaten råder over egne faciliteter, stiller den gratis disse til rådighed, såfremt sådanne faciliteter er nødvendige med henblik på udførelse af EUFOR’s administrative og operative aktiviteter.
   3.   Transitstaten bistår og støtter, så vidt dens midler og kapacitet rækker, forberedelsen, fastlæggelsen, gennemførelsen og opretholdelsen af operationen. De sikkerhedsforanstaltninger, som transitstaten træffer i henhold til bestemmelserne i artikel 13, stk. 1, nedenfor, er baseret på et kulanceprincip.
   4.   Den lovgivning, der finder anvendelse på kontrakter, der indgås af EUFOR i transitstaten, er lovgivningen i den stat, hvor sagen behandles. Den procedure for bilæggelse af tvister, der er omhandlet i artikel 15, stk. 3, 4 og 5, finder anvendelse på tvister, der skyldes kontrakternes gennemførelse.
   5.   Transitstaten fremmer gennemførelsen af kontrakter, som EUFOR har indgået med handelsvirksomheder med henblik på operationen.
   Artikel 11
   Ændringer af faciliteter
   1.   EUFOR bemyndiges til, under operationens varighed og i henhold til reglerne i arrangementerne i artikel 18 nedenfor, at opføre, ombygge eller på anden måde ændre faciliteter, når dette er nødvendigt af transithensyn.
   2.   Transitstaten kan ikke kræve erstatning af EUFOR for sådanne opførelser, ombygninger eller ændringer, medmindre de faciliteter, der fandtes ved operationens start, lider betydelig overlast.
   Artikel 12
   EUFOR-personel, der er afgået ved døden
   1.   Operationens EU-øverstbefalende har ret til at forestå og træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til hjemsendelse af EUFOR-personel, der er afgået ved døden, samt den pågældende persons personlige ejendele.
   2.   Der foretages ikke obduktion af EUFOR-medlemmer uden den pågældende stats samtykke og overværelse af en repræsentant for EUFOR og/eller den pågældende stat.
   3.   Transitstaten og EUFOR samarbejder i videst muligt omfang med henblik på hurtig hjemsendelse af EUFOR-personel, der er afgået ved døden.
   Artikel 13
   EUFOR’s sikkerhed og militærpoliti
   1.   Transitstaten træffer passende foranstaltninger til at sikre EUFOR’s og dets personels sikkerhed.
   2.   EUFOR er bemyndiget til i tæt samarbejde med transitstatens kompetente myndigheder at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte sine faciliteter og konvojer.
   3.   De nationale kontingenter kan råde over personel fra kriminalpolitiet med henblik på at gennemføre de undersøgelser, der er nødvendige for at udøve den strafferetlige jurisdiktion, der er omhandlet i artikel 8 ovenfor.
   Artikel 14
   Kommunikation
   1.   EUFOR kan installere og drive radiosende- og -modtageanlæg samt satellitsystemer. Det rådfører sig med transitstatens kompetente myndigheder for at undgå konflikter vedrørende brug af de dertil egnede frekvenser. Der gives adgang til frekvensspektret i henhold til transitstatens gældende lovgivning.
   2.   EUFOR har ret til ubegrænset radio- (herunder satellitradio, bærbar eller håndholdt radio-), telefon-, telegraf- og faxkommunikation samt anden kommunikation og til at installere de nødvendige anlæg til opretholdelse af sådan kommunikation på og mellem EUFOR-faciliteter.
   3.   EUFOR kan ved hjælp af egne faciliteter træffe foranstaltninger til behandling og befordring af post, der er adresseret til og/eller afsendt af EUFOR-personel.
   Artikel 15
   Erstatningskrav for død, tilskadekomst, skade eller tab
   1.   Erstatningskrav for skade på eller tab af privat eller offentlig ejendom og erstatningskrav for personers død eller tilskadekomst samt skade på eller tab af EUFOR-ejendom som følge af nødvendigheder i forbindelse med EUFOR’s transit afgøres i mindelighed.
   2.   Sådanne krav forelægges for EUFOR via transitstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra transitstatens juridiske og fysiske personer eller for transitstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra EUFOR.
   3.   Hvis der ikke kan findes en mindelig ordning, forelægges erstatningskravet for en kravskommission, der er ligeligt sammensat af repræsentanter for EUFOR og repræsentanter for transitstaten. Afgørelserne vedrørende erstatningskravene træffes i fællesskab.
   4.   Hvis der ikke kan opnås en ordning i kravskommissionen, forelægges kravene for en voldgiftsdomstol, hvis afgørelser er bindende.
   5.   Voldgiftsdomstolen sammensættes af tre voldgiftsmand, idet én voldgiftsmand udnævnes af transitstaten, én voldgiftsmand af EUFOR og den tredje af transitstaten og EUFOR i fællesskab. Har én af parterne inden senest to måneder ikke udnævnt nogen voldgiftsmand, eller kan der mellem transitstaten og EUFOR ikke opnås enighed om udnævnelsen af den tredje voldgiftsmand, udnævnes den pågældende voldgiftsmand af præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol.
   6.   EUFOR og transitstatens forvaltningsmyndigheder indgår en administrativ ordning for at fastlægge kravskommissionens og domstolens mandat, hvilken procedure der skal anvendes i disse instanser, og under hvilke betingelser erstatningskravene skal fremsættes.
   Artikel 16
   Forbindelser og tvister
   1.   Alle spørgsmål, der opstår i forbindelse med anvendelsen af denne aftale, drøftes i fællesskab af repræsentanter for EUFOR og transitstatens kompetente myndigheder.
   2.   I mangel af forudgående bilæggelse løses tvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale mellem transitstatens og EU’s repræsentanter udelukkende med diplomatiske midler.
   Artikel 17
   Andre bestemmelser
   1.   Når der i denne aftale henvises til EUFOR’s og EUFOR-personellets privilegier, immuniteter og rettigheder, er transitstatens regering ansvarlig for, at dennes lokale myndigheder implementerer og overholder sådanne privilegier, immuniteter og rettigheder.
   2.   Intet i denne aftale tilsigter eller kan anses for at fravige rettigheder, som en EU-medlemsstat eller en anden stat, der bidrager til EUFOR, har ifølge andre aftaler.
   Artikel 18
   Gennemførelsesbestemmelser
   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale kan operative, administrative og tekniske spørgsmål gøres til genstand for separate arrangementer, som skal indgås mellem operationens EU-øverstbefalende og transitstatens forvaltningsmyndigheder.
   Artikel 19
   Ikrafttræden og ophævelse
   1.   Denne aftale træder i kraft ved undertegnelsen og forbliver i kraft indtil den dato, hvor EUFOR’s sidste personel er udrejst som officielt meddelt transitstatens myndigheder af EUFOR.
   2.   Uanset stk. 1 anses bestemmelserne i artikel 4, stk. 6, artikel 5, stk. 1, 2, 4, 7 og 8, artikel 6, stk. 1, 3, 4, 6 og 8-10, artikel 10, stk. 2, artikel 11, artikel 13, stk. 1,2 og 3, samt artikel 15 for at finde anvendelse fra den dato, hvor det første EUFOR-personel deployeres, hvis denne dato er tidligere end datoen for denne aftales ikrafttræden.
   3.   Aftalen kan ændres på grundlag af en fælles skriftlig aftale mellem parterne.
   4.   Ophævelsen af denne aftale berører ikke eventuelle rettigheder eller forpligtelser, der følger af gennemførelsen af denne aftale forud for ophævelsen.

      Udfærdiget i Yaoundé, den 6. februar 2008 i fire eksemplarer på fransk og engelsk. Begge udgaver har samme gyldighed.

            For Den Europæiske Union

            For transitstaten


title: 2012/108/EU: Rådets afgørelse af 14. december 2011 om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af aftalen i form af brevveksling mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation vedrørende indførelse eller forøgelse af eksportafgifter på råvarer

text:
                  29.2.2012

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 57/52

         RÅDETS AFGØRELSE
         af 14. december 2011
         om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af aftalen i form af brevveksling mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation vedrørende indførelse eller forøgelse af eksportafgifter på råvarer
         (2012/108/EU)
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
         under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     I betragtning af den økonomiske betydning for Unionen af adgangen til råvarer og den betydning, som Den Russiske Føderation har for Unionen som leverandør af råvarer, har Kommissionen forhandlet med Den Russiske Føderation om tilsagn fra sidstnævnte om at reducere eller afskaffe de eksportafgifter, som den i øjeblikket anvender.

                     (2)

                     Disse tilsagn, som vil indgå i Protokollen om Den Russiske Føderations tiltrædelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO), omfatter ikke de råvarer, for hvilke Den Russiske Føderation ikke i øjeblikket opkræver eksportafgifter.

                     (3)

                     For at reducere risikoen for, at Den Russiske Føderation fremover indfører nye eksportafgifter med deraf følgende konsekvenser for forsyningen af råvarer, har Kommissionen på Unionens vegne forhandlet med Den Russiske Føderation om en aftale i form af brevveksling vedrørende indførelse eller forøgelse af eksportafgifter på råvarer (»aftalen«).

                     (4)

                     Aftalen bør undertegnes.

                     (5)

                     I betragtning af behovet for at sikre, at Den Russiske Føderations tilsagn med hensyn til nye eksportafgifter på råvarer gælder fra datoen for Den Russiske Føderations tiltrædelse af WTO, bør aftalen anvendes midlertidigt fra nævnte dato indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Der gives herved på Unionens vegne bemyndigelse til undertegnelse af aftalen i form af brevveksling mellem Den Europæiske Union og Den Russiske Føderation vedrørende indførelse eller forøgelse af eksportafgifter på råvarer med forbehold af indgåelse af nævnte aftale.
            Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.

            Artikel 2
            Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.

            Artikel 3
            Aftalen anvendes i overensstemmelse med dens bestemmelser fra datoen for Den Russiske Føderations tiltrædelse af WTO indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse (1).

            Artikel 4
            Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

            Udfærdiget i Genève, den 14. december 2011.

                  På Rådets vegne

               M. NOGAJ

                  Formand

            (1)  Den dato, fra hvilken aftalen anvendes midlertidigt, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


Avis juridique important

|

32002D0669

2002/669/EF: Kommissionens afgørelse af 5. august 2002 om ændring af afgørelse 2000/137/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Kroatien og Ukraine og om tilbagetrækning af et tilsagn

EF-Tidende nr. L 228 af 24/08/2002 s. 0020 - 0021

Kommissionens afgørelseaf 5. august 2002om ændring af afgørelse 2000/137/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Kroatien og Ukraine og om tilbagetrækning af et tilsagn(2002/669/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(2), særlig artikel 8,efter høring af det rådgivende udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. TIDLIGERE PROCEDURE(1) Den 19. november 1998 indledte Kommissionen en antidumpingprocedure(3) over for importen af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i bl.a. Ukraine.(2) Denne procedure førte til, at Rådet i februar 2000 ved forordning (EF) nr. 348/2000(4) indførte en antidumpingtold for at fjerne de skadelige virkninger af dumpingen.(3) Parallelt hermed accepterede Kommissionen ved afgørelse 2000/137/EF(5) et fælles pristilsagn op til en bestemt mængde fra tre ukrainske eksportører, Dnepropetrovsk Tube Works ("DTW"), Nikopol Pivdennotrubny Works (senere overført til Nikopolsky Seamless Tube Plant, "Niko Tube"(6)) og Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant ("NTRP"), hvis produkter var fritaget for antidumpingtolden i medfør af artikel 2, stk. 1, i forordning (EF) nr. 348/2000.B. FRIVILLIG TILBAGETRÆKNING AF DET FÆLLES TILSAGN(4) DTW, Niko Tube og NTRP underrettede Kommissionen om, at de ønskede at trække dette fælles tilsagn tilbage. Følgelig bør navnene på DTW, Niko Tube og NTRP fjernes fra listen over selskaber, hvis produkter er fritaget for antidumpingtold i henhold til artikel 1 i afgørelse 2000/137/EF.(5) Parallelt med denne afgørelse har Rådet ved forordning (EF) nr. 1515/2002(7) også fjernet fritagelsen fra antidumpingtold, der blev indrømmet henholdsvis DTW, Niko Tube og NTRP ved ændring af artikel 2 i forordning (EF) nr. 348/2000 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Det fælles tilsagn fra Dnepropetrovsk Tube Works, Nikopol Pivdennotrubny Works (senere overført til Nikopolsky Seamless Tube Plant, "Niko Tube") og Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant trækkes herved tilbage.Artikel 2Tabellen i artikel 1 i afgørelse 2000/137/EF affattes således: ">TABELPOSITION>"Artikel 3Denne afgørelse finder anvendelse dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 5. august 2002.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.(2) EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2.(3) EFT C 353 af 19.11.1998, s. 13.(4) EFT L 45 af 17.2.2000, s. 1.(5) EFT L 46 af 18.2.2000, s. 34.(6) EFT C 198 af 13.7.2001, s. 2.(7) Se side 8 i denne Tidende.


title: 2006/884/EF: Kommissionens afgørelse af 6. december 2006 om fastlæggelse af Fællesskabets holdning til en afgørelse truffet af det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe, om vedtagelse af udvalgets forretningsorden

text:
               7.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 341/39

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 6. december 2006
   om fastlæggelse af Fællesskabets holdning til en afgørelse truffet af det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe, om vedtagelse af udvalgets forretningsorden
   (2006/884/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2004/425/EF af 21. april 2004 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe (1) (i det følgende benævnt »aftalen«), særlig artikel 3, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har hørt det særlige udvalg, der er udpeget af Rådet, med henblik på vedtagelse af Fællesskabets holdning.

               (2)

               Ifølge aftalens artikel 7, stk. 2, fastlægger det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalens artikel 7, sin egen forretningsorden —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Den holdning, som Det Europæiske Fællesskab skal indtage til en afgørelse truffet af det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 7 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe, om vedtagelse af udvalgets forretningsorden, baseres på udkastet til afgørelse truffet af det blandede udvalg i bilaget til denne afgørelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 6. december 2006.

            På Kommissionens vegne

         Peter MANDELSON

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 150 af 30.4.2004, s. 42.

      BILAG
      »
            UDKAST
            AFGØRELSE NR. …/… TRUFFET AF DET BLANDEDE UDVALG, DER ER NEDSAT I HENHOLD TIL AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG AMERIKAS FORENEDE STATER
            om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe, om vedtagelse af udvalgets forretningsorden
            DET BLANDEDE UDVALG HAR —
            under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe, særlig artikel 7, og
            ud fra følgende betragtning:
            Ifølge aftalens artikel 7, stk. 2, fastlægger Det Blandede Udvalg sin egen forretningsorden —
            TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

                        1)

                        Forretningsordenen for Det Blandede Udvalg, som nærmere angivet i bilaget til denne afgørelse, vedtages herved.

               Denne afgørelse, som udfærdiges i to eksemplarer, underskrives af Det Blandede Udvalgs repræsentanter, som er bemyndiget til at handle på parternes vegne med henblik på ændring af aftalen. Denne afgørelse får virkning fra datoen for den seneste af disse underskrifter.
               Underskrevet i Washington, den […].

                     På vegne af Amerikas Forenede Stater

               Underskrevet i Bruxelles, den […].

                     På vegne af Det Europæiske Fællesskab

            BILAG

               FORRETNINGSORDEN FOR DET BLANDEDE UDVALG, DER ER NEDSAT I HENHOLD TIL AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG AMERIKAS FORENEDE STATER
               om gensidig anerkendelse af overensstemmelsescertifikater for udstyr på skibe
               Artikel 1
               Formandskab
               Formandskabet for Det Blandede Udvalg udøves i fællesskab af en repræsentant for EF og en repræsentant for USA.
               Artikel 2
               Møder
               1.   Det Blandede Udvalg mødes regelmæssigt mindst en gang om året efter nærmere aftale. Hvis en af parterne finder det nødvendigt at afholde yderligere møder, søger den anden part i videst muligt omfang at imødekomme en anmodning om et møde.
               2.   Parterne skiftes til at være vært for mødet, medmindre andet aftales. Parterne kan efter aftale benytte sig af tele- og videokonferencer.
               3.   Møderne i Det Blandede Udvalg indkaldes af formændene.
               4.   Formændene fastsætter en dato for mødet og udveksler i tide de dokumenter, der er nødvendige for, at parterne har tilstrækkelig tid til at forberede sig, om muligt 3 uger før mødet.
               5.   Den part, der er vært for mødet, eller som anmoder om en video- eller telekonference, sørger for den praktiske tilrettelæggelse.
               Artikel 3
               Delegationer
               Parterne underretter hinanden mindst en uge før mødet om den forventede sammensætning af deres delegationer.
               Artikel 4
               Dagsorden for møderne
               1.   Formændene fastsætter en foreløbig dagsorden for hvert møde senest 14 dage før mødet. Formændene skal hver især senest 14 dage før mødet have modtaget forslag om, hvilke punkter der skal optages på dagsordenen.
               2.   Hver part kan tilføje punkter på den foreløbige dagsorden på et hvilket som helst tidspunkt forud for mødet, hvis den anden part er enig heri. Anmodninger om at tilføje punkter på den foreløbige dagsorden sendes så vidt muligt skriftligt til den anden part. Sådanne anmodninger imødekommes så vidt muligt.
               3.   Den endelige dagsorden vedtages af formændene ved begyndelsen af hvert møde. Punkter, der ikke er optaget på den foreløbige dagsorden, kan optages på den endelige dagsorden, hvis parterne er enige herom; anmodninger herom imødekommes så vidt muligt.
               Artikel 5
               Mødeprotokol
               1.   Formanden for den part, der er vært for mødet, udarbejder hurtigst muligt et udkast til mødeprotokol.
               2.   Mødeprotokollen skal som hovedregel indeholde følgende for hvert punkt på dagsordenen:

                           a)

                           dokumentation forelagt for Det Blandede Udvalg

                           b)

                           erklæringer, som parterne anmoder om at få optaget, og

                           c)

                           trufne afgørelser og vedtagne konklusioner om konkrete punkter.

                     3.   Mødeprotokollen skal også indeholde navnene på personerne i hver af de deltagende delegationer med angivelse af, hvilket ministerium eller organ de hver især repræsenterer.
               4.   Mødeprotokollen godkendes af formændene.
               Artikel 6
               Det Blandede Udvalgs afgørelser
               1.   Det Blandede Udvalg træffer afgørelse med enstemmighed.
               2.   Det Blandede Udvalg kan træffe en afgørelse ved skriftlig procedure uden for de formelle møder i Det Blandede Udvalg.
               3.   Det Blandede Udvalgs afgørelser benævnes »afgørelser« efterfulgt af et løbenummer og en beskrivelse af deres emne. Datoen for, hvornår afgørelsen får virkning, angives ligeledes. Afgørelserne underskrives af Det Blandede Udvalgs repræsentanter, som er bemyndiget til at handle på parternes vegne. Afgørelserne udfærdiges i to eksemplarer, og begge versioner er lige autentiske.
               Artikel 7
               Konsultation af eksperter
               Udvalget kan konsultere eksperter om særlige spørgsmål, hvis begge parter er enige herom.
               Artikel 8
               Udgifter
               1.   Hver part er ansvarlig for de udgifter, den pådrager sig som følge af deltagelsen i Det Blandede Udvalgs møder, herunder udgifter til personale, rejser og dagpenge samt udgifter til porto og telekommunikation.
               2.   Alle andre udgifter, der opstår i forbindelse med tilrettelæggelsen af møderne, afholdes generelt af den part, der er vært for mødet.
               Artikel 9
               Administrative procedurer
               1.   Medmindre parterne beslutter andet, er Det Blandede Udvalgs møder ikke offentlige.
               2.   Det Blandede Udvalgs mødeprotokoller og andre dokumenter betragtes som oplysninger, der udveksles i henhold til aftalens artikel 17, og er derfor fortrolige.
               3.   Der kan indbydes andre deltagere end parternes tjenestemænd, hvis formændene er enige herom; disse deltagere vil også være omfattet af aftalens artikel 17.
               4.   Parterne kan afholde offentlige orienteringsmøder eller på anden måde informere interesserede medlemmer af offentligheden om resultaterne af møderne i Det Blandede Udvalg.

         «


title: 2012/801/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 23. oktober 2012 om afslutning af regnskaberne for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2010

text:
               20.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 350/81

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 23. oktober 2012
   om afslutning af regnskaberne for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2010
   (2012/801/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2010, med autoritetens svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af den 21. februar 2012 (06083/2012 — C7-0051/2012),

               —

               der henviser til sin afgørelse af 10. maj 2012 (2) om udsættelse af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2010, den ledsagende beslutning samt svarene fra den administrerende direktør for autoriteten,

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 (4) om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, særlig artikel 44,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til den fælles erklæring om decentraliserede agenturer og den fælles tilgang, der blev vedtaget af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i juni 2012 som et resultat af arbejdet i den interinstitutionelle arbejdsgruppe om decentraliserede agenturer nedsat i marts 2009, særlig afsnittene om forvaltning, aktioner, programmering, ansvarlighed og gennemsigtighed,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0299/2012),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2010;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 366 af 15.12.2011, s. 106.

      (2)  EUT L 286 af 17.10.2012, s. 367.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.