title: 2011/228/EU: Rådets afgørelse af 13. december 2010 om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om visse aspekter af lufttrafik

text:
               9.4.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 96/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 13. december 2010
   om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om visse aspekter af lufttrafik
   (2011/228/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet bemyndigede i sin afgørelse af 5. juni 2003 Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en EU-aftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (2)

               På Unionens vegne har Kommissionen forhandlet en aftale med Republikken Kap Verde om visse aspekter af lufttrafik (»aftalen«) i overensstemmelse med de mekanismer og direktiver, der er fastsat i bilaget til Rådets afgørelse af 5. juni 2003.

               (3)

               Aftalen bør undertegnes og anvendes midlertidigt med forbehold af dens indgåelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om visse aspekter af lufttrafik (»aftalen«) godkendes herved på Unionens vegne med forbehold af indgåelse af aftalen.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der på Unionens vegne er beføjet til at undertegne aftalen med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 3
   Indtil aftalen træder i kraft, anvendes den midlertidigt fra den første dag i den første måned efter den dato, hvor parterne har givet hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er nødvendige i så henseende (1).
   Artikel 4
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at foranstalte den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 8, stk. 2.
   Artikel 5
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2010.

            På Rådets vegne

         K. PEETERS

            Formand

      (1)  Den dato, fra hvilken aftalen anvendes midlertidigt, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.
    ---documentbreak---

               9.4.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 96/1

         AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om visse aspekter af lufttrafik
   DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »Unionen« eller »EU«
   på den ene side, og
   REPUBLIKKEN KAP VERDE, i det følgende benævnt »Kap Verde«
   på den anden side
   i det følgende benævnt »parterne«,
   SOM KONSTATERER, at der er indgået bilaterale lufttrafikaftaler mellem flere af Unionens medlemsstater og Kap Verde med bestemmelser, der strider mod EU-lovgivningen,
   SOM KONSTATERER, at Unionen har enekompetence med hensyn til flere aspekter, der kan være omfattet af bilaterale lufttrafikaftaler mellem EU-medlemsstater og tredjelande,
   SOM KONSTATERER, at EU-luftfartsselskaber, der er etableret i en EU-medlemsstat, i henhold til EU-lovgivningen har ret til uden forskelsbehandling at få adgang til luftruter mellem EU-medlemsstaterne og tredjelande,
   SOM HENVISER til de aftaler mellem Unionen og visse tredjelande, der giver statsborgere i de pågældende tredjelande mulighed for at erhverve ejendomsrettigheder i luftfartsselskaber, som der er udstedt licens til i overensstemmelse med EU-lovgivningen,
   SOM ERKENDER, at de bestemmelser i de bilaterale lufttrafikaftaler mellem EU-medlemsstater og Kap Verde, som er i strid med EU-lovgivningen, skal bringes i overensstemmelse med denne med det formål at tilvejebringe et forsvarligt retsgrundlag for lufttrafikken mellem Unionen og Kap Verde og for at sikre kontinuiteten i denne lufttrafik,
   SOM ERKENDER, at i forbindelse med lufttrafikaftaler, der indgås af republikken Kap Verdes regering med stater, der ikke er EU-medlemsstater, gennemfører Kap Verde sine egne politikker og regler vedrørende luftfartsselskabers ejerskab og kontrol,
   SOM KONSTATERER, at EU-luftfartsselskaber i henhold til EU-lovgivningen principielt ikke må indgå aftaler, som kan påvirke handelen mellem EU-medlemsstater, og som tilstræber eller bevirker, at konkurrencen forhindres, begrænses eller forvrides,
   SOM ERKENDER, at visse bestemmelser i de bilaterale lufttrafikaftaler mellem EU-medlemsstater og Kap Verde kan sætte konkurrencereglerne for virksomheder ud af spillet, nemlig bestemmelser, der: i) kræver eller tilskynder til, at virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder indgår aftaler, træffer beslutninger eller samordner deres praksis således, at konkurrencen mellem luftfartsselskaber på de pågældende ruter hindres, forvrides eller begrænses, eller ii) forstærker virkningerne af en sådan aftale, beslutning eller samordnet praksis, eller iii) uddelegerer ansvaret for tage skridt til at hindre, forvride eller begrænse konkurrencen mellem luftfartsselskaber på de pågældende ruter til luftfartsselskaberne eller andre private erhvervsdrivende,
   SOM KONSTATERER, at Unionen med denne aftale ikke har til hensigt at øge det samlede omfang af lufttrafikken mellem Unionen og Kap Verde, at påvirke balancen mellem EU-luftfartsselskaber og luftfartsselskaber fra Kap Verde eller at forhandle ændringer af de eksisterende bilaterale lufttrafikaftalers bestemmelser om trafikrettigheder,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Generelle bestemmelser
   1.   I denne aftale forstås ved »medlemsstater«: Den Europæiske Unions medlemsstater; ved »EU-traktater«: traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; ved »kontraherende part«: en kontraherende part i denne aftale; ved »luftfartsselskab«: også flyselskaber; ved « Unionens territorium«: territoriet for de medlemsstater, hvor EU-traktaterne er gældende.
   2.   Når der i de enkelte aftaler, der er anført i bilag 1, henvises til statsborgere i den medlemsstat, der er part i den pågældende aftale, skal dette forstås således, at der henvises til statsborgere i medlemsstaterne.
   3.   Når der i de enkelte aftaler, der er anført i bilag 1, henvises til luftfartsselskaber fra den medlemsstat, der er part i den pågældende aftale, skal dette forstås som en henvisning til luftfartsselskaber eller flyselskaber, som udpeges af den pågældende medlemsstat.
   Artikel 2
   Udpegning, tilladelse og tilbagekaldelse
   1.   Bestemmelserne i denne artikels stk. 2 til 4 går forud for de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er nævnt i bilag 2, hhv. punkt a) og b), for så vidt angår udpegning af et luftfartsselskab, samt godkendelser af og tilladelser til luftfartsselskabet.
   2.   Når Kap Verde modtager en udpegning fra en medlemsstat, udsteder den de relevante godkendelser og tilladelser med det mindst mulige tidsforbrug til procedurer, forudsat:

               a)

               at luftfartsselskabet er etableret på den udpegende medlemsstats område i henhold til EU-traktaterne og er i besiddelse af en EU-retligt gyldig licens, og

               b)

               at den medlemsstat, der står for udstedelsen af »Air Operator's Certificate«, udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, og at den relevante luftfartsmyndighed er entydigt identificeret i udpegningen, og

               c)

               at luftfartsselskabet ejes, direkte eller i kraft af en ejermajoritet, og effektivt kontrolleres af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater og/eller af andre stater som anført i bilag 3 og/eller statsborgere i disse stater.

         3.   Kap Verde kan afvise, tilbagekalde, suspendere eller begrænse godkendelserne eller tilladelserne til et luftfartsselskab, som en medlemsstat har udpeget:

               a)

               hvis luftfartsselskabet ikke er etableret på den udpegende medlemsstats område i henhold til EU-traktaterne eller ikke er i besiddelse af en EU-retligt gyldig licens, eller

               b)

               den medlemsstat, der står for udstedelsen af »Air Operator's Certificate«, ikke udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, eller den relevante luftfartsmyndighed ikke er entydigt identificeret i udpegningen, eller

               c)

               luftfartsselskabet ikke ejes, direkte eller i kraft af en ejermajoritet, eller ikke effektivt kontrolleres af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater og/eller af andre stater som anført i bilag 3 og/eller statsborgere i disse stater.

         4.   Kap Verde udøver sine rettigheder i henhold til denne artikels stk. 3 uden at forskelsbehandle luftfartsselskaber fra medlemsstater på grundlag af nationalitet.
   Artikel 3
   Sikkerhed
   1.   Stk. 2 i denne artikel supplerer de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er anført i bilag 2, punkt c).
   2.   Når en medlemsstat har udpeget et luftfartsselskab, som en anden medlemsstat udøver og opretholder myndighedskontrol med, gælder Kap Verdes rettigheder efter sikkerhedsbestemmelserne i aftalen mellem den medlemsstat, der har udpeget luftfartsselskabet, og Kap Verde også med hensyn til den pågældende anden medlemsstats vedtagelse, gennemførelse og opretholdelse af sikkerhedskrav og med hensyn til det pågældende luftfartsselskabs driftstilladelse.
   Artikel 4
   Beskatning af flybrændstof
   1.   Stk. 2 i denne artikel supplerer de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er anført i bilag 2, punkt d).
   2.   Uanset eventuelle andre bestemmelser om det modsatte er intet i de aftaler, der er anført i bilag 2, punkt d), til hinder for, at medlemsstaterne uden forskelsbehandling kan opkræve enhver form for skatter, afgifter eller gebyrer på brændstof, der på deres område leveres til brug i et luftfartøj, der tilhører et luftfartsselskab udpeget af Kap Verde, og som beflyver en rute mellem et punkt på den pågældende medlemsstats område og et andet punkt på denne eller en anden medlemsstats område.
   Artikel 5
   Forenelighed med konkurrencereglerne
   1.   Uanset eventuelle andre bestemmelser om det modsatte må intet i de i bilag 1 anførte aftaler: i) kræve eller tilskynde til, at virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder indgår aftaler, træffer beslutninger eller samordner deres praksis således, at konkurrencen hindres eller forvrides, ii) forstærke virkningerne af en sådan aftale, beslutning eller samordnet praksis, eller iii) uddelegere ansvaret for tage skridt til at hindre, forvride eller begrænse konkurrencen til private erhvervsdrivende.
   2.   Bestemmelserne i de i bilag 1 anførte aftaler anvendes ikke, hvis de er i modstrid med denne artikels stk. 1.
   Artikel 6
   Bilag til aftalen
   Bilagene til denne aftale udgør en integreret del af aftalen.
   Artikel 7
   Revision eller ændring
   Parterne kan efter fælles overenskomst til enhver tid revidere eller ændre denne aftale.
   Artikel 8
   Ikrafttræden og midlertidig anvendelse
   1.   Denne aftale træder i kraft, når parterne har givet hinanden skriftlig notifikation om afslutningen af de respektive interne procedurer, som er nødvendige for, at den kan træde i kraft.
   2.   Uanset stk. 1 er parterne enige om at anvende denne aftale midlertidigt fra den første dag i måneden efter den dato, hvor parterne meddeler hinanden, at de dertil nødvendige procedurer er afsluttet.
   3.   Denne aftale finder anvendelse på alle aftaler og arrangementer, der er anført i bilag 1, herunder også de aftaler og arrangementer, som endnu ikke er trådt i kraft og ikke finder midlertidig anvendelse på datoen for denne aftales undertegnelse.
   Artikel 9
   Opsigelse
   1.   Hvis en aftale, der er anført i bilag 1, ophører, ophører samtidig alle nærværende aftales bestemmelser vedrørende den pågældende aftale.
   2.   Hvis alle de aftaler, der er anført i bilag 1, ophører, ophører nærværende aftale samtidig.

      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
      Udfærdiget i to eksemplarer på, bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
      Съставено в Брюксел на двадесет и трети март две хиляди и единадесета година.
      Hecho en Bruselas, el veintitrés de marzo de dos mil once.
      V Bruselu dne dvacátého třetího března dva tisíce jedenáct.
      Udfærdiget i Bruxelles, den treogtyvende marts to tusind og elleve.
      Geschehen zu Brüssel am dreiundzwanzigsten März zweitausendelf.
      Kahe tuhande üheteistkümnenda aasta märtsikuu kahekümne kolmandal päeval Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι τρεις Μαρτίου δύο χιλιάδες έντεκα.
      Done at Brussels on the twenty-third day of March in the year two thousand and eleven.
      Fait à Bruxelles, le vingt-trois mars deux mille onze.
      Fatto a Bruxelles, addì ventitré marzo duemilaundici.
      Briselē, divi tūkstoši vienpadsmitā gada divdesmit trešajā martā.
      Priimta du tūkstančiai vienuoliktų metų kovo dvidešimt trečią dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenegyedik év március huszonharmadik napján.
      Magħmul fi Brussell, fit-tlieta u għoxrin jum ta' Marzu tas-sena elfejn u ħdax.
      Gedaan te Brussel, de drieëntwintigste maart tweeduizend elf.
      Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego trzeciego marca roku dwa tysiące jedenastego.
      Feito em Bruxelas, em vinte e três de Março de dois mil e onze.
      Întocmit la Bruxelles la douăzeci și trei martie două mii unsprezece.
      V Bruseli dňa dvadsiateho tretieho marca dvetisícjedenásť.
      V Bruslju, dne triindvajsetega marca leta dva tisoč enajst.
      Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäkolmantena päivänä maaliskuuta vuonna kaksituhattayksitoista.
      Som skedde i Bryssel den tjugotredje mars tjugohundraelva.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Република Кабо Верде
         Por la República de Cabo Verde
         Za Kapverdskou republiku
         For Republikken Kap Verde
         Für die Republik Kap Verde
         Cabo Verde Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία του Πράσινου Ακρωτηρίου
         For the Republic of Cape Verde
         Pour la République du Cap-Vert
         Per la Repubblica del Capo Verde
         Kaboverdes Republikas vārdā –
         Žaliojo Kyšulio Respublikos vardu
         A Zöld-foki Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika Tal-Kap Verde
         Voor de Republiek Kaapverdië
         W imieniu Republiki Zielonego Przylądka
         Pela República de Cabo Verde
         Pentru Republica Capului Verde
         Za Kapverdskú republiku
         Za Republiko Zelenortski otoki
         Kap Verden tasavallan puolesta
         För Republiken Kap Verde

   BILAG 1

      LISTE OVER AFTALER, SOM DER HENVISES TIL I DENNE AFTALES ARTIKEL 1

               a)

               Lufttrafikaftaler mellem Kap Verde og medlemsstater, som på tidspunktet for denne aftales undertegnelse er indgået, undertegnet og/eller anvendes midlertidigt

                           —

                           Aftale mellem Kongeriget Belgiens regering og Republikken Kap Verdes regering om lufttrafik undertegnet i Bruxelles den 22. juni 1998, i bilag 2 benævnt »aftalen Kap Verde-Belgien«.

                           —

                           Lufttransportaftale mellem Forbundsrepublikken Tysklands regering og Republikken Kap Verdes regering undertegnet i Berlin den 19. juni 2001, i bilag 2 benævnt »aftalen Kap Verde-Tyskland«.

                           —

                           Aftale mellem Den Italienske Republiks regering og Republikken Kap Verdes regering om lufttrafik undertegnet i Praia den 7. juli 1998, i bilag 2 benævnt »aftalen Kap Verde-Italien«.

                           —

                           Aftale mellem Kongeriget Nederlandenes regering og Republikken Kap Verde om lufttrafik undertegnet i Haag den 21. december 1988, i bilag 2 benævnt »aftalen Kap Verde-Nederlandene«.

                           —

                           Lufttransportaftale mellem Republikken Portugal og Republikken Kap Verde undertegnet i Cidade da Praia den 30. marts 2004, i bilag 2 benævnt »aftalen Kap Verde-Portugal«.

                           —

                           Aftale mellem Den Socialistiske Republik Rumæniens regering og Republikken Kap Verdes regering om lufttrafik undertegnet i Bukarest den 31. august 1983, i bilag 2 benævnt »aftalen Kap Verde-Rumænien«.

                           —

                           Aftale mellem Kongeriget Spanien og Republikken Kap Verde om lufttrafik undertegnet i Madrid den 19. september 2002 i bilag 2 benævnt »aftalen Kap Verde-Spanien«.

                           —

                           Aftale mellem regeringen for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og regeringen for Republikken Kap Verde om lufttrafik undertegnet i Praia den 9. januar 2007, i bilag 2 benævnt »aftalen Kap Verde-UK«.

               b)

               Lufttrafikaftaler og andre arrangementer mellem Kap Verde og medlemsstater, der er paraferet eller undertegnet, men som på tidspunktet for denne aftales undertegnelse endnu ikke er trådt i kraft, og som ikke anvendes midlertidigt

         BILAG 2

      LISTE OVER ARTIKLER I DE I BILAG 1 ANFØRTE AFTALER, SOM DER HENVISES TIL I DENNE AFTALES ARTIKEL 2-4

               a)

               Udpegning:

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Kap Verde-Belgien

                           —

                           Artikel 3, stk. 4, i aftalen Kap Verde-Tyskland

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Kap Verde-Italien

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Kap Verde-Nederlandene

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Kap Verde-Rumænien

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Kap Verde-Spanien.

               b)

               Afvisning, tilbagekaldelse, suspendering eller begrænsning af godkendelser eller tilladelser:

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Kap Verde-Belgien

                           —

                           Artikel 3, stk. 4, og artikel 4 i aftalen Kap Verde-Tyskland

                           —

                           Artikel 4 og 5 i aftalen Kap Verde-Italien

                           —

                           Artikel 3 og 4 i aftalen Kap Verde-Nederlandene

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Kap Verde-Rumænien

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Kap Verde-Spanien.

               c)

               Sikkerhed:

                           —

                           Artikel 12 i aftalen Kap Verde-Tyskland

                           —

                           Artikel 10 i aftalen Kap Verde-Italien

                           —

                           Artikel 15 i aftalen Kap Verde-Portugal

                           —

                           Artikel 9 i aftalen Kap Verde-Rumænien

                           —

                           Artikel 13 i aftalen Kap Verde-Spanien.

               d)

               Beskatning af flybrændstof:

                           —

                           Artikel 10 i aftalen Kap Verde-Belgien

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Kap Verde-Tyskland

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Kap Verde-Italien

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Kap Verde-Nederlandene

                           —

                           Artikel 11 i aftalen Kap Verde-Rumænien

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Kap Verde-Spanien.

         BILAG 3

      LISTE OVER ANDRE STATER, SOM DER HENVISES TIL I DENNE AFTALES ARTIKEL 2

               a)

               Republikken Island (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               b)

               Fyrstendømmet Liechtenstein (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               c)

               Kongeriget Norge (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               d)

               Det Schweiziske Forbund (i medfør af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om lufttransport).


title: Anvendelse af EU's Solidaritetsfond Europa-Parlamentets beslutning af 5. juni 2008 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond i henhold til punkt 26 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (KOM(2008)0200 — C6-0164/2008 — 2008/2091(ACI))

text:
               26.11.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 285/96

         Torsdag, den 5. juni 2008Anvendelse af EU's Solidaritetsfond
   P6_TA(2008)0248
   Europa-Parlamentets beslutning af 5. juni 2008 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond i henhold til punkt 26 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (KOM(2008)0200 — C6-0164/2008 — 2008/2091(ACI))
   2009/C 285 E/18

      Europa-Parlamentet,

   der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (KOM(2008)0200 — C6-0164/2008),
   der henviser til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 26,
   der henviser til resultaterne af trilogmødet mellem Kommissionen og budgetmyndighedens to parter den 16. april 2008,
   der henviser til betænkning fra Budgetudvalget (A6-0205/2008),

               1.

               godkender den afgørelse, der er vedføjet denne beslutning;

               2.

               anbefaler på det kraftigste Kommissionen til i forbindelse med EU's Solidaritetsfond at forelægge foreløbige forslag til ændringsbudgetter, der alene har anvendelsen af Solidaritetsfonden som formål, for at undgå forsinkelser i tilvejebringelsen af økonomisk bistand i tilfælde af katastrofer;

               3.

               pålægger sin formand at undertegne denne afgørelse sammen med Rådets formand og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende;

               4.

               pålægger sin formand at sende denne beslutning sammen med bilaget til Rådet og Kommissionen.

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2008/371/EF (EUT L 128 af 16.5.2008, s. 8).

      Torsdag, den 5. juni 2008BILAG

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
         af 5. juni 2008
         om anvendelse af EU's Solidaritetsfond i henhold til punkt 26 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning
         EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 26,
         under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (2),
         under henvisning til forslag fra Kommissionen og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den Europæiske Union har oprettet Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (»fonden«) for at vise solidaritet med befolkningen i katastroferamte regioner.

                     (2)

                     Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende fonden inden for et årligt loft på 1 mia. EUR.

                     (3)

                     Forordning (EF) nr. 2012/2002 fastsætter bestemmelserne for anvendelsen af fonden.

                     (4)

                     Grækenland har indgivet en anmodning om tilskud fra fonden som følge af en katastrofe forårsaget af skovbrande i august 2007.

                     (5)

                     Slovenien har indgivet en anmodning om tilskud fra fonden som følge af en katastrofe forårsaget af oversvømmelser i september 2007 —

               TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
         Artikel 1
         Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008 tilføres 98 023 212 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger fra Den Europæiske Unions Solidaritetsfond.
         Artikel 2
         Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

            Udfærdiget i Bruxelles, den 5. juni 2008

               På Europa-Parlamentets vegne

                  formanden

               På Rådets vegne

                  formanden

         (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2008/371/EF (EUT L 128 af 16.5.2008, s. 8).

         (2)  EFT L 311 af 14.11.2002, s. 3.


Avis juridique important

|

31983D0522

83/522/EØF: Kommissionens afgørelse af 24. oktober 1983 om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af lithiumhydroxid med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og om afslutning af denne procedure

EF-Tidende nr. L 294 af 26/10/1983 s. 0029 - 0031

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 24. oktober 1983  om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af lithiumhydroxid med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og om afslutning af denne procedure  (83/522/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3017/79 af 20. december 1979 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 1580/82 (2), saerlig artikel 10,  efter konsultation i Det raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til ovennaevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. Procedure  (1) Kommissionen modtog i november 1982 en klage indgivet af CEFIC, Conseil Européen des Fédérations de l'Industrie Chimique, paa vegne af den eneste producent i Faellesskabet af lithiumhydroxid, vedroerende importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik; klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge deraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure; Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende indfoerslen i Faellesskabet af lithiumhydroxid, henhoerende under pos. 28.28 B i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 28.28-10, med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik, og indledte en undersoegelse af sagen;  (2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og klagerne, og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og anmode om at blive hoert mundtligt;  (3) de fleste af importoererne tilkendegav deres mening skriftligt og nogle af dem fik lejlighed til at blive hoert mundtligt;  (4) Kommissionen indhentede og efterproevede alle de oplysninger, den ansaa for noedvendige med henblik paa en foreloebig afgoerelse og aflagde kontrolbesoeg hos den paagaeldende producent i Faellesskabet:  Chemetall GmbH, Frankfurt, Forbundsrepublikken Tyskland;  og hos en af importoererne:  Lithium Corporation of Europe Ltd, Bromborough, Det forenede Kongerige;  (5) dumpingundersoegelsen omfattede tolvmaanedersperioden indtil den 31. marts 1983;  B. Normal vaerdi  (6) for at fastslaa, om der var tale om dumpingimport fra Den kinesiske Folkerepublik, maatte Kommissionen tage hensyn til, at dette land ikke har markedsoekonomi, og Kommissionen maatte derfor basere sin afgoerelse paa den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi; klageren havde i den forbindelse foreslaaet det amerikanske hjemmemarked, idet USA er det eneste land med markedsoekonomi uden for Faellesskabet, der fremstiller samme vare; der blev ikke gjort indsigelse mod dette forslag, og Kommissionen finder det godtgjort, at der er tilstraekkelig konkurrence paa det amerikanske hjemmemarked til at sikre, at priserne ligger paa et rimeligt niveau i forhold til produktionsomkostningerne; det anses derfor for hensigtsmaessigt og ikke urimeligt at fastsaette den normale vaerdi for varer med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik paa grundlag af hjemmemarkedspriserne i De forenede Stater;  C. Eksportpris  (7) eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes for eksport til Faellesskabet;  D. Sammenligning  (8) ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i paakommende tilfaelde hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, herunder navnlig forskelle i salgsbetingelser; til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik;  E. Dumpingmargen  (9) det fremgaar af den foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted i forbindelse med importen af lithiumhydroxid med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik, idet dumpingmargenen er lig med det beloeb, hvormed den fastlagte normale vaerdi overstiger prisen for varer, der eksporteres til Faellesskabet; dumpingmargenen er forskellig afhaengig af den importerende medlemsstat, men den vejede gennemsnitlige margen er 19,6 %;  F. Skade  (10) af statistiske oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, fremgaar det, at indfoerslen i Faellesskabet fra Kina steg fra 60 tons i 1980 til 500 tons i 1982, med en deraf foelgende foroegelse af Den kinesiske Folkerepubliks markedsandel fra 2,9 % til 25,5 % i samme periode; de vejede gennemsnitlige videresalgspriser for dumpingvarerne var ca. 17 % lavere end de priser, der er noedvendige for at give den eneste producent i Faellesskabet daekning for omkostningerne samt en rimelig fortjeneste; dette har for den paagaeldende producent medfoert betydelige tab, som rejser tvivl om, hvorvidt produktionen af denne vare kan opretholdes;  (11) Kommissionen har undersoegt, om der er foraarsaget skade af andre faktorer; i den forbindelse har den taget hensyn til importen af lithiumhydroxid med oprindelse i Amerikas Forenede Stater og i Sovjetunionen, som samtidig er genstand for en procedure som foelge af den fornyede undersoegelse (1) af den endelige told, der indfoertes ved Raadets forordning (EOEF) nr. 191/80 (2), aendret ved forordning (EOEF) nr. 2978/83 (3), og som omfatter import fra disse to lande; den betydelige foroegelse af dumpingimporten fra Den kinesiske Folkerepublik og de priser, hvortil de importerede varer udbydes til salg i Faellesskabet, har foranlediget Kommissionen til at fastslaa, at denne import med oprindelse i Kina saerskilt betragtet maa anses for at have paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade;  G. Faellesskabets interesser  (12) de forarbejdende industrier i Faellesskabet har anfoert, at det ikke vil vaere i Faellesskabets interesse at indfoere beskyttelsesforanstaltninger, fordi det vil have en negativ indvirkning paa den konkurrencemaessige stilling paa markederne uden for Faellesskabet; i betragtning af de saerdeles alvorlige vanskeligheder, som den eneste producent i Faellesskabet befinder sig i, denne producents strategiske betydning og en prisforhoejelses forholdsvis ringe indvirkning paa den forarbejdende industris omkostninger - eksporten til lande uden for Faellesskabet er i oevrigt forholdsvis beskeden - er Kommissionen imidlertid naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets interesse, at der gribes ind;  H. Tilsagn  (13) den beroerte eksportoer blev underrettet om de vigtigste resultater af den foreloebige undersoegelse og fremsatte bemaerkninger hertil; China National Chemicals Import and Export Corporation afgav derefter tilsagn vedroerende selskabets eksport af lithiumhydroxid til Faellesskabet; tilsagnet indebaerer en forhoejelse af eksportpriserne til Faellesskabet til det niveau, som Kommissionen efter at have taget hensyn til dels den salgspris, der er paakraevet for at give faellesskabsproducenten en passende fortjeneste, og dels til faellesskabsimportoerernes indkoebspris, omkost  ninger og fortjenestmargen, ansaa for noedvendigt for at ophaeve de skadelige virkninger; forhoejelserne overstiger i intet tilfaelde de i forbindelse med undersoegelsen konstaterede dumpingmargener;  under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at det afgivne tilsagn kan godtages, og proceduren kan derfor afsluttes, uden at der indfoeres antidumpingtold;  der blev ikke gjort indsigelse herimod i Det raadgivende Udvalg -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Kommissionen godtager det tilsagn, der afgivet af China National Chemicals Import and Export Corporation i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende lithiumhydroxid henhoerende under pos. 28.28 B i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 28.28-10, med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik.  Artikel 2  Antidumpingproceduren vedroerende importen af lithiumhydroxid med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik afsluttes.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. oktober 1983.  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand  (1) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 1.  (2) EFT nr. L 178 af 22. 6. 1982, s. 9.  (3) EFT nr. C 98 af 12. 4. 1983, s. 2.  (1) EFT nr. C 98 af 12. 4. 1983, s. 2.  (2) EFT nr. L 23 af 30. 1. 1980, s. 19,  (3) Se side 3 i denne Tidende.


Vigtig juridisk meddelelse

|

E2002C0272

2002/272/: EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 272/02/KOL af 18. december 2002 om tredje ændring af forretningsordenen for EFTA-Tilsynsmyndigheden

EU-Tidende nr. L 080 af 27/03/2003 s. 0034 - 0034

EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelsenr. 272/02/KOLaf 18. december 2002om tredje ændring af forretningsordenen for EFTA-Tilsynsmyndigheden(1)EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol, særlig artikel 13,under henvisning til forretningsordenen for EFTA-Tilsynsmyndigheden, ogud fra følgende betragtning:Forretningsordenen bør ændres på visse punkter -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:1. Artikel 2, første afsnit, affattes således:"Til udførelse af sine opgaver råder kollegiet over fire tjenestegrene, nemlig to direktorater, Tjenesten for Juridiske og Generelle Anliggender og Tjenesten for Administration."2. Artikel 21 affattes således:"Artikel 21Er en direktør forhindret, varetages dennes opgaver af en underordnet tjenestemand, der udpeges i overensstemmelse med den af direktøren fastlagte rækkefølge, medmindre kollegiet har truffet anden afgørelse."3. Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2003.4. Denne afgørelse, hvis engelske udgave er autentisk, offentliggøres i EØS-afsnittet i og EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2002.På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegneEinar M. BullFormand(1) Vedtaget af Tilsynsmyndigheden den 7. januar 1994, beslutning nr. 1/94/KOL (EFT L 113 af 4.5.1994, s. 19, EØS-tillæg 6 af 4.5.1994), ændret første gang ved beslutning nr. 18/95/KOL af 17. marts 1995 og anden gang ved beslutning nr. 71/95/KOL af 5. juli 1995.


Avis juridique important

|

E1996C0112

AFGØRELSE TRUFFET AF EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN Nr. 112/96/KOL af 11. september 1996 om tiende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte

EF-Tidende nr. L 042 af 13/02/1997 s. 0033 - 0038

AFGØRELSE TRUFFET AF EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN Nr. 112/96/KOL af 11. september 1996 om tiende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HARændret de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (1), der blev vedtaget den 19. januar 1994 (2), og senest ændret den 15. maj 1996 (3), som følger:Kapitel 10 i retningslinjerne for statsstøtte erstattes af følgende:»10. STØTTE TIL SMÅ OG MELLEMSTORE VIRKSOMHEDER (SMV) (1)1) Reglerne i dette kapitel berører ikke ordningen, der allerede er godkendt, når reglerne vedtages. Sådanne ordninger kan imidlertid revideres i henhold til artikel 1, stk. 1, i protokol nr. 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen (2).2) Reglerne i dette kapitel gælder støtte til SMV'er i alle sektorer, undtagen dem, der er dækket af særlige sektorbestemte regler. Støtte til SMV'er i disse sektorer er underlagt de regler, der gælder for den pågældende sektor. I øjeblikket findes der særlige regler inden for stålindustri, skibsbygning, syntetiske fibre, automobilindustri og transport.10.1. Indledning1) SMV'erne spiller en afgørende rolle for jobskabelsen og er mere generelt en faktor, der bidrager til at skabe social stabilitet og en dynamisk økonomi. Det er almindeligt anerkendt, at SMV'erne står over for en række handicap, som kan virke bremsende for deres udvikling. Et af disse handicap er vanskelighederne ved at skaffe kapital og opnå lån, og de vigtigste årsager hertil er de manglende informationer, de finansielle markeders tilbageholdenhed over for risici samt de begrænsede garantier, SMV'erne kan tilbyde. SMV'ernes begrænsende ressourcer hæmmer deres muligheder for adgang til informationer, blandt andet om nye teknologier og potentielle markeder. Indførelser af nye regler betyder ofte, at SMV'erne påføres større udgifter. De mangler ved markedet, der er til hinder for en socialt set ønskelig udvikling af SMV'erne, berettiger den positive indstilling, Tilsynsmyndigheden har haft til statsstøtte til SMV'er, for så vidt som støtten, der er åbnet mulighed for i artikel 61, stk. 3, i EØS-aftalen, ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der står i misforhold til det bidrag, den yder til gennemførelsen af målsætninger af fælles interesse.2) I henhold til artikel 61, stk. 1, i EØS-aftalen nedlægges der et generelt forbud mod statsstøtte, idet der dog gives visse undtagelsesmuligheder. Det hedder i artikel 61, at bortset fra visse undtagelser er »den støtte som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter.« Statsstøtte til SMV'er falder normalt ind under denne bestemmelse, idet en sådan form for støtte giver visse virksomheder særlige fordele, i modsætning til generelle foranstaltninger, der kan være til gavn for alle virksomhederne i et økonomisk system. Støtten kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne, fordi mange SMV'er eksporterer en del af deres produktion, og fordi en styrkelse af SMV'ernes stilling på det lokale eller nationale marked for de fleste industrigrenes vedkommende vil gøre det vanskeligere for andre producenter i EØS-landene at trænge ind på dette marked.3) Visse SMV'er, herunder især visse mikrovirksomheder, udøver imidlertid aktiviteter, som ikke er genstand for samhandel mellem EØS-landene (f.eks. tjenester i lokalmiljøet). Den støtte, de får tildelt for denne type aktiviteter, falder ikke ind under artikel 61, stk. 1, i EØF-aftalen.4) Selv om al støtte til virksomheder kan fordreje konkurrencevilkårene, er det ikke al støtte, der medfører en mærkbar påvirkning af samhandelen og konkurrencen inden for EØS. Dette gælder især meget små støttebeløb, selv om disse generelt ikke udelukkende udbetales til SMV'er. I henhold til den såkaldte de minimis-regel (3) fastsættes der en tærskelværdi, og støtte under denne værdi antages ikke at falde ind under artikel 61, stk. 1, i EØS-aftalen, og støtten skal således ikke på forhånd anmeldes til Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 1, stk. 3, i protokol nr. 3 til aftalen om tilsynsmyndigheden og Domstolen.10.2. Definition af SMV'er1) I disse retningslinjer defineres (4) en SMV som en virksomhed, der:- har under 250 ansatte (5), og- enten en årlig omsætning (6) (7) på ikke over 40 mio. ECU- eller en årlig samlet balance på ikke over 27 mio. ECU, og- opfylder kriteriet for uafhængighed som defineret nedenfor.2) Hvis det er nødvendigt at sondre mellem »små« og »mellemstore« virksomheder, forstås ved »små virksomheder« virksomheder, som:- har under 50 ansatte, og- enten en årlig omsætning på ikke over 7 mio. ECU- eller en årlig samlet balance på ikke over 5 mio. ECU, og- opfylder kriteriet for uafhængighed som defineret nedenfor.3) Ved uafhængige virksomheder forstås virksomheder, hvor en enkelt virksomhed eller flere virksomheder i fællesskab, der ikke opfylder definitionerne på en SMV eller en lille virksomhed, alt efter tilfældet, ikke besidder 25 % eller derover af kapitalen eller stemmerettighederne. Denne tærskel kan overskrides i følgende to tilfælde:- hvis virksomheden ejes af offentlige investeringsselskaber, venture-kapitalselskaber eller institutionelle investorer, forudsat at de hverken kontroller virksomheder individuelt eller i fællesskab- hvis kapitalen er spredt på en sådan måde, at det ikke er muligt at afgøre, hvem der ejer den, og virksomheden erklærer, at den med rette kan antage, at en enkelt virksomhed eller flere virksomheder i fællesskab, der ikke opfylder definitionerne på en SMV eller en lille virksomhed, alt efter tilfældet, ikke ejer 25 % eller derover af den.4) De tre kriterier - antal medarbejdere, omsætning eller balance, uafhængighed - er kumulative, dvs. at de alle tre skal være opfyldt. Uafhængighedskriteriet, hvorefter en stor virksomhed ikke må eje 25 % eller derover af SMV'ens kapital, er baseret på praksis i mange medlemsstater, hvor 25 % betragtes som den tærskel, hvorfra det er muligt at udøve kontrol. For kun at tilgodese virksomheder, der reelt er uafhængige SMV'er, er der nødvendigt at udelukke juridiske konstruktioner mellem SMV'er, som danner en økonomisk gruppe, der indtager en stærkere stilling end en lille eller mellemstor virksomhed. Ved beregningen af de ovenfor nævnte tærskelværdier skal der derfor foretages en sammenlægning af tallene for den støttemodtagende virksomhed og for alle de virksomheder, hvor den udøver direkte eller indirekte kontrol ved at besidde 25 % eller derover af kapitalen eller stemmerettighederne.10.3. Kriterier for vurdering af støtten10.3.1. Generelle principper1) Som forenelig med fællesmarkedet, jf. EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), kan Tilsynsmyndigheden betragte »støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene . . ., når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«. For at kunne falde ind under denne undtagelse skal statsstøtten derfor først og fremmest have karakter af et incitament: den må under ingen omstændigheder kunne føre til en vedvarende eller periodisk reduktion af de omkostninger, som virksomheden normalt skal afholde, samtidig med at status quo opretholdes, således som det er tilfældet med driftsstøtte (8), og den skal være nødvendig for at nå målsætninger, som ikke kan nås ved hjælp af markedskræfterne alene. Disse målsætninger skal være af fælles interesse. Endelig skal støtten stå i forhold til de handicap, der skal overvindes for at opnå de socioøkonomiske fordele, der er ønsket af hensyn til fælles interesser. Disse positive virkninger skal være mere tungtvejende end støttens negative indvirkning på konkurrencen og samhandelen.10.3.2. Støtteformål og tilladt støtteintensitet10.3.2.1. Støtte til materielle investeringer1) Ved »materielle investeringer« forstås (9) investeringer i anlægsaktiver:- »i forbindelse med oprettelse af en ny virksomhed, udvidelse af en bestående virksomhed eller igangsættelse af en aktivitet, der medfører en gennemgribende ændring i en bestående virksomheds produkt eller produktionsproces (i form af rationalisering, omstrukturering eller modernisering)«,eller- »i form af overtagelse af en virksomhed, der er lukket, eller ville være lukket, såfremt en sådan overtagelse ikke havde fundet sted«.2) Beregningsgrundlaget for intensiteten omfatter reelle udgifter til grunde, bygninger og udstyr. Er der tale om overtagelse, skal der tages hensyn til udgifterne til køb af disse aktiver.3) I henhold til undtagelsen i artikel 61, stk. 3, litra c), kan Tilsynsmyndigheden tillade, at der ydes støtte til SMV'er, som er beliggende uden for områder, der er berettigede til national regionalstøtte (10), når intensiteten i bruttosubventionsækvivalent (11) ikke overstiger 15 % for små virksomheder og 7,5 % for mellemstore virksomheder.4) I støtteberettigede områder kan Tilsynsmyndigheder godkende støtte til SMV'er, som overstiger det regionalstøtteniveau for investeringer, den har godkendt for store virksomheder i det pågældende område,- med 10 procentpoint brutto i områder, der er omfatter af artikel 61, stk. 3, litra c), forudsat at den samlede støtte ikke overstiger 30 % netto- med 15 procentpoint brutto i områder, der er omfattet af artikel 61, stk. 3, litra a), forudsat at den samlede støtte overstiger 75 % netto.5) Hvis de af et EFTA-land påtænkte finansieringer angår udgifter, som ikke indgår i det ovenfor definerede grundlag for støtteberettigede udgifter, skal den planlagte støtte genberegnes i forhold til dette grundlag (12). I forbindelse med udgifter, der ikke er støtteberettigede i henhold til definitionen i de foreliggende retningslinjer, kan EFTA-landene ligeledes frit yde støtte inden for de grænser, der er tilladt i henhold til de minimis-reglen.10.3.2.2. Støtte til immaterielle investeringer i form af teknologioverførsler1) Tilsynsmyndighedens holdning til forskning og udvikling (F& U) er positiv. Støtte til uddannelse og konsulentbistand omfatter derfor støtte, der tager sigte på at tilskynde SMV'erne til at benytte avanceret teknologi, som de ikke selv har været i stand til at udvikle, ved at tillade begrænset støtte til teknologioverførsler fra forskningslaboratorier og andre virksomheder til SMV'er. Den manglende ligevægt i oplysninger om ny teknologi mellem licensgivere og licenstagere og andre former for markedsrelaterede skævheder i forbindelse med teknologioverførsler samt de manglende muligheder for at indtjene udgifterne til erhvervelse af specifik teknologi eller knowhow kan endvidere berettige en offentlig intervention til fordel for denne type SMV-udgifter, samtidig med at der sker en begrænsning af sådanne interventioners konkurrencemæssige virkning. I forbindelse med de SMV'er, som er beliggende uden for områder, der er berettigede til national regionalstøtte kan Tilsynsmyndigheden derfor tillade, at der ydes støtte, som ikke overstiger nedenstående bruttointensitet i procent af udgifterne til erhvervelse af patentrettigheder, licenser, knowhow eller koncession af ikke-patenteret teknisk viden (13): 15 % for små virksomheder og 7,5 % for mellemstore virksomheder.2) For så vid angår SMV'er, der er beliggende i støtteberettigede områder, kan Tilsynsmyndigheden godkende, at der ydes støtte, som overstiger det regionalstøtteniveau for investeringer, den har godkendt for store virksomheder i det pågældende område:- med 10 procentpoint brutto i områder, der er omfattet af artikel 61, stk. 3, litra c), forudsat at den samlede støtte ikke overstiger 30 % netto- med 15 procentpoint brutto i områder, der er omfattet af artikel 61, stk. 3, litra a), forudsat at den samlede støtte ikke overstiger 75 % netto.10.3.2.3. Støtte til konsulentbistand, uddannelse og formidling af viden1) Der tillades normalt støtte på højst 50 % brutto i forbindelse med bistand og rådgivning fra eksterne konsulentfirmaer til nye og etablerede små og mellemstore virksomheder samt uddannelse af deres personale inden for virksomhedsledelse, finansielle spørgsmål, ny teknologi (især informationsteknologi), forureningsbekæmpelse, beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder og lignende eller vurdering af nye projekters gennemførlighed. Den enkelte ordning vurderes imidlertid på grundlag af den interesse, den frembyder, idet der lægges særlig vægt på, hvor fjerne aktiviteterne er fra markedet, eventuelle begrænsninger i udgifter pr. virksomhed, mulighederne for kumulering samt andre relevante faktorer. Under ganske særlige omstændigheder kan Tilsynsmyndigheden tillade støtte på over 50 %. Dette gælder i de støtteberettigede områder. For støtte til generelle oplysningskampagner kan der ligeledes tillades en højere intensitet, såfremt den enkelte virksomhed kun har en beskeden finansiel fordel heraf.2) Det er vigtigt at præcisere, at følgende former for støtte ikke er omfattet af disse foranstaltninger:- støtte vedrørende investeringer, der vil kunne opføres på aktivsiden på en virksomheds balance som immaterielle aktiver (F& U-udgifter, koncessioner, patenter, licenser osv.), jf. punkt 10.3.2.2 og 10.3.2.6- vedvarende eller periodisk støtte, der ikke fungerer som et incitament, og som ydes til en virksomheds sædvanlige driftsudgifter (rutinemæssig skatterådgivning, regelmæssig juridisk bistand, reklameudgifter osv.).10.3.2.4. Støtte til overdragelse af SMV'er1) Tilsynsmyndigheder erkender risikoen for at SMV'er - navnlig familieforetagender - tvinges til at lukke på grund af uoverstigelige vanskeligheder i forbindelse med overdragelsen. Når den overtagende virksomhed er en SMV, kan den få støtte til overtagelsen under de omstændigheder og på de betingelser, der er beskrevet i punkt 10.3.2.1 om støtte til materielle investeringer.10.3.2.5. Støtte til miljøbeskyttelse1) Støtte til fordel for miljøbeskyttelse vil blive undersøgt efter der kriterier, der er fastlagt i kapitel 15 i disse retningslinjer. Miljøstøtte til SMV'er kan forhøjes med 10 procentpoint brutto i forhold til de satser, der normalt tillades for store virksomheder.10.3.2.6. Støtte til forskning og udvikling1) Støtte til forskning og udvikling vil blive undersøgt efter de kriterier, der er fastlagt i kapitel 14 i disse retningslinjer. Forsknings- og udviklingsstøtte til SMV'er kan forhøjes med 10 procentpoint brutto i forhold til de satser, der normalt tillades for store virksomheder.10.3.2.7. Beskæftigelsesstøtte1) Støtte til beskæftigelse vil blive undersøgt efter de kriterier, der er fastlagt i kapitel 18 i disse retningslinjer. Tilsynsmyndigheden vil navnlig se positivt på støtte til oprettelse af nye arbejdspladser i SMV'er.10.3.2.8. Støtte til andre formål1) De fleste af de støtteordninger for SMV, der er anmeldt til tilsynsmyndigheden, er omfattet af ovennævnte kategorier. Tilsynsmyndigheden kan dog tillade andre former for berettiget støtte til SMV'er, som f.eks. støtte til samarbejde mellem SMV'er eller støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven, når den ikke ændrer samhandels- og konkurrencevilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.(1) Dette kapitel svarer til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til små og mellemstore virksomheder, vedtaget af Kommissionen den 20. marts 1996 (EFT nr. C 213 af 23. 7. 1996, s. 4). Efter tre års forløb vil der blive gennemført en ny undersøgelse af rammebestemmelsernes anvendelse, der om fornødent kan give anledning til en ændring af dem.(2) Se kapitel 7 i disse retningslinjer.(3) Se kapitel 12 i disse retningslinjer.(4) I overensstemmelse med den henstilling om definition af små og mellemstore virksomheder, som Kommissionen vedtog den 3. april 1996 (EFT nr. L 107 af 30. 4. 1996, s. 4). For at tage hensyn til udviklingen af situationen i Fællesskabet vil Kommissionen ændre lofterne for omsætningen og den samlede balance efter behov og normalt hvert fjerde år at regne fra vedtagelsen af henstillingen.(5) Antallet af ansatte svarer til antallet af årsarbejdsenheder (ÅAE), dvs. antallet af fuldtidsansatte i et år, idet deltidsarbejde og sæsonarbejde udgør dele af ÅAE. Det år, der skal tages i betragtning, er det seneste afsluttede regnskabsår.(6) Omsætningen skal forstås i henhold til artikel 28 i Rådets fjerde selskabsdirektiv 78/660/EØF (jf. bilag XXII.4 til EØS-aftalen) vedrørende årsregnskaberne for visse selskabsformer (EFT nr. L 222 af 14. 8. 1978, s. 11), senest ændret ved direktiv 94/8/EF (EFT nr. L 82 af 25. 3. 1994, s. 33), dvs. nettoomsætningen, der omfatter »provenu fra salg af produkter og tjenesteydelser, der henhører under selskabets ordinære virksomhed, med fradrag af herpå ydede prisnedslag samt af merværdiafgift og anden skat, der er direkte forbundet med omsætningen«.(7) Hvis en virksomhed på datoen for opgørelsen af den samlede balance falder uden for de finansielle tærskelværdier eller tærskelværdierne for antallet af ansatte, medfører dette kun, at virksomheden mister sin status som »SMV«, »mellemstor virksomhed«, »lille virksomhed« eller »mikrovirksomhed«, hvis denne situation opstår i to på hinanden følgende regnskabsår. Omsætningen og den samlede balance tages fra det seneste, godkendte årsregnskab. Hvis der er tale om nyetablerede virksomheder, hvor regnskaberne endnu ikke er blevet godkendt, skal tærskelværdierne baseres på et pålideligt skøn foretaget i løbet af det pågældende regnskabsår.(8) Under ganske særlige omstændigheder tillades der driftsstøtte i regioner, der er berettiget til regionalstøtte i henhold til artikel 61, stk. 3, litra a) og c). Se kapitel 28 i disse retningslinjer.(9) I overensstemmelse med pkt. 25.11 i disse retningslinjer.(10) Se kapitel 28 i disse retningslinjer.(11) Det vil sige den nominelle værdi (før skat) af statstilskud og nutidsværdien (før skat) af rentegodtgørelse, set i forhold til investeringsomkostningerne. Nettobeløb er efter skat.(12) Denne bestemmelse angår ikke de udgifter, der er støtteberettigede i henhold til de nedenfor beskrevne støttetyper.(13) Nedenstående bestemmelser angår ikke udgifter til erhvervelse af patentrettigheder, licenser osv., som indgår i de støtteberettigede udgifter til et forsknings- og udviklingsprojekt hos støttemodtageren i henhold til punkt 14.6.1), fjerde led, i disse retningslinjer, og som kan få fordel af de tilladte satser til den type forsknings- og udviklingsprojekter, som de indgår i.«Udfærdiget i Bruxelles, den 11. september 1996.På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegneKnut ALMESTADFormand(1) Herefter benævnt »retningslinjer for statsstøtte«.(2) EFT nr. L 231 af 3. 9. 1994, s. 1.(3) EFT nr. L 245 af 26. 9. 1996, s. 28.


Avis juridique important

|

31988D0265

88/265/EØF: Kommissionens afgørelse af 12. april 1988 om udnævelse af medlemmer til Den Videnskabelige og Tekniske Komité for Fiskeri

EF-Tidende nr. L 107 af 28/04/1988 s. 0049 - 0049

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 12. april 1988  om udnaevelse af medlemmer til Den Videnskabelige og Tekniske Komité for Fiskeri  (88/265/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 170/83 af 25. januar 1983 om en faellesskabsordning for bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne (1), saerlig artikel 12,  under henvisning til Kommissionens afgoerelse 79/572/EOEF af 8. juni 1979 om oprettelse af en videnskabelig og teknisk komité for fiskeri (2), saerlig artikel 4 og 6, stk. 1, og  ud fra foelgende betragtninger:  Medlemmernes mandat i den anfoerte komité udloeb den 17. februar 1988, og det er noedvendigt enten at udnaevne nye medlemmer eller at forny de nuvaerende medlemmers mandat -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  Komitéen, som for tiden omfatter 27 medlemmer, for hvilke mandatet udloeber 2 aar efter udnaevelsen, har foelgende sammensaetning:  1.2 // Hr. D. Armstrong   // (Det Forenede Kongerige)  // Hr. A. Astudillo   // (Spanien)   // Hr. R. Boddeke  // (Nederlandene)   // Fr. F. Cardador   // (Portugal)  // Hr. A. A. H. M. Corten   // (Nederlandene)   // Hr. R. De Clerck   // (Belgien)   // Hr. H. Farrugio   // (Frankrig)  // Hr. M. Ferretti   // (Italien)   // Hr. R. Fonteyne  // (Belgien)   // Hr. H. Frost   // (Danmark)   // Hr. B. Gilly   // (Frankrig)   // Hr. R. Grainger   // (Irland)  // Hr. N. McKellar   // (Det Forenede Kongerige)   // Hr. M. A. Maucorps   // (Frankrig)   // Hr. J. Molloy   // (Irland)  // Hr. N. A. Nielsen   // (Danmark)   // Hr. P. Oliver  // (Spanien)   // Hr. F. J. Pereiro   // (Spanien)   // Hr. C. Piccinetti   // (Italien)   // Hr. J. G. Pope   // (Det Forenede Kongerige)   // Hr. G. Rauck   // (Tyskland)   // Hr. A. Schumacher   // (Tyskland)   // Hr. C. A. Sousa Reis  // (Portugal)   // Hr. S. Tselas   // (Graekenland)   // Hr. A. Tsagkridis   // (Graekenland)   // Hr. F. A. van Beek  // (Nederlandene)   // Hr. D. Wileman   // (Danmark)  Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. april 1988.  Paa Kommissionens vegne  António CARDOSO E CUNHA  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 24 af 27. 1. 1983, s. 1.  (2) EFT nr. L 156 af 23. 6. 1979, s. 29.


Avis juridique important

|

31992D0622

92/622/EKSF: Kommissionens afgørelse af 7. december 1992 om indgåelse på Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs vegne af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side om forlængelse af gyldighedsperioden for interimsaftalen undertegnet af parterne i Bruxelles den 16. december 1991

EF-Tidende nr. L 408 af 31/12/1992 s. 0018 - 0018 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 20 s. 0178  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 20 s. 0178

KOMMISSIONENS AFGOERELSE af 7.  december 1992 om indgaaelse paa Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskabs vegne af aftalen i form af  brevveksling mellem Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab  paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side om forlaengelse af gyldighedsperioden for  interimsaftalen undertegnet af parterne i Bruxelles den 16. december 1991 (92/622/EKSF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig  artikel 95, stk. 1, og ud fra foelgende betragtning: I afventning af afslutningen af proceduren for ratifikation af Europaaftalen undertegnet i  Bruxelles den 16. december 1991 er det noedvendigt at forlaenge gyldighedsperioden for  interimsaftalen undertegnet den 16. december 1991 ud over den 31. december 1992 ved indgaaelse af en  aftale i form af brevveksling; efter hoering af Det Raadgivende Udvalg og med Raadets enstemmige samtykke - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske Kul- og  Staalfaellesskab og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab paa den ene side og Republikken Ungarn paa den  anden side om forlaengelse ud over den 31. december 1992 af gyldighedsperioden for interimsaftalen  undertegnet i Bruxelles den 16. december 1991, godkendes herved paa Det Europaeiske Kul- og  Staalfaellesskabs vegne. Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse (1). Artikel 2 Formanden for Kommissionen bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at  undertegne aftalen med bindende virkning for Kommissionen. Udfaerdiget i Bruxelles, den 7. december 1992. Paa Kommissionens vegne Jacques DELORS Formand   (1) Se side 8 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

31984D0571

84/571/Euratom: Rådets afgørelse af 27. november 1984 om udnævnelse af et medlem af Det rådgivende udvalg for Euratom' s Forsyningsagentur

EF-Tidende nr. L 314 af 04/12/1984 s. 0030 - 0030

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 27. november 1984  om udnaevnelse af et medlem af Det raadgivende udvalg for Euratom's Forsyningsagentur  (84/571/Euratom)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til vedtaegterne for Euratom's Forsyningsagentur (1), aendret ved afgoerelse 73/45/Euratom (2), saerlig artikel X,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 14. juni 1983 om udnaevnelse af medlemmerne af Det raadgivende udvalg for Euratom's Forsyningsagentur (3),  under henvisning til udtalelse fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  Et mandat som medlem af naevnte udvalg er blevet ledigt ved W. Rooke's fratraedelse, der blev meddelt Raadet den 6. september 1984;  Det forenede Kongeriges regering har den 6. september 1984 foreslaaet en kandidat -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  D. Aston udnaevnes til medlem af Det raadgivende udvalg for Euratom's Forsyningsagentur som efterfoelger for W. Rooke for resten af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 28. marts 1985.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. november 1984.  Paa Raadets vegne  P. BARRY  Formand  (1) EFT nr. 27 af 6. 12. 1958, s. 534/58.  (2) EFT nr. L 83 af 30. 3. 1973, s. 20.  (3) EFT nr. C 169 af 29. 6. 1983, s. 1.


Avis juridique important

|

31979D0964

79/964/EØF: Rådets afgørelse af 12. november 1979 om udnævnelse af et medlem af og en suppleant til Det rådgivende udvalg for vandrende arbejdstageres sociale Sikring

EF-Tidende nr. L 293 af 20/11/1979 s. 0013 - 0013

++++   ( 1 ) EFT nr . L 149 af 5 . 7 . 1971 , s . 2 .  RAADETS AFGOERELSE  af 12 . november 1979  om udnaevnelse af et medlem af og en suppleant til Det raadgivende udvalg for vandrende arbejdstageres sociale Sikring   ( 79/964/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , der flytter inden for Faellesskabet ( 1 ) , saerlig artikel 82 ,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 15 . oktober 1979 om udnaevnelse for perioden indtil 14 . oktober 1981 af medlemmer af og suppleanter til Det raadgivende udvalg for vandrende arbejdstageres sociale Sikring ,  i betragtning af , at der som foelge af hr . Christensens og fru Johansens tilbagetraeden , som Raadet er blevet underrettet om den 12 . oktober 1979 , er en plads ledig som medlem af og som suppleant til ovennaevnte udvalg i kategorien arbejdsgiverrepraesentanter , og  under henvisning til de kandidaturer , der er indgivet den 24 . oktober 1979 _  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Eneste artikel  Birte Johansen og Joergen Tejlgaard Petersen udnaevnes til henholdsvis medlem af og suppleant til Det raadgivende udvalg for vandrende arbejdstageres sociale Sikring som efterfoelgere for hr . Christensen og fru Johansen for den resterende del af disses mandatperiode , dvs . indtil den 14 . oktober 1981 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 12 . november 1979 .  Paa Raadets vegne  J . GIBBONS  Formand


Avis juridique important

|

32001D0041

2001/41/EF: Rådets afgørelse af 22. december 2000 om ordningen for nationale eksperter, der udstationeres ved Generalsekretariatet for Rådet som led i en udvekslingsordning for tjenestemænd i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union og tjenestemænd i de nationale administrationer og internationale organisationer

EF-Tidende nr. L 011 af 16/01/2001 s. 0035 - 0039

Rådets afgørelseaf 22. december 2000om ordningen for nationale eksperter, der udstationeres ved Generalsekretariatet for Rådet som led i en udvekslingsordning for tjenestemænd i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union og tjenestemænd i de nationale administrationer og internationale organisationer(2001/41/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 207, stk. 2, ogud fra følgende betragtninger:(1) Konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Helsingfors i december 1999 opfordrer til, at der i Generalsekretariatet for Rådet indføres mulighed for udvekslinger med nationale administrationer.(2) Det er besluttet at indføre en udvekslingsordning for tjenestemænd med henblik på at sikre et tættere samarbejde mellem Rådet og de nationale administrationer og internationale organisationer ved at udstationere tjenestemænd i generalsekretariatet ved disse administrationer og organisationer og stille nationale og internationale tjenestemænd til rådighed for generalsekretariatet, således at der kan ske en gensidig overførsel af viden.(3) Den særlige karakter og omfanget af de opgaver, der skal løses, berettiger, at der ved Generalsekretariatet for Rådet for en begrænset periode udstationeres en række nationale eksperter og fagfolk -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:KAPITEL IALMINDELIGE BESTEMMELSERArtikel 1Definition1. Bestemmelserne i denne ordning gælder for nationale eksperter, der udstationeres ved Generalsekretariatet for Rådet, i det følgende benævnt "generalsekretariatet", som led i en udvekslingsordning for tjenestemænd i generalsekretariatet og tjenestemænd i de nationale administrationer og internationale organisationer.2. De personer, der er omfattet af denne ordning, skal under deres udstationering være ansat i lønnet tjeneste i en international eller national offentlig administration.3. De udstationerede nationale eksperter skal være statsborgere i en af Den Europæiske Unions medlemsstater, medmindre generalsekretæren/den højtstående repræsentant dispenserer herfra. En sådan dispensation er dog udelukket på området fælles europæisk sikkerheds- og forsvarspolitik.Artikel 2Udstationeringens varighed1. De nationale eksperters udstationeringsperiode fastsættes i forhold til de opgaver, de skal udføre. Den samlede udstationeringsperiode med eventuel forlængelse kan ikke være over fire år. I hele udstationeringsperioden skal de nationale eksperter gøre tjeneste på fuldtid.2. Når de nationale eksperter stilles til rådighed, skal udstationeringens forventede varighed fastsættes ved den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling mellem generalsekretæren/den højtstående repræsentant og den pågældende medlemsstats faste repræsentant eller arbejdsgiveren, når det drejer sig om en international organisation.3. En national ekspert kan kun udstationeres ved generalsekretariatets tjenestegrene en enkelt gang.Artikel 3Opgaver1. Den udstationerede nationale ekspert bistår generalsekretariatets tjenestemænd. Han udfører de opgaver, der betros ham som led i et arbejdsprogram eller i en beskrivelse af på forhånd fastsatte arbejdsopgaver.2. De opgaver, der skal udføres, fastlægges efter fælles aftale mellem generalsekretariatet og oprindelsesadministrationen under hensyn til tjenestegrenenes interesser og den pågældendes kvalifikationer.3. Medmindre der foreligger en særlig bemyndigelse, som generaldirektøren for det generaldirektorat, den udstationerede nationale ekspert er tilknyttet, har givet med referat til generalsekretæren/den højtstående repræsentant, kan den udstationerede ekspert ikke forpligte generalsekretariatet udadtil.4. Den udstationerede nationale ekspert kan arbejde inden for alle områder, hvor det viser sig nødvendigt, såfremt det ikke er uforeneligt med Den Europæiske Unions interesser.Artikel 4Niveau, erhvervserfaring, sprogkundskaber1. Ved generalsekretariatets tjenestegrene kan udstationeres eksperter med rådgivende eller sagsbehandlende funktioner, forudsat at de har mindst tre års erhvervserfaring i en lønklasse, der svarer til en af lønklasserne i kategori A og B i generalsekretariatet.2. Den udstationerede nationale ekspert skal have et indgående kendskab til et af Den Europæiske Unions sprog og et tilfredsstillende kendskab til et andet af disse sprog, såfremt det er nødvendigt for udøvelsen af de opgaver, der pålægges ham.3. Niveauet for en eventuel sikkerhedsgodkendelse af den udstationerede nationale ekspert fastsættes i den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling.4. Den udstationerede nationale ekspert skal have et godt kendskab til anvendelsen af informationsteknologi.Artikel 5Social sikring1. Forud for udstationeringen skal den offentlige administration, hvorunder den pågældende tjenestemand hører, sende generalsekretariatet en attest om, at tjenestemanden i udstationeringsperioden er omfattet af den socialsikringslovgivning, der gælder for den offentlige administration, hvor han er ansat, og at den hæfter for udgifter, der opstår i udlandet.2. Fra den dato, hvor den nationale ekspert tiltræder tjenesten, er han personligt dækket mod ulykkesrisici på de betingelser, der i generalsekretariatet gælder for personale, der ikke er omfattet af vedtægten.3. Hvis en udstationeret national ekspert ikke kan være omfattet af en offentlig sygesikringsordning, kan han anmode om, at generalsekretariatet forsikrer ham mod sådanne risici, forudsat at han betaler halvdelen af forsikringspræmien. I så fald fradrages hans bidrag hver måned i de i artikel 12 nævnte dagpenge.Artikel 6Afbrydelse af udstationeringen eller dennes ophør1. Generalsekretariatet kan tillade, at udstationeringen afbrydes, og det fastsætter de nærmere betingelser herfor. De godtgørelser, der er nævnt i artikel 12 og 13, udbetales ikke, så længe afbrydelsen varer. De godtgørelser, der er omtalt i artikel 14 og 15, udbetales kun, hvis afbrydelsen sker på generalsekretariatets foranledning.2. En udstationering kan bringes til ophør, hvis det er påkrævet i generalsekretariatets eller den oprindelige arbejdsgivers interesse eller af andre behørigt begrundede årsager.KAPITEL IIDEN UDSTATIONEREDE NATIONALE EKSPERTS RETTIGHEDER OG PLIGTERArtikel 71. Den udstationerede nationale ekspert skal i udøvelsen af sin tjeneste og i sin adfærd udelukkende lade sig lede af Rådets interesser.2. Den udstationerede nationale ekspert skal afholde sig fra enhver handling, især enhver offentlig meningstilkendegivelse, som kan nedsætte den værdighed, der er forbundet med hans stilling.3. Hvis en udstationeret national ekspert under udøvelsen af sit hverv skal tage stilling til et anliggende, i hvis behandling eller afgørelse han har en sådan personlig interesse, at det kan få indflydelse på hans uafhængighed, skal han underrette lederen af den afdeling, han er tilknyttet, herom.4. Den udstationerede nationale ekspert skal iagttage fuldstændig tavshed om alle forhold og anliggender, som han i medfør af sin stilling bliver bekendt med. Han må ikke på nogen måde videregive dokumenter eller oplysninger, der ikke er offentliggjort, til personer, som ikke er berettiget til at få kendskab til dem. Denne tavshedspligt gælder også efter hans udtræden af tjenesten.5. Den udstationerede nationale ekspert må hverken alene eller sammen med andre offentliggøre eller lade offentliggøre nogen tekst, som har forbindelse med Den Europæiske Unions virksomhed, uden at have opnået tilladelse hertil på de betingelser og i overensstemmelse med de regler, der gælder i generalsekretariatet.6. Den udstationerede nationale ekspert er omfattet af de gældende sikkerhedsregler i generalsekretariatet.7. Alle rettigheder i forbindelse med det arbejde, den udstationerede nationale ekspert udfører under udøvelsen af tjenesten, tilkommer generalsekretariatet.8. Den udstationerede nationale ekspert skal tage bopæl på tjenestestedet eller i en sådan afstand fra dette, at han ikke hindres i at udføre sit arbejde.9. Den udstationerede nationale ekspert skal bistå og rådgive sine foresatte i generalsekretariatet. Han er ansvarlig over for disse foresatte for udførelsen af de opgaver, der er betroet ham.KAPITEL IIIDEN UDSTATIONEREDE NATIONALE EKSPERTS ARBEJDSVILKÅRArtikel 8Arbejdstid1. Generalsekretariatets regler for arbejdstid gælder også for den udstationerede nationale ekspert.2. Den udstationerede nationale ekspert kan dog ikke få tilladelse til at arbejde på halvtid.Artikel 9Ferie og tjenestefrihed - Helligdage og øvrige fridageGeneralsekretariatets regler vedrørende årlig ferie, tjenestefrihed samt helligdage og fridage gælder også for den udstationerede nationale ekspert.Artikel 10Administration - KontrolAdministrationen af og kontrollen med feriedage og arbejdstider varetages af generalsekretariatets administration.KAPITEL IVVEDERLAG OG GODTGØRELSERA. VederlagArtikel 11Meddelelse om den løn, den oprindelige arbejdsgiver udbetaler1. Den pågældende medlemsstats faste repræsentation eller arbejdsgiveren, når det drejer sig om en international organisation, skal for hver udstationeret national ekspert underrette generalsekretariatet om den årlige bruttoløn, der udbetales til eksperten.2. Disse oplysninger skal indgå i brevvekslingen mellem generalsekretæren/den høje repræsentant og den pågældende medlemsstats faste repræsentant eller arbejdsgiveren, når det drejer sig om en international organisation.B. GodtgørelserArtikel 12Dagpenge1. Den udstationerede nationale ekspert har under sin udstationeringsperiode ret til dagpenge på 104,03 EUR om dagen. Dagpengene udbetales månedligt. Det kan imidlertid i den i artikel 18, stk. 2, nævnte brevveksling fastsættes, at disse dagpenge ikke udbetales.2. Dagpengene udbetales også under tjenesterejser, årlig ferie, tjenestefrihed samt på de af generalsekretariatet bevilgede helligdage og øvrige fridage.3. Dagpengene nedsættes med 75 %, hvis indkaldelsesstedet ligger mindre end 50 km fra tjenestestedet.4. Den udstationerede nationale ekspert får ved tiltrædelsen udbetalt et forskud svarende til de dagpenge, han har ret til ifølge stk. 1, for perioden fra dagen for tiltrædelsen til den sidste dag i den anden måned efter måneden for tiltrædelsen.Udbetaling af dette forskud medfører, at retten til andre godtgørelser for den pågældende periode fortabes.Hvis den udstationerede nationale ekspert udtræder af tjenesten ved generalsekretariatet inden udløbet af den periode, der forskudsvis er udbetalt dagpenge for, tilbagefordres den del af det til den pågældende udbetalte forskud, som svarer til den del af perioden, i hvilken der ikke er forrettet tjeneste.5. Dagpengene til udstationerede nationale eksperter kan revideres på grundlag af udviklingen i forbrugerpriserne i Bruxelles.Artikel 13Supplerende fast godtgørelseMedmindre den udstationerede nationale eksperts indkaldelsessted ligger mindre end 50 km fra tjenestestedet, får han i givet fald udbetalt en supplerende fast godtgørelse, som udgør forskellen mellem på den ene side det årlige bruttovederlag, han får udbetalt af sin oprindelige arbejdsgiver (med undtagelse af familietillæg) forhøjet med de dagpenge, han får udbetalt af generalsekretariatet, og på den anden side grundlønnen i henholdsvis lønklasse A8, løntrin 1, eller lønklasse B5, løntrin 1, afhængigt af, hvilken vedtægtsmæssig kategori han sammenlignes med.C. Refusion af udgifterArtikel 14Rejseudgifter1. Den udstationerede nationale ekspert, som ikke har flyttet sit personlige bohave fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet, har for sit eget vedkommende ret til månedligt at få udbetalt et beløb svarende til prisen for en rejse tur-retur fra tjenestestedet til indkaldelsesstedet. Beløbet udbetales ved udgangen af hver måned eller den sidste dag, der forrettes tjeneste, hvis denne dag ligger inden månedens udgang. Beløbet er fast og svarer til prisen for en jernbanebillet på 1. klasse, hvis afstanden mellem tjenestestedet og indkaldelsesstedet ikke er over 500 km. Hvis afstanden er over 500 km, eller hvis den normale rejserute omfatter rejse over hav, svarer beløbet til prisen på en flybillet til nedsat økonomiklassepris (den laveste pris hos de nationale flyselskaber, der flyver mellem indkaldelsesstedet og tjenestestedet).2. Til grund for fastsættelsen af beløbet lægges den tarif, der anvendes af generalsekretariatets rejsebureau den 1. januar det pågældende år. Beløbet revideres den 1. juli for de bestemmelsessteder, hvortil billetprisen er forhøjet med mere end 5 % siden den 1. januar. Hvis tjenesten ophører inden månedens udgang, beregnes beløbet i forhold til det præsterede antal arbejdsdage.3. Hvis den udstationerede nationale ekspert har flyttet sit personlige bohave fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet, har han årligt ret til for sig selv, sin ægtefælle samt forsørgelsesberettigede børn at få udbetalt en fast godtgørelse af rejseudgifter tur-retur fra tjenestestedet til indkaldelsesstedet i overensstemmelse med de regler og på de betingelser, der gælder i generalsekretariatet.4. Den udstationerede nationale ekspert har i overensstemmelse med de regler og på de betingelser, der gælder i generalsekretariatet, ret til refusion af sine rejseudgifter:a) for sig selv:- i forbindelse med sin udstationering, fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet- i forbindelse med udstationeringens ophør, fra tjenestestedet til indkaldelsesstedetb) for sin ægtefælle og forsørgelsesberettigede børn:- i forbindelse med flytning, fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet- i forbindelse med udstationeringens ophør, fra tjenestestedet til indkaldelsesstedet.5. Som indkaldelsessted betragtes i denne afgørelse det sted, hvor den udstationerede nationale ekspert udøvede sine funktioner hos sin oprindelige arbejdsgiver inden udstationeringen. Tjenestestedet er det sted, hvor den tjenestegren, han knyttes til, er beliggende. Navnet på disse forskellige steder skal være anført i den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling.6. Det kan i den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling fastsættes, at rejseudgifter ikke dækkes af generalsekretariatet.Artikel 15Flytteudgifter1. Den udstationerede nationale tjenestemand, som finder det nødvendigt at flytte sin bopæl til tjenestestedet, kan flytte sit personlige bohave inden for en frist på højst seks måneder efter sin tiltrædelse af tjenesten, hvis udstationeringens forventede varighed er mindst et år, og indkaldelsesstedet ligger mere end 50 km fra tjenestestedet.2. De udgifter, der er forbundet med flytningen af det personlige bohave, godtgøres den udstationerede nationale ekspert i overensstemmelse med de regler og på de vilkår, der gælder i generalsekretariatet.3. Ved udstationeringens ophør skal flytningen finde sted senest tre måneder senere.4. Det kan i den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling fastsættes, at flytteudgifter ikke dækkes af generalsekretariatet.Artikel 16Tjenesterejser - Udgifter i forbindelse med tjenesterejse1. Den udstationerede nationale ekspert kan sendes på tjenesterejse under overholdelse af bestemmelserne i artikel 3.2. Udgifterne i forbindelse med tjenesterejsen afregnes i overensstemmelse med de regler og på de vilkår, der i generalsekretariatet gælder for godtgørelse af tjenestemænds udgifter i forbindelse med tjenesterejser.Artikel 17Tilpasning af ordningen for vederlag og godtgørelser1. Den ordning for vederlag og godtgørelser, der gælder for den udstationerede nationale ekspert, kan ikke ændres i udstationeringsperioden.2. Den supplerende faste godtgørelse, der er nævnt i artikel 13, tilpasses dog en gang om året uden tilbagevirkende kraft i takt med udviklingen i fællesskabstjenestemændenes grundløn.KAPITEL VADMINISTRATIVE OG BUDGETMÆSSIGE BESTEMMELSERArtikel 18Fastsættelse af tildelinger og kontrakter1. De udgifter, der følger af nationale eksperters udstationering, afholdes over konto 1 1 1 3 i Rådets budget.2. Udstationeringen sker på grundlag af en brevveksling mellem generalsekretæren/den højtstående repræsentant og den pågældende medlemsstats faste repræsentant eller arbejdsgiveren, når det drejer sig om en international organisation. I brevvekslingen nævnes navnet på de personer, der er beføjet til at fastsætte de praktiske retningslinjer for udstationeringen inden for rammerne af denne afgørelse. Skrivelsen om udstationeringens forlængelse, afbrydelse eller ophør fremsendes ligeledes af generalsekretæren/den højtstående repræsentant. Den udstationerede nationale ekspert henvender sig på førstedagen for sin udstationering til den kompetente tjenestegren i Generaldirektoratet for Administration og Protokol for at få foretaget de administrative tiltrædelsesformaliteter. Tiltrædelse sker den første i en måned.Artikel 19Fastsættelse af udgifterUdbetalingerne foretages i euro af den kompetente tjenestegren i Generaldirektoratet for Administration og Protokol og indsættes på en bankkonto, der er åbnet hos en bankinstitution i Belgien.Artikel 20Udgifter til infrastrukturDe udgifter, der afholdes for at skabe de fornødne arbejdsvilkår (lokaler, inventar, maskiner, osv.) i forbindelse med udstationering af nationale eksperter, afholdes over driftsbevillingerne.Artikel 21Denne afgørelse får virkning på dagen for vedtagelsen.Artikel 22Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2000.På Rådets vegneC. PierretFormand


Vigtig juridisk meddelelse

|

E1999C0429(02)

Godkendelse af statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61 og protokol 3, artikel 1, stk. 3, i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen (EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse)

EF-Tidende nr. C 117 af 29/04/1999 s. 0006 - 0006

Godkendelse af statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61 og protokol 3, artikel 1, stk. 3, i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen(EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse)(1999/C 117/06)Vedtagelsesdato: 16.12.1998Medlemsstat: NorgeSag nr.: 98-016Titel: Ændring og forlængelse af den højere støtteintensitet for de regionale støtteordninger, der er vedtaget med henblik på omlægning af de traditionelle samiske erhvervsaktiviteter i FinnmarksviddaFormål: Støtte til regionaludviklingRetsgrundlag: - "Forordning om afgrænsning af målområdet for regionaludvikling" godkendt ved kongeligt dekret af april 1998- Cirkulære H-8/95 "om de bedriftsrettede distriktspolitiske virkemidlene under Statens Nærings- og distriktsutviklingsfond og fylkeskommunene"Rammebeløb: Ikke oplystStøtteintensitet: Investeringstilskud på op til 50 % brutto og udviklingstilskud til erhverv og industri på op til 75 %Varighed: 1.1-31.12.1999


Avis juridique important

|

32002D0367

2002/367/EF: Rådets afgørelse af 7. maj 2002 om beskikkelse af en spansk suppleant til Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 133 af 18/05/2002 s. 0021 - 0021

Rådets afgørelseaf 7. maj 2002om beskikkelse af en spansk suppleant til Regionsudvalget(2002/367/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,under henvisning til Rådets afgørelse af 22. januar 2002 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget(1),i betragtning af, at der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Bustillo NAVIA-OSORIO er trådt tilbage som suppleant, hvilket Rådet blev underrettet om den 20. februar 2002,under henvisning til indstillingen fra den spanske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelMaría Dolores ALARCÓN MARTÍNEZ beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfølger for Bustillo NAVIA-OSORIO for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 2006.Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2002.På Rådets vegneR. De Rato Y FigaredoFormand(1) EFT L 24 af 26.1.2002, s. 38.


Avis juridique important

|

32000D0156

2000/156/EF: Rådets afgørelse af 14. februar 2000 om beskikkelse af franske suppleanter til Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 051 af 24/02/2000 s. 0025 - 0025

RÅDETS AFGØRELSEaf 14. februar 2000om beskikkelse af franske suppleanter til Regionsudvalget(2000/156/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,under henvisning til Rådets afgørelse af 26. januar 1998(1) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget,i betragtning af, at der er blevet to pladser ledige som suppleanter til Regionsudvalget, efter at Michel Barnier og Margie Sudre er trådt tilbage som suppleanter, hvilket Rådet blev underrettet om den 10. januar 2000 og den 8. september 1999,under henvisning til indstillingen fra den franske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelClaude Girard og Adrien Zeller beskikkes som suppleanter til Regionsudvalget som efterfølgere for Michel Barnier og Margie Sudre for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2002.Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2000.På Rådets vegneJ. GAMAFormand(1) EFT L 28 af 4.2.1998, s. 19.


title: 2013/543/EU, Euratom: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Forvaltningsorganet for det Transeuropæiske Transportnet for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/114

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Forvaltningsorganet for det Transeuropæiske Transportnet for regnskabsåret 2011
   (2013/543/EU, Euratom)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011 (1),

               —

               der henviser til det konsoliderede årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2011 (COM(2012) 436 — C7-0224/2012) (2),

               —

               der henviser til årsregnskabet for Forvaltningsorganet for det Transeuropæiske Transportnet for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2010 (COM(2012) 585) og til de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2012) 340 og SWD(2012) 330),

               —

               der henviser til Kommissionens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner foretaget i 2011 (COM(2012) 563) og det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2012) 283),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Forvaltningsorganet for det Transeuropæiske Transportnet for regnskabsåret 2011 med organets svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) for regnskabsåret 2011 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 om meddelelse af decharge til forvaltningsorganerne for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2011 (05754/2013 — C7-0039/2013),

               —

               der henviser til artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til Euratomtraktatens artikel 106A,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 55, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (6), særlig artikel 164, 165 og 166,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (7), særlig artikel 14, stk. 3,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF) nr. 1653/2004 af 21. september 2004 om standardfinansforordningen for forvaltningsorganer i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (8), særlig artikel 66, stk. 1 og 2,

               —

               der henviser til Kommissionens afgørelse 2007/60/EF af 26. oktober 2006 om oprettelse af Forvaltningsorganet for Det Transeuropæiske Transportnet i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 (9),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 76 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A7-0116/2013),

               A.

               der henviser til, at Kommissionen i henhold til artikel 17, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union skal gennemføre budgettet og forvalte programmer, og at dette skal ske på eget ansvar i henhold til artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i samarbejde med medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning,

               1.

               meddeler direktøren for Forvaltningsorganet for det Transeuropæiske Transportnet decharge for gennemførelsen af forvaltningsorganets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion III — Kommissionen;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse sammen med afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion III — Kommissionen og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Forvaltningsorganet for det Transeuropæiske Transportnet, Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 68 af 15.3.2011.

      (2)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 1.

      (3)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 232.

      (4)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 130.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (6)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (7)  EFT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

      (8)  EUT L 297 af 22.9.2004, s. 6.

      (9)  EUT L 32 af 6.2.2007, s. 88.


title: 2012/8/EU: Rådets afgørelse af 14. december 2011 om fastsættelse af den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage på ministerkonferencen i Verdenshandelsorganisationen, for så vidt angår en anmodning om indrømmelse af en fritagelse, der gør det muligt at give tjenesteydelser og leverandører af tjenesteydelser fra de mindst udviklede lande præferencebehandling

text:
               7.1.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 4/16

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 14. december 2011
   om fastsættelse af den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage på ministerkonferencen i Verdenshandelsorganisationen, for så vidt angår en anmodning om indrømmelse af en fritagelse, der gør det muligt at give tjenesteydelser og leverandører af tjenesteydelser fra de mindst udviklede lande præferencebehandling
   (2012/8/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91, artikel 100 og artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel IX i Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (WTO) fastsætter procedurerne for indrømmelse af fritagelser vedrørende de multilaterale handelsaftaler i bilag 1A, 1B eller 1C til nævnte overenskomst og dens bilag.

               (2)

               Der er blevet anmodet om en fritagelse, der indebærer, at WTO-medlemmer vil få mulighed for at indrømme tjenesteydelser og leverandører af tjenesteydelser fra de mindst udviklede lande præferencebehandling, uden at tilsvarende tjenesteydelser og leverandører af tjenesteydelser fra alle andre WTO-medlemmer indrømmes samme behandling, ved undtagelsesvis at fravige forpligtelsen i henhold til artikel II, stk. 1, i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser.

               (3)

               Det er i Den Europæiske Unions interesse at give sin støtte til nævnte anmodning om en fritagelse og dermed afslutte en del af Doha-udviklingsdagsordensforhandlingerne om tjenesteydelser, som er af særlig interesse for de mindst udviklede medlemslande —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Unionens holdning inden for rammerne af ministerkonferencen under WTO er at støtte anmodningen i henhold til artikel IX, stk. 3, i Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen om en fritagelse, der giver WTO-medlemmer mulighed for at indrømme tjenesteydelser og leverandører af tjenesteydelser fra de mindst udviklede lande præferencebehandling.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Genève, den 14. december 2011.

            På Rådets vegne

         M. NOGAJ

            Formand


Europa-Parlamentets afgørelse om antallet af medlemmer i de enkelte udvalg


Avis juridique important

|

42001D0823

2001/823/EF: Αfgørelse truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet af 27. november 2001 om beskatning af renteindtægter i de caribiske afhængige eller associerede områder

EF-Tidende nr. L 314 af 30/11/2001 s. 0078 - 0078

Αfgørelse truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådetaf 27. november 2001om beskatning af renteindtægter i de caribiske afhængige eller associerede områder(2001/823/EF)REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE I DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, HAR -under henvisning til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Santa Maria da Feira den 19.-20. juni 2000, navnlig bilag IV, stk. 2, litra c) -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelDe berørte medlemsstater forpligter sig til at fremme vedtagelse i alle de caribiske afhængige eller associerede områder i bilag I A til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab ("associeringsafgørelse")(1) af de samme foranstaltninger, som medlemsstaterne vedtager og gennemfører i henhold til alle fællesskabsregler, der vedtages om beskatning af renteindtægter.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 2001.A. Neyts-UyttebroeckFormand(1) Se side 1 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

31982D0739

82/739/EØF: Rådets afgørelse af 26. oktober 1982 på grundlag af traktaterne om fiskeri i farvande henhørende under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion, truffet som foreløbig ordning indtil vedtagelse af endelige fællesskabsforanstaltninger1

EF-Tidende nr. L 312 af 09/11/1982 s. 0017 - 0017

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 26. oktober 1982  paa grundlag af traktaterne om fiskeri i farvande henhoerende under medlemsstaternes hoejhedsomraade eller jurisdiktion, truffet som foreloebig ordning indtil vedtagelse af endelige faellesskabsforanstaltninger  (82/739/EOEF)  Raadet henviser til sin erklaering af 30. maj 1980 vedroerende den faelles fiskeripolitik (1).  Indtil der traeffes en afgoerelse paa dette omraade og under hensyn til Faellesskabets enekompetence i denne sag og til de forpligtelser, der paahviler medlemsstaterne saaledes som fastlagt af Domstolen, har Raadet truffet foelgende afgoerelse:  Fra den 1. november 1982 og indtil der foreligger en afgoerelse fra Raadet, dog senest indtil den 30. november 1982, administrerer medlemsstaterne fiskeriet i henhold til de saedvanlige saesonbestemte perioder og under hensyntagen til de samlede tilladte fangstmaengder (TAC), foreslaaet af Kommissionen den 21. juni 1982 som aendret den 29. juni, den 21. juli og den 27. august 1982, og til den del af disse TAC, der er forblevet disponibel for Faellesskabet inden for rammerne af deres forpligtelser over for tredjelande.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 26. oktober 1982.  Paa Raadets vegne  H. CHRISTOPHERSEN  Formand  (1) EFT nr. C 158 af 27. 6. 1980, s. 2.