Avis juridique important

|

31994D0293

94/293/EF: Kommissionens afgørelse af 13. april 1994 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Litauen og Rusland og om afslutning af undersøgelsen vedrørende disse lande samt om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan

EF-Tidende nr. L 129 af 21/05/1994 s. 0024 - 0037 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 32 s. 0003  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 32 s. 0003

KOMMISSIONENS AFGOERELSE af 13. april 1994 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Litauen og Rusland og om afslutning af undersoegelsen vedroerende disse lande samt om  afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan (94/293/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), senest aendret ved forordning (EF) nr.  522/94 (2), saerlig artikel 9 og 10,  efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, og ud fra foelgende betragtninger:   A. PROCEDURE  (1) I juli 1992 modtog Kommissionen en klage indgivet af FMA (Fertilizer Manufacturers' Association) paa vegne af producenter, der tegner sig for hele produktionen af ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige, vedroerende importen af denne  vare med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Litauen, Rusland, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan. Klagen indeholdt beviser for, at ammoniumnitrat med oprindelse i disse lande var blevet importeret til dumpingpriser og havde paafoert en erhvervsgren i  Faellesskabet vaesentlig skade, i det foreliggende tilfaelde producenterne i Det Forenede Kongerige, som ifoelge det anfoerte udgjorde et isoleret marked som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. De oplysninger, der var indeholdt i  klagen, ansaas for tilstraekkelige til at begrunde indledningen af en antidumpingprocedure.  (2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Litauen, Rusland, Turkmenistan,  Ukraine og Usbekistan og henhoerende under KN-kode 3102 30 90 og 3102 40 90 og indledte en undersoegelse.  (3) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og de britiske producenter, der havde indgivet klage. De beroerte parter fik lejlighed til at tilkendegive  deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.  (4) Nogle eksportoerer, importoerer og handelsselskaber samt alle de klagende producenter tilkendegav deres synspunkter skriftligt.  (5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse vedroerende dumping og deraf foelgende skade, og den aflagde kontrolbesoeg hos:  a) producenter i Faellesskabet:  - ICI Fertilizers, Billingham, Cleveland, Det Forenede Kongerige - Kemira Agro UK Ltd, Ince, Cheshire, Det Forenede Kongerige - Hydro Fertilizers Ltd, Immingham, South Humberside, Det Forenede Kongerige b) importoerer:  - Conagra Resources Europe Ltd, Tiverton, Devon, Det Forenede Kongerige - Fertibo Holland NV, Oudenbosch, Nederlandene - Kali (UK) Ltd, Sawbridgeworth, Herts, Det Forenede Kongerige - London Chemical Co. Ltd, London WC2, Det Forenede Kongerige - Usborne Grain Ltd, Winchester, Hants, Det Forenede Kongerige c) handelsselskaber:  - International Polysacks, Viernheim, Tyskland d) producenter i tredjelande:  i) Arcadian Corporation, Memphis, Tennessee, USA ii) en producent af ammoniumnitrat i Ungarn, hvis identitet ikke kan afsloeres af fortrolighedshensyn.  (6) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. januar 1992 til 30. september 1992 (undersoegelsesperioden).   B. ERHVERVSGREN I FAELLESSKABET OG REGIONALE KRITERIER  (7) De britiske producenter, paa hvis vegne klagen er indgivet, tegnede sig for 100 % af den britiske produktion af ammoniumnitrat. Naesten hele produktionen blev solgt i Det Forenede Kongerige, og  efterspoergslen i Det Forenede Kongerige blev ikke i vaesentlig grad daekket af producenter, som har deres virksomhed andetsteds i Faellesskabet. Desuden var importen til Faellesskabet af ammoniumnitrat med oprindelse i de i klagen anfoerte lande koncentreret  paa det britiske marked.  (8) I betragtning af ovennaevnte saerlige omstaendigheder er Faellesskabet, for saa vidt angaar den paagaeldende produktion, opdelt i to eller flere konkurrerende markeder, som omhandlet i artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Et af disse markeder  er Det Forenede Kongerige, og producenterne paa dette marked anses for at vaere en saerskilt erhvervsgren i Faellesskabet.  (9) Den erhvervsgren i Faellesskabet, som angives at vaere paafoert skade, er derfor producenterne af den paagaeldende vare i Det Forenede Kongerige.  (10) Flere importoerer gjorde gaeldende, at Hydro Fertilizers Ltd i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, burde holdes uden for definitionen af begrebet »erhvervsgren i Faellesskabet«, som fastlagt i denne procedure, fordi dette  selskab var forretningsmaessigt forbundet med en importoer, Fertrachem Ltd, som ifoelge det anfoerte importerede den paagaeldende vare fra Rusland til dumpingpriser.  (11) Det konstateredes, at Fertrachem havde importeret en mindre maengde ammoniumnitrat af russisk oprindelse i undersoegelsesperioden. Kommissionen fandt imidlertid ikke, at Fertrachems import berettigede, at Hydro Fertilizers blev holdt uden for  definitionen af begrebet »erhvervsgren i Faellesskabet«, eftersom de importerede maengder svarede til mindre end 0,5 % af salget paa det britiske marked, og Fertrachem havde udelukkende importeret varen for at forsvare sin stilling paa markedet som  forhandler mod en meget betydelig lavprisimport fra Rusland og Litauen. En import af et saa beskedent omfang kan ikke have afskaermet den paagaeldende britiske producent fra virkningerne af dumpingimporten og kan heller ikke have tilfoert denne producent  nogen vaesentlig fordel.  (12) Nogle importoerer gjorde ogsaa gaeldende, at Hydro Fertilizers Ltd og Kemira Agro UK Ltd ikke burde anses for at vaere en del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, da de begge er en del af statsejede selskaber i lande uden for Faellesskabet.  Kommissionen fandt denne paastand ubegrundet. Begge selskaber er etablerede selskaber med begraenset haeftelse, som fremstiller ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige; ejerforholdet er irrelevant for spoergsmaalet om, hvorvidt de skal medregnes til  erhvervsgrenen i Faellesskabet, for saa vidt som de ikke er forretningsmaessigt forbundet med de eksportoerer, der er omfattet af proceduren.  (13) Det anfoertes endvidere, at nogle britiske producenter burde holdes uden for definitionen af »erhvervsgren i Faellesskabet«, fordi de importerede ammonium (et raamateriale til fremstilling af ammoniumnitrat) fra Rusland eller Litauen i  undersoegelsesperioden. Én britisk producent importerede faktisk mindre maengder ammonium fra Litauen, men dette havde ingen indflydelse paa den paagaeldendes status som EF-producent, fordi ammonium og ammoniumnitrat er forskellige produkter.   C. DEN PAAGAELDENDE VARE OG SAMME VARE  (14) Den paagaeldende vare er ammoniumnitrat, som er et goedningsstof, der fremstilles i pilleform eller som granulat med et indhold af nitrogenplantenaeringsstof paa mellem 33 og 35 %.  (15) Den ammoniumnitrat, der fremstilles af den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige, er i henseende til fysiske og tekniske egenskaber samme vare som den ammoniumnitrat, der eksporteres til Faellesskabet fra Rusland og Litauen.   D. DUMPING  a) Import i undersoegelsesperioden (16) I undersoegelsesperioden importeredes der ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen til Det Forenede Kongerige. Der fandt derimod ikke import sted med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan i denne periode,  og der kunne derfor ikke fastsaettes nogen dumpingmargen for disse lande.  b) Normal vaerdi i) Sammenligningsgrundlag (17) Da de beroerte eksportlande ikke er lande med markedsoekonomi, maatte den normale vaerdi fastsaettes paa grundlag af priser eller omkostninger i et land med markedsoekonomi.  (18) Klageren foreslog Canada som et egnet sammenligningsgrundlag, en af eksportoererne (Jonava Azotas, Litauen) foreslog Ungarn, og en af importoererne (Fertibo, Nederlandene) foreslog Amerikas Forenede Stater.  (19) Kommissionen anmodede skriftligt alle de kendte producenter af ammoniumnitrat i disse lande om at medvirke i undersoegelsen og om at udfylde et spoergeskema.  (20) Foelgende producenter besvarede Kommissionens spoergeskema:  - Simplot Canada Ltd, Brandon, Manitoba, Canada - Arcadian Corporation, Memphis, Tennessee, USA - en producent i Ungarn (hvis identitet tilbageholdes af fortrolighedshensyn).  I) Canada (21) Det fremgik af undersoegelsen, at selv om ammoniumnitrat fremstilles og saelges i Canada af Simplot Canada, er dette selskabs salg paa hjemmemarkedet yderst beskedent sammenholdt med de maengder, der eksporteres fra Rusland og Litauen til Det Forenede  Kongerige.  (22) Det er fastslaaet, at ammoniumnitrat er noget i retning af et nicheprodukt paa det canadiske marked, da det sjaeldent anvendes som rent goedningsstof. Langt den stoerste del af den canadiske ammoniumnitrat anvendes i oploesninger eller til spraengstoffer.  Derimod anvendes ammoniumnitrat i Rusland, Litauen og Det Forenede Kongerige hovedsagelig som rent goedningsstof i loes vaegt. Desuden er importen til Canada af den paagaeldende vare meget lille, til dels paa grund af forbud mod transport heraf ad indre  vandveje. Af disse grunde besluttedes det ikke at anvende priser eller omkostninger i Canada som grundlag for fastsaettelsen af den normale vaerdi.  II) Amerikas Forenede Stater (USA) (23) Arcadian Corporations salg paa det amerikanske hjemmemarked i undersoegelsesperioden var betydeligt sammenlignet med de maengder, der eksporteredes fra Rusland og Litauen til Det Forenede Kongerige. Det skal dog bemaerkes, at den amerikanske vare  saelges paa hjemmemarkedet i loes vaegt, medens den russiske og litauiske eksporteres i saekke. USA er et aabent og konkurrencebetonet marked for ammoniumnitrat med adskillige indenlandske producenter og en betydelig import, som daekker over 20 % af den  indenlandske efterspoergsel.  III) Ungarn (24) I antidumpingmaessig henseende anses Ungarn for at vaere et land med markedsoekonomi. I undersoegelsesperioden var markedet i Ungarn for ammoniumnitrat praeget af konkurrence, idet der var to indenlandske producenter og en betydelig importandel (30 %),  hovedsagelig fra Foreningen af Uafhaengige Stater (SNG). Den samarbejdende ungarske producent foerte regnskaber i overensstemmelse med normal bogfoeringspraksis, som gjorde det muligt med den fornoedne sikkerhed at fastlaegge omkostningerne med henblik paa at  fastsaette en beregnet normal vaerdi. Endvidere fremstilledes ammoniumnitrat i det normale tempo i undersoegelsesperioden, og salget paa hjemmemarkedet var, omend det var lavere end de foregaaende aar, betydeligt sammenholdt med de maengder, der eksporteredes  fra Rusland og Litauen til Det Forenede Kongerige.  ii) Valg af sammenligningsgrundlag (25) Baade USA og Ungarn var aabne markeder med salg af betydelige maengder af ammoniumnitrat i undersoegelsesperioden og samme adgang til raamaterialer. Kommissionen finder, at eftersom Ungarns produktionsvilkaar svarer til vilkaarene i Rusland og Litauen, og  da de regnskabsoplysninger, som den samarbejdende producent fremlagde i denne sag, var paalidelige, er Ungarn et egnet og ikke urimeligt valg af sammenligningsgrundlag.  iii) Fastsaettelse af den normale vaerdi (26) Det konstateredes, at den ungarske producents salgspriser i undersoegelsesperioden ikke gav daekning for alle paaloebne omkostninger. Den normale vaerdi fastsaettes derfor paa grundlag af den beregnede vaerdi for den ungarske producent i  undersoegelsesperioden fastsat paa grundlag af produktionsomkostningerne (indbefattet salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt finansieringsomkostninger) plus en fortjenstmargen paa 8 %, som ansaas for rimelig i denne sektor  paa baggrund af resultaterne af undersoegelsen.  c) Eksportpris (27) Det fremgik af undersoegelsen, at af de i klagen anfoerte lande importeredes der kun ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen til Det Forenede Kongerige i undersoegelsesperioden. Eksportprisen for disse to lande fastsattes paa grundlag af den  pris, der betaltes til eksportoererne for den vare, der solgtes til eksport til Det Forenede Kongerige. Normalt var der tale om eksportoerens fob-pris til en agent eller importoer, som ikke altid havde hjemsted i Det Forenede Kongerige, men som senere  videresolgte varerne til en kunde i Det Forenede Kongerige.  d) Sammenligning (28) Sammenligningen mellem den normale vaerdi (ab fabrik) og eksportprisen (ab den russiske eller litauiske graense) blev foretaget for hver enkelt transaktion og i samme handelsled. Eksportprisen var for alle transaktioner lavere end den normale vaerdi.   (29) Den normale vaerdi justeredes for at tage hensyn til nogle af de salgsomkostninger, der er omhandlet i artikel 2, stk. 10, litra c), i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Da den ungarske vare solgtes ab fabrik, blev der alene foretaget fradrag for  kreditomkostninger.  (30) Der er ingen vaesentlige fysiske eller tekniske forskelle mellem den ungarske vare, der anvendtes som grundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi, og den vare, der eksporteredes fra Rusland og Litauen. Der er derfor tale om samme vare.  e) Dumpingmargen (31) Dumpingmargenen udtrykt i procent af prisen, frit Faellesskabets graense, udgjorde 40,6 % og 34,4 % for saa vidt angaar importen af de paagaeldende vare med oprindelse i henholdsvis Rusland og Litauen.   E. SKADE  a) Markedsanalyse i) Samlet forbrug i Det Forenede Kongerige og dumpingimportens markedsandel (32) Forbruget af ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige faldt fra 2,05 mio. tons i 1989 til 1,89 mio. tons i 1991, en nedgang paa 7,8 %, og i undersoegelsesperioden (januar til september 1992) faldt det med yderligere 8,15 % i forhold til samme periode  i 1991, dvs. fra 1,26 mio. til 1,16 mio. tons.  Dumpingimporten fra Rusland og Litauen tegnede sig for en andel af markedet, som steg fra 0,08 % i 1989 til 7,4 % i 1991 og til 16,5 % i undersoegelsesperioden.  ii) Dumpingimportens omfang (33) Importen fra Rusland og Litauen steg fra 1 700 tons i 1989 til 139 200 tons i 1991, hvorefter den mere end fordobledes i undersoegelsesperioden og naaede og paa 191 700 tons (set i forhold til 91 900 tons i de foerste ni maaneder af 1991).  iii) Priserne paa dumpingvarerne (34) Kommissionen sammenlignede den gennemsnitlige salgspris i Det Forenede Kongerige for importvarerne fra Rusland og Litauen med de britiske producenters gennemsnitlige salgspriser i Det Forenede Kongerige, begge opgjort i samme handelsled, dvs. ved  salg fra forhandler. Til alle sammenligninger anvendtes nettopriser, dvs. efter fradrag af alle rabatter og prisafslag. Nogle importoerer gjorde gaeldende, at de britiske producenters gennemsnitspris paa 96,30 £ var for hoej, fordi der ikke var taget hensyn  til alle rabatter og prisafslag, men Kommissionen fandt efter en indgaaende undersoegelse af de faktiske omstaendigheder, at denne pris var korrekt.  (35) Paa dette grundlag konstateredes det, at de lituaiske og russiske importvarer i undersoegelsesperioden i gennemsnit solgtes til priser, der var henholdsvis 13,4 % og 18,1 % lavere end de britiske producenters pris.  (36) Paa markedet i Det Forenede Kongerige er kendsgerningen den, at importvarer, ogsaa under normale konkurrencevilkaar, altid skal tilbydes til en lavere pris end den indenlandske vare for at kunne saelges. Russisk og litauisk ammoniumnitrat opfattes af  landbrugerne som vaerende af en ringere kvalitet end den britisk fremstillede vare, og denne opfattelse bestyrkes af de britiske producenters reklamekampagner; endvidere kan importoererne ikke tilbyde den samme forsyningssikkerhed som de indenlandske  producenter og heller ikke den samme kundeservice. Der vil derfor normalt vaere en prisforskel mellem den britisk fremstillede vare og importvarerne fra Rusland eller Litauen. Paa grundlag af de oplysninger, der er indhentet som led i undersoegelsen,  anslaar Kommissionen denne forskel til 8 £ pr. ton.  (37) Klageren gjorde gaeldende, at et tal paa 5 £ ville vaere mere passende, men der blev ikke fremlagt dokumentation for denne paastand.  Ved Kommissionens fastsaettelse af en forskel paa 8 £ havde den taget saerlig hensyn til resultaterne af et kontrolbesoeg hos en importoer, som solgte baade russisk ammoniumnitrat og en vare hidroerende fra en anden ikke-britisk EF-producent. I dette tilfaelde  solgtes EF-varen til en pris, der var mere end 8 £ hoejere end den russiske vare. Da prisforskellen varierer ret betydeligt alt efter region og kundekategori, fastslog Kommissionen, at 8 £ var et rimeligt gennemsnit.  (38) Tages der hensyn til den hoejere pris, som indenlandske producenter normalt opnaar i forhold til importerede varer, solgtes de fra Rusland og Litauen importerede varer stadig til priser, der var henholdsvis ca. 5 og 10 % lavere end de britiske  producenters priser.  b) Kumulering af dumpingimporten (39) Ved fastlaeggelse af dumpingimportens indvirkning paa den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige tog Kommissionen hensyn til virkningen af den samlede import fra Rusland og Litauen. Det er rimeligt af kumulere importen fordi:  I) omfanget af importen med oprindelse i baade Rusland og Litauen er betydelig. Det fremgik saaledes af undersoegelsen, at der fra de to lande importeredes stort set samme maengde ammoniumnitrat til Det Forenede Kongerige i undersoegelsesperioden.  II) ammoniumnitrat fra begge lande har de samme fysiske egenskaber III) den russiske og den litauiske vare konkurrerer indbyrdes paa det britiske marked og med samme vare fremstillet af producenterne i Det Forenede Kongerige IV) ved salg af de russiske og litauiske varer i Det Forenede Kongerige anvendes distributionskanaler af samme type, og begge landes eksportoerer har stort set samme prisadfaerd i Det Forenede Kongerige.  c) Den paagaeldende britiske erhvervsgrens situation i) Produktion (40) Produktionen af ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige steg fra 1,82 mio. tons i 1989 til 2,06 mio. tons i 1991. Den faldt derefter med 29 % i undersoegelsesperioden og naaede saaledes ned paa 1,14 mio. tons. En af de britiske producenter maatte helt  indstille produktionen i en del af denne periode. Set paa aarsbasis var en produktion af dette omfang 20 % lavere end produktionen i 1989.  ii) Kapacitetsudnyttelse (41) Producenterne i Det Forenede Kongerige indskraenkede produktionskapaciteten med 12 % fra 3,11 mio. tons til 2,74 mio. tons mellem 1989 og 1991 og med yderligere 6 % i undersoegelsesperioden. I betragtning af produktionsnedgangen udgjorde  kapacitetsudnyttelsen 58 % i baade 1989 og i undersoegelsesperioden, men dette svarede til en betydelig nedgang i forhold til 1991, da den udgjorde 75 %, idet den var steget betydeligt siden 1989.  iii) Lagerbeholdninger (42) De britiske producenters lagerbeholdninger oegedes til det firedobbelte fra 126 300 tons i 1989 til 502 700 tons ved udgangen af undersoegelsesperioden.  iv) Salg (43) Mellem 1985 og 1991 faldt de britiske producenters salg paa hjemmemarkedet til uafhaengige kunder fra 1,57 mio. tons til 1,45 mio. tons, svarende til en nedgang paa 8 %. I undersoegelsesperioden gik salget endnu staerkere tilbage, idet det faldt med 24  % fra 915 000 tons til 697 000 tons.  v) Markedsandel (44) De britiske producenters andel af hjemmemarkedet holdt sig uaendret paa 76 til 78 % i perioden 1989 til 1991, men faldt derefter til 60 % i undersoegelsesperioden (et fald fra 72,4 % i de tilsvarende ni maaneder i 1991).  vi) Priser (45) De britiske producenters gennemsnitlige nettosalgspriser paa hjemmemarkedet til alle uafhaengige kunder (engros- og detailhandlere) steg fra 107,50 £ pr. ton i 1989 til 108,10 £ pr. ton i 1990, men faldt derefter til 100,60 £ pr. ton i de foerste ni  maaneder af 1991 og med yderligere 3 % til 97,50 £ pr. ton i undersoegelsesperioden.  vii) Rentabilitet (46) Mellem 1989 og 1991 opnaaede producenterne i Det Forenede Kongerige i gennemsnit en fortjeneste paa 11 % af omsaetningen, idet fortjenesten oegedes fra 7,8 % i 1989 til 16,1 % i 1990, hvorefter den faldt til 8,3 % i 1991. I undersoegelsesperioden  forringedes den paagaeldende erhvervsgrens finansielle resultater, og producenterne maatte registrere et tab svarende til 1,7 % af omsaetningen. Tabet var ikke blot en foelge af de faldende priser, men ogsaa af en vaesentlig stigning i omkostningerne pr.  produceret enhed.  Kommissionen er af den opfattelse, at den paagaeldende erhvervsgren boer opnaa en fortjenstmargen paa mindst 10 % for at forblive konkurrencedygtig og for at kunne foretage nye investeringer.  viii) Beskaeftigelse (47) Antallet af beskaeftigede hos de britiske producenter af ammoniumnitrat faldt med 20 % mellem 1989 og 1991 og med yderligere 5 % i undersoegelsesperioden.  d) Konklusion (48) Det staar klart, at den paagaeldende birtiske erhvervsgrens situation forvaerredes mellem 1989 og udgangen af undersoegelsesperioden. De fleste af de vigtigste oekonomiske indikatorer udviste saaledes en negativ udvikling.  (49) Hvad angaar omfanget af den forvoldte skade, kan perioden opdeles i to afsnit. Mellem 1989 og 1991 var situationen for den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige forholdsvis gunstig. Produktion og kapacitetsudnyttelse oegedes, den  indenlandske markedsandel kunne fastholdes, og indtjeningen var tilstraekkelig; kun for saa vidt angaar prisniveau og lagerbeholdninger - samt beskaeftigelse, som mindskedes med oeget produktivitet - var udviklingstendensen negativ.  (50) I undersoegelsesperioden udviste alle naevnte indikatorer imidlertid en negativ udvikling sammenholdt med de foerste ni maaneder af 1991. I saerdelseshed faldt produktionen, og det samme var tilfaeldet med hjemmemarkedssalg og -markedsandel, priserne var  faldende, og erhvervsgrenen som helhed registrerede tab.  (51) Paa baggrund af ovenstaaende fastslaar Kommissionen, at den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige har lidt vaesentlig skade.   F. AARSAGSSAMMENHAENG  a) Indledning (52) Det i Det Forenede Kongerige fremstillede ammoniumnitrat er i direkte konkurrence med ammoniumnitrat, som importeres fra Rusland og Litauen, og navnlig paa grundlag af prisen. (Som anfoert i betragtning 36 anses det for rimeligt at indroemme fradrag  for, hvad der opfattes som en kvalitetsforskel). Varerne er beregnet for de samme kundekategorier, og de saelges begge i samme form, nemlig saekke af et halvt ton.  b) Skade foraarsaget af dumpingimporten i) Markedsandel (53) Mellem 1989 og 1991 oegedes markedsandelen for importen fra Rusland og Litauen fra 0,1 % til 7,4 %. I denne periode paavirkede importen ikke de britiske producenters markedsandel, som holdt sig paa over 76 %, men erstattede snarere import fra andre  leverandoerer.  (54) I undersoegelsesperioden oegedes markedsandelen for dumpingimporten fra Rusland og Litauen imidlertid fra 7,3 % til 16,3 %. I samme periode faldt de britiske producenters markedsandel fra 72,4 % til 60 %. Da markedsandelen for import fra andre kilder  kun steg med 3,2 procentpoint, kan hovedparten af nedgangen i den britiske erhvervsgrens markedsandel tilskrives dumpingimporten.  ii) Salg (55) I undersoegelsesperioden faldt de britiske producenters salg med 218 000 tons, mens dumpingimporten fra Rusland og Litauen steg med 100 000 tons. En vaesentlig del af tilbagegangen i det indenlandske salg kan derfor tilskrives dumpingimporten.  iii) Produktion (56) Den britiske erhvervsgrens produktion faldt med 458 000 tons i undersoegelsesperioden. Dumpingimporten, som i samme periode steg med 100 000 tons, bidrog til denne tilbagegang i produktionen og dermed til den tilsvarende nedgang i  kapacitetsudnyttelsen.  iv) Priser og rentabilitet (57) I undersoegelsesperioden var de britiske producenters gennemsnitlige salgspris pr. ton 97,50 £, hvilket repraesenterede et fald paa 3 % i forhold til samme periode i 1991 og en nedgang paa 10 % i forhold til 1990. Det er klart, at den stadigt stoerre  dumpingimport spillede en betydningsfuld rolle i forbindelse med dette prisfald, idet dumpingsvarerne blev udbudt til salg paa markedet til priser, der var indtil 20 % lavere end de britiske producenters omkostninger. I 1991 fastholdt den paagaeldende  erhvervsgren i Det Forenede Kongerige sin markedsandel over for dumpingimporten ved at saenke priserne med en deraf foelgende tilsvarende nedgang i fortjenesten; selv ved dette lavere prisniveau var de britiske producenter dog stadig i stand til at opnaa  en tilstraekkelig, omend lavere, fortjenestmargen. I undersoegelsesperioden saenkede de britiske producenter som foelge af prisunderbud i forbindelse med dumpingimporten deres priser yderligere, men salget gik fortsat betydeligt tilbage.  (58) Hvad angaar virkningerne af naevnte underbud er det fastslaaet, at selv naar der tages hensyn til den normale prisforskel mellem den britisk fremstillede vare og importvaren, var priserne paa dumpingvarerne 5 til 10 % lavere end de britiske producenters  priser i undersoegelsesperioden. Naar der er taget hensyn til denne prisforskel, er der udelukkende tale om priskonkurrence mellem importvarerne og de i Det Forenede Kongerige fremstillede varer. Paa grundlag af dokumentation, der er fremlagt som led i  undersoegelsen, er det i den henseende fastslaaet, at mange kunder gik over til at koebe dumpingvarerne i stedet for de britisk fremstillede varer paa grund af de lavere priser paa foerstnaevnte varer, hvilket noedsagede de britiske producenter til at saenke  deres priser yderligere i et forsoeg paa at imoedegaa konkurrencen.  (59) Prisfaldet i undersoegelsesperioden kan derfor hovedsagelig tilskrives dumpingimporten, som ogsaa til dels er aarsagen til forringelsen af rentabiliteten.  c) Skade foraarsaget af andre faktorer (60) Det er gjort gaeldende, at andre faktorer end dumpingimporten har paafoert den britiske erhvervsgren skade. Disse faktorer analyseres i det foelgende.  i) Import fra andre leverandoerlande (61) Mellem 1989 og undersoegelsesperioden tegnede importen fra andre lande end Rusland og Litauen sig konstant for 23 % af det britiske marked. Som anfoert ovenfor mistede denne import terraen til importen fra Rusland og Litauen mellem 1989 og 1991, men  markedsandelen oegedes med 3,2 procentpoint i undersoegelsesperioden, mens de britiske producenters andel gik tilbage med 12,4 procentpoint i denne periode. Den ikke-dumpede import bidrog saaledes i et vist omfang til nedgangen i den britiske erhvervsgrens  markedsandel, men udtrykt i maengde bidrog det oegede salg af disse importvarer paa 16 000 tons kun ubetydeligt til tilbagegangen i de britiske producenters salg paa hjemmemarkedet paa i alt 218 000 tons.  (62) Den gennemsnitlige cif-pris for importvarerne fra andre leverandoerlande var 15 % hoejere end priserne paa dumpingvarerne, og det fremgik af undersoegelsen, at den endelige salgspris i Det Forenede Kongerige almindeligvis var hoejere end priserne paa de  fra Rusland og Litauen importerede varer. Under disse omstaendigheder har den ikkedumpede import ikke paafoert de britiske producenter vaesentlig skade, eftersom virkningen heraf paa markedet i henseende til maengder og priser ikke har aendret sig vaesentlig  siden 1989.  ii) Import af andre nitrogenholdige goedningsstoffer (63) Nogle importoerer gjorde gaeldende, at importen af ammoniumnitrat fra Rusland og Litauen blot havde erstattet import af andre nitrogenholdige goedningsstoffer, navnlig urinstof, som havde udvist tilbagegang, og at skade, som de britiske producenter af  ammoniumnitrat maatte have lidt, burde ses i denne sammenhaeng.  (64) Uanset at ammoniumnitrat er den vare, der er omfattet af denne procedure, er det klart, at importen af andre nitrogenholdige goedningsstoffer, saasom urinstof, som ikke fremstilles i Det Forenede Kongerige, kan have negative foelger for producenterne  af ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige. Paastanden bekraeftes imidlertid ikke af de faktiske omstaendigheder. Mellem 1989 og 1992 (undersoegelsesperioden omregnet til aarsbasis) steg den samlede import af nitrogenholdige goedningsstoffer med 200 000 tons,  udelukkende som foelge af den oegede dumpingimport af ammoniumnitrat fra Rusland og Litauen. Det er derfor ikke korrekt, at dumpingimporten har erstattet andre nitrogenholdige goedningsstoffer; den har blot medfoert en udvidelse af markedet.  iii) Nedgang i den samlede efterspoergsel (65) Flere parter gjorde gaeldende, at nedgangen i den samlede efterspoergsel efter ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige var til skade for de britiske producenter.  (66) Mellem 1989 og 1991 var nedgangen paa 8 % i den samlede efterspoergsel efter ammoniumnitrat i Det Forenede Kongerige en vaesentlig aarsag til den tilsvarende nedgang i de britiske producenters salg paa hjemmemarkedet, eftersom markedsandelen holdt sig  uaendret. I undersoegelsesperioden kunne ca. 100 000 tons af nedgangen paa 218 000 tons i de britiske producenters salg direkte tilskrives den yderligere tilbagegang i den samlede efterspoergsel paa 8 %.  (67) I hele perioden fra 1989 til september 1992 gik markedet tilbage med 15 %, og de britiske producenters salg faldt med 30 %. Nedgangen i den samlede efterspoergsel har derfor haft en vis indvirkning paa den negative udvikling i salg og produktion.  iv) De britiske producenters strategi I) Kapacitet, produktion og lagerbeholdninger (68) Nogle eksportoerer og importoerer gjorde gaeldende, at den skade, som den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige havde lidt, var selvforskyldt, eftersom de britiske producenter har opretholdt for stor kapacitet og produceret for meget.  (69) Selv om de britiske producenter reagerede paa nedgangen paa 15 % i det samlede forbrug mellem 1989 og undersoegelsesperioden ved at reducere den aarlige produktionskapacitet med 500 000 tons (svarende til 16 % af niveauet i 1989), opretholdt de gennem  hele perioden en kapacitet, som er 50 % stoerre end den samlede efterspoergsel i Det Forenede Kongerige og naesten dobbelt saa stor som deres hjemmemarkedssalg. Selv om det er sandt, at en vis del af denne kapacitet er blevet anvendt til fremstilling af  ammoniumnitrat til interne blandinger eller til industriformaal, har denne situation tilskyndet de britiske producenter til overproduktion i betragtning af, at der er tale om en meget lille eksport fra Det Forenede Kongerige og en betydelig import (ogsaa  naar der ses bort fra dumpingimporten).  (70) Mellem 1989 og 1991 steg den paagaeldende britiske erhvervsgrens produktion med 13 %, eller 240 000 tons, i en periode, hvor den samlede efterspoergsel i Det Forenede Kongerige faldt med 160 000 tons. Selv om en del af denne produktion anvendtes  internt og altsaa ikke solgtes til kunderne, foerte denne overproduktion til en foroegelse af lagerbeholdningerne med 230 000 tons i naevnte periode. Denne foroegelse af lagerbeholdningerne kan ikke tilskrives dumpingimporten, da den ikke havde nogen  indflydelse paa den britiske erhvervsgrens markedsandel i denne periode. Klageren paapegede, at lagerbeholdningerne var ret smaa ved udgangen af 1989, dette er dog ikke tilstraekkeligt til at begrunde omfanget af foroegelsen mellem 1989 og 1991.  (71) Som en reaktion paa den tidligere overproduktion og som foelge af nedgang i produktionen med henblik paa fremstilling af blandingsgoedning reducerede de britiske producenter i undersoegelsesperioden produktionen drastisk, nemlig ca. fem gange saa meget  som stigningen i dumpingimporten. Paa trods af denne reduktion voksede lagerbeholdningerne fortsat.  (72) En producent maatte indstille produktionen i en laengere periode, hvilket var ensbetydende med hoejere omkostninger pr. produceret enhed og dermed en ringere rentabilitet i denne periode. Under disse omstaendigheder kan i det mindste en del af den  britiske erhvervsgrens tab forklares ved overskudsproduktion i en tidligere periode.  (73) Produktionen i undersoegelsesperioden var saaledes 20 % lavere end niveauet i 1989, mens den samlede efterspoergsel paa markedet var faldet med 15 % siden da. Det maa derfor fastslaas, at den kraftige nedgang i produktionen, den ledsagende nedgang i  kapacitetsudnyttelsen og lageropbygningen i undersoegelsesperioden hovedsagelig kunne tilskrives tidligere overproduktion og ikke dumpingimporten. Produktionsnedgangen siden 1989 skyldes hovedsagelig et fald i den samlede efterspoergsel.  II) Omkostningsstrategi (74) Nogle importoerer haevdede, at de britiske producenter var ineffektive og havde for hoeje generalomkostninger.  (75) Kommissionen konstaterede imidlertid, at det bestemt er lykkedes de britiske producenter at nedskaere omkostningerne. Selv om omkostningerne pr. produceret enhed i nogle tilfaelde steg i undersoegelsesperioden som foelge af afbrydelse af produktionen,  har producenterne i almindelighed reduceret omkostningerne, og navnlig de faste salgsomkostninger, siden 1989.  III) Salgspolitik (76) Nogle importoerer gjorde ogsaa gaeldende, at den britiske erhvervsgren havde undladt at tilpasse sit produktions- og salgsmoenster til den aendrede markedssituation, idet de fortsatte med at producere hele aaret i forventning om, at handelsselskaber og  landbrugere ville koebe ammoniumnitrat flere maaneder forud for foraarssaesonen og baere de dermed forbundne omkostninger. De anfoerte, at kunderne i stadig hoejere grad foretraekker at vente med at koebe deres goedningsstoffer til et tidspunkt, der ligger  naermere saesonen, og at importoererne i denne henseende i modsaetning til de britiske producenter handler i overensstemmelse med denne udviklingstendens ved at koncentrere deres indsats til vinter-/foraarsmaanederne. Denne situation har bidraget til den  skade, som de britiske producenter har lidt.  (77) Kommissionen fastslog, at der ganske rigtigt er en tndens til, at handelsselskaber og landbrugere foretager deres indkoeb paa et tidspunkt, der ligger naermere saesonen. Denne udviklingstendens er imidlertid blevet forstaerket af tilstedevaerelsen af  store maengder af billige dumpingvarer fra Rusland og Litauen, og det er klart, at importoerer af saesonvarer generelt vil have stoerre fleksibilitet end producenter med hensyn til at beslutte, hvornaar de vil forsyne hjemmemarkedet, eftersom producenterne  maa fastholde en nogenlunde kontinuerlig produktion for at opnaa en optimal udnyttelse af deres produktionsanlaeg og holde enhedsomkostningerne nede (uden at dette dog er ensbetydende med, at de boer overproducere eller opretholde overskudskapacitet). I den  henseende har de ikke samme muligheder for at »tilpasse sig markedet« som importoererne. Det konstateredes desuden, at de britiske producenter er noedsaget til at saelge til senere levering med betydelige rabatter eller paa kreditvilkaar, hvor den endelige  pris fastlaegges senere, saaledes at de baerer omkostningerne frem for kunderne.  IV) Distributionspolitik (78) Importoererne gjorde ogsaa gaeldende, at de britiske producenter i de senere aar har begraenset deres salg til kun at omfatte et mindre antal distributionsvirksomheder, hvoraf nogle senere har fusioneret, og ved at foere denne politik har de gjort det  umuligt for nogle kunder at faa de britiske producenters varer, i det mindste til en rimelig pris. Paa denne maade har de britiske producenter udelukket sig selv fra en del af hjemmemarkedet og saaledes paafoert sig selv skade.  (79) Kommissionen kan ikke godtage denne paastand. Det er normalt at virksomheder, der handler med varer af denne art, henvender sig til et stoerre antal handelsselskaber eller forhandlere. Baade de britiske producenter og importoererne af den russiske og  litauiske vare saelger til saadanne kunder, og undertiden til de samme. Det er saaledes muligt, at nogle faa kunder har maattet koebe den britisk fremstillede vare gennem andre salgskanaler end tidligere; men der foreligger intet, der giver anledning til at  antage, at det generelt var forbundet med vanskeligheder at faa den britiske vare.  V) Produktivitetsforbedring (80) Beskaeftigelsen i den britiske erhvervsgren faldt med 20 % mellem 1989 og 1991 i en periode, hvor produktionen steg med 13 %. Hovedparten af denne nedgang i beskaeftigelsen maa derfor tilskrives oeget produktivitet.  d) Konklusion (81) I betragtning af det ovenfor anfoerte maa Kommissionen konkludere, at visse faktorer ud over dumpingimporten har bidraget til den skade, der er paafoert erhvervsgren i Det Forenede Kongerige.  (82) Navnlig tilbagegangen i den samlede efterspoergsel samt de britiske producenters overproduktion og opretholdelse af overskydende kapacitet har spillet en betydningsfuld rolle i den negative udvikling i produktion, lagerbeholdninger og  kapacitetsudnyttelse og en mindre rolle i henseende til nedgangen i salg, markedsandel og rentabilitet. Tilbagegangen i beskaeftigelsen kunne navnlig tilskrives oeget produktivitet.  (83) Den del af skaden, der skyldes dumping, ses i form af den vaesentligste del af nedgangen i salg og markedsandel i undersoegelsesperioden, og dumpingimporten har i betydeligt omfang bidraget til prisfaldet og forringelsen af den britiske erhvervsgrens  rentabilitet i perioden siden 1990, om end fortjenesten fortsat var tilstraekkelig indtil undersoegelsesperioden. Dumpingimporten har ogsaa haft en vis indvirkning paa nedgangen i produktionen og foroegelsen af lagerbeholdningerne, men ikke nogen maerkbar  indvirkning paa kapacitetsudnyttelsen eller beskaeftigelsen.  (84) Kommissionen maa derfor fastslaa, at en del af den skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige, er foraarsaget af andre faktorer end dumpingimporten. I betragtning af den vaesentlige skade, der generelt er forvoldt i denne  sag, konkluderes det imidlertid, at den oevrige skade, der er forvoldt i undersoegelsesperioden som foelge af dumpingimporten fra Rusland og Litauen, er vaesentlig.   G. FAELLESSKABETS INTERESSER  a) Generelle bemaerkninger (85) Ved vurderingen af, om det af hensyn til Faellesskabets interesser er paakraevet at traeffe antidumpingforanstaltninger, er det Kommissionens opfattelse, at formaalet med saadanne foranstaltningerr er at hindre konkurrencefordrejning, som skyldes illoyal  handelspraksis, og dermed at genskabe en situation med aabne og redelige konkurrencevilkaar i Faellesskabet, hvilket grundlaeggende er i Faellesskabets almene interesse.  b) Foelgerne for den paagaeldende erhvervsgren (86) For saa vidt angaar denne procedure finder Kommissionen, at hvis der ikke indfoeres foranstaltninger til afhjaelpning af virkningerne af dumpingimporten, vil en eller flere af producenterne i Det Forenede Kongerige maaske se sig noedsaget til at lukke  produktionsanlaeg eller helt ophoere, navnlig i betragtning af den meget betydelige overskydende kapacitet i Rusland og Litauen og den dumpingpraksis, der er konstateret i undersoegelsesperioden.  Dette vil foere til et betydeligt tab af arbejdspladser i Det Forenede Kongerige og begraense konkurrencen paa markedet.  c) Foelgerne for brugerne (87) Det er korrekt, at landbrugerne i Det Forenede Kongerige paa kort sigt har draget fordel af lavprisimporten, og nogle landbrugere har over for Kommissionen givet udtryk for betaenkeligheder med hensyn til antidumpingforanstaltningers mulige  indvirkning paa prisen paa goedningsstoffer paa markedet i Det Forenede Kongerige. Det skal imidlertid ogsaa tages i betragtning, at goedningsstoffer kun tegner sig for 10 % af de britiske landbrugeres samlede produktionsomkostninger, idet prisen paa  goedningsstoffer er faldet betydeligt gennem de senere aar. Ifoelge statistikkerne fra ministeriet for landbrug, fiskeri og foedevarer var goedningspriserne i september 1992 24 % lavere end i 1985. En eventuel justering af priserne som foelge af  antidumpingforanstaltninger vil saaledes naeppe have nogen vaesentlig betydning for landbrugernes budget, og alt taget i betragtning er dette hensyn derfor ikke en tilstraekkelig begrundelse for ikke at yde de britiske producenter en retmaessig beskyttelse.   d) Foelgerne for samhandelen med landene i det tidligere Sovjetunionen (88) For saa vidt angaar Faellesskabets interesser gjorde flere eksportoerer gaeldende, at Kommissionen ved udarbejdelsen af forslag i antidumpingsager maa tage behoerigt hensyn til Faellesskabets erklaerede oenske om fremme af samhandelen med landene i det  tidligere Sovjetunionen for at lette deres overgang til markedsoekonomi. Kommissionen skal imidlertid bemaerke, at dette ikke udelukker, at der boer traeffes antidumpingforanstaltninger i tilfaelde, hvor det er paakraevet at yde en erhvervsgren i Faellesskabet  retmaessig beskyttelse. Desuden tilstraebes det med den loesning, som Kommissionen foreslaar i den foreliggende sag, inden for rammerne af Faellesskabets antidumpinglovgivning at minimere en eventuel uoverensstemmelse mellem dette maal og behovet for at  fremme samhandelen med landene i det tidligere Sovjetunionen.  e) Konklusion (89) Kommissionen konkluderer, at det er i Faellesskabets interesse at indfoere antidumpingforanstaltninger i denne sag.   H. AFSLUTNING AF PROCEDUREN FOR SAA VIDT ANGAAR HVIDERUSLAND, GEORGIEN, TURKMENISTAN, UKRAINE OG USBEKISTAN  (90) Som anfoert i betragtning 16 fandt Kommissionen ikke dokumentation, for at der var importeret ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland,  Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan til Det Forenede Kongerige i undersoegelsesperioden. Antidumpingproceduren vedroerende disse lande boer derfor afsluttes.  (91) Klageren har gjort opmaerksom paa, at der i disse lande findes en betydelig produktionskapacitet, og det goeres gaeldende, at der paa grundlag af de priser, der noteres paa de oesteuropaeiske markeder, foreligger en trussel om skade. Der foreligger  imidlertid ingen oplysninger om nogen umiddelbart forestaaende aendring i omstaendighederne, som vil kunne foere til en betydelig dumpingimport fra de paagaeldende lande.  (92) Der blev ikke gjort indsigelse mod denne konklusion i Det Raadgivende Udvalg.   I. GODTAGELSE AF TILSAGN I FORBINDELSE MED IMPORTEN AF DEN PAAGAELDENDE VARE MED OPRINDELSE I RUSLAND OG LITAUEN  i) Procedure (93) Inden Kommissionen drog sine konklusioner vedroerende dumping og deraf foelgende skade i den foreliggende sag, underrettede den alle parter, der var beroert af proceduren, om resultaterne af sin undersoegelse. Efter at have gennemgaaet alle bemaerkninger  hertil fastlog Kommissionen, at den paagaeldende vare med oprindelse i Rusland og Litauen blev importeret til dumpingpriser med deraf foelgende vaesentlig skade for den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige og at det var i Faellesskabets interesse  at indfoere beskyttelsesforanstaltninger. I overensstemmelse med artikel 13, stk. 6, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, gav Kommissionen eksportoererne i Rusland og Litauen lejlighed til at afgive tilsagn vedroerende eksporten til den paagaeldende region.  (94) Det skal bemaerkes, at Kommissionen inden godtagelsen af naevnte tilsagn havde afsluttet en fuldstaendig undersoegelse af sagen og givet alle beroerte parter lejlighed til at udoeve deres rettigheder i henhold til artikel 7, stk. 4, i forordning (EOEF)  nr. 2423/88.  ii) Beskyttelsesforanstaltninger i en regional sag (95) Formaalet med antidumpingforanstaltninger i en regional sag er at yde den paagaeldende region retmaessig beskyttelse, i det foreliggende tilfaelde Det Forenede Kongerige, der tegner sig for ca. 40 % af forbruget og produktionen i Faellesskabet af  ammoniumnitrat. Da der ikke kan indfoeres told alene paa import til en medlemsstat i en toldunion som Faellesskabet, er tilsagn i saadanne sager den foretrukne loesning, som foerst maa tages i betragtning. Alternativet vil vaere indfoerelse af antidumpingtold  gaeldende for hele Faellesskabet. Dette vil have den utilsigtede, men uundgaaelige virkning, at der ydes beskyttelse til den oevrige del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, som ikke har anmodet om en saadan beskyttelse. Der boer foelgelig i henhold  til ovennaevnte artikel 13, stk. 6, kun indfoeres en saadan told, hvis der ikke omgaaende gives tilstraekkelige tilsagn.  iii) Tilsagnenes form (96) Kommissionen underrettede baade de litauiske og de russiske eksportoerer om, at den ville undersoege muligheden for ud over pristilsagn at godtage kvantitative tilsagn, som indebaerer, at eksportoererne i hvert land begraenser deres eksport af  ammoniumnitrat til Det Forenede Kongerige til en naermere fastsat maengde. Da Rusland og Litauen eksporterede den samme maengde til Det Forenede Kongerige i undersoegelsesperioden, er det opfattelsen, at den af tilsagnet omfattede maengde boer fordeles  ligeligt mellem de to lande.  (97) Den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige gik ikke ind for tilsagn i den foreliggende sag med den begrundelse, at det ville vaere meget vanskeligt at haandhaeve dem, men den foretrak dog pristilsagn ud fra den betragtning, at kvantitative  foranstaltninger ikke ville loese problemet med utilstraekkelige priser paa markedet.  (98) Kommissionen fandt imidlertid, at kvantitative tilsagn i denne sag er at foretraekke frem for pristilsagn, fordi en loesning baseret paa prisfastsaettelsen i betragtning af prissvingningerne paa markedet kunne ende med, at import fra Rusland og Litauen  blev udelukket fra det britiske marked. Det vides saaledes, at de britiske producenter saenkede deres priser betydeligt umiddelbart efter udloebet af undersoegelsesperioden. Da det ikke kan fastslaas, hvor stor en del af denne prisnedsaettelse, der eventuelt  skyldtes dumpingimporten, ville det i betragtning af de senere markedsvilkaar ikke vaere rimeligt at fastsaette en pris til afhjaelpning af skaden paa grundlag af gennemsnittet for undersoegelsesperioden og forvente, at eksportoererne forblev paa markedet til  denne pris.  (99) Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at et kvantitativt tilsagn vil goere det muligt for eksportoererne at opretholde en vis produktion, idet de vil kunne forblive paa det britiske marked, samtidig med at den skade, der er paafoert producenterne  i Det Forenede Kongerige som foelge af dumpingimporten, afhjaelpes, eftersom en mindre import af den paagaeldende vare fra Rusland og Litauen vil aabne mulighed for, at den britiske erhvervsgren kan oege salg og produktion, og udviklingen vil formentlig have  en positiv virkning paa priserne i Det Forenede Kongerige.  (100) Desuden vil saadanne tilsagn ikke medvirke til at begraense konkurrencen, fordi der ogsaa importeres ammoniumnitrat til Det Forenede Kongerige fra mange andre leverandoerlande (navnlig oesteuropaeiske lande). Disse importvarer konkurrerer direkte med  den britiske vare og tegner sig allerede for en betydelig markedsandel.  iv) Importmaengden i kvantitative tilsagn (101) Under hensyntagen til den gennemsnitlige importmaengde fra Rusland og Litauen mellem 1990 og 1992 og til den kendsgerning, at importen til Det Forenede Kongerige fra disse lande i 1992 oversteg 320 000 tons, finder Kommissionen, at det er  noedvendigt at reducere denne maengde betydeligt for at afhjaelpe den vaesentlige skade, og den fastslaar derfor, at de kvantitative tilsagn boer indeholde bestemmelse om en samlet aarlig importmaengde fra Rusland og Litauen paa i alt ikke over 200 000 tons,  dvs. 100 000 tons fra hvert land. Dette svarer til en nedskaering paa naesten 40 % i forhold til importen i 1992.  v) Godtagelse af tilsagn vedroerende import med oprindelse i Litauen (102) Den litauiske eksportoer, Jonava Azotas, som uforbeholdent medvirkede i undersoegelsen, tilboed at begraense sin eksport til Det Forenede Kongerige til 100 000 tons aarligt. Da der er tale om den eneste producent i Litauen, da denne producent har sin  egen eksportvirksomhed, og da tilsagnet afgives med den litauiske regerings stoette, finder Kommissionen det godtgjort, at Jonava Azotas kan kontrollere al eksport af ammoniumnitrat af litauisk oprindelse.  (103) Tilsagnet omfatter en tilsynsordning, som efter Kommissionens opfattelse vil vaere effektiv. Den litauiske producent har erklaeret sig rede til at fremlaegge detaljerede kvartalsrapporter (i begyndelsen maanedsrapporter) over sin eksport til Det  Forenede Kongerige og til andre medlemsstater med oplysninger om hver enkelt transaktion, og de fremlagte oplysninger vil blive efterproevet. Da der regelmaessigt vil blive meddelt oplysninger om al eksport til Faellesskabet, og ikke blot til Det Forenede  Kongerige med alle detaljer om forsendelsen og identiteten af den endelige kunde, finder Kommissionen det godtgjort, at den vil kunne overvaage eventuel import til Det Forenede Kongerige via andre medlemsstater og sikre sig, at de paagaeldende maengder er  indregnet i den i tilsagnet fastsatte maengde.  (104) Kommissionen finder derfor, at det af Jonava Azotas afgivne tilsagn boer godtages.  vi) Godtagelse af tilsagn vedroerende import med oprindelse i Rusland (105) I betragtning af det store antal producenter i Rusland, som er nuvaerende eller potentielle eksportoerer af ammoniunnitrat efter afskaffelsen af den centrale eksportkontrol i Rusland, som tidligere blev udoevet af et statsejet organ, fandt  Kommissionen, at alene et tilsagn, der forvaltes af de centrale regeringsmyndigheder, med rimelighed kan forventes at omfatte alle eksportoerer, og kun et saadant tilsagn kan derfor godtages.  (106) Kommissionen har modtaget et tilsagn fra det russiske ministerium for udenrigsoekonomiske forbindelse, hvori ministeriet tilbyder at begraense eksporten til Det Forenede Kongerige af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland til 100 000 tons. Der vil  blive foert tilsyn med dette tilsagn ved indfoerelse af en generel eksportlicensordning for denne vare, hvor udstedelsen af licenser vedroerende eksport til kunder i Det Forenede Kongerige begraenses til forsendelser paa ikke over 100 000 tons pr. aar.  (107) Efter at have gennemgaaet dette tilsagn, fandt Kommissionen det godtgjort, at de russiske myndigheder ville vaere i stand til at kontrollere al eksport fra de russiske producenter, eftersom det var noedvendigt at forelaegge eksportlicensen for  toldmyndighederne, foer der ville blive givet tilladelse til, at varerne kunne forlade russisk omraade. Det bemaerkes endvidere, at der ifoelge tilsagnet skal forelaegges detaljerede kvartalsrapporter (i begyndelsen maanedsrapporter) for Kommissionen  vedroerende eksporten med oplysninger om hver enkelt transaktion, og de fremlagte oplysninger vil blive efterproevet. De russiske myndigheder er ogsaa rede til at afholde konsultationer med Kommissionen, hvis der skulle opstaa problemer i forbindelse med  tilsagnet, og de har erklaeret sig rede til at samarbejde med henblik paa at hindre omgaaelse. Hvad angaar sidstnaevnte punkt gaelder det samme som det i betragtning 103 vedroerende Litauen anfoerte.  (108) Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at det tilsagn, der er afgivet af det russiske ministerium for udenrigsoekonomiske forbindelser, boer godtages.  vii) Betragtninger vedroerende godtagelsen af de afgivne tilsagn (109) Den paagaeldende erhvervsgren i Det Forenede Kongerige gjorde gaeldende, at de tilsagn, der er afgivet af det russiske ministerium for udenrigsoekonomiske forbindelser, ikke vil blive overholdt, eftersom de russiske myndigheder ikke er i stand til at  kontrollere eksporten.  (110) Kommissionen afviser denne paastand, og finder det paa baggrund af de faktiske omstaendigheder, der er anfoert i betragtning 106 og 107, fortsat godtgjort, at ministeriet kan kontrollere al russisk eksport og derfor haandhaeve tilsagnet.  (111) Den britiske erhvervsgren fremfoerte ogsaa det argument, at selv om eksporten blev behoerigt kontrolleret, ville tilsagnet blive omgaaet i form af import til Det Forenede Kongerige via andre medlemsstater, hvilket ville goere det muligt for  eksportoererne at overskride de maengder, der er paataenkt for Det Forenede Kongerige.  (112) I betragtning af etableringen af enhedsmarkedet undervurderer Kommissionen ikke de vanskeligheder, der er forbundet med at foere tilsyn med et saadant regionalt tilsagn. Kommissionen agter imidlertid at begynde at foere tilsyn med tilsagnet,  umiddelbart efter at det er traadt i kraft, og den vil regelmaessigt efterproeve de fremlagte data paa grundlag af de procedurer, der er omhandlet i betragtning 103 og 107.  (113) Erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige gjorde yderligere gaeldende, at den samlede maengde paa 200 000 tons, som de beroerte parter i Rusland og Litauen har givet tilsagn om ikke at overstige, var for hoej og ikke ville fjerne skaden. De paapegede, at  de tilbudte maengder oversteg importen fra Rusland og Litauen i 1991, og de haevdede, at eftersom erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige allerede havde lidt betydelig skade i denne periode, viste dette, at maengderne var alt for store.  (114) Af de i betragtning 49 anfoerte grunde finder Kommissionen ikke, at erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige har lidt vaesentlig skade i 1991. Som det fremgaar af betragtning 101, svarer den tilbudte maengde til en reduktion paa 40 % i forhold til  importen i 1992, i hvilken periode erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige har lidt vaesentlig skade som foelge af dumpingimporten fra Rusland og Litauen. Dette indebaerer derfor en betydelig reduktion af den skadelige import, og dette vil medfoere  forbedrede salgs- og prisvilkaar for erhvervsgrenen i Det Forenede Kongerige paa trods af et vist fald i den samlede efterspoergsel.  Kommissionen konkluderer derfor, at de tilbudte maengder er rimelige og tilstraekkelige til at fjerne skaden.  (115) Det er ogsaa blev gjort gaeldende, at et regionalt kvantitativt tilsagn under alle omstaendigheder ikke er i Faellesskabets interesse i den foreliggende sag, da det vil medfoere, at en betydelig dumpingimport vil blive omdirigeret til andre  medlemsstater og saaledes forvolde skade andetsteds i Faellesskabet. Den britiske erhvervsgren fremfoerte dette argument og gjorde gaeldende, at den bedst egnede foranstaltning i dette saerlige tilfaelde ville vaere en antidumpingtold paa faellesskabsplan, fordi  de afgivne tilsagn ikke er tilstraekkelige.  (116) Kommissionen erkender, at kvantitative begraensninger (afhaengig af handelsvilkaarene) kan foere til en vis omdirigering af importen til andre medlemsstater, navnlig Frankrig, hvor restriktionerne paa den direkte import fra Rusland og Litauen nu  undergraves ved import fra disse lande, der overgaar til fri omsaetning via andre medlemsstater. En fastlaeggelse af Faellesskabets interesser goer det imidlertid paakraevet at foretage en afbalanceret vurdering af foranstaltningernes betydning for alle  involverede interesser i Faellesskabet, og i den henseende er det opfattelsen, at eftersom de tilsagn, der er afgivet i den foreliggende sag, anses for tilfredsstillende, vil indfoerelsen af told paa faellesskabsplan vaere en uforholdsmaessig streng  foranstaltning, for saa vidt som der derved ydes beskyttelse ikke alene til den britiske erhvervsgren, men til hele den oevrige del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, svarende til 60 % af produktionen, som ikke har anmodet om, at der indfoeres  foranstaltninger. Endvidere ville en saadan ordning medfoere opkraevning af antidumpingtold paa en meget stor import, for hvilken der ikke er fremfoert paastand om eller paavist skadelig dumping. Sammenholdt hermed er en eventuel mindre omdirigering af  handelen som resultat af tilsagnet alt i alt langt mindre betydningsfuld i henseende til Faellesskabets interesser som helhed.  (117) Ved konsultationerne i Det Raadgivende Udvalg om godtagelsen af de afgivne tilsagn rejste flere medlemsstater indvendinger. Kommissionen forelagde derfor i overensstemmelse med artikel 9 og 10, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, en rapport for  Raadet om resultatet af konsultationerne samt et forslag om, at undersoegelsen afsluttes ved godtagelse af tilsagn. I henhold til artikel 9 og 10, stk. 1, i ovennaevnte forordning, faar denne afgoerelse foelgelig kun virkning og offentliggoeres, hvis Raadet  ikke traeffer anden afgoerelse inden en maaned.  viii) Indfoerelse af antidumpingtold i tilfaelde af misligholdelse af tilsagn (118) Kommissionen fastslaar, at i tilfaelde af misligholdelse af tilsagnene vedroerende Rusland og Litauen kan der omgaaende indfoeres en midlertidig told gaeldende for Faellesskabet som helhed paa grundlag af de faktiske omstaendigheder, der er fastlagt som  led i den foreliggende undersoegelse, og uden at der foretages nye undersoegelser vedroerende dumping og deraf foelgende skade.  (119) Hvad angaar stoerrelsen af denne told fastsaettes det i artikel 13, stk. 3, i forordning (EOEF) nr. 2423/88, at tolden boer fastsaettes til en sats, der er lavere end dumpingmargenen, hvis en saadan lavere told er tilstraekkelig til at afhjaelpe skaden.  (120) For at en saadan told skal kunne afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger er det efter Kommissionens opfattelse i den foreliggende sag noedvendigt, at tolden medfoerer en prisforhoejelse af de paagaeldende importvarer, som goer det muligt for  producenterne i Det Forenede Kongerige at opnaa en pris svarende til produktionsomkostningerne plus en rimelig fortjeneste.  (121) Eftersom de britiske producenter solgte med tab i undersoegelsesperioden, vil den bedst egnede metode til at afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger ved hjaelp af told vaere en sammenligning af de russiske og litauiske salgspriser (justeret  for den normale prisforskel paa 8 £) med en indikativpris for de britiske producenter. En saadan indikativpris ville vaere lig med produktionsomkostningerne plus en rimelig fortjenstmargen paa 10 %, idet omkostningerne justeres, saa der ses bort fra en  stigning i undersoegelsesperioden, som skyldes andre faktorer end dumpingimporten.  (122) Udtrykt i procent af cif-prisen udgoer den sats, der kan afhjaelpe skaden, 17,5 % for saa vidt angaar importen fra Litauen og 26,7 % for Ruslands vedkommende (svarende til henholdsvis 11,50 £ og 16,00 £ pr. ton). Begge disse satser er betydeligt  lavere end de konstaterede dumpingmargener, nemlig henholdsvis 34,4 % og 40,6 %, og tolden burde derfor fastsaettes paa grundlag af de satser, der kan afhjaelpe skaden.  (123) I betragtning af de svingninger i de angivne cif-priser, der konstateret i undersoegelsesperioden, er Kommissionen af den opfattelse, at en specifik told paa 11,50 £ pr. ton for import fra Litauen og 16,00 £ pr. ton for import fra Rusland vil vaere  den mest effektive form for antidumpingtold til afhjaelpning af dumpingimportens skadelige virkninger - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  De tilsagn, der er afgivet af Rusland og af Jonava Azotas, Litauen, i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen, godtages.   Artikel 2  Undersoegelsen i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland og Litauen afsluttes.   Artikel 3  Antidumpingproceduren vedroerende importen af ammoniumnitrat med oprindelse i Hviderusland, Georgien, Turkmenistan, Ukraine og Usbekistan afsluttes.   Artikel 4  Denne afgoerelse faar virkning dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. april 1994.  Paa Kommissionens vegne Leon BRITTAN Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.  (2) EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10.  (3) EFT nr. C 306 af 24. 11. 1992, s. 2.


Avis juridique important

|

41996D0409

96/409/FUSP: Afgørelse truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet af 25. juni 1996 om indførelse af et nødpas

EF-Tidende nr. L 168 af 06/07/1996 s. 0004 - 0011

AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET af 25. juni 1996 om indførelse af et nødpas (96/409/FUSP)REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, HAR -i erkendelse af, at indførelse af et fælles nødpas, som medlemsstaterne kan udstede til unionsborgere på steder, hvor disse borgeres hjemstat ikke har nogen permanent diplomatisk eller konsulær repræsentation, eller under andre omstændigheder, som fastlagt i de i bilag II anførte regler, er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 8 C i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab;i betragtning af, at indførelsen af dette fælles nødpas kan være en værdifuld hjælp for unionsborgere, der befinder sig i en nødsituation;i den overbevisning, at indførelsen af et sådant pas vil være et konkret eksempel på de praktiske fordele, der er forbundet med at være unionsborger -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Der indføres et nødpas, som udfærdiges efter den fælles model i bilag I, der udgør en integrerende del af denne afgørelse.Reglerne for udstedelse af og sikkerhedsforanstaltningerne i forbindelse med dette nødpas er anført i bilag II og III og udgør en integrerende del af denne afgørelse. Reglerne kan ændres ved enstemmig aftale mellem medlemsstaterne, idet ændringerne får virkning en måned, efter at de er vedtaget, medmindre en medlemsstat anmoder om, at sagen tages op på ministerplan.Artikel 2Denne afgørelse får virkning, når samtlige medlemsstater har meddelt Generalsekretariatet for Rådet, at de procedurer for anvendelse af denne afgørelse, der er krævet i henhold til deres respektive retsordener, er afsluttet.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 25. juni 1996.På Rådets vegneM. PINTOFormandANNEX I - ANNEXE I - ANEXO I - BILAG I - ANLAGE I - ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ É - IARSCRÍBHINN I - ALLEGATO I - BIJLAGE I - ANEXO I - LIITE I - BILAGE I EUROPEAN UNION UNION EUROPÉENNE UNIÓN EUROPEA DEN EUROPÆISKE UNION EUROPÄISCHE UNION ÅÕÑÙÐÁÚÊÇ ÅÍÙÓÇ AONTAS EORPACH UNIONE EUROPEA EUROPESE UNIE UNIÃO EUROPEIA EUROOPAN UNIONI EUROPEISKA UNIONEN >REFERENCE TIL EN GRAFIK> EMERGENCY TRAVEL DOCUMENT TITRE DE VOYAGE PROVISOIRE >START GRAFIK>The Embassy/Consulate of ..at .has issued this Emergency Travel Document to the holder who is a citizen of the European Union (the following are particulars of the holder (Glossary see page 4)):.L'ambassade/le consulat de ..à .a délivré le présent titre de voyage provisoire au titulaire suivant, citoyen de l'Union européenne (pour remplir les rubriques, se reporter à la page 4):.. (1) Surname/Nom. (2) Given Name(s)/Prénom(s). (3) Date of birth/Date de naissance. (4) Place of birth/Lieu de naissance. (5) Height/Taille(6) Nationality/Nationalité. (7) Signature of the holder/Signature du titulaire. (8) For one journey to-via/Pour un voyage vers-via. (9) Date of expiry/Date d'expiration. (10) Date of issue/Date de délivrance. (11) Registration number/No d'enregistrement. (12) Signature of the issuing officer/Signature du fonctionnaire habilité>SLUT GRAFIK>>REFERENCE TIL EN GRAFIK>DOCUMENTO PROVISIONAL DE VIAJE, NØDPAS, RÜCKKEHRAUSWEIS, ÐÑÏÓÙÑÉÍÏ ÔÁÎÉÄÉÙÔÉÊÏ ÅÃÃÑÁÖÏ, DOICIMÉAD TAISTIL PRÁINNEACH, DOCUMENTO DI VIAGGIO PROVVISORIO, NOOD-REISDOCUMENT, TÍTULO DE VIAGEM PROVISÓRIO, TILAPÄINEN MATKUSTUSASIAKIRJA, PROVISORISKT RESEDOKUMENT GLOSSARY/RUBRIQUES/GLOSARIO/ORDLISTE/ERLÄUTERUNGEN/ÅÐÅÎÇÃÇÓÅÉÓ/ GLUAIS/ELENCO/RUBRIEKEN/GLOSSÁRIO/SELITYKSET/ORDLISTA >START GRAFIK> (1) Apellido(s) (2) Nombre(s) (3) Fecha de nacimiento (4) Lugar de nacimiento (5) Estatura (6) Nacionalidad (7) Firma del titular (8) Para un viaje a . . . vía . . . (9) Fecha de expiración (10) Fecha de expedición (11) Número de registro (12) Firma del funcionario expedidor (13) Sello de la autoridad expedidora.(1) Efternavn (2) Fornavn(e) (3) Fødselsdato (4) Fødested (5) Højde (6) Nationalitet (7) Indehaverens underskrift (8) Gyldigt for en rejse til . . . via (9) Udløbsdato (10) Udstedelsesdato (11) Registreringsnummer (12) Udstedende embedsmands underskrift (13) Udstedende myndigheds stempel.(1) Name (2) Vorname(n) (3) Geburtstag (4) Geburtsort (5) Größe (6) Staatsangehörigkeit (7) Unterschrift der Inhaberin/des Inhabers (8) Für eine Reise nach . . . über . . . (9) Gültig bis (10) Ausstellungsdatum (11) Registriernummer (12) Unterschrift der Amtsperson (13) Stempel der ausstellenden Behörde.(1) Åðþíõìï (2) ¼íïìá(ïíüìáôá) (3) Çìåñïìçíßá ãåííÞóåùò (4) Ôüðïò ãåííÞóåùò (5) ÁíÜóôçìá (6) Õðçêïüôçôá (7) ÕðïãñáöÞ êáôü÷ïõ (8) Ãéá ìéá ìåôÜâáóç ðñïò-ìÝóù (9) Çìåñïìçíßá ëÞîåùò (10) Çìåñïìçíßá Ýêäïóçò (11) Áñéèìüò ðñùôïêüëëïõ (12) ÕðïãñáöÞ õðáëëÞëïõ (13) Óöñáãßäá åêäßäïõóáò áñ÷Þò.(1) Sioinne (2) Ainm(neache) (3) Dáte breithe (4) Åit breithe (5) Airde (5) Naisidniacht (7) Sinlú enfasselbhóra (8) Do thuras amhaingo-via (9) As fledhm (10) Dáta eisiúna (11) Uimhir chiáraithe (12) Siniú an oiligigh eisiúna (13) Sesia an údarais eisiúna.(1) Cognome (2) Nome (1) (3) Data di nascita (4) Luogo di nascita (5) Statura (6) Nazionalitá (7) Firma del titolare (8) Per un viaggio a . . . via. . . (9) Data di scadenza (10) data di rilascio (11) Numero di registrazione (12) Firma del funzionario abilitato a rilasciare il documento (13) Timbro dell'autorità che rilascia il documento.(1) Naam (2) Voorna(a)m(en) (3) Geboortedatum (4) Geboorteplaats (5) Lengte (6) Nationaliteit (7) Handtekening van de houder (8) Voor een reis naar-via (9) Vervaldatum (10) Datum van afgifte (11) Registratienummer (12) Handtekening van de ambtenaar die het document afgeeft (13) Stempel van de autoriteit van afgifte.(1) Apelido(s) (2) Nome(s) próprio(s) (3) Data de nascimento (4) Local de nascimento (5) Altura (6) Nacionalidade (7) Assinatura do titular (8) Para uma viagem a . . . via . . . (9) Válido até (10) Data de emissão (11) Número de registo (12) Assinatura do funcionário emissor (13) Selo da autoridade emissora(1) Sukunimi (2) Etunimet (3) Syntymäaika (4) Syntymäpaikka (5) Pituus (6) Kansalaisuus (7) Haltijan nimikirjoitus (8) Määränpää ja reitti (9) Viimeinen voimassaolopäivä (10) Myöntämispäivä (11) Asiakirjan numero (12) Asiakirjan myöntävän viranomaisen allekirjoitus (13) Asiakirjan myöntävän viranomaisen leima(1) Efternamn (2) Förnamn (3) Födelsetid (4) Födelseort (5) Längd (6) Medborgarskap (7) Innehavaren namnteckning (8) Gäller för en resa till - via (9) Giltigt t.o.m. (10) Utfärdat den (11) Registreringsnummer (12) Utfärdande myndighets namnteckning (13) Utfärdande myndighets stämpel>SLUT GRAFIK>BILAG II REGLER FOR UDSTEDELSE AF NØDPAS 1. Et fælles nødpas, jf. modellen i bilag I, er et rejsedokument, der kan udstedes med henblik på en enkeltrejse til den medlemsstat, hvor ansøgeren er statsborger, til det land, hvor han har fast bopæl, eller undtagelsesvis til et andet bestemmelsessted. Det kan udstedes til enhver statsborger i medlemsstaterne efter bemyndigelse fra den stat, hvor den pågældende er statsborger.2. Nødpas kan, når følgende betingelser er opfyldt, udstedes:a) til en statsborger fra en af EU's medlemsstater, hvis pas eller anden rejselegitimation er bortkommet, stjålet eller tilintetgjort eller er midlertidigt utilgængeligb) på et sted, hvor den pågældendes hjemstat ikke har en tilgængelig diplomatisk eller konsulær repræsentation, der er i stand til at udstede rejselegitimation, og heller ikke er repræsenteret på anden måde, ogc) efter at tilladelse er indhentet fra myndighederne i den pågældendes hjemstat.3. Personer, der ansøger om nødpas, skal udfylde en ansøgningsblanket, der sammen med fotokopi af tilgængelig dokumentation vedrørende identitet og nationalitet, som er bekræftet af den diplomatiske repræsentation, fremsendes til en hertil udpeget myndighed, der henhører under ansøgerens hjemstat. Denne myndighed behøver ikke nødvendigvis være den nærmeste, hvis en anden myndighed i området er mere hensigtsmæssig. Den udstedende repræsentation afkræver ansøgeren det gebyr, som den normalt pålægger i forbindelse med udstedelse af nødpas, og den oppebærer gebyret. Ansøgere med utilstrækkelige midler til at dække andre lokale udgifter forsynes eventuelt med midler eller på anden måde i overensstemmelse med hjemstatens instrukser på ansøgningstidspunktet.4. Nødpasset udstedes med en gyldighedstid på ikke meget mere end det tidsrum, der mindst kræves for at gennemføre den pågældende rejse. Ved beregningen af denne periode tages der hensyn til nødvendige overnatninger eller eventuelle skift under transporten.5. En fotokopi af alle udstedte dokumenter arkiveres på den udstedende repræsentation, og en anden fotokopi sendes til myndigheden i ansøgerens hjemstat.6. Hver enkelt medlemsstat kan udvide disse regler til også at gælde andre personer, der har tilknytning til denne stat, og som den er villig til at give indrejsetilladelse.BILAG III SIKKERHEDSFORANSTALTNINGER I FORBINDELSE MED NØDPAS Nødpassene skal fremstilles og udstedes i overensstemmelse med følgende sikkerhedsforanstaltninger:1. Formatåbent: 18 × 13 cmsammenfoldet: 9 × 13 cm.2. PapirNødpas skal trykkes på sikkerhedspapir uden optiske blegemidler (ca. 90 g/m²), med et linjevandmærke af standardtype, som dokumentproducenten har fået retsbeskyttet, med to usynlige fibre (blå og gul, SSI/05), der er fluorescerende i ultraviolet lys, samt reagenter mod kemisk udviskning.3. NummereringssystemHver medlemsstat skal forsyne dokumenterne med centraliseret nummerering og skal påføre den udstedende medlemsstats kendingsbogstaver som angivet nedenfor:>TABELPOSITION>Nummeret trykkes med højtryk på dokumentets side 1 og 4 med OCR-B-typer i sort, der er grønt fluorescerende i UV-lys.4. Anbringelse af fotografiet af pasindehaverenFotografiet af pasindehaveren skal anbringes på dokumentet på en sådan måde, at det ikke med lethed kan fjernes. Fotografiet skal være folieret i henhold til national praksis, idet medlemsstaterne skal træffe de nødvendige forholdsregler for at sikre, at der anvendes passende sikringsteknikker.5. Anførelse af personlige data vedrørende pasindehaverenDer skal benyttes en bestemt fremgangsmåde ved anførelse i passet af personlige oplysninger vedrørende pasindehaveren. Disse data skal anføres i hånden eller på maskine og skal folieres.6. Den udstedende myndigheds stempelVed udstedelse af passet skal den udstedende myndigheds stempel anbringes delvis på dokumentet og delvis på fotografiet af pasindehaveren.7. Supplerende sikringsteknikkerNødpassene skal have en guillochesikret baggrund med indirekte højtryk i fire farver på de sider, hvor der skal anføres data, idet der i passende omfang anvendes iriserende tryk.Der anvendes følgende trykteknikker:- DYBTRYK, forside med tekst på side 1, latent billede og mikrotryk med refleksblå trykfarve- OFFSET, forside og bagside med to farver og IRIS- side 1: tekst med refleksblå trykfarve- side 2: antiscanner-baggrund, i lys refleksblå- side 3: guillochebaggrund med IRIS-effekt i to farver, grøn og violet, sidstnævnte med gul fluorescering i UV-lys.Den anvendte trykfarve må ikke kunne kopieres, og ethvert forsøg på at lave en farvekopi skal resultere i klart erkendelige farveafvigelser. Desuden skal mindst én farve forsynes med fluorescerende agenser. Trykfarven skal også indeholde reagenter mod kemisk udviskning.8. TrykDer anvendes guillochebaggrundsflerfarvetryk med integrerede mikrotyper ved hjælp af udstyr, der specielt er beregnet til fremstilling af dette dokument.9. Opbevaring af fortryk af nødpasFor at mindske risikoen for forfalskning eller efterligning mest muligt skal alle medlemsstater sørge for tyverisikret opbevaring af fortryk af nødpas.


title: Rådets afgørelse 2012/662/FUSP af 25. oktober 2012 om støtte til aktiviteter med henblik på at mindske risikoen for ulovlig handel med og voldsom ophobning af håndvåben og lette våben i regionen dækket af Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE)

text:
               26.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 297/29

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/662/FUSP
   af 25. oktober 2012
   om støtte til aktiviteter med henblik på at mindske risikoen for ulovlig handel med og voldsom ophobning af håndvåben og lette våben i regionen dækket af Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 26, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 15.-16. december 2005 vedtog Det Europæiske Råd EU-strategien for bekæmpelse af ulovlig ophobning af og handel med håndvåben og lette våben (SALW) samt ammunition hertil (EU's SALW-strategi). Strategien understregede, at for at minimere risikoen i forbindelse med ulovlig handel med og voldsom ophobning af SALW skal der ses med særlig opmærksomhed på de enorme ophobninger af SALW, der er oplagret i Øst- og Sydøsteuropa, og de måder, hvorpå de spredes i konfliktzoner.

               (2)

               En af målsætningerne for EU's SALW-strategi er fremme af en effektiv multilateralisme for at udforme mekanismer på internationalt og regionalt plan samt inden for Unionen og medlemsstaterne til bekæmpelse af udbud og destabiliserende spredning af SALW og ammunition hertil. I sin handlingsplan udpeger strategien Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) som en af de regionale organisationer, der bør udvikles et samarbejde med. Den indeholder navnlig særlige bestemmelser om støtte til OSCE's indsats med hensyn til bekæmpelse af ulovlig handel med SALW og ammunition hertil samt destruktion af overskudslagrene i de deltagende OSCE-stater (»de deltagende stater«).

               (3)

               De deltagende stater vedtog den 24. november 2000 et OSCE-dokument om SALW, som forpligtede dem til at etablere og gennemføre effektiv national kontrol med overførsler af SALW, herunder eksport- og mæglervirksomhedskontrol. Dokumentet understreger også de destabiliserende virkninger, som voldsom ophobning af SALW og dårlig lagerforvaltning og sikkerhed kan have for den nationale, regionale og internationale sikkerhed. Det udpeger destruktion som den foretrukne metode til bortskaffelse af overskuddet af SALW.

               (4)

               Den 26. maj 2010 vedtog de deltagende stater OSCE's handlingsplan for SALW, hvori der bl.a. henvises til behovet for at etablere og styrke de deltagende staters retlige ramme for lovlig mæglervirksomhed, at styrke forpligtelser vedrørende lagerforvaltning og sikkerhed med hensyn til SALW og at styrke de deltagende staters tilsagn om at destruere overskydende og ulovlige SALW og midler til at forbedre deres kapacitet til destruktion af overskydende og ulovlige SALW.

               (5)

               Rådet vedtog den 23. juni 2003 fælles holdning 2003/468/FUSP om kontrol med våbenmæglervirksomhed (1), som kræver, at medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger, herunder en klar, retlig ramme for lovlig våbenmæglervirksomhed, for at føre kontrol med våbenmæglervirksomhed på deres område, og opfordrer dem til at overveje kontrol med våbenmæglervirksomhed uden for deres område, der udøves af våbenmæglere, der er statsborgere i medlemsstaterne og har bopæl eller er etableret på medlemsstaternes område

               (6)

               Rådet vedtog den 8. december 2008 fælles holdning 2008/944/FUSP om fælles regler for kontrol med eksport af militærteknologi og -udstyr (2). Fælles holdning 2008/944/FUSP fastlægger et sæt kriterier, der vejleder medlemsstaterne i vurderingen af konventionel våbeneksport, reeksport og mæglervirksomhedsapplikationer. Den kræver, at medlemsstaterne gør alt for at tilskynde andre stater, der eksporterer militærteknologi eller -udstyr, til at anvende kriterierne i nævnte fælles holdning —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Med henblik på at fremme fred og sikkerhed og effektiv multilateralisme på globalt og regionalt plan har Unionen sat sig følgende mål:

               —

               at forstærke fred og sikkerhed i EU's nabolag ved at reducere den trussel, der følger af ulovlig handel med og voldsom ophobning af SALW i OSCE-regionen

               —

               at støtte effektiv multilateralisme på regionalt plan ved at støtte OSCE's indsats for at forebygge voldsom ophobning af og ulovlig handel med SALW samt ammunition hertil.

         2.   For at nå det i stk. 1 omhandlede mål skal Unionen iværksætte følgende foranstaltninger:

               —

               tilrettelæggelse af en regional uddannelsesworkshop for relevante embedsmænd fra deltagende stater med ansvar for kontrol med mæglervirksomhed i forbindelse med SALW

               —

               opgraderinger af sikkerheden på SALW-oplagringssteder i Hviderusland og Kirgisistan

               —

               destruktion af overskuddet af SALW i Hviderusland og Kirgisistan for at forhindre, at de afledes til ulovlig handel

               —

               indførelse af en applikation til forvaltning af lageropgørelsen for SALW for at forbedre lagerforvaltning, registrering og sporing af SALW og konventionel ammunition i flere deltagende stater.

         Bilaget indeholder en detaljeret beskrivelse af disse projekter.
   Artikel 2
   1.   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR) har ansvaret for gennemførelsen af denne afgørelse.
   2.   Den tekniske gennemførelse af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter overlades til to gennemførelsesinstanser:

               a)

               OSCE's sekretariat gennemfører:

                           —

                           en regional uddannelsesworkshop for relevante embedsmænd fra deltagende stater om kontrol med mæglervirksomhed i forbindelse med SALW

                           —

                           opgraderinger af sikkerheden på lagerdepoter af konventionelle våben og ammunition i Kirgisistan

                           —

                           destruktion af overskuddet af SALW i Hviderusland og Kirgisistan for at forhindre, at de afledes til ulovlig handel, og

                           —

                           indførelse af lageropgørelsessoftware for SALW for at forbedre lagerforvaltning, registrering og sporing af våben.

               b)

               De Forenede Nationers Udviklingsprogram (UNDP)'s kontor i Hviderusland (UNDP's kontor i Hviderusland) gennemfører opgraderinger af sikkerheden på lagerdepoter af konventionelle våben og ammunition i Hviderusland.

         3.   OSCE's sekretariat og UNDP's kontor i Hviderusland udfører deres opgaver under HR's ansvar. Med henblik herpå aftaler HR de nødvendige arrangementer med OSCE's sekretariat og UNDP's kontor i Hviderusland.
   Artikel 3
   1.   Det finansielle referencegrundlag til gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter er på 1 680 000 EUR.
   2.   De udgifter, der finansieres af det i stk. 1 angivne beløb, forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Kommissionen overvåger, at de i stk. 1 omhandlede udgifter forvaltes korrekt. Med henblik herpå indgår den finansieringsaftaler med OSCE's sekretariat og UNDP's kontor i Hviderusland. Det skal fremgå af aftalerne, at OSCE's sekretariat og UNDP's kontor i Hviderusland har pligt til at sørge for, at Unionens bidrag til projektet bliver synligt i en grad, der svarer til dets størrelse.
   4.   Kommissionen bestræber sig på at indgå de finansieringsaftaler, der er nævnt i stk. 3, snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af finansieringsaftalerne.
   Artikel 4
   HR aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter, som OSCE's sekretariat og UNDP's kontor i Hviderusland udarbejder. Disse rapporter skal danne grundlag for Rådets evaluering.
   Kommissionen oplyser om de finansielle aspekter af gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter.
   Artikel 5
   1.   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   2.   Denne afgørelse udløber 36 måneder efter indgåelsen af finansieringsaftalen i artikel 3, stk. 3, eller seks måneder efter vedtagelsen, hvis den nævnte finansieringsaftale ikke er indgået inden da.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 25. oktober 2012.

            På Rådets vegne

         E. MAVROU

            Formand

      (1)  EUT L 156 af 25.6.2003, s. 79.

      (2)  EUT L 335 af 13.12.2008, s. 99.

      BILAG
      1.   Mål

      Det overordnede formål med denne afgørelse er at fremme fred og sikkerhed i Unionens nabolag ved at reducere den trussel, der følger af ulovlig handel med og voldsom ophobning af SALW i OSCE-regionen. Denne afgørelse tager også sigte på at støtte effektiv multilateralisme på regionalt plan ved at støtte OSCE's indsats for at forhindre voldsom ophobning af og ulovlig handel med SALW samt ammunition hertil. Sådanne aktiviteter omfatter destruktion af overskuddet af SALW i OSCE-regionen, forbedring af sikkerheden og forvaltning af våbenlagre, udarbejdelse af hensigtsmæssige redskaber til registrering af våben og forstærkning af kontrollen med konventionelle våbenoverførsler, navnlig mæglervirksomhed.
      2.   Beskrivelse af projekterne

      2.1.   Tilrettelæggelse af en regional uddannelsesworkshop for relevante embedsmænd fra deltagende stater om kontrol med mæglervirksomhed i forbindelse med SALW

      2.1.1.   Projektmål

                  —

                  At øge bevidstheden om og forbedre de deltagende staters gennemførelse af eksisterende internationale og regionale tilsagn på området kontrol med mæglervirksomhed i forbindelse med SALW.

                  —

                  At analysere bedste praksis og indhøstede erfaringer fra andre lande/regioner og identificere deres anvendelighed på deltagernes behov.

            2.1.2.   Projektbeskrivelse

                  —

                  OSCE's sekretariats tilrettelæggelse af en tredages regional workshop for relevante statslige embedsmænd fra op til 15 deltagende stater.

            Repræsentanter for relevante internationale og regionale organisationer og andre eksperter, herunder eksperter fra Unionen, vil deltage i begivenheden. Op til 70 deltagere vil overvære begivenheden. Det detaljerede konceptdokument og dagsordenen for begivenheden vil blive udarbejdet af OSCE's sekretariat i samråd med HR og relevante rådsinstanser.
      2.1.3.   Forventede projektresultater

                  —

                  Forbedret kontrol med mæglervirksomhed i forbindelse med SALW i de deltagende stater, der er inviteret til at deltage i workshoppen.

                  —

                  Reducerede risici for ulovlig mæglervirksomhed og ulovlig handel med SALW og deraf følgende forbedret sikkerhed for befolkninger, grupper og enkeltpersoner, for hvem ulovlig handel med SALW har negative følger.

            2.1.4.   Hvor skal seminarerne afholdes?

      OSCE's sekretariat vil forelægge en liste over de steder, hvor det regionale seminar kan afholdes, og som derefter skal godkendes af HR i samråd med Rådets kompetente organer.
      2.1.5.   Hvem er omfattet af projektet?

                  —

                  Statslige embedsmænd og nationale myndigheder i de deltagende stater med ansvar for kontrol med overførsler af SALW.

                  —

                  Befolkninger, grupper og enkeltpersoner, for hvem ulovlig handel med SALW har negative følger.

            2.2.   Opgraderinger af sikkerheden på SALW-oplagringssteder i Hviderusland og Kirgisistan

      2.2.1.   Projektmål

                  —

                  At forbedre sikkerheden og lagerforvaltningen på op til to SALW-oplagringssteder i Hviderusland og op til tre SALW-oplagringssteder i Kirgisistan.

                  —

                  At bidrage til at forbedre sikkerheden i Centralasien og Østeuropa og at mindske risikoen for ulovlig handel med SALW.

            2.2.2.   Projektbeskrivelse

                  —

                  Opgradering af sikkerhedssystemerne i op til to SALW-oplagringssteder i Hviderusland i overensstemmelse med OSCE's bedste praksis vedrørende SALW, herunder gennem installering og/eller istandsættelse af nødvendige elektriske installationer, primær brandslukningskapacitet, perimetralhegn og lygter, overvågnings- og alarmsystem samt telekommunikationsudstyr for øget sikkerhed.

                  —

                  Forbedring og/eller etablering af op til tre SALW-oplagringssteder i Kirgisistan i overensstemmelse med OSCE's bedste praksis vedrørende SALW, herunder gennem installering og/eller istandsættelse af perimetralhegn og lygter, sikre lagerbygningsdøre og -vinduer, tyverialarmsystemer, overvågningskameraer og telekommunikationsudstyr.

            OSCE's sekretariat og UNDP's kontor i Hviderusland vil i samarbejde med relevante hviderussiske og kirgisiske myndigheder udpege de oplagringssteder, der behøver opgradering af sikkerheden, og definere de nøjagtige steder, der skal opgraderes med støtte fra denne afgørelse i samråd med HR og kompetente rådsinstanser. Alle aktiviteter med undtagelse af dem, der er forbundet med opgraderinger af SALW-oplagringssteder i Hviderusland, vil blive gennemført af OSCE's sekretariat. I Hviderusland vil aktiviteterne blive gennemført af UNDP's kontor i Hviderusland, da OSCE ikke har en passende repræsentation og retlig status i Hviderusland, og da det desuden er mere omkostningseffektivt, at UNDP's kontor i Hviderusland gennemfører denne del af projektet, end hvis projektet styres af OSCE fra Wien. OSCE bevarer fortsat sin rolle i den overordnede projektkoordinering og opsynet med gennemførelsen i forbindelse med valg af oplagringssteder og sikkerheds- og sikringsforanstaltninger, der skal gennemføres, årlige arbejdsplaner, kvalitetskontrol af udført arbejde samt det nationale bidrag fra Hvideruslands regering. Hvideruslands og Kirgisistans regeringer vil yde støtte til projektet gennem økonomiske bidrag og/eller bidrag i naturalier, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt.
      2.2.3.   Forventede projektresultater

                  —

                  Forbedret fysisk sikkerhed og lagerforvaltning på op til to SALW-oplagringssteder i Hviderusland og op til tre SALW-oplagringssteder i Kirgisistan.

                  —

                  Mindskelse af risikoen ved ulovlig handel med SALW og konventionelle våben og forbedring af sikkerheden i Østeuropa og Centralasien.

            2.2.4.   Hvem er omfattet af projektet?

                  —

                  Forsvarsministerierne i Hviderusland og Kirgisistan.

                  —

                  Befolkninger, grupper og enkeltpersoner, for hvem ulovlig handel med SALW har negative følger.

            2.3.   Destruktion af overskuddet af SALW i Hviderusland og Kirgisistan for at forhindre, at de afledes til ulovlig handel

      2.3.1.   Projektmål

                  —

                  At mindske risikoen ved ulovlig handel med SALW ved at destruere overskuddet af våben, der besiddes af relevante nationale myndigheder i Hviderusland og Kirgisistan.

            2.3.2.   Projektbeskrivelse

                  —

                  Destruktion af op til 12 000 overskydende stk. SALW i Hviderusland.

                  —

                  Destruktion af op til 2 000 overskydende stk. SALW og op til 51 mandbårne luftforsvarssystemer (MANPADS) i Kirgisistan.

            Hvideruslands og Kirgisistans regeringer vil yde støtte til projektet gennem levering af faciliteter og udstyr og bidrag i naturalier, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt. Alle aktiviteter med undtagelse af dem, der er forbundet med opgraderinger af SALW-oplagringssteder i Hviderusland, vil blive gennemført af OSCE's sekretariat.
      I Hviderusland vil de aktiviteter, der er forbundet med opgraderinger af SALW-oplagringssteder, blive gennemført af UNDP's kontor i Hviderusland, da OSCE ikke har en passende repræsentation og retlig status i Hviderusland, og da det desuden er mere omkostningseffektivt, at UNDP's kontor i Hviderusland gennemfører denne del af projektet, end hvis projektet styres af OSCE fra Wien. OSCE bevarer fortsat sin rolle i den overordnede projektkoordinering og opsynet med gennemførelsen i forbindelse med valg af oplagringssteder og sikkerheds- og sikringsforanstaltninger, der skal gennemføres, årlige arbejdsplaner, kvalitetskontrol af udført arbejde samt det nationale bidrag fra Hvideruslands regering.
      2.3.3.   Forventede projektresultater

                  —

                  Destruktion af dele af overskydende SALW og MANPADS i Hviderusland og Kirgisistan.

                  —

                  Mindskelse af risikoen ved ulovlig handel med SALW og forbedring af sikkerheden i Østeuropa og Centralasien.

            2.3.4.   Hvem er omfattet af projektet?

                  —

                  Forsvarsministerierne i Hviderusland og Kirgisistan.

                  —

                  Befolkninger, grupper og enkeltpersoner, for hvem ulovlig handel med SALW har negative følger.

            2.4.   Indførelse af lageropgørelsessoftware for SALW for at forbedre lagerforvaltning, registrering og sporing af våben

      2.4.1.   Projektmål

                  —

                  At forbedre lagerforvaltning og registrering af SALW og konventionel ammunition i op til otte deltagende stater og således mindske risikoen for ulovlig handel med SALW og konventionel ammunition.

            2.4.2.   Projektbeskrivelse

                  —

                  Præsentation af lageropgørelsessoftwaren for SALW for interesserede deltagende stater for op til 20 personer.

                  —

                  Ekspertmøder i op til otte deltagende stater for at evaluere kompatibiliteten af lageropgørelsessoftwaren for SALW med nationale krav og opfølgning med hensyn til nationale procedurer og lovgivning.

                  —

                  Teknisk justering af lageropgørelsessoftwaren for SALW i op til otte deltagende stater for at sørge for kompatibilitet med vedtagne tekniske krav i samarbejde med UNDP's kontor i Hviderusland og Hvideruslands forsvarsministerium.

                  —

                  Oversættelse af lageropgørelsessoftwaren for SALW til op til tre officielle sprog (i alt) som krævet i de deltagende stater, der indfører lageropgørelsessoftwaren for SALW.

                  —

                  Begrænset levering af maskinel til op til otte deltagende stater, når det er nødvendigt.

                  —

                  Installering af det elektroniske registreringssystem i op til otte deltagende stater.

                  —

                  Udvikling af et uddannelsesprogram for op til otte deltagende stater (to moduler — til personale ved de militære hovedkvarterer i hovedstæderne i de udvalgte deltagende stater og personale ved oplagringsstederne).

                  —

                  Afholdelse af uddannelse i op til otte deltagende stater i henhold til ovennævnte uddannelsesprogram.

            2.4.3.   Forventede projektresultater

                  —

                  Forbedring og standardisering af lagerforvaltning for SALW og konventionel ammunition og registrering i op til otte deltagende stater.

                  —

                  Mindskelse af risikoen ved ulovlig handel med SALW og konventionel ammunition i OSCE-regionen.

            2.4.4.   Hvem er omfattet af projektet?

                  —

                  Forsvarsministerier i op til otte deltagende stater.

                  —

                  Befolkninger, grupper og enkeltpersoner, for hvem ulovlig handel med SALW har negative følger.

            OSCE's sekretariat vil i samråd med HR og de kompetente rådsinstanser udpege de deltagende stater, der vil drage fordel af projektet.
      3.   Varighed

      Den samlede forventede varighed af projekterne er 36 måneder.
      4.   Teknisk gennemførelsesinstans

      Den tekniske gennemførelse af denne afgørelse varetages af OSCE's sekretariat og UNDP's kontor i Hviderusland, der udfører deres opgaver under HR's ansvar.
      5.   Rapportering

      OSCE's sekretariat og UNDP's kontor i Hviderusland udarbejder regelmæssige rapporter samt rapporter efter at have afsluttet hver af de beskrevne aktiviteter. Rapporterne forelægges for HR senest seks uger efter afslutningen af de relevante aktiviteter.
      6.   Samlede anslåede omkostninger i forbindelse med projektet og EU's finansielle bidrag

      De samlede projektomkostninger er på 1 680 000 EUR.


title: 2012/433/EU: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 18. juli 2012 om ophævelse af afgørelse ECB/2012/3 om belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af den græske stat, i forbindelse med den græske stats gældsombytningstilbud (ECB/2012/14)

text:
               26.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 199/26

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
   af 18. juli 2012
   om ophævelse af afgørelse ECB/2012/3 om belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af den græske stat, i forbindelse med den græske stats gældsombytningstilbud
   (ECB/2012/14)
   (2012/433/EU)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 2, første led,
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 3.1, første led, artikel 12.1, artikel 18 og artikel 34.1, andet led,
   under henvisning til retningslinje ECB/2011/14 af 20. september 2011 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (1), særlig afsnit 1.6, og afsnit 6.3.1 og 6.3.2 i bilag I, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 18.1 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank kan Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta, udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere, hvor lån ydes imod passende sikkerhed. Kriterierne for afgørelse af belånbarheden af sikkerheder med henblik på Eurosystemets pengepolitiske operationer er fastlagt i bilag I til retningslinje ECB/2011/14.

               (2)

               I henhold til afsnit 1.6 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 kan Styrelsesrådet til enhver tid ændre instrumenter, betingelser, kriterier og procedurer for gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske operationer. I henhold til afsnit 6.3.1 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 forbeholder Eurosystemet sig ret til at fastslå, om en udstedelse, udsteder, debitor eller garant opfylder kravene til høje kreditstandarder på grundlag af enhver oplysning, som det anser for relevant.

               (3)

               I forbindelse med Den Hellenske Republiks iværksættelse af et gældsombytningstilbud til indehavere af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller garanteret af den græske stat, blev der den 24. februar 2012 ydet en forbedret sikkerhedsstillelse til fordel for de nationale centralbanker i form af en tilbagekøbsordning til understøttelse af kvaliteten af de omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt eller garanteret af Den Hellenske Republik.

               (4)

               Som en ekstraordinær foranstaltning blev Eurosystemets mindstekrav til grænseværdier for kreditkvaliteten for omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Den Hellenske Republik, midlertidigt suspenderet i henhold til afgørelse ECB/2012/3 af 5. marts 2012 om belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af den græske stat, i forbindelse med den græske stats gældsombytningstilbud (2), og disse instrumenter blev erklæret belånbare, så længe den forbedrede sikkerhedsstillelse gælder.

               (5)

               Da det på nuværende tidspunkt ikke er sikkert, at omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt eller fuldt ud garanteret af Den Hellenske Republik, kan anvendes som sikkerhed ved ophøret af den forbedrede sikkerhedsstillelse, har Styrelsesrådet truffet beslutning om, at Eurosystemets mindstekrav til grænseværdier for kreditkvalitet, der er angivet i afsnit 6.3.2 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, bør finde anvendelse i forhold til disse instrumenter.

               (6)

               Afgørelse ECB/2012/3 bør derfor ophæves —

         VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ophævelse af afgørelse ECB/2012/3
   Afgørelse ECB/2012/3 ophæves.
   Artikel 2
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft den 25. juli 2012.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 18. juli 2012.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB

      (1)  EUT L 331 af 14.12.2011, s. 1.

      (2)  EUT L 77 af 16.3.2012, s. 19.