Vigtig juridisk meddelelse

|

32003D0236(01)

Europa-Parlamentets afgørelse om vedtagelse af statutten for Europa-Parlamentets medlemmer

EU-Tidende nr. 068 E af 18/03/2004 s. 0115 - 0126

		P5_TA(2003)0236Statutten for Europa-Parlamentets medlemmerEuropa-Parlamentets afgørelse om vedtagelse af statutten for Europa-Parlamentets medlemmerTirsdag, den 3. juni 2003Europa-Parlamentet har —— under henvisning til traktaterne om oprettelse af De Europæiske Fællesskaber, særlig artikel 190, stk. 5, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab [1] og artikel 108, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab [2],efter høring af Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:A. Generelle betragtninger(1) Akten om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, knyttet til afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom af 20. september 1976, muliggjorde i 1979 det første direkte valg af Europa-Parlamentets medlemmer.(2) Denne akt indeholdt hverken bestemmelser om en ensartet valgprocedure eller om en statut for medlemmerne.(3) Rådet vedtog den 25. juni og den 23. september 2002 på grundlag af artikel 190, stk. 4, i EF-traktaten, som indførtes ved Amsterdam-traktaten, afgørelse 2002/772/EF, Euratom [3]), hvor ved der ved en ændring af akten fra 1976 indføres en ensartet valgprocedure.(4 Mere end tyve år efter det første direkte valg til Europa-Parlamentet er der stadig ingen fælles statut for medlemmerne.(5) Som en midlertidig løsning gælder, at medlemmerne med hensyn til vederlag, overgangsgodtgørelse, alders-, invalide- og efterladtepension og andre betingelser for udøvelsen af mandatet i reglen er underlagt de samme regler som nationale parlamentsmedlemmer. (I Nederlandene har vederlaget for Europa-Parlamentets medlemmer siden 1996 været lavere end for de nationale parlamentsmedlemmer.)(6) Disse bestemmelser er yderst forskellige i de enkelte medlemsstater.(7) Der findes desuden bestemmelser i artikel 8, 9 og 10 i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter af 8. april 1965 (herefter »protokollen«) og i artikel 4, stk. 1 og 2, i akten fra 1976 (som ændret ved afgørelsen om ændring af akten fra 1976).(8) Disse bestemmelser suppleres af Europa-Parlamentets regulativ om godtgørelse af omkostninger (rejse, ophold, generelle udgifter), medarbejdere (sekretariatstillæg) og sociale ydelser (EF-traktatens artikel 199, stk. 1).(9) Dette system blev udformet for de delegerede i den tidligere Parlamentariske Forsamling, og det anses i dag for at være utilfredsstillende, fordi det medfører en uensartet behandling af medlemmerne.(10) Det er et levn fra tidligere tider, som bør erstattes af bestemmelser, der passer til det direkte valgte Europa-Parlament med dets voksende betydning.(11) Siden det første direkte valg har Europa-Parlamentet bestræbt sig på at udarbejde en fælles statut. Disse forsøg mislykkedes på grund af manglende retsgrundlag.(12) Amsterdam-traktaten, som ændret ved Nice-traktaten, har med EF-traktatens artikel 190, stk. 5, skabt et retsgrundlag for en statut. Den foreliggende statut er udarbejdet på grundlag af denne artikel.(13) Statutten henhører således under EF-traktatens anvendelsesområde og er derfor underlagt forbuddet mod forskelsbehandling i EF-traktatens artikel 12.(14) EF-traktatens artikel 190, stk. 5, er bredt formuleret (medlemmernes statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af deres hverv). Bestemmelsen begrænser ikke Europa-Parlamentets kompetence således, at Europa-Parlamentet for eksempel kun kan fastsætte regler om de finansielle forhold eller en »rest«, der ikke er reguleret i gældende primær ret.(15) Europa-Parlamentets reguleringskompetence omfatter derfor de privilegier og immuniteter, der er reguleret i protokollens artikel 8, 9 og 10 eller, som f.eks. retten til at nægte at afgive vidneforklaring, endnu ikke er reguleret, og artikel 4 i akten af 1976 (som ændret ved afgørelsen om ændring af akten af 1976).(16) De bestemmelser i statutten, der strider mod primærretlige bestemmelser, kan først træde i kraft, for så vidt og så snart det på en regeringskonference er besluttet at ophæve de tilsvarende artikler i den primære ret, og denne beslutning er ratificeret af medlemsstaterne (normhierarkiet).(17) Af hensyn til retlig klarhed bør samme procedure gælde for nye bestemmelser, der ordret eller betydningsmæssigt gentager artikler i den primære ret.(18) Europa-Parlamentets bestemmelser kræver som afledt ret ikke ratificering.(19) Kriteriet om udøvelse af mandatet tjener også til at afgrænse artikel 190, stk. 5, i forhold til artikel 190, stk. 4. Bestemmelser, der fører frem til valg (valgbarhed, valgprocedure osv.), mandatets begyndelse og ophør, dets prøvelse og ophævelse, udpegelse af enefterfølger og uforenelighed reguleres i akten af 1976, da de ikke vedrører udøvelsen af mandatet.(20) Protokollens artikel 10 omhandler medlemmernes immunitet. Immuniteten er ganske vist et privilegium for Europa-Parlamentet, men sikrer også medlemmerne fritagelse for strafforfølgelse og enhver anden form for statslig indskrænkning af den personlige frihed, så længe mandatet varer. Ved ophævelse af immuniteten er udøvelse af mandatet kun mulig i begrænset omfang eller helt udelukket. Medlemmernes immunitet er således en del af udøvelsen af mandatet og henhører derfor under statuttens bestemmelser.(21) Områder, der hidtil ikke er behandlet i den primære ret, f.eks. retten til at nægte at afgive vidneforklaring, kan behandles i statutten.(22) Områder, der hidtil ikke er behandlet i den primære ret, f.eks. retten til at nægte at afgive vidneforklaring, kan behandles i statutten. [4].(23) Det er der ingen grund til at ændre ved dette. Formålet med EF-traktatens artikel 190, stk. 5, er ikke at indskrænke, men derimod at udvide Europa-Parlamentets beføjelser med hensyn til dets egne anliggender.(24) Europa-Parlamentet består ifølge EF-traktatens artikel 189, stk. 1, af »repræsentanter for folkene i de i Fællesskabet sammensluttede stater«. Disse repræsentanter er ifølge EF-traktatens artikel 190, stk. 1, »repræsentanter for folkene i de i Fællesskabet sammensluttede stater«. Denne betegnelse anvendes også i EF-traktatens artikel 190, stk. 2 (»antallet af repræsentanter, der vælges i hver enkelt medlemsstat«), og artikel 190, stk. 3 (»Repræsentanterne vælges for en periode på fem år«).(25) Disse bestemmelser, ifølge hvilke medlemmerne er de forfatningsretlige repræsentanter for folkene, er af forfatningsmæssig karakter.(26) I statutten anvendes betegnelsen medlem.(27) Europa-Parlamentets beføjelse til at regulere sine egne anliggender i henhold til EF-traktatens artikel 199, stk. 1, berøres ikke af denne statut.B. Om de enkelte bestemmelser(28) I artikel 1 anvendes begrebet medlem, og det fastslås, at det ikke handler om dets rettigheder og pligter, men derimod generelt om statutten og de almindelige betingelser for udøvelsen af mandatet.(29) Beskyttelsen af medlemmernes frihed og uafhængighed, der beskrives i artikel 2, kræver nærmere præciserende bestemmelser og nævnes ikke i nogen tekster i den primære ret. Erklæringer, hvori medlemmerne forpligter sig til at nedlægge mandatet på et bestemt tidspunkt, og »blanko«-erklæringer om mandatnedlæggelse, som et parti kan benytte sig af efter forgodtbefindende, er i modstrid med medlemmernes frihed og uafhængighed og kan derfor ikke være retligt bindende.(30) Beskyttelse af afstemnings- og ytringsfriheden er af grundlæggende offentlig interesse. Artikel 4, stk. 1, udelukker således enhver strafferetlig eller anden forfølgelse af et medlem på grund af en udtalelse fremsat under udøvelse af mandatet. Ifølge stk. 2 kan Europa-Parlamentet afgøre, om udtalelsen er fremsat under udøvelse af mandatet. Parlamentet fungerer i dette tilfælde — som ved prøvelse af mandaterne ifølge bestemmelserne i akten fra 1976 — som judicielt organ. Europa-Parlamentet har med sine beslutninger om immunitet, der er fuldt ud sammenlignelige, bevist fornuft og realitetssans.(31) Immuniteten, der beskrives i artikel 5, beskytter medlemmerne mod de udøvende myndigheders tendentiøse forfølgelse (fumus persecutionis) og indskrænkninger af deres frihed. Som det har vist sig i de af Europa-Parlamentet afgjorte sager, kan det ikke anføres, at disse aspekter nu ikke længere spiller nogen rolle. Immuniteten berører dermed ganske vist spørgsmålet om lighed, magtdeling og retsstatsprincippet. Et andet formål med immuniteten består i at sikre Europa- Parlamentets funktionsdygtighed. Disse overvejelser fører frem til følgende løsning: Der kan til enhver tid indledes efterforskning og straffesager mod et medlem. Det kræver ikke ophævelse af immuniteten. Den gældende ret er hverken til gavn for Europa-Parlamentet eller medlemmerne, fordi selv simple foreseelser, som f.eks. overtrædelser af færdselsloven, skal drøftes i fuld offentlighed. Indskrænkning af et medlems personlige frihed kræver imidlertid Europa-Parlamentets godkendelse (Europa-Parlamentets funktionsdygtighed). Europa-Parlamentet kan kræve udsættelse af efterforskning og straffesager i forbindelse med tendentiøs forfølgelse (fumus persecutionis). Dette sikrer stk. 2.(32) Retten til at nægte at afgive vidneforklaring, der fremgår af artikel 6, og som hidtil ikke har henhørt under den primære ret, beskytter medlemmernes informationsfrihed og fortrolighedsforholdet mellem disse og personer, der betror dem oplysninger. Det er en subjektiv ret, der gælder for alle procedurer, hvor der er pligt til at afgive vidneforklaring, og Europa-Parlamentet kan således ikke råde over denne ret. Beslaglæggelses-, ransagnings- og anvendelsesforbud beskytter denne ret. Det ville være helt uacceptabelt, hvis journalister kunne blive fritaget for pligten til at afgive vidneforklaring, uden at medlemmerne også kunne.(33) Medlemmernes ret til fri bevægelighed, der fremgår af artikel 7, og som i grunden er en selv følgelighed, har fået ny betydning, fordi denne ret på det seneste er blevet begrænset ved indgreb fra myndighedernes side under demonstrationer.(34) Artikel 9 sikrer, at medlemmernes optegnelser, referater, udkast, breve og anden korrespondance er udelukket fra enhver pligt til offentliggørelse.(35) Initiativretten, der fremgår af artikel 10, er afgørende for et parlament og for samtlige med lemmer. Af artiklen fremgår det tydeligt, at denne ret for ingen af medlemmernes vedkommende må indskrænkes i Europa-Parlamentets forretningsorden.(36) Retten til aktindsigt, der fremgår af artikel 11, og som allerede indgår i Europa-Parlamentets forretningsorden, vedrører et væsentligt aspekt af udøvelsen af mandatet og skal derfor forankres i statutten.(37) Artikel 12 skal sikre, at den sproglige mangfoldighed trods modsatte påstande i realiteten ikke forringes yderligere. Enhver form for diskriminering af et af de officielle sprog skal være udelukket. Dette princip skal også gælde efter en udvidelse af Den Europæiske Union.(38) Medlemmerne modtager ifølge artikel 15 og 16 et vederlag for at have givet afkald på en privat erhvervskarriere med henblik på — i en begrænset periode — at tjene Den Europæiske Union, deres land og demokratiet i Europa. En af Europa-Parlamentets ekspertgrupper indledte i maj 2000 en undersøgelse for at finde frem til størrelsen af dette vederlag. Et vederlag på 50% af den grundløn, som en dommer ved De Europæiske Fællesskabers Domstol oppebærer, ligger fuldt ud inden for, hvad eksperterne anser for at være passende.(39) Artikel 15, stk. 3, er nødvendig, fordi partier ofte forventer, at en del af de i stk. 1 og 2 nævnte ydelser anvendes til deres formål. Denne form for partifinansiering er ulovlig.(40) Overgangsgodtgørelsen, der beskrives i artikel 15, stk. 2, og artikel 19, skal danne bro mellem mandatets ophør og et nyt hverv. Ved overtagelse af et andet mandat eller et offentligt embede bortfalder denne godtgørelse.(41) I forbindelse med alderspension, der beskrives i artikel 20, var der uenighed om, fra hvilken alder den skal kunne oppebæres. Ekspertgruppen foreslår det fyldte 65. eller — med et aktuarmæssigt nedslag — det fyldte 60. år. Ifølge artikel 20, stk. 1, kan alderspension oppebæres efter det fyldte 60. år. Et medlem, der efter endt uddannelse og flere års erhvervserfaring måske bliver valgt første gang som 35- eller 40-årig og udøver sit mandat i tyve år, fratræder i en alder af 55 eller 60 år. Som 55-årig er det nok stadig muligt at starte på et nyt erhverv, men det er næppe tilfældet i en alder af 60 år. Beregninger foretaget for Europa-Parlamentet viser, at et aktuarmæssigt nedslag ville være så højt, at denne løsning ikke kan komme i betragtning(42) Bestemmelserne om efterladtepension følger i det væsentlige gældende ret i Det Europæiske Fællesskab. Retten til pension for en efterladt ægtefælle, som har indgået nyt ægteskab, hviler på den moderne tanke, at retten består i en selvstændig ydelse og ikke blot tjener til ren »forsørgelse«. Denne ret er heller ikke udelukket, hvis den efterladte ægtefælle er »forsørget« i kraft af egne indtægter eller egen formue.(43) Artikel 24, stk. 1 og 2, har til formål at lette Den Europæiske Unions budget på lang sigt. Løsningen med en pensionsfond har vist sin nytte i praksis. Ekspertgruppen foreslår, at Europa-Parlamentet bidrager med to tredjedele og medlemmerne med en tredjedel til finansieringen.(44) Bestemmelserne i artikel 25 er nødvendige, fordi medlemsstaternes ydelser såsom godtgørelse af omkostninger i forbindelse med sygdom og hjælp samt tilskud til sygeforsikring bortfalder med statutten. Disse ydelser fortsætter ofte ud over mandatets ophør.(45) Bestemmelserne om godtgørelse af omkostninger skal være i overensstemmelse med de principper, EF-Domstolen opstillede i Lord Bruce-dommen [5].(46) Det fastslås i dommen, at det »tilkommer Parlamentet at afgøre, hvilke aktiviteter og rejser der er nødvendige eller hensigtsmæssige for et parlamentsmedlems udførelse af sit hverv, og hvilke udgifter der er nødvendige eller hensigtsmæssige i denne forbindelse. Den autonomi, der på dette område indrømmes Parlamentet af hensyn til dets funktion, indebærer tillige en beføjelse til at refundere medlemmernes rejse- og opholdsudgifter, ikke ved fremlæggelse af bilag for hver enkelt udgift, men efter et system bestående af faste godtgørelser. Valget af denne ordning skyldes [...] hensynet til at reducere administrationsomkostningerne og den arbejdsbyrde, som et system, hvorefter hver enkelt udgift skulle kontrolleres, ville indebære, og er derfor udtryk for en fornuftig administration« [6].(47) Det understreges imidlertid, at »de således fastsatte godtgørelser ikke må overstige rimelige grænser for, hvad der kan anses for en godtgørelse af rejse- og opholdsudgifter«. De faste godtgørelsesbeløb må ikke være urimeligt høje, og der må ikke være tale om et skjult vederlag [7].(48) Medlemsstaterne skal sikre, at de regler, der ligestiller Europa-Parlamentets medlemmer med de nationale parlamentsmedlemmer i deres medlemsstat i forbindelse med udøvelsen af deres mandat (f.eks. godtgørelse af flyudgifter og gratis togbilletter etc.), stadig finder anvendelse. I betragtning af de mange yderst forskellige bestemmelser i medlemsstaterne er det ikke muligt at nå frem til en fælles europæisk løsning på dette problem. For Europa-Parlamentets medlemmer ville det uden en sådan bestemmelse være yderst besværligt eller helt umuligt at udøve mandatet i den medlemsstat, de er valgt i. En effektiv udøvelse af mandatet er også i medlemsstaternes interesse.(49) Artikel 33, stk. 1, er nødvendig, fordi de yderst forskellige nationale bestemmelser, som medlemmerne hidtil har været underlagt, umuliggør en fælles europæisk løsning på alle de problemer, der er forbundet med overgangen fra et gammelt til et nyt system i Europa. Ved at give medlemmerne mulighed for at vælge forhindres en indskrænkning af rettigheder og økonomiske problemer i forbindelse med overgangen. Stk. 2 og 3 indeholder bestemmelser om konsekvenserne af den afgørelse, der træffes i henhold til stk. 1.(50) De store økonomiske forskelle mellem de gamle og de nye medlemsstater kan efter tiltrædelsen kun overvindes gradvist. Derfor synes det rimeligt, at man i en overgangsperiode giver hver enkelt ny medlemsstat mulighed for en særlig ordning med hensyn til vederlag, overgangsgodtgørelse samt alders-, invalide- og efterladtepension —TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:A. Statut for Europa-Parlamentets medlemmer og de almindelige betingelser for udøvelsen af deres hvervArtikel 1I denne statut fastsættes reglerne for Europa-Parlamentets medlemmer og de almindelige betingelser for udøvelsen af deres hverv.Artikel 21. Medlemmerne er frie og uafhængige.2. Aftaler om nedlæggelse af et mandat inden eller ved en valgperiodes udløb er ugyldige.Artikel 31. Medlemmerne er ikke bundet af pålæg og kan ikke modtage bundet mandat [].2. De stemmer individuelt og personligt.3. Aftaler om nærmere betingelser for udøvelsen af mandatet er ugyldige.Artikel 4 []1. Et medlem kan på intet tidspunkt retsforfølges eller på anden måde udenretsligt drages til ansvar for nogen handling, afstemning eller udtalelse fremsat under udøvelsen af mandatet.2. På medlemmets begæring træffer Parlamentet afgørelse om, hvorvidt en udtalelse er fremsat under udøvelsen af mandatet.3. Parlamentet fastsætter i sin forretningsorden nærmere regler for gennemførelsen af denne artikel.Artikel 5 []1. Enhver indskrænkning af et medlems personlige frihed kan kun finde sted med Parlamentets tilladelse, medmindre medlemmet gribes på fersk gerning.2. Der kan kun træffes beslutning om beslaglæggelse af et medlems dokumenter eller elektroniske optegnelser eller ransagning af medlemmets person, kontor eller bolig samt overvågning af dennes post og telefonsamtaler med Parlamentets tilladelse.3. Efterforskningsskridt og straffesager mod et medlem udsættes på Parlamentets begæring.4. Kun de instanser, der er kompetente efter national ret, kan anmode om den i stk. 2 omhandledetilladelse.5. Den i stk. 2 omhandlede tilladelse eller udsættelse i henhold til stk. 3 kan være betinget eller begrænset i tid eller omfang.6. Artikel 4, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse.Artikel 61. Et medlem kan til enhver tid nægte at afgive vidneforklaring om personer, der har betroet medlemmet oplysninger, eller til hvem medlemmet under udøvelsen af sit mandat har betroet oplysninger, samt om selve disse oplysninger.2. Foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 2, eller anvendelse af allerede beslaglagte dokumenter er ikke tilladt.Artikel 7 []1. Medlemmerne har ret til fri bevægelighed overalt i Den Europæiske Union.2. Denne ret kan hverken indskrænkes ved lov eller ved en myndigheds eller en domstols bestemmelse.Artikel 8Medlemmernes privilegier og immuniteter, der følger af de foregående artikler, kan ikke indskrænkes ved andre bestemmelser i De Europæiske Fællesskabers afledte ret.Artikel 9Dokumenter og elektroniske optegnelser, som et medlem har modtaget, udarbejdet eller afsendt, og som ikke har noget officielt dokumentnummer, anses ikke for Europa-Parlamentets dokumenter.Artikel 101. Inden for rammerne af Europa-Parlamentets initiativret har ethvert medlem ret til at fremsætte forslag til en fællesskabsretsakt.2. Artikel 4, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse.Artikel 111. Medlemmerne har ret til indsigt i alle dokumenter, der er i Europa-Parlamentets besiddelse.2. Dette gælder dog ikke for personlige dokumenter og afregninger.3. Den Europæiske Unions retsakter og institutionernes aftaler om aktindsigt i dokumenter berøres ikke af stk. 1.4. Europa-Parlamentet fastsætter gennemførelsesbestemmelser til denne artikel.Artikel 121. Europa-Parlamentets dokumenter oversættes til alle officielle sprog.2. De mundtlige indlæg tolkes simultant til alle øvrige officielle sprog.Artikel 131. Medlemmerne kan danne politiske grupper.2. Artikel 4, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse.Artikel 141. De politiske grupper er en del af Europa-Parlamentet.2. De kan sagsøge og sagsøges.Artikel 151. Medlemmerne har ret til et passende vederlag, som sikrer deres uafhængighed.2. De har efter mandatets ophør ret til at få udbetalt overgangsgodtgørelse og pension.3. Alle aftaler om anvendelsen af vederlag, overgangsgodtgørelser og pension til andre end private formål er ugyldige.4. Medlemmers og tidligere medlemmers efterladte har ret til pension.Artikel 16Vederlaget andrager 50% af den grundløn, som en dommer ved De Europæiske Fællesskabers Domstol oppebærer.Artikel 17Vederlag, som et medlem modtager for udøvelsen af et mandat i et andet parlament, modregnes i vederlaget.Artikel 181. Der betales fællesskabsskat af vederlaget på samme vilkår, som gælder for tjenestemænd og øvrige ansatte ved De Europæiske Fællesskaber i henhold til artikel 13 i protokollen om De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter.2. Medlemsstaternes ret til at tage hensyn til vederlaget ved fastsættelse af beskatningsprocenten for anden indkomst berøres ikke heraf.Artikel 191. Medlemmerne har ved mandatets ophør ret til en overgangsgodtgørelse svarende til vederlaget i henhold til artikel 16.2. Denne ret gælder for en måned for hvert år, den pågældende har udøvet sit mandat, dog mindst seks og højst 24 måneder.3. Retten gælder ikke ved overtagelse af et mandat i et andet parlament eller et offentligt embede.4. Hvis et tidligere medlem afgår ved døden, betales overgangsgodtgørelsen sidste gang i den måned, hvori det tidligere medlem afgik ved døden.5. Artikel 18 finder tilsvarende anvendelse.Artikel 201. Tidligere medlemmer har ret til alderspension ved det fyldte 60. år.2. Alderspensionen udgør for hvert fulde år, den pågældende har udøvet sit mandat, 3,5 % af vederlaget i henhold til artikel 16 og for hver yderligere fulde måned en tolvtedel, dog højst 70 %.3. Alderspensionen modregnes ikke i anden pension.4. Artikel 17 og 18 finder tilsvarende anvendelse.Artikel 211. Hvis et medlem bliver invalid i mandatperioden, har den pågældende ret til invalidepension.2. Artikel 20, stk. 2, finder tilsvarende anvendelse. Invalidepensionen udgør dog mindst 35% af vederlaget i henhold til artikel 16.3. Retten til invalidepension kan gøres gældende, når mandatet nedlægges.4. Artikel 11, stk. 4, og artikel 17 og 18 finder tilsvarende anvendelse.Artikel 22Har et tidligere medlem på samme tid ret til at få udbetalt overgangsgodtgørelse i henhold til artikel 19 og pension i henhold til artikel 20 eller 21, anvendes den ordning, som den pågældende vælger.Artikel 231. Dør et medlem i mandatperioden, eller dør et tidligere medlem, der ved dødsfaldet havde ret til pension i henhold til artikel 20 eller 21, har den efterladte ægtefælle og forsørgelsesberettigede børn ret til efterladtepension.2. Pensionsydelserne må tilsammen ikke overstige den pension, det pågældende medlem ville have haft ret til ved valgperiodens udløb, eller som det tidligere medlem var berettiget til.3. Den efterladte ægtefælle modtager 60 % af det i stk. 2 nævnte beløb, dog mindst 30 % af medlemmets vederlag. Kravet herpå bortfalder ikke ved indgåelse af nyt ægteskab.4. Et forsørgelsesberettiget barn får 20 % af dette beløb.5. Det samlede pensionsbeløb kan om nødvendigt fordeles mellem ægtefælle og børn i forhold til de i stk. 3 og 4 nævnte procentsatser.6. Pensionen udbetales fra den første dag i den måned, der følger efter dødsfaldet.7. Ved ægtefællens død bortfalder dennes ret ved udgangen af måneden for dødsfaldet.8. Retten til børnepension ophører ved udgangen af den måned, hvori barnet fylder 21 år. Denne ret forlænges dog for det tidsrum, hvor barnet er under uddannelse, men ophører senest ved udgangen af den måned, hvori det fylder 25 år. Retten til børnepension opretholdes, hvis barnet på grund af sygdom eller handicap er ude af stand til at forsørge sig selv.9. Partnere i parforhold, som er anerkendt i medlemsstaterne, ligestilles med ægtefæller.10. Artikel 11, stk. 4, og artikel 18 finder tilsvarende anvendelse.Artikel 241. Til finansiering af alders-. invalide- og efterladtepensionerne oprettes en fond, der henlægger reserver til udbetaling af pensionsydelser.2. Reserverne opbygges ved månedlige bidrag med to tredjedele fra Parlamentet og en tredjedel fra medlemmerne samt af renterne heraf.3. Bidragenes størrelse fastlægges årligt af Parlamentet.4. Der betales ikke skat af de i stk. 2 nævnte bidrag.5. De Europæiske Fællesskabers Revisionsret reviderer fondens regnskaber.Artikel 251. Medlemmer og tidligere medlemmer, der oppebærer pension, samt forsørgelsesberettigede efterladte har krav på godtgørelse af omkostninger i forbindelse med sygdom, svangerskab og fødsel.2. Til dækning af omkostningerne oprettes en fond, til hvis finansiering også tidligere medlemmer bidrager.3. Artikel 11, stk. 4, og artikel 24 finder tilsvarende anvendelse.Artikel 261. Medlemmerne har ret til at blive forsikret mod risici i forbindelse med udøvelsen af mandatet.2. Artikel 11, stk. 4, finder tilsvarende anvendelse.Artikel 271. Medlemmerne har ret til godtgørelse af omkostninger i forbindelse med udøvelsen af mandatet.2. Parlamentet fastlægger, i hvilke tilfælde godtgørelsen kan ydes i form af et fast beløb.3. Artikel 11, stk. 4, og artikel 15, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse.Artikel 281. Medlemmerne har ret til at ansætte personlige medarbejdere, som de frit kan vælge.2. Artikel 11, stk. 4, finder tilsvarende anvendelse.Artikel 291. Medlemmerne har ret til at anvende Parlamentets kontor- og kommunikationsudstyr og tjenestevogne.2. Artikel 11, stk. 4, finder tilsvarende anvendelse.Artikel 30Samtlige udbetalinger foretages over Den Europæiske Unions budget og de fonde, der skal oprettes i henhold til artikel 24 og 25.Artikel 31Der betales ingen skat af Europa-Parlamentets ydelser i henhold til artikel 24 og 25.Artikel 32Gennemførelsesbestemmelserne til denne statut offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (serie L).B. OvergangsbestemmelserArtikel 331. Medlemmer, der ved begyndelsen af den valgperiode, i hvilken denne statut træder i kraft, allerede var medlemmer af Europa-Parlamentet, og som er blevet genvalgt, kan med hensyn til vederlag, overgangs-godtgørelse samt alders-, invalide- og efterladtepension vælge at være omfattet af den hidtidige nationale ordning i hele mandatperioden.2. Disse ydelser betales over medlemsstaternes budget og er kun undergivet national beskatning.3. Medlemmerne betaler ingen bidrag til fonden i henhold til artikel 24.Artikel 341. De medlemmer, der i henhold til artikel 33, stk. 1, fortsat ønsker at være omfattet af den hidtidige nationale ordning, meddeler skriftligt Europa-Parlamentets formand dette senest 30 dage efter denne statuts ikrafttræden.2. Afgørelsen er endelig og uigenkaldelig.3. SHvis en sådan meddelelse ikke foreligger inden fristens udløb, gælder denne statuts bestemmelser.Artikel 351. Europa-Parlamentets frivillige pensionsfond videreføres efter denne statuts ikrafttræden for de medlemmer eller tidligere medlemmer, der allerede har erhvervet rettigheder i denne fond, eller som har valgt den hidtidige nationale ordning i henhold til artikel 33, stk. 1.2. De erhvervede rettigheder bevares i fuldt omfang.3. Der betales ikke skat af bidragene til fonden.4. Medlemmer, der betaler bidrag til pensionsfonden i henhold til artikel 24, kan ikke erhverve nye rettigheder i den frivillige pensionsfond.5. Fonden er ikke åben for tilgang af medlemmer, der indvælges i Parlamentet for første gang ved denne statuts ikrafttræden.6. Artikel 15, stk. 3, artikel 18 og artikel 20, stk. 3, finder tilsvarende anvendelse.Artikel 361. Ret til pension, som et medlem på tidspunktet for anvendelsen af denne statut har opnået i henhold til nationale bestemmelser, bevares i fuldt omfang.2. Perioder med udøvelse af mandat i Europa-Parlamentet eller i et nationalt parlament, der i henhold til nationale bestemmelser ikke giver ret til pension, tilgodeses ved beregningen af pensionen på grundlag af denne statut.Artikel 371. I en overgangsperiode kan enhver ny medlemsstat for de medlemmer, der er valgt i denne medlemsstat, vedtage en ordning med hensyn til vederlag, overgangsgodtgørelse samt alders-, invalide- og efterladtepension, der afviger fra denne statuts bestemmelser.2. I en sådan ordning ligestilles medlemmerne som minimum med medlemmerne af de respektive nationale parlamenter.3. Samtlige udbetalinger foretages over den pågældende medlemsstats budget.4. Overgangsperioden begynder med tiltrædelsetraktatens ikrafttræden og ophører senest ved udløbet af Europa-Parlamentets anden fulde valgperiode efter dette tidspunkt.5. Medlemmernes rettigheder i henhold til denne statuts artikel 25-29 berøres ikke af en sådan ordning.C. IkrafttrædenArtikel 381. Denne statut træder i kraft efter Rådets godkendelse og samtidig med de traktatændringer, der vedtages på baggrund af Det Europæiske Konvents arbejde.2. Uanset stk. 1— træder artikel 3, stk. 1 og 2, først i kraft, for så vidt og så snart artikel 4, stk. 1, i akten fra 1976 er ophævet— træder artikel 4 først i kraft, for så vidt og så snart protokollens artikel 9 er ophævet— træder artikel 5 først i kraft, for så vidt og så snart protokollens artikel 10 er ophævet— træder artikel 7 først i kraft, for så vidt og så snart protokollens artikel 8 er ophævet.3. Efter meddelelse af Rådets godkendelse undertegnes statutten af Europa-Parlamentets formand og offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (serie L).[1] Herefter »EF-traktaten«[2] I denne statut henvises der i det følgende kun til artiklerne i EF-traktaten[3] EFT L 283 af 21.10.2002, s. 1.[4] Domstolens dom af 15.9.1981, sag 208/80, Lord Bruce, Sml. s. 2205.[5] Jf. fodnote 1 til betragtning 22[6] Præmis 17[7] Præmis 21[] Jf. artikel 37, stk. 2.--------------------------------------------------


title: 2010/314/: Rådets afgørelse af 10. maj 2010 om undertegnelse og midlertidig anvendelse af en Genèveaftale om handel med bananer mellem Den Europæiske Union og Brasilien, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Peru og Venezuela og en aftale om handel med bananer mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater

text:
               9.6.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 141/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2010
   om undertegnelse og midlertidig anvendelse af en Genèveaftale om handel med bananer mellem Den Europæiske Union og Brasilien, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Peru og Venezuela og en aftale om handel med bananer mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater
   (2010/314/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen nåede henholdsvis den 11. april 2001 og den 30. april 2001 frem til forståelser med Ecuador og Amerikas Forenede Stater (forståelserne), hvori det blev fastlagt, hvordan de tvister, som disse lande havde indbragt for Verdenshandelsorganisationen (WTO) på grund af toldbehandlingen af bananimporten til Unionen, skulle bilægges. Ifølge forståelserne skulle der indføres en ren toldordning for importen af bananer. Den 12. juli 2004 bemyndigede Rådet derfor Kommissionen til at indlede forhandlinger om ændring af den bundne toldsats for at indføre en ren toldordning for bananer i EU-listen for bananer i henhold til artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (GATT 1994).

               (2)

               Den 22. marts 2004 og den 29. januar 2007 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT 1994 i forbindelse med Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets samt Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union.

               (3)

               Forhandlingerne blev den 15. december 2009 afsluttet med paraferingen af en Genèveaftale om handel med bananer med Brasilien, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Peru og Venezuela (Genèveaftalen) og af en aftale om handel med bananer med Amerikas Forenede Stater (EU/USA-aftalen).

               (4)

               Med de aftaler, som Kommissionen har forhandlet sig frem til, afgøres de anmodninger, som de pågældende lande har indbragt i henhold til artikel XXIV, stk. 6, og artikel XXVIII i GATT 1994. Derudover gennemfører de forståelserne, ved at der indføres en ren toldordning, og giver en tilfredsstillende løsning på alle verserende tvister om toldbehandlingen af bananer, som derfor skulle være formelt bilagt.

               (5)

               De to nævnte aftaler bør undertegnes på Unionens vegne med forbehold af, at de senere indgås.

               (6)

               Da det er nødvendigt hurtigt at gennemføre de første toldnedsættelser, at undgå, at de verserende tvister fortsætter, og at sikre, at Unionens endelige markedsadgangsforpligtelser for bananer i de næste multilaterale markedsadgangsforhandlinger for landbrugsprodukter, der afsluttes i WTO, ikke overstiger dem, der er fastsat i punkt 3, 6 og 7 i Genèveaftalen og punkt 2, punkt 3, litra a), og punkt 3, litra b), i EU/USA-aftalen, bør begge aftaler i overensstemmelse med punkt 8, litra b), i Genèveaftalen og punkt 6 i EU/USA-aftalen anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelsen af hver aftale, indtil de træder i kraft —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til på Unionens vegne at undertegne følgende aftaler:

               a)

               Genèveaftalen om handel med bananer mellem Den Europæiske Union og Brasilien, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Peru og Venezuela (Genèveaftalen)

               b)

               aftalen om handel med bananer mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater (EU/USA-aftalen).

         Teksterne til de nævnte aftaler er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   1.   Punkt 3, 6 og 7 i Genèveaftalen anvendes i overensstemmelse med dens punkt 8, litra b), midlertidigt fra datoen for undertegnelsen af aftalen, indtil den træder i kraft.
   2.   Punkt 2, punkt 3, litra a), og punkt 3, litra b), i EU/USA-aftalen anvendes i overensstemmelse med dens punkt 6 midlertidigt fra datoen for undertegnelsen af aftalen, indtil den træder i kraft.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 2010.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

    ---documentbreak---

               9.6.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 141/3

         OVERSÆTTELSE
   GENÈVE-AFTALEN OM HANDEL MED BANANER

               1.

               Denne aftale indgås mellem Den Europæiske Union (herefter »EU«) og Brasilien, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Peru og Venezuela (herefter »de latinamerikanske MFN-bananleverandører«) vedrørende strukturerne for og anvendelsen af EU's handelsordning for friske bananer, undtagen pisang, henhørende under pos. 0803.00.19 i HS (herefter »bananer«) og de for handelsordningen gældende regler og betingelser.

               2.

               Denne aftale berører ikke WTO-rettighederne og -forpligtelserne for signatarerne af denne aftale, jf. dog bestemmelserne i punkt 3-8.

               3.

               EU tilslutter sig følgende:

                           a)

                           EU anvender for bananer toldsatser, der ikke er højere end nedenstående, jf. dog litra b) (1):

                                                   —

                                                   fra 15. december 2009 til 31. december 2010

                                       148 EUR/t

                                                   —

                                                1. januar 2011

                                       143 EUR/t

                                                   —

                                                1. januar 2012

                                       136 EUR/t

                                                   —

                                                1. januar 2013

                                       132 EUR/t

                                                   —

                                                1. januar 2014

                                       127 EUR/t

                                                   —

                                                1. januar 2015

                                       122 EUR/t

                                                   —

                                                1. januar 2016

                                       117 EUR/t

                                                   —

                                                1. januar 2017

                                       114 EUR/t

                           b)

                           Hvis Doha-regler (2) ikke er fastsat senest den 31. december 2013, udskydes de efterfølgende toldnedsættelser i punkt 3, litra a), indtil Doha-regler er blevet fastsat. Udskydelsen kan under ingen omstændigheder vare længere end til den 31. december 2015. Gældende toldsats i udskydelsesperioden er 132 EUR/t. Efter udløbet af den toårige periode eller straks efter fastsættelsen af Doha-regler, alt efter hvad der indtræffer først, er toldsatsen på 127 EUR/t. De maksimale toldsatser fra den 1. januar i hvert af de efterfølgende år er på henholdsvis 122 EUR/t, 117 EUR/t og 114 EUR/t.

                           c)

                           EU opretholder en ren MFN-toldordning for import af bananer (3).

               4.

                           a)

                           EU binder toldnedsættelserne i punkt 3. Med henblik herpå indsættes denne aftale i EU's WTO-liste ved certificering (4) i overensstemmelse med beslutning af 26. marts 1980 om procedurer for ændring og berigtigelse af lister over toldindrømmelser (L/4962).

                           b)

                           Når denne aftale træder i kraft, sender EU et udkast til listen for bananer, hvori teksten til denne aftale er indarbejdet, til generaldirektøren for certificering.

                           c)

                           Denne aftales parter er enige om ikke at gøre indsigelse mod certificeringen af den ændrede liste, hvis denne aftale er korrekt afspejlet i meddelelsen.

               5.

               Efter certificering vil de verserende tvister WT/DS27, WT/DS361, WT/DS364, WT/DS16, WT/DS105, WT/DS158, WT/L/616, WT/L/625 og alle anmodninger, der til dags dato er indgivet af de latinamerikanske MFN-bananleverandører under procedurerne i artikel XXIV og XXVIII i GATT 1994 med hensyn til EU's handelsordning for bananer (inkl. G/SECRET/22 punkt 0803.00.19 og G/SECRET/22/Add.1, G/SECRET/20 og G/SECRET/20/Add.1, og G/SECRET/26), være bilagt (5). Senest to uger efter certificering underretter de af aftalen berørte parter i fællesskab DSB om, at de er nået frem til en gensidigt aftalt løsning for bilæggelse af disse tvister (6).

               6.

               De latinamerikanske MFN-leverandører forpligter sig endvidere, uden at dette berører deres rettigheder i henhold til WTO-aftalen, herunder også de rettigheder, der følger af de i punkt 5 omhandlede tvister og anmodninger, til ikke at træffe yderligere foranstaltninger med hensyn til de i punkt 5 nævnte tvister og anmodninger mellem den 15. december 2009 og tidspunktet for certificering, hvis EU opfylder punkt 3 og punkt 4, litra b) og c).

               7.

               De latinamerikanske MFN-bananleverandører er enige om, at denne aftale udgør EU's endelige markedsadgangsforpligtelser for bananer, som skal indsættes i de endelige resultater af de næste multilaterale markedsadgangsforhandlinger for landbrugsprodukter, der afsluttes med succes i WTO (inkl. Doha-runden) (7).

               8.

                           a)

                           Aftalen træder i kraft den første dag i måneden efter den måned, hvor den sidste signatar har underrettet generaldirektøren om afslutningen af de til dette formål nødvendige procedurer. Hver signatar sender en kopi af meddelelsen til de øvrige signatarer.

                           b)

                           Uanset litra a) er signatarerne enige om at anvende punkt 3, 6 og 7 midlertidigt fra den dag, hvor aftalen undertegnes.

         For Brasilien:

         For Colombia:

         For Costa Rica:

         For Ecuador:

         For Den Europæiske Union:

         For Guatemala:

         For Honduras:

         For Mexico:

         For Nicaragua:

         For Panama:

         For Peru:

         For Venezuela:

      (1)  Efter undertegnelsen af aftalen anvender EU med tilbagevirkende kraft de i punkt 3, litra a), fastsatte toldsatser i perioden fra den 15. december 2009 til datoen for undertegnelse af denne aftale. Den told, der er betalt ud over det beløb, der er fastsat i disse bestemmelser, vil blive refunderet af toldmyndighederne efter anmodning herom.

      (2)  Ved Doha-regler i forbindelse med denne aftale forstås, at der i Komitéen for Handelsforhandlinger er opnået bred enighed om at fastlægge frister for forhandlinger om markedsadgang for landbrugsprodukter og andre produkter end landbrugsprodukter.

      (3)  Denne bestemmelse kan ikke fortolkes på en sådan måde, at den bemyndiger til ikke-toldforanstaltninger for bananer, der er uforenelige med EU's forpligtelser under WTO-aftalerne.

      (4)  Datoen for certificering er den dato, hvor generaldirektøren certificerer, at ændringerne af EU-listen er blevet en certificering i overensstemmelse med beslutningen af 26. marts 1980 om procedurer for ændring og berigtigelse af lister over toldindrømmelser (dokumentreference WT/LET).

      (5)  Datoen for bilæggelse af en tvist er datoen for certificering (dokumentreference WT/LET).

      (6)  Bilæggelsen af disse tvister påvirker ikke en parts ret til at iværksætte en ny tvist under DSU eller fremtidige rettigheder under procedurerne i artikel XXIV og XXVIII i GATT 1994.

      (7)  Hvis certificering ikke er afsluttet på datoen for afslutningen af de næste multilaterale markedsadgangsforhandlinger for landbrugsprodukter i WTO (inkl. Doha-runden), indsættes aftalen i EU's WTO-liste på den dato, hvor listen træder i kraft, som en del af resultaterne af de pågældende forhandlinger.
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               9.6.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 141/6

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   om handel med bananer mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater
   DEN EUROPÆISKE UNION (EU)
   og
   AMERIKAS FORENEDE STATER (USA) —
   DER HENVISER TIL forståelsen mellem USA og EF om bananer af 11. april 2001 (WT/DS27/59),
   DER NOTERER SIG Genève-aftalen om handel med bananer (GATB), der er undertegnet af EU og Colombia, Panama, Ecuador, Costa Rica, Honduras, Guatemala, Peru, Brasilien, Mexico, Nicaragua og Venezuela den 31. maj 2010, og hvoraf en kopi er vedlagt,
   DER NOTERER SIG de spørgsmål og svar, der blev udvekslet mellem USA og Europa-Kommissionen den 16. og 18. marts 2009 og den 10. og 17. april 2009 —
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

               1.

               Efter at alle signatarer af GATB har bilagt de verserende tvister og anmodninger, der er opført i punkt 5, første punktum, i GATB (bilæggelsesdatoen), bilægges tvisten EF-ordning for import, salg og distribution af bananer (WT/DS27) (tvisten) mellem USA og EU. Straks efter den sidste underretning til Tvistbilæggelsesorganet af alle gensidigt aftalte løsninger, der er omhandlet i punkt 5 i GATB, er indgivet, underretter USA og EU i fællesskab Tvistbilæggelsesorganet i henhold til artikel 3.6 i Aftale om regler og procedurer for bilæggelse af tvister (DSU), at de er nået frem til en gensidigt aftalt løsning for bilæggelse af tvisten (1).

               2.

               USA og EU forpligter sig til, uden at dette berører deres rettigheder og forpligtelser under WTO-aftalen, herunder deres rettigheder og forpligtelser i forbindelse med tvisten, ikke at træffe foranstaltninger med hensyn til tvisten mellem datoen for parafering af nærværende aftale og bilæggelsesdatoen, hvis EU overholder punkt 3, litra a) og b), og dens forpligtelser som anført i punkt 3 og punkt 4, litra b) og c), i GATB.

               3.

               EU forpligter sig endvidere til:

                           a)

                           at anvende en ren MFN-toldordning for import af bananer og derfor ikke at anvende foranstaltninger, der påvirker importen af bananer til dens område, i form af kontingenter, toldkontingenter eller importlicensordninger for bananer, uanset hvor bananerne leveres fra (bortset fra automatiske licensordninger, der udelukkende tjener markedsovervågningsformål) (2), og

                           b)

                           ikke at anvende foranstaltninger, der medfører forskelsbehandling af leverandører af banandistributionsydelser på grundlag af ejendomsret til eller kontrol med ydelsesleverandøren eller oprindelsen af de distribuerede bananer.

                     Punkt 1 anvendes ikke, hvis EU fra og med bilæggelsesdatoen ikke overholder begge forpligtelser i nærværende punkt.

               4.

               I overensstemmelse med gældende regler i Verdenshandelsorganisationen (WTO) underretter EU straks fra indgåelsestidspunktet WTO om eventuelle indgåede bilaterale eller regionale frihandelsaftaler, der indeholder bestemmelser om handel med bananer.

               5.

               USA og EU vil rettidigt underrette hinanden eller på anmodning af en af parterne rådføre sig med hinanden om alle spørgsmål, der følger af eller vedrører denne aftale.

               6.

               USA og EU underretter hinanden skriftligt om afslutningen af de interne procedurer, der er nødvendige for, at denne aftale kan træde i kraft. Denne aftale træder i kraft på den sidste dag af enten a) datoen for den sidste underretning, der er omhandlet i foregående punktum, eller b) datoen for ikrafttrædelsen af GATB. Punkt 2 og punkt 3, litra a) og b), anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelse af denne aftale.

            For Den Europæiske Union

            For Amerikas Forenede Stater

      (1)  Bilæggelsen af denne tvist påvirker ikke parternes ret til at indlede en ny tvist under DSU.

      (2)  Denne bestemmelse berører ikke EU’s ret til at anvende foranstaltninger, der er i overensstemmelse med artikel XXIV i GATT 1994.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/859 af 4. marts 2016 om undertegnelse på vegne af Den Europæiske Union og dens medlemsstater og midlertidig anvendelse af en protokol til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               1.6.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 144/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/859
   af 4. marts 2016
   om undertegnelse på vegne af Den Europæiske Union og dens medlemsstater og midlertidig anvendelse af en protokol til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217 sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til akten om Republikken Kroatiens tiltrædelse, særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side (1) (»aftalen«) blev undertegnet i Luxembourg den 17. juni 2002 og trådte i kraft den 1. april 2006.

               (2)

               Republikken Kroatien blev medlem af Den Europæiske Union den 1. juli 2013.

               (3)

               I henhold til artikel 6, stk. 2, i akten om Republikken Kroatiens tiltrædelse skal Republikken Kroatiens tiltrædelse af aftalen godkendes ved indgåelse af en protokol til aftalen mellem Rådet, der handler på Unionens vegne og træffer afgørelse med enstemmighed på medlemsstaternes vegne, og Den Libanesiske Republik.

               (4)

               Den 14. september 2012 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med Den Libanesiske Republik. Forhandlingerne blev afsluttet med paraferingen af den protokol, der er knyttet til denne afgørelse.

               (5)

               I henhold til protokollens artikel 7 finder protokollen midlertidig anvendelse, indtil den træder i kraft.

               (6)

               Protokollen bør undertegnes med forbehold af, at den bliver indgået på et senere tidspunkt, og anvendes på et midlertidigt grundlag —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens og dens medlemsstaters vegne af protokollen til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union med forbehold af protokollens indgåelse.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne protokollen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Protokollen anvendes midlertidigt, jf. dens artikel 7, indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. marts 2016.

            På Rådets vegne

         S.A.M. DIJKSMA

            Formand

      (1)  EUT L 143 af 30.5.2006, s. 2.


title: Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed for regnskabsåret 2008

text:
               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/218

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 5. maj 2010
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed for regnskabsåret 2008
   (2010/550/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed for regnskabsåret 2008, med tilsynsmyndighedens svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1321/2004 af 12. juli 2004 om forvaltningsstrukturerne for de europæiske programmer for satellitbaseret radionavigation (3), særlig artikel 12,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0073/2010),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed decharge for gennemførelsen af tilsynsmyndighedens budget for regnskabsåret 2008;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 100.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 246 af 20.7.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/219

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 5. maj 2010
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed for regnskabsåret 2008
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed for regnskabsåret 2008, med tilsynsmyndighedens svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1321/2004 af 12. juli 2004 om forvaltningsstrukturerne for de europæiske programmer for satellitbaseret radionavigation (3), særlig artikel 12,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0073/2010),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten har tilføjet en bemærkning til sin revisionserklæring for regnskabsåret 2008, hvad angår regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed,

               B.

               der henviser til, at Revisionsretten i sin beretning om tilsynsmyndighedens årsregnskab for 2006 afgav en positiv revisionserklæring,

               C.

               der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den er ude af stand til at afgive udtalelse om regnskaberne for Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndighed for regnskabsåret 2007, og har påpeget, at hele opbygningen af Galileoprojektet blev revideret i 2007, og at tilsynsmyndighedens regnskaber var udarbejdet i et usikkert lovgivningsklima,

               D.

               der henviser til, at tilsynsmyndigheden blev økonomisk uafhængig i 2006,

               E.

               der henviser til, at Europa-Parlamentet den 23. april 2009 meddelte decharge til Den Europæiske GNSS-Tilsynsmyndigheds administrerende direktør for gennemførelsen af tilsynsmyndighedens budget for regnskabsåret 2007 (5), og for beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen om decharge bl.a.:

                           —

                           bemærkede, at de bevillinger, der rent faktisk blev stillet til rådighed for tilsynsmyndigheden (210 000 000 EUR), var væsentligt lavere end budgetteret på grund af forsinkelserne i Galileoprogrammet

                           —

                           var bekymret over, at Revisionsretten påviste følgende svagheder i forbindelse med budgetgennemførelsen: lav udnyttelse af forpligtelses- og betalingsbevillingerne til operationelle aktiviteter (63 % til forpligtelser og 51 % til betalinger); fraværet af en klar forbindelse mellem tilsynsmyndighedens arbejdsprogram og budgettet; overførsler, der hverken var begrundede eller dokumenterede; gentagne forsinkelser i bogføringen af indtægtsordrer; inkonsekvent præsentation af budgetgennemførelsen

                           —

                           bemærkede Revisionsrettens kritik med hensyn til Galileoprojektets aktiver, som tilsynsmyndigheden ikke kunne give tilstrækkelig information om i sine regnskaber, da Det Europæiske Rumfartsagentur (ESA) ikke havde udarbejdet en liste over aktiverne inden udgangen af 2007,

      Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

               1.

               beklager, at Revisionsretten har tilføjet en bemærkning til sin revisionserklæring for regnskabsåret 2008, hvad angår regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed;

               2.

               konstaterer, at tilsynsmyndigheden har besluttet at fremlægge resultaterne af sine aktiviteter uden at tage i betragtning, at tilsynsmyndighedens forvaltning af Galileo- og Egnosprogrammerne skulle afbrydes, efter at aktiverne og midlerne var blevet overført til Kommissionen, hvilket var planlagt til første kvartal af 2008;

               3.

               bemærker, at Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 af 9. juli 2008 (6) trådte i kraft den 25. juli 2008, og at Kommissionen den 24. december 2008 har overført 95 000 000 EUR til tilsynsmyndighedens bankkonto, til trods for at ansvaret for Galileo- og Egnosprogrammerne var blevet overført til Kommissionen; beklager, at der ikke var udfærdiget et egentligt ændringsbudget;

               4.

               konstaterer, at der efter ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 683/2008 blev vedtaget en meget stor nedsættelse af tilsynsmyndighedens budget i 2008 (fra 436 500 000 EUR i 2007 til 22 700 000 EUR);

               5.

               er bekymret over, at selvom Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 683/2008 fra 1. januar 2009 har overtaget ansvaret for forvaltningen af midlerne og gennemførelsen af de europæiske satellitnavigationsprogrammer (Egnos og Galileo), var der stadig ikke overført nogen aktiviteter eller aktiver til Kommissionen ved udgangen af 2008, og den nye ansvarsfordeling mellem Kommissionen og tilsynsmyndigheden var ikke afspejlet i deres respektive årsregnskaber; erfarer dermed takket være Revisionsretten, at tilsynsmyndigheden burde have betragtet beløbet på 58 400 000 EUR som en gæld til Kommissionen, og at dette beløb ikke burde være opført som forfinansiering modtaget fra Kommissionen; konstaterer endvidere, at de 55 600 000 EUR, der skulle betales til Det Europæiske Rumagentur, ikke burde være opført i regnskabet, da dette beløb svarede til De Europæiske Fællesskabers bidrag til Galileo- og Egnosprogrammerne og hørte under Kommissionens ansvar;

               6.

               tager imidlertid tilsynsmyndighedens svar til efterretning, hvori den forklarer, at Kommissionen formelt havde bekræftet sin accept af overførslen af aktiver med virkning fra den 31. juli 2009, og at de nærmere vilkår for overførslen først var blevet aftalt med Kommissionen ved udgangen af juni 2009;

               7.

               henviser til Revisionsrettens anbefalinger i særberetning nr. 7/2009 til Kommissionen som ny ansvarlig for forvaltningen af Galileoprogrammet;

      Intern revision

               8.

               anerkender, at Den Interne Revisionstjeneste gennemførte sin interne revision i november 2007 og opfølgningsrevisionerne i oktober 2008 og december 2009; bemærker, at de to resterende væsentlige anbefalinger fra Den Interne Revisionstjeneste, der stadig ikke er gennemført, vedrører sensitive stillinger og jobbeskrivelser;

               9.

               henviser vedrørende øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 5. maj 2010 (7) om præstationer, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 100.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 246 af 20.7.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (5)  EUT L 255 af 26.9.2009, s. 162.

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 af 9. juli 2008 om den videre gennemførelse af de europæiske satellitbaserede navigationsprogrammer (Egnos og Galileo) (EUT L 196 af 24.7.2008, s. 1).

      (7)  Vedtagne tekster, P7_TA(2010)0139. Se side 241 i denne EUT.


title: 2004/518/EF:Rådets afgørelse af 14. juni 2004 om principperne, prioriteterne og betingelserne for det europæiske partnerskab med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien

text:
               23.6.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 222/20

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 14. juni 2004
   om principperne, prioriteterne og betingelserne for det europæiske partnerskab med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien
   (2004/518/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 533/2004 af 22. marts 2004 om etablering af europæiske partnerskaber inden for rammerne af stabiliserings- og associeringsprocessen (1), særlig artikel 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Råd tilsluttede sig på mødet i Thessaloniki den 19. og 20. juni 2003»Thessaloniki-dagsordenen for det vestlige Balkan: På vej mod europæisk integration«, i hvilken europæiske partnerskaber nævnes som et af midlerne til at intensivere stabiliserings- og associeringsprocessen.

               (2)

               Efter forordning (EF) nr. 533/2004 skal Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen træffe afgørelse om principperne, prioriteterne og betingelserne for de europæiske partnerskaber og om enhver efterfølgende tilpasning af disse. I samme forordning nævnes det, at opfølgningen af de europæiske partnerskaber sker på grundlag af de mekanismer, der er etableret i forbindelse med stabiliserings- og associeringsprocessen, navnlig ved hjælp af årsberetninger.

               (3)

               I Kommissionens årsberetning fra 2004 gives der en analyse af Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens forberedelser til videre integration i Den Europæiske Union og indkredses der en række prioriterede områder, hvor der kræves en yderligere indsats.

               (4)

               Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien bør med henblik på forberedelserne til den videre integration i Den Europæiske Union opstille en plan med en tidsplan og nærmere enkeltheder om, hvilke foranstaltninger Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien agter at træffe til det formål —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I overensstemmelse med artikel 1 i forordning (EF) nr. 533/2004 er principperne, prioriteterne og betingelserne for det europæiske partnerskab med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien som anført i bilaget til nærværende afgørelse, som udgør en integrerende del heraf.
   Artikel 2
   Gennemførelsen af det europæiske partnerskab undersøges inden for rammerne af de mekanismer, der er etableret ved stabiliserings- og associeringsprocessen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 14. juni 2004.

            På Rådets vegne

         B. COWEN

            Formand

      (1)  EUT L 86 af 24.3.2004, s. 1.

      BILAG
      1.   INDLEDNING
      »Thessaloniki-dagsordenen« fastlægger metoder og midler til styrkelse af stabiliserings- og associeringsprocessen, herunder etablering af europæiske partnerskaber.
      Det europæiske partnerskab for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien baserer sig på Kommissionens årsberetning, og formålet med det er at indkredse prioriterede indsatsområder med henblik på at underbygge bestræbelserne for en tilnærmelse til Den Europæiske Union inden for sammenhængende rammer. Prioriteterne er tilpasset Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedoniens specifikke behov og forberedelsesniveau og vil om nødvendigt blive ajourført. Det europæiske partnerskab indeholder også retningslinjer for den finansielle bistand til Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.
      Det forventes, at Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien vil vedtage en plan med en tidsplan og nærmere enkeltheder om, hvorledes den agter at angribe prioriteterne i det europæiske partnerskab. Planen skal også angive tiltag til gennemførelse af Thessaloniki-dagsordenen, prioriteterne for bekæmpelse af organiseret kriminalitet og korruption fra London-konferencen i 2002 og ministermødet i Bruxelles den 28. november 2003 inden for rammerne af EU-Vestbalkan-Forummet og de foranstaltninger, som hvert af landene på Vestbalkan præsenterede på et møde den 5. november 2003 i Beograd til opfølgning af Ohrid-konferencen om integreret grænseforvaltning.
      2.   PRINCIPPER
      Stabiliserings- og associeringsprocessen skal fortsat danne grundlaget for de vestbalkanske landes tilnærmelse til EU hele vejen indtil deres fremtidige tiltrædelse.
      Hovedprioriteterne for Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien vedrører landets evne til at opfylde de kriterier, som Det Europæiske Råd fastlagde på mødet i København i 1993, og betingelserne for stabiliserings- og associeringsprocessen, navnlig dem, som Rådet fastsatte i sine konklusioner af 29. april 1997 og 21.-22. juni 1999, samt indholdet af sluterklæringen fra Zagreb-topmødet den 24. november 2000 og Thessaloniki-dagsordenen.
      3.   PRIORITETER
      Kommissionen vurderer i sin årsberetning, hvilke fremskridt der er gjort, og bemærker, hvor landet skal øge sin indsats. Prioriteterne i dette europæiske partnerskab er blevet udvalgt på grundlag af, at det er realistisk at forvente, at Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien kan realisere dem helt eller i væsentligt omfang i løbet af de kommende år. Der sondres mellem kortfristede prioriteter, som forventes realiseret i løbet af et til to år, og mellemfristede prioriteter, som forventes realiseret i løbet af tre til fire år.
      Det europæiske partnerskab anviser de vigtigste prioriterede områder, hvor Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien skal træffe forberedelser til den videre integration med Den Europæiske Union, på basis af analysen i årsberetningen fra 2004. Det skal bemærkes, at indarbejdelse af EU-retten i lovgivningen ikke i sig selv er tilstrækkeligt, når det drejer sig om lovgivningstilnærmelse. Den skal også kunne gennemføres i sin helhed.
      3.1.   PÅ KORT SIGT
      Den politiske situation

         Demokrati og retsstatsforhold

      Sikre, at statsinstitutionerne fungere på hele territoriet
      Gennemføre Ohrid-rammeaftalen— gennemføre lovgivning, der allerede er vedtaget med henblik på rammeaftalen. Vedtage resterende lovgivning til rammeaftalen, særlig lovgivning om regional opbygning, kommunernes finanser og Skopje by. Sikre hurtige fremskridt med decentraliseringsprocessen, således at der som planlagt kan afholdes lokalvalg, navnlig styrke kommunernes kapacitet inden for finansforvaltning og forvaltning af overdragne ansvarsområder og aktiver gennem uddannelse, rådgivning og levering af materiel. Side om side hermed styrke den administrative kapacitet til at overvåge og lette decentraliseringsprocessen, også på centralt plan, navnlig i ministeriet for lokalt selvstyre, og i finansministeriet i forbindelse med skattedecentraliseringen samt fagministerierne på deres egne kompetenceområder. Sikre, at der afsættes passende budgetressourcer til at garantere en gnidningsløs overdragelse af kompetenceområder. Vedtage en strategi på mellemlang sigt for en rimelig repræsentation af mindretal og afsætte passende budgetmidler hertil, samt sikre hurtig gennemførelse. Træffe yderligere foranstaltninger til at gennemføre bestemmelserne i rammeaftalen om brug af sprog og samfundssymboler. Forbedre centralregeringens overvågnings- og evalueringskapacitet. Sætte ind på at revitalisere tidligere kriseområder.
      Forbedre den offentlige forvaltnings funktionsmåde— implementere tjenestemandsloven i sin helhed. Videreudvikle tjenestemandsagenturet. Udvikle passende strategisk planlægning og sørge for tildeling af ressourcer i alle ministerier og på regeringsplan. Gennemføre generalsekretariatets strategiske udviklingsplan. Afslutte igangværende funktionsanalyser i alle offentlige instanser og tage skridt til at implementere henstillingerne derfra under hensyn til decentraliseringsprocessen. Skabe større gennemsigtighed i administrationen og vedtage en lov om offentlighedens adgang til information. Revidere loven om administrative procedurer og administrative tvistemål for bedre at kunne håndhæve borgernes rettigheder. Gennemføre ombudsmandsloven af 2003 i sin helhed og fuldføre reformen af ombudsmandens kontor. Sikre, at der følges op på ombudsmandens henstillinger. Anspore til udvikling af civilsamfundet, herunder arbejdsmarkedets parters organisationer og deres aktive deltagelse i beslutningsprocessen.
      Styrke retssystemet— forberede en alsidig reform af retsvæsenet. Revidere den nuværende ordning for udvælgelse, udnævnelse og forfremmelse af dommere og anklagere for at sikre politisk uafhængighed, dommeres uafsættelighed og et karriereforløb baseret på fortjeneste. Forberede de nødvendige forfatnings- og lovændringer til at garantere uafhængigheden af det organ, der står for udvælgelse og karriereudvikling. Forenkle domstolsprocedurerne. Forbedre fuldbyrdelsen af domstolsafgørelser. Indføre alternative tvistbilæggelsesordninger, herunder voldgift og mægling i straffesager. Sikre passende håndhævelse af ejendomsrettigheder og domstolsafgørelser på det civilretlige område. Styrke den institutionelle kapacitet til at uddanne dommere og anklagere og træffe forberedelse til oprettelse af en skole for dommere og justitsembedsmænd. Tilbyde egnede ordninger for grunduddannelse og erhvervsuddannelse.
      Forbedre bekæmpelsen af korruption— gennemføre strategien for bekæmpelse af korruption. Øge den institutionelle kapacitet til af efterforske og retsforfølge korruption. Forbedre koordinationen og sørge for samarbejde mellem lovhåndhævelsesinstanserne og statskommissionen for forebyggelse af korruption. Forbedre udvekslingen af oplysninger om korruptionstilfælde mellem de forskellige tjenester, der har ansvaret for at påvise, undersøge og retsforfølge tilfælde af korruption. Styrke og anvende reglerne vedrørende tjenestemænds angivelse af oplysninger om formueforhold, interessekonflikt, gennemsigtighed i offentlige indkøb og intern og ekstern kontrol af forvaltningen. Vedtage passende lovgivning om finansiering af politiske partier.

         Menneskerettigheder og beskyttelse af mindretal

      Styrke retshåndhævelsesinstansernes respekt for menneskerettighederne— sikre overholdelse af den europæiske menneskerettighedskonvention, konventionen til forebyggelse af tortur og umenneskelig eller vanærende behandling eller straf og andre relevante internationale konventioner. Implementere de etiske regler og sørge for, at uregelmæssigheder retsforfølges. Sætte ind over for tidligere tilfælde af mishandling med passende former for retsforfølgelse. Forbedre den interne kontrol og udbredelse af professionelle standarder i alle retshåndhævelsesinstanser og retsvæsenet og fængslerne. Respektere reglerne om varetægtsfængsling. Bevidstgøre politiet, dommere, anklagere og andre retshåndhævende instanser om deres forpligtelser med hensyn til menneskerettigheder og sikre, at de indfrier dem i overensstemmelse med internationale krav.
      Underbygge ytringsfriheden og medierne— revidere lovgivningen om radio- og fjernsynsvirksomhed for at hindre politisk indblanding. Tage konkrete skridt til at sikre medietilsynsorganernes uafhængighed. Revidere lovgivningen om æreskrænkelse i retning af europæiske standarder og Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis.
      Garantere respekt for mindretallenes rettigheder— sikre, at processen for oprettelse af et tredje statsuniversitet i Tetovo fuldføres på en sådan måde, at der skabes synergi med det sydøsteuropæiske universitet, og sikre akademiske standarder på linje med Bologna-erklæringen.

         Regionalt samarbejde og internationalt samarbejde

      Fremme det regionale samarbejde— opfylde kravene i henhold til stabiliserings- og associeringsprocessen og indfri Thessaloniki-tilsagnene om regionalt samarbejde. Implementere alle regionale frihandelsaftaler. Fortsætte med at indgå aftaler med nabolandene, også om grænseoverskridende samarbejde om bekæmpelse af organiseret kriminalitet, ulovlig handel og smugleri, retssamarbejde, grænseforvaltning, miljø og energi og garantere en effektiv gennemførelse.
      Sikre en ordentlig gennemførelse af stabiliserings- og associeringsaftalen på området regionalt samarbejde— indlede forhandlinger med Kroatien om en bilateral konvention om regionalt samarbejde.
      Vedtage passende lovgivning om samarbejde med Den Internationale Krigsforbryderdomstol vedrørende Det Tidligere Jugoslavien.
      Gennemføre internationale aftaler indgået af Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien— garantere, at Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien indfrier sine forpligtelser i dens forbindelser med EU.
      Den økonomiske situation

         Fri markedsøkonomi og strukturreformer

      Underbygge den makroøkonomiske stabilitet— opretholde et stabilt makroøkonomisk grundlag inden for rammerne af Den Internationale Valutafonds program. Indgå en aftale om et opfølgningsprogram.
      Foretage økonomiske reformer— indføre alsidige markedsorienterede reformer med sigte på at indskrænke statens rolle i økonomien og skabe lige betingelser for alle erhvervsdrivende, således at de kan operere i et stabilt og forudsigeligt klima. Klarlægge og håndhæve ejendomsrettigheder, også i forbindelse med privatisering.
      Forbedre erhvervsmiljøet— vedtage og gennemføre bedre lovgivning inden for selskabsret. Modernisere administrationen og retsvæsenet og strømline konkursprocedurerne. Udarbejde et program til at forenkle og indskrænke licensprocedurerne og øge gennemsigtigheden i alle administrative procedurer, som påvirker virksomhederne.
      Beskæftigelsespolitik— udarbejde og gennemføre en alsidig strategi for fremme af beskæftigelse og nedbringelse af arbejdsløshed, særlig med hensyn til erhvervsuddannelse og arbejdsmarkedsreformer med inddragelse af alle relevante aktører i alle etniske befolkningsgrupper. Overholde grundlæggende arbejdsstandarder og sikre, at de håndhæves effektivt (hvilket også gælder retten til at organisere sig og til at føre kollektive forhandlinger og ikke-forskelsbehandling i beskæftigelsessammenhæng).

         Forvaltning af offentlige finanser

      Forbedre forvaltningen af de offentlige finanser— gennemføre en fiskal decentralisering. Indføre princippet om præstationsløn i tjenestemænds lønstruktur. Styrke den interne kontrol- og revisionskapacitet i finansministeriet og udvide kontrollen af den offentlige forvaltning som helhed. Revidere loven om statsrevisionen for at afpasse den efter EU-standarderne og styrke statsrevisionen som en uafhængig statsinstitution med eget budget. Føre strengere kontrol og opsyn med udgifter via midler uden for budgettet. Oprette et effektivt obligationsmarked.
      EU-standarder

         Det indre marked og handel

      Sikre den korrekte gennemførelse af protokollen om tilpasning af stabiliserings- og associeringsaftalen for at tage hensyn til EU-udvidelsen.
      Varebevægelser— gøre yderligere fremskridt med overtagelse af europæiske tekniske forskrifter og standarder. Gennemføre lovgivningen fra 2002 om standarder, certificering, måling og overensstemmesesvurdering, inkl. vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser og styrkelse af den administrative kapacitet til at garantere håndhævelse. Gøre fremskridt med anvendelsen af den kombinerede nomenklatur.
      Finansielle tjenesteydelser— forbedre forsigtighedsreglerne for og overvågningen af denne sektor.
      Beskyttelse af personoplysninger— ændre lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger på linje med EU-standarderne og oprette en uafhængig myndighed til at føre tilsyn med gennemførelsen.
      Told— opnå væsentlige resultater med bekæmpelsen af bedrageri, smugling og ulovlig handel. Yderligere styrke toldadministrationen og sikre, at den efterhånden fungerer efter EU-standarderne. Fremme reformprocessen og sørge for, at den strategiske plan for 2004 2008 gennemføres ordentligt. Navnlig sørge for, at enheden for professionelle standarder fungerer efter hensigten, og for retsforfølgelse i tilfælde af korruption inden for toldvæsenet. Styrke det administrative samarbejde i toldsektoren. Styrke de instanser, der varetager gennemførelsen af handelsaftaler, særlig med hensyn til kontrol af præferenceoprindelsesreglerne.
      Beskatning— påbegynde revisionen af den aktuelle skattelovgivning og de administrative procedurer for at sikre en effektiv og ikke-diskriminerende håndhævelse af skattelovgivningen. Ophæve de nuværende forskellige punktafgiftssatser på tobaksvarer afhængigt af varernes oprindelse (indenlandske eller importerede). Fortsætte den igangværende reform af skatteforvaltningen og særlig styrke dens kapacitet på lokalt plan til opkrævning og kontrol af skyldige skatter. Angribe problemet med de voksende momstilbagebetalingsrestancer. Håndhæve principperne i adfærdskodeksen for erhvervsbeskatning og sikre, at nye skatteforanstaltninger er i overensstemmelse med disse principper.
      Konkurrence og statsstøtte— vedtage lovgivning om konkurrencebegrænsende praksis. Give konkurrencemyndigheden effektive midler til direkte at håndhæve loven og anvende sanktioner. Fremme gennemsigtighed i statsstøtteprincipperne samt håndhævelse af dem. Fremme konkurrencepolitikken gennem liberalisering, forbedring af praksis i forbindelse med offentlige indkøb, sikre en konkurrencefremmende tilgang til privatisering. Vedtage gennemførelsesbestemmelser vedrørende statsstøtte og styrke den administrative kapacitet til at anvende lovgivningen.
      Offentlige indkøb— forbedre de gældende regler om offentlige indkøb på linje med EU-rettens bestemmelser og oprette et organ for offentlige indkøb, der er i stand til at anvende lovgivningen.
      Intellektuel, industriel og kommerciel ejendomsret— vedtage gennemførelsesbestemmelser til loven om industriel ejendomsret og gennemføre loven. Fortsætte med at forbedre lovgivningen om ophavsret og beslægtede rettigheder.

         Sektorpolitik

      Industri og SMV'er— vedtage omstrukturerings- og omstillingsprogrammet for stålindustrien i overensstemmelse med de konkurrencerelevante regler i EU-retten for at skabe effektive og konkurrencedygtige firmaer. Implementere principperne fra det europæiske charter for små virksomheder og realisere målene for 2004. Forbedre små og mellemstore virksomheders adgang til finansielle og andre tjenesteydelser. Fortsætte forberedelserne til oprettelse af en national garantifond.
      Energi— udbygge den nyligt etablerede energitilsynskommission, således at den opfylder EU-retningslinjerne og undgå, at der opstår en monopolsituation i energisektoren. Ændre energiloven med bestemmelserne om etablering af transmissionssystem-operatøren og om forsyningspligt. Videreføre reformerne (privatisering) i elektricitetssektoren.
      Telekommunikation— sikre, at sektoren for elektronisk kommunikation liberaliseres reelt sammen med en styrkelse af tilsynsmyndighederne og vedtagelse af passende lovgivning og politik for sektoren.
      Miljø— vedtage loven om miljø, affaldsforvaltning, vandforvaltning, beskyttelse af naturressourcerne og luftkvaliteten i overensstemmelse med EU-standarderne. Udvikle en national strategi for bæredygtig udvikling i overensstemmelse med EU-retten, herunder en samlet plan for gennemførelsen af henstillingerne i konklusionerne fra FN's verdenstopmøde om bæredygtig udvikling i Johannesburg 2002.

         Samarbejde om retlige og indre anliggender

      Grænseforvaltning— til opfølgning af Ohrid-konferencen om grænsesikkerhed og forvaltning i maj 2002 implementere de foranstaltninger på kort sigt, som regeringen har vedtaget, og som blev præsenteret på ministermødet vedrørende retlige og indre anliggender inden for rammerne af forummet for EU og de vestbalkanske lande den 28. november 2003. Gennemføre strategien for integreret grænseforvaltning, som blev vedtaget i december 2003, i samarbejde med de involverede instanser. Styrke koordinationen mellem indenrigsministeriet og forsvarsministeriet for at lette overførslen af kompetence vedrørende grænsekontrol til grænsepolitiet, og sikre udvikling af grænsepolitiets institutioner.
      Migrations- og asylpolitik— gennemføre asylloven af 2003. Oprette en uafhængig og gennemsigtig ankeinstans for asylsøgere. Vedtage passende gennemførelsesbestemmelser og udvikle politikken for modtagelse af asylsøgere og modtagelsesfaciliteterne. Revidere lovgivningen om migration, særlig hvad angår lovlig og ulovlig indvandring og menneskesmugling. Opstille en fælles strategi til at bekæmpe ulovlig indvandring og menneskesmugling under hensyntagen til den regionale dimension. Vedtage en ny udlændingelov.
      Politiet— Sørge for, at politiet, navnlig særpolitistyrkerne, optræder i overensstemmelse med internationale standarder og praksis. Klarlægge indenrigsministeriets og forsvarsministeriets respektive roller i krisestyringssituationer på linje med EU-praksis. Vedtage og gennemføre en handlingsplan for reform af politiet under hensyntagen til en ligelig repræsentation på alle niveauer, og planlægge de nødvendige ressourcer til gennemførelsen. Hurtigt træffe foranstaltninger til reform af forvaltningen af de menneskelige ressourcer. Forbedre samarbejdet med retsvæsenet. Forbedre uddannelseskapaciteten og sikre, at politiskolen fungerer ordentligt, også ved tildeling af passende budgetmidler. Mindske korruption og upassende adfærd i politiets rækker. Fremme samarbejdet med Interpol og andre internationale retshåndhævende instanser, særlig gennem bedre muligheder for konsultation af deres databaser.
      Organiseret kriminalitet, smugleri, narkotika, hvidvaskning af penge og terrorisme— implementere de praktiske foranstaltninger, som regeringen har vedtaget, og som blev præsenteret på ministermødet vedrørende retlige og indre anliggender mellem EU og de vestbalkanske lande den 28. november 2003. Fuldføre ratifikationen af FN-konventionen af 2002 om organiseret kriminalitet og dertil hørende protokoller om håndvåben, menneskehandel og migrantsmugling og implementere dem. Forbedre koordinationen mellem retshåndhævende instanser, der er inddraget i bekæmpelse af organiseret kriminalitet. Forbedre efterretning og risikoanalyse og oprette en central kriminalefterretningsenhed, som skal samarbejde med alle retshåndhævende instanser. Vedtage lovgivningsændringer, som muliggør brug af særlige undersøgelsesredskaber. Udvikle programmer for beskyttelse af vidner. Øge kapaciteten til bekæmpelse af narkotikahandel. Opstille en national narkotikastrategi på linje med EU's narkotikastrategi og narkotikahandlingsplan. Klarlægge, hvilken rolle direktoratet for bekæmpelse af hvidvaskning af penge og finanspolitiet skal spille hver især, og opgradere direktoratet til, hvad der vil svare til en finansiel efterretningsenhed efter EU-standarder. Tage forberedende skridt til at indgå en aftale med Europol. Udvide det internationale samarbejde og gennemføre de relevante internationale konventioner mod terrorisme. Forbedre samarbejdet og informationsudvekslingen mellem politiet og efterretningstjenesterne inden for staten og med andre stater. Forhindre finansiering og forberedelse af terrorhandlinger.
      3.2.   PÅ MELLEMLANG SIGT
      Den politiske situation

         Demokrati og retsstatsforhold

      Gennemføre Ohrid-rammeaftalen— gennemføre den strategiske plan for rimelig repræsentation af mindretal. Sørge for, at forvaltningen på decentralt niveau fungerer ordentligt. Sætte ind på at revitalisere tidligere kriseområder.
      Yderligere forbedre forvaltningens funktionsmåde— fremme forvaltningens uafhængighed, gennemsigtighed i ansættelsesprocedurer og karriereforløb baseret på fortjeneste, professionalisme og ligelig repræsentation af alle samfund. Fortsætte reformen af den offentlige forvaltning, særlig i lyset af resultatet af den »funktionelle« analyse. Yderligere udvikle ministeriernes evne til at udøve en række fælles funktioner til støtte af generalsekretariatets og andre centrale instansers koordinationsrolle (politikudformning, strategisk planlægning, finansforvaltning, personaleforvaltning, informationsteknologi). Sørge for, at de afdelinger i forvaltningen, der har ansvaret for gennemførelsen af bestemmelserne i stabiliserings- og associeringsaftalen, er behørigt udstyret til at udføre deres hverv. Yderligere anspore til udvikling af civilsamfundet, herunder arbejdsmarkedets parters organisationer og deres deltagelse i beslutningsprocessen.
      Yderligere styrke retssystemet— gennemføre en alsidig reform af retssystemet med de nødvendige forfatningsændringer og lovændringer og styrke kapaciteten generelt i retssystemet. Sørge for, at skolen for dommere og justitsembedsmænd fungerer. Forbedre uddannelsen i EU-lovgivning, grænseoverskridende samarbejde i straffesager og -praksis. Reducere puklen af sager ved alle domstole. Sikre, at der er egnet materiel og et veluddannet og specialiseret administrativt personale med en passende status til rådighed. Skaffe tilstrækkelige budgetressourcer til at garantere adgang til domstolene og retshjælp. Hæve lønningerne.
      Yderligere forbedre bekæmpelsen af korruption og organiseret kriminalitet— opnå væsentlige, håndgribelige resultater med bekæmpelsen af korruption på alle niveauer ved hjælp af passende lovgivning og planmæssig gennemførelse af det nationale program for bekæmpelse af korruption. Lette indplaceringen af forbindelsesofficerer, der udstationeres fra EU-medlemsstaterne i de relevante statsorganer, der varetager bekæmpelsen af organiseret kriminalitet. Forelægge halvårlige rapporter for EU om de håndgribelige resultater, der er nået i retsforfølgningen af aktiviteter i forbindelse med organiseret kriminalitet i overensstemmelse med FN-konventionen om transnational organiseret kriminalitet (Palermo-konventionen).

         Menneskerettigheder og beskyttelse af mindretal

      Sørge for at de retshåndhævende instanser respekterer menneskerettighederne— sørge for, at politiet, dommerne, anklagere og andre retshåndhævende instanser er helt klar over deres forpligtelser og indfrier dem. Sørge for at menneskets værdighed respekteres i varetægtsarrester og fængsler.
      Yderligere underbygge ytringsfriheden og medierne— sørge for, at medieloven er på linje med EU-standarder og gennemføres korrekt.
      Yderligere fremme princippet om ikke-diskrimination og ligelig repræsentation— skabe jobmuligheder for alle etniske grupper og lette adgangen til uddannelse. Fremme højere uddannelse for mindretallene og sikre, at højere uddannelse på albansk lever op til EU-standarderne som defineret i Bologna-erklæringen.

         Regionalt og internationalt samarbejde

      Yderligere fremme det regionale samarbejde— føre en konstruktiv og afbalanceret regionalpolitik for fremme af dialog, stabilitet, gode naboskabsforbindelser og samarbejde. Implementere aftalememorandummet om det sydøsteuropæiske regionale basistransportnet. Indfri tilsagnene, der er afgivet inden for rammerne af Athen-aftalememorandummet af 2003, om det regionale energimarked i Sydøsteuropa og træffe forberedelser til oprettelsen af det integrerede regionale energimarked.
      Gennemføre internationale aftaler, der er indgået af Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien— gennemføre internationale aftaler og konventioner, der er ratificeret af Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, særlig konventionerne om retlige og indre anliggender, menneskerettigheder og mindretals rettigheder samt handel.
      Den økonomiske situation

         Fri markedsøkonomi og strukturreformer

      Sikre de økonomiske reformers bæredygtighed
      Yderligere forbedre erhvervsklimaet— sikre anvendelse af de vigtigste internationale og EU-standarder inden for selskabsret, regnskabs- og revisionsvæsen. Gøre forvaltningen og retsvæsenet endnu mere effektivt, fuldføre gennemførelsen af programmet om forenkling og indskrænkning af licensprocedurerne og yderligere øge gennemsigtigheden i alle administrative procedurer, der påvirker virksomhederne. Sikre håndhævelse af kreditorers rettigheder inden for rammerne af gennemsigtige retsregler og ved en reform af matrikelsystemet. Arbejde for indførelse af en adfærdskodeks for virksomhedsstyring.
      Beskæftigelse og socialpolitik— udforme en socialpolitik til at fremme social samhørighed, effektive socialbeskyttelsessystemer, forbedre de sociale standarder og løse problemer med fattigdom og social udelukkelse. Arbejde videre med en beskæftigelsespolitik med inddragelse af alle relevante aktører.

         Forvaltning af offentlige finanser

      Yderligere forbedre de offentlige finanser og forvaltningen heraf— forbedre den offentlige interne og eksterne finanskontrol. Fjerne de vigtigste hindringer for udvikling af anden søjle i pensionssystemet, særlig ved finansiering af omstillingen fra et solidaritetssystem til et obligatorisk akkumuleringssystem.
      Bedrageri— indføre effektive procedurer for påvisning, behandling samt opfølgning af (formodet) bedrageri og andre uregelmæssigheder, der påvirker nationale og internationale finansielle ressourcer.
      EU-standarder

         Det indre marked og handel

      Varebevægelser— styrke regeringens evne til at anvende stabiliserings- og associeringsaftalen, særlig gennem udvikling af intern sagkundskab til at vurdere, hvorvidt lovforslag er på linje med EU-retten.
      Finansielle tjenesteydelser— garantere egnede arbejdsforhold for uafhængige og veluddannede tilsynsmyndigheder i overensstemmelse med internationalt anerkendte standarder.
      Beskyttelse af personoplysninger— fortsætte den institutionelle styrkelse af myndigheden for databeskyttelse på linje med EU-standarder og -praksis.
      Told— yderligere styrke toldadministrationen og sikre, at den efterhånden fungerer efter EU-standarderne. Gennemføre den strategiske plan for 2004-2008.
      Beskatning— fortsætte med at styrke skatteforvaltningen, særlig hvad angår skatteopkrævning og -kontrol, og sikre, at den efterhånden fungerer efter EU-standarder. Udvikle en revisionsstrategi og passende it-systemer.
      Konkurrence og statsstøtte— gennemføre lovgivning om konkurrencebegrænsende praksis. Yderligere styrke konkurrencemyndigheden med beføjelser til at håndhæve lovgivning og anvende sanktioner. Skabe større gennemsigtighed i statsstøtten.
      Offentlige indkøb— gøre indkøbsorganerne helt operative og dermed sikre, at indkøbsprocedurerne forløber helt i overensstemmelse med reglerne og stabiliserings- og associeringsaftalens principper.
      Intellektuel ejendomsret— sikre gennemførelsen af lovgivningen af intellektuel og industriel ejendomsret.

         Sektorpolitik

      Industri og SMV'er— gennemføre omstrukturerings- og omstillingsprogrammet for stålindustrien. Fuldføre strategien for implementering af det europæiske charter for små og mellemstore virksomheder. Fremme SMV'ers adgang til kreditfaciliteter. Yderligere udvikle erfaringerne med støttemekanismer uden for den finansielle sektor for SMV'er (dvs. klynger og teknologiparker). Gennemføre FIAS-handlingsplanen for nedbringelse af hindringer for investeringer.
      Telekommunikation— overtage og anvende de nye EU-regler for elektronisk kommunikation.
      Landbrug— vedtage og gennemføre strukturreformer inden for landbruget. Vedtage og gennemføre en alsidig reform, bl.a. vedrørende inspektionstjenester internt og ved grænserne og praksis inden for plante- og dyresundhed, politikanalyse, sektorinformationssystemer og statistiske koordinationsfunktioner til eksisterende offentlige og private sektorinstitutioner og -tjenester.
      Miljø— yderligere tilnærme lovgivningen til EU-standarder. Gennemføre den vedtagne lovgivning. Forbedre miljøovervågningen og bygge videre på den administrative kapacitet. Indarbejde miljøanliggender i de forskellige politikker, særlig ved hjælp af vurderinger af virkningerne på miljøet efter EU-standarder.

         Samarbejde om retlige og indre anliggender

      Grænseforvaltning— fuldføre gennemførelsen af strategien for integreret grænseforvaltning i samarbejde med de kompetente instanser.
      Migrations- og asylpolitik— støtte opbygningen af de nationale asylstrukturer efter internationale og europæiske standarder, således at de kan yde asylsøgere og flygtninge en passende beskyttelse og hjælp. Implementere strategien for bekæmpelse af ulovlig indvandring og menneskesmugling.
      Politiet— fuldføre reformen af politiet. Forbedre træning i bekæmpelse af nye former for kriminalitet, herunder computerkriminalitet og grænseoverskridende kriminalitet. Yderligere forbedre politiinformationssystemerne.
      Organiseret kriminalitet, smugleri, narkotika og hvidvaskning af penge— opnå væsentlige resultater med bekæmpelsen af organiseret kriminalitet. Sikre, at FN-instrumenterne mod organiseret kriminalitet anvendes. Yderligere forbedre statens evne til at forebygge og bekæmpe kriminalitet gennem koordination mellem de retshåndhævende instanser og med retsvæsenet, en bedre analysekapacitet til at tage sig af kriminel efterretning og yderligere træning i bekæmpelse af nye former for kriminalitet. Mindske mængden af ulovlige håndvåben og lette våben. Sørge for, at den finansielle efterretningsenhed fungerer efter EU-standarder. Gennemføre den nationale narkotikastrategi. Øge indsatsen mod økonomisk kriminalitet (herunder hvidvaskning af penge og falskmøntneri) og bedrageri og forbedre den relevante nationale lovgivning.
      4.   PROGRAMMERING
      EU's bistand inden for rammerne af stabiliserings- og associeringsprocessen til landene i det vestlige Balkan ydes gennem de relevante finansieringsinstrumenter, navnlig Rådets forordning (EF) nr. 2666/2000 af 5. december 2000 om bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (1); nærværende afgørelse får derfor ingen finansielle virkninger. Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien har desuden adgang til finansiering via multilandeprogrammer og horisontale programmer. Kommissionen arbejder sammen med Den Europæiske Investeringsbank og de internationale finansieringsinstitutioner, navnlig Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling og Verdensbanken, med henblik på at lette samfinansiering af projekter med relation til stabiliserings- og associeringsprocessen.
      5.   BETINGETHED
      Fællesskabets bistand som led i stabiliserings- og associeringsprocessen for landene på Vestbalkan er betinget af videre fremskridt med opfyldelsen af de politiske kriterier fra København. Indfries disse almindelige betingelser ikke, vil Rådet kunne træffe egnede foranstaltninger på grundlag af artikel 5 i forordning (EF) nr. 2666/2000.
      Fællesskabets bistand er desuden underlagt de betingelser, som Rådet fastlagde i sine konklusioner af 29. april 1997, særlig hvad angår modtagernes tilsagn om at ville gennemføre demokratiske, økonomiske og institutionelle reformer, under hensyn til de prioriteter, der er fastlagt under det europæiske partnerskab.
      6.   TILSYN
      Opfølgningen af det europæiske partnerskab sker gennem de mekanismer, der er etableret som led i stabiliserings- og associeringsprocessen, navnlig ved hjælp af årsberetninger om stabiliserings- og associeringsprocessen.

         (1)  EFT L 306 af 7.12.2000, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 2415/2001 (EFT L 327 af 12.12.2001, s. 3).


Avis juridique important

|

32004D0576

2004/576/EF: Rådets afgørelse af 29. april 2004 om indgåelse af aftalen om videnskabeligt og teknisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Staten Israel

EU-Tidende nr. L 261 af 06/08/2004 s. 0047 - 0047

 Rådets afgørelse  af  29. april 2004  om indgåelse af aftalen om videnskabeligt og teknisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Staten Israel (2004/576/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 170 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Kommissionen har på Fællesskabets vegne ført forhandlinger med Staten Israel om aftalen om videnskabeligt og teknisk samarbejde (i det følgende benævnt  «aftalen» ).

(2) Aftalen blev med forbehold af senere indgåelse på Fællesskabets vegne undertegnet den  10. juni 2003  i Bruxelles.

(3) Aftalen bør godkendes -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Aftalen om videnskabeligt og teknisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Staten Israel godkendes hermed på Fællesskabets vegne.

Teksten til aftalen er blevet offentliggjort i  Den Europæiske Unions Tidende (2).

Artikel 2

Formanden for Rådet foranstalter på Fællesskabets vegne den meddelelse, der er omhandlet i aftalens artikel 5.

Udfærdiget i Luxembourg, den  29. april 2004 .

 På Rådets vegne

M. Mc Dowell

 Formand

(1) Udtalelse af  11.3.2004  (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) EUT L 154 af 21.6.2003, s. 80.