title: EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 394/11/KOL af 14. december 2011 om den 83. ændring af de proceduremæssige og materielle regler på statsstøtteområdet med indføjelse af et nyt kapitel om anvendelse af statsstøttereglerne på støtteforanstaltninger til fordel for banker i forbindelse med finanskrisen fra den 1. januar 2012

text:
               24.10.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 282/72

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING
   Nr. 394/11/KOL
   af 14. december 2011
   om den 83. ændring af de proceduremæssige og materielle regler på statsstøtteområdet med indføjelse af et nyt kapitel om anvendelse af statsstøttereglerne på støtteforanstaltninger til fordel for banker i forbindelse med finanskrisen fra den 1. januar 2012
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR —
   ud fra følgende betragtninger:
   I henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i tilsyns- og domstolsaftalen skal Tilsynsmyndigheden udsende meddelelser og retningslinjer om spørgsmål, der er omfattet af EØS-aftalen, hvis det udtrykkeligt er hjemlet i EØS-aftalen eller i tilsyns- og domstolsaftalen, eller hvis Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt.
   Den 1. december 2011 vedtog Kommissionen en meddelelse om anvendelse af statsstøtteregler på støtteforanstaltninger til fordel for banker i forbindelse med finanskrisen fra og med den 1. januar 2012 (1).
   Denne meddelelse har også relevans for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
   Der skal i overensstemmelse med målet om ensartethed, som er fastsat i EØS-aftalens artikel 1, sikres en ensartet anvendelse af EØS' statsstøtteregler i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
   Tilsynsmyndigheden skal i henhold til punkt II med overskriften "GENERELT" på side 11 i bilag XV til EØS-aftalen efter høring af Europa-Kommissionen vedtage retsakter, der svarer til dem, som Europa-Kommissionen vedtager.
   Tilsynsmyndigheden hørte Europa-Kommissionen og EFTA-staterne ved breve af 2. december 2011 om dette spørgsmål —
   VEDTAGET DENNE BESLUTNING:
   Artikel 1
   Retningslinjerne om statsstøtte ændres ved indføjelse af et nyt kapitel om anvendelse af statsstøttereglerne på støtteforanstaltninger til fordel for banker i forbindelse med finanskrisen fra den 1. januar 2012.
   Det nye kapitel fastsættes i bilaget til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Kun den engelske udgave af denne beslutning er autentisk.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2011.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Oda Helen SLETNES

            Formand

         Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

            Medlem af kollegiet

      (1)  EUT C 356 af 6.12.2011, s. 7.

      BILAG

         ANVENDELSE AF STATSSTØTTEREGLERNE PÅ STØTTEFORANSTALTNINGER TIL FORDEL FOR BANKER I FORBINDELSE MED FINANSKRISEN FRA DEN 1. JANUAR 2012

      1.   Indledning

                  (1)

                  Siden den globale finanskrises begyndelse i efteråret 2008 har EFTA-Tilsynsmyndigheden ("Tilsynsmyndigheden") vedtaget fire sæt retningslinjer (1), hvori den har redegjort indgående for kriterierne for, hvornår medlemsstaters støtte til finansielle institutioner (2) anses for at være forenelig med kravene i artikel 61, stk. 3, litra b), i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ("EØS-aftalen"). Kapitlerne i disse retningslinjer er anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger truffet over for pengeinstitutter i forbindelse med den aktuelle globale finanskrise (3) ("bankretningslinjerne"), rekapitalisering af pengeinstitutter under den aktuelle finanskrise: støttens begrænsning til det nødvendige minimum og sikkerhedsforanstaltninger mod uforholdsmæssige konkurrencebegrænsninger (4) ("rekapitaliseringsretningslinjerne"), behandling af værdiforringede aktiver i EØS-landenes banksektor (5) ("retningslinjerne for værdiforringede aktiver") og genoprettelse af rentabiliteten i finanssektoren under den nuværende krise og vurdering af omstruktureringsforanstaltninger på grundlag af statsstøttereglerne (6) ("omstruktureringsretningslinjerne"). I tre af disse sæt retningslinjer – bankretningslinjerne, rekapitaliseringsretningslinjerne og retningslinjerne for værdiforringede aktiver – er det fastlagt, hvilke betingelser der gælder for foreneligheden af de vigtigste typer af støtte, som EFTA-staterne yder – garantier for gældsforpligtelser, rekapitaliseringer og overtagelse af nødlidende aktiver – mens der i omstruktureringsretningslinjerne redegøres nærmere for de særlige træk, som en omstruktureringsplan (eller en rentabilitetsplan) skal fremvise i den særlige situation, hvor der ydes kriserelateret statsstøtte til banker i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b).

                  (2)

                  Den 2. marts 2011 vedtog Tilsynsmyndigheden et femte sæt retningslinjer om anvendelse fra den 1. januar 2011 af statsstøtteregler på støtteforanstaltninger til fordel for banker i forbindelse med finanskrisen (7) (forlængelsesretningslinjerne). Med disse forlængelsesretningslinjer blev omstruktureringsretningslinjerne – som er de eneste af de fire sæt retningslinjer, der har en fast udløbsdato – med visse ændringer forlænget indtil den 31. december 2011. I forlængelsesretningslinjerne tilkendegav Tilsynsmyndigheden desuden, at den fandt, at betingelserne for at godkende statsstøtte efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), som i særlige tilfælde tillader støtte, der kan afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats eller en EFTA-stats økonomi, stadig var opfyldt, og at bankretningslinjerne, rekapitaliseringsretningslinjerne og retningslinjerne for værdiforringede aktiver fortsat skulle gælde som rettesnor for foreneligheden af kriserelateret støtte til banker efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b).

                  (3)

                  De øgede spændinger, der har kunnet konstateres på markederne for statsobligationer i 2011, har lagt et stigende pres på EØS-landenes banksektor, især i relation til adgangen til mellem- og langfristet finansiering. Den "bankpakke", som stats- og regeringscheferne vedtog på mødet den 26. oktober 2011 (8), tager sigte på at genskabe tilliden i banksektoren gennem garantier for mellemfristet finansiering og indførelse af en midlertidig kapitalbuffer svarende til en egenkapitalkoefficient på 9 % af kapital af højeste kvalitet, efter at der er taget højde for markedsværdien af statsgældseksponeringer. Til trods for disse foranstaltninger finder Tilsynsmyndigheden, at betingelserne for at kunne godkende statsstøtte på grundlag af artikel 61, stk. 3, litra b), fortsat vil være opfyldt efter udgangen af 2011.

                  (4)

                  Bankretningslinjerne, rekapitaliseringsretningslinjerne og retningslinjerne for værdiforringede aktiver vil derfor fortsat være gældende efter den 31. december 2011. Ud fra samme betragtninger forlænges gyldighedsperioden for omstruktureringsretningslinjerne til efter den 31. december 2011 (9). Tilsynsmyndigheden vil holde øje med situationen på finansmarkederne og tage skridt til at få vedtaget mere permanente regler for statsstøtte til redning og omstrukturering af banker på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), så snart forholdene på markedet tillader det.

                  (5)

                  For at lette gennemførelsen af bankpakken og tage højde for udviklingen i bankernes risikoprofil siden krisens begyndelse bør reglerne yderligere klarlægges og opdateres på en række punkter. Disse retningslinjer indeholder de fornødne ændringer af kriterierne for foreneligheden af kriserelateret statsstøtte til banker efter 1. januar 2012. Retningslinjerne er især:

                              a)

                              et supplement til rekapitaliseringsretningslinjerne med mere detaljerede retningslinjer for en tilstrækkelig forrentning af kapitalinstrumenter, der ikke giver et fast afkast

                              b)

                              en redegørelse for, hvordan Tilsynsmyndigheden vil foretage en forholdsmæssig vurdering af bankers langsigtede rentabilitet i relation til bankpakken

                              c)

                              en revideret metode, der skal give sikkerhed for, at de gebyrer, bankerne skal betale som modydelse for garantier for bankgæld, er tilstrækkelige til at sikre, at statsstøtten er begrænset til et minimum, og at der tages hensyn til den øgede differentiering i bankernes credit default swap (CDS)-spreads, som har kunnet konstateres i den seneste tid, og til virkningerne af CDS-spreads for den pågældende EFTA-stat.

            2.   Pris og betingelser for statslige rekapitaliseringer

                  (6)

                  Rekapitaliseringsretningslinjerne fastsætter generelle retningslinjer for prissætningen af kapitalindsprøjtninger. Disse retningslinjer er hovedsagelig baseret på fastforrentede kapitalinstrumenter.

                  (7)

                  I lyset af lovgivningsændringerne og de ændrede forhold på markedet finder Tilsynsmyndigheden det sandsynligt, at statslige kapitalindsprøjtninger fremover hyppigere vil tage form af aktier med variabelt afkast. Det er derfor ønskeligt at få afklaret reglerne om prissætningen af sådanne kapitalindsprøjtninger, eftersom de forrentes i form af (usikre) dividender og kapitalgevinster, hvilket gør det vanskeligt på forhånd direkte at vurdere forrentningen.

                  (8)

                  Tilsynsmyndigheden vil derfor vurdere forrentningen af sådanne kapitalindsprøjtninger på grundlag af aktiernes emissionskurs. Ved kapitalindsprøjtninger bør aktierne tegnes med et tilstrækkeligt stort nedslag i forhold til aktiekursen (efter justering for "udvandingseffekten" (10)) umiddelbart før kapitalindsprøjtningens annoncering for at sikre en tilstrækkelig forrentning til staten (11).

                  (9)

                  For børsnoterede banker bør den retningsgivende aktiekurs være den børsnoterede kurs på aktier med rettigheder svarende til de rettigheder, der er knyttet til de aktier, som udstedes. For ikke-børsnoterede banker findes der ikke en sådan markedspris, og EFTA-staterne bør lægge en passende markedsbaseret værdiansættelse til grund (herunder P/E i en peergruppe eller andre almindeligt anerkendte værdisætningsmetoder). Aktierne bør tegnes med et passende nedslag i forhold til denne markeds- (eller markedsbaserede) værdi.

                  (10)

                  Hvis en EFTA-stat tegner aktier uden stemmerettigheder, kan det være nødvendigt med et større nedslag, og størrelsen heraf bør afspejle kursforskellen mellem aktier med og uden stemmeret under de aktuelle markedsforhold.

                  (11)

                  Rekapitaliseringsforanstaltninger bør indeholde passende incitamenter for bankerne til en hurtigst mulig exit fra statsstøtten. Med hensyn til aktier med variabelt afkast gælder, at hvis exitincitamenterne er udformet på en måde, der begrænser upsidepotentialet for EFTA-staten, f.eks. hvis de hidtidige aktionærer får udstedt warrants, der sætter dem i stand til at købe de nyemitterede aktier tilbage fra staten til en pris, der giver staten et rimeligt årligt afkast, vil nedslaget skulle være større for at kompensere for det begrænsede upsidepotentiale.

                  (12)

                  Under alle omstændigheder skal nedslagets størrelse afspejle kapitalindsprøjtningens størrelse i forhold til den eksisterende Tier 1-kernekapital. Et større behov for kapitalindsprøjtning i forhold til den eksisterende kapitals størrelse indikerer en større risiko for staten, og nedslaget må derfor være større.

                  (13)

                  Hybride instrumenter bør i princippet være forbundet med en alternativ forrentningsmekanisme, således at en forrentning, der ikke kan udbetales kontant, betales til staten i form af nyemitterede aktier.

                  (14)

                  Tilsynsmyndigheden vil fortsat stille krav til EFTA-staterne om fremlæggelse af en omstruktureringsplan (eller opdatering af en eksisterende omstruktureringsplan) senest seks måneder efter Tilsynsmyndighedens afgørelse om godkendelse af redningsstøtte for enhver bank, der modtager offentlig støtte i form af rekapitalisering eller foranstaltninger for værdiforringede aktiver. Er der tale om en bank, som tidligere har været genstand for en afgørelse om redningsstøtte efter reglerne om bankstøttes forenelighed med EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), uanset om det var som led i samme omstruktureringsproces eller ej, vil Tilsynsmyndigheden kunne kræve omstruktureringsplanen fremlagt inden for en kortere frist end seks måneder. Tilsynsmyndigheden vil foretage en proportional vurdering af bankers langsigtede levedygtighed under fuld hensyntagen til enhver indikation på, at bankerne kan blive levedygtige på lang sigt uden behov for større omstrukturering, navnlig hvis kapitalmanglen især beror på en tillidskrise i relation til statslån, indsprøjtningen af offentlig kapital er begrænset til, hvad der er nødvendigt for at udligne tab, som skyldes den løbende værdiansættelse af statsobligationer udstedt af de kontraherende parter i EØS-aftalen til markedsværdi i banker, der i øvrigt er rentable, og det af analysen fremgår, at de pågældende banker ikke tog en uforholdsmæssig risiko ved erhvervelsen af statsobligationerne.

            3.   Pris og betingelser for statsgarantier

                  (15)

                  Der kan stilles statsgarantier til banker til emission af nye låneinstrumenter, såvel sikrede som usikrede, dog ikke låneinstrumenter, der må betragtes som egenkapital. Eftersom presset på bankernes finansiering er koncentreret om de mellem- og langfristede finansieringsmarkeder, bør der generelt kun stilles statsgarantier for gæld med en løbetid på mellem et og fem år (syv år, hvor der er tale om dækkede obligationer).

                  (16)

                  Siden krisens begyndelse har prissætningen på statsgarantier været baseret på medianværdien af den pågældende banks CDS-spreads i perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. august 2008. Denne prissætning blev med virkning fra den 1. juli 2010 forhøjet for bedre at afspejle de enkelte bankers risikoprofil (12).

                  (17)

                  For at tage hensyn til den øgede risikodifferentiering i bankernes CDS-spreads, der er sket i den seneste tid, bør denne prissætningsformel opdateres, således at der herefter refereres til de mediane CDS-spreads over den treårige periode, der slutter en måned før garantistillelsen. Eftersom de seneste års stigninger i CDS-spreads til dels skyldes faktorer, der ikke kun gør sig gældende for enkelte banker, især de voksende spændinger på statsgældsmarkederne og en generelt øget risikobevidsthed i banksektoren, bør den iboende risiko ved individuelle banker ved anvendelsen af denne formel isoleres fra ændringer i EØS-landenes CDS-spreads og markedet som helhed. Formlen bør også afspejle, at garantistillerens risikoeksponering er væsentligt lavere for dækkede obligationer end for usikret gæld.

                  (18)

                  Den reviderede prisformel i tillægget fastsætter i overensstemmelse med principperne i punkt 17 de garantigebyrer, som mindst skal betales, når der stilles statsgarantier på nationalt plan, uden pooling af garantierne mellem EFTA-stater. Tilsynsmyndigheden vil anvende denne formel på alle statsgarantier for bankgæld med en løbetid på et år eller derover optaget pr. 1. januar 2012 og derefter.

                  (19)

                  Hvis garantierne dækker forpligtelser, som ikke er denomineret i garantistillerens nationale valuta, bør der beregnes et mergebyr til dækning af den kursrisiko, garantistilleren løber.

                  (20)

                  Når det er nødvendigt, at der stilles garanti for gæld med en løbetid på under et år, vil Tilsynsmyndigheden fortsat anvende den eksisterende prisformel, der til orientering er angivet i tillægget. Tilsynsmyndigheden vil ikke tillade garantier til dækning af gæld med en løbetid på under tre måneder, undtagen i ekstraordinære tilfælde, hvor sådanne garantier er nødvendige af hensyn til den finansielle stabilitet. I sådanne tilfælde vil Tilsynsmyndigheden vurdere, hvad der er den rette modydelse, under hensyntagen til nødvendigheden af, at den sikrer et tilstrækkeligt incitament til hurtigst mulig exit fra statsstøtten.

                  (21)

                  Hvis EFTA-staterne beslutter at indføre poolingordninger for garantier for bankpassiver, vil Tilsynsmyndigheden tage retningslinjerne op til fornyet overvejelse, især for at sikre, at der kun lægges vægt på EFTA-staternes CDS-spreads for statsobligationer i det omfang, hvor det fortsat er relevant.

                  (22)

                  For at sætte Tilsynsmyndigheden i stand til at vurdere, hvordan den reviderede prisformel fungerer i praksis, bør EFTA-staterne ved anmeldelse af nye garantiordninger eller forlængelse af eksisterende ordninger angive et retningsgivende garantigebyr for hver af de banker, der vil kunne opnå sådanne garantier, beregnet på grundlag af formlen på basis af de seneste markedsdata. EFTA-staterne bør tillige senest tre måneder efter hver udstedelse af garanterede obligationer meddele Tilsynsmyndigheden det faktisk beregnede gebyr ved hver udstedelse af garanterede obligationer.

         (1)  Retningslinjer for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen og artikel 1 i protokol nr. 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen ("statsstøtteretningslinjerne"), vedtaget og udstedt af Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (EFT L 231 af 3.9.1994, s. 1) og EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994, s. 1. Disse retningslinjer blev senest ændret den 2. marts 2011. Den ajourførte udgave af retningslinjerne for statsstøtte er offentliggjort på Tilsynsmyndighedens websted: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

         (2)  For nemheds skyld betegnes finansielle institutioner blot som "banker" i denne beslutning.

         (3)  Se http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16604&1=1

         (4)  Se http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16015&1=1

         (5)  Se http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16585&1=1

         (6)  Se http://www.eftasurv.int/media/state-aid-guidelines/Part-VIII—Return-to-viability-and-the-assessment-of-restructuring-measures-in-the-financial-sector.pdf

         (7)  Se http://www.eftasurv.int/media/state-aid-guidelines/Part-VIII—Financial-Crisis-Guidelines-2011.pdf

         (8)  Erklæring fra EU's stats- og regeringschefer af 26. oktober 2011 (http://www.consilium.europa-.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/125621.pdf)

         (9)  I overensstemmelse med Tilsynsmyndighedens hidtidige praksis vil eksisterende eller nye bankstøtteordninger (uanset hvilket støtteinstrument der benyttes – garantier, rekapitaliseringer, likviditetsstøtte, redning af nødlidende aktiver m.v.) kun blive forlænget eller godkendt for seks måneder, således at der om fornødent kan foretages yderligere tilpasninger medio 2012.

         (10)  Denne "udvandingseffekt" kan kvantificeres ved brug af almindeligt accepterede teknikker på markedet (f.eks. TERP, som er den teoretiske kurs uden tegningsrettigheder).

         (11)  Hvis en aktieemission garanteres af en EFTA-stat, bør den udstedende bank betale et passende garantigebyr.

         (12)  Se arbejdsdokument fra Generaldirektoratet for Konkurrence af 30. april 2010 om statsstøttereglernes anvendelse på statslige garantiordninger for bankgæld optaget efter den 30. juni 2010, http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/phase_out_bank_guarantees.pdf.

         Tillæg

            Garantier for gæld med løbetid på et år eller derover

         Garantigebyret bør som minimum svare til summen af:

                     1)

                     et grundgebyr på 40 basispoint (bp) og

                     2)

                     et risikobaseret gebyr svarende til 40 basispoint ganget med en risikofaktor bestående af i) halvdelen af forholdet mellem modtagerbankens CDS-spread for femårig seniorgæld i den periode på tre år, der slutter en måned før den garanterede obligations udstedelse, og medianværdien for iTraxx Europe Senior Financials femårsindex i samme treårige periode, plus ii) halvdelen af forholdet mellem medianværdien af CDS-spreads for femårig seniorgæld i alle EØS-landene og medianværdien af CDS-spreads for femårig seniorgæld i den garantistillende EFTA-stat i den samme treårige periode.

               Det giver følgende formel for garantigebyret:

         hvor A er medianværdien af modtagerbankens CDS-spread for femårig seniorgæld, B er medianværdien for iTraxx Europe Senior Financials femårsindex, C er medianværdien af CDS-spreads for femårig seniorgæld i alle EØS-landene, og D er medianværdien af CDS-spreads for femårig seniorgæld i den garantistillende EFTA-stat.
         Medianværdierne beregnes over den treårige periode, der slutter en måned før datoen for udstedelsen af den garanterede obligation.
         Er der tale om garantier for dækkede obligationer, vil man ved beregningen af garantigebyret kunne nøjes med at tage hensyn til halvdelen af det risikobaserede gebyr beregnet i overensstemmelse med punkt 2 ovenfor.

            Banker uden repræsentative CDS-data

         For banker uden CDS-data eller uden repræsentative CDS-data, men med kreditvurdering, bør CDS-spread udledes af medianværdien af femårige CDS-spreads i den samme periode som den, der er lagt til grund for bankens kreditvurdering, og på basis af et repræsentativt udsnit af store banker i EØS-landene. Om en banks CDS-data er repræsentative, vurderes af tilsynsmyndigheden.
         For banker uden CDS-data og uden kreditvurdering bør CDS-spread udledes på grundlag af medianværdien af femårige CDS-spreads i den samme periode som den, der er lagt til grund for den kategori ("rating") med den laveste vurdering (1) og på basis af et repræsentativt udsnit af store banker i EØS-landene. Det beregnede CDS-spread for denne kategori af banker vil kunne tilpasses efter tilsynsmyndighedens vurdering.
         Tilsynsmyndigheden vil fastslå det repræsentative udsnit af store banker i EØS-landene.

            Garantier for gæld med løbetid på under et år

         Eftersom CDS-spreads ikke nødvendigvis giver et tilstrækkeligt godt billede af kreditrisikoen for gæld med en løbetid på under et år, bør garantigebyret for sådanne garantier som et minimum være summen af:

                     1)

                     et grundgebyr på 50 basispoints og

                     2)

                     et risikobaseret gebyr svarende til 20 basispoint for banker med A+ eller A rating, 30 basispoint for banker med A– rating og 40 basispoint for banker med rating under A– eller uden rating.

            (1)  Den laveste kategori er A, da der ikke foreligger tilstrækkelige data for kategorien BBB.


Avis juridique important

|

41997D0509

97/509/EKSF: Afgørelse Truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 31. juli 1997 om visse foranstaltninger, der skal anvendes over Den Russiske Føderation vedrørende handel med visse jern- og stålprodukter, der henhører under EKSF- traktaten

EF-Tidende nr. L 214 af 06/08/1997 s. 0031 - 0034

AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET den 31. juli 1997 om visse foranstaltninger, der skal anvendes over for Den Russiske Føderation vedrørende handel med visse jern- og stålprodukter, der henhører under EKSF-traktaten (97/509/EKSF) REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, HAR -i forståelse med Kommissionen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. Indtil den nye EKSF-stålaftale med Den Russiske Føderation træder i kraft og for at undgå en afbrydelse i samhandelen med de af aftalen omfattede produkter efter udløbet den 30. juni 1997 af den forlængede aftale for 1995/1996, kræves der importtilladelse for at importere de i bilag I nævnte stålprodukter henhørende under EKSF-traktaten og med oprindelse i Den Russiske Føderation til samtlige medlemsstater indtil den 30. september 1997.2. Tilladelser udstedes kun inden for de lofter, der er fastsat i artikel 2. Stålprodukter med oprindelse i Den Russiske Føderation, som er omfattet af en importtilladelse udstedt inden denne afgørelses ikrafttræden, og som inden denne dato allerede er afsendt til Fællesskabet, tillades indført uden den tilladelse, som kræves for produkter omfattet af et autonomt kontingent.Artikel 2 De tilladte importmængder fastsættes for hver varekategori for hele Fællesskabet i overensstemmelse med de kontingenter, der er anført i bilag II.Artikel 3 1. Med henblik på anvendelsen af artikel 2 underretter medlemsstaternes kompetente myndigheder, som er anført i bilag III, inden de udsteder importbevillinger, Kommissionen om de mængder, for hvilke de har modtaget ansøgning om importbevilling, og forelægger de originale eksportlicenser, de har modtaget. Kommissionen bekræfter straks, at der er plads inden for lofterne til indførsel af de mængder, for hvilke der er ansøgt om importbevillinger, i den rækkefølge, medlemsstaternes underretning er modtaget (efter »først til mølle«-princippet).2. De ansøgninger, der indgår i underretningerne til Kommissionen, er gyldige, hvis de hver især indeholder tydelig angivelse af eksportlandet, den pågældende produktkategori, den mængde, der skal indføres, eksportlicensens nummer, kontingentåret og den medlemsstat, hvor varerne skal overgå til fri omsætning.3. De i stk. 1 og 2 nævnte underretninger formidles elektronisk via det integrerede net, der er etableret til dette formål, medmindre det af tvingende tekniske årsager midlertidigt er nødvendigt at benytte andre kommunikationsmidler.4. Kommissionen underretter med jævne mellemrum medlemsstaterne om de udnyttede mængder.5. Medlemsstaterne og Kommissionen konfererer indbyrdes for at sikre, at de omhandlede mængder ikke overskrides.Artikel 4 Såfremt Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og Den Russiske Føderation indgår en aftale om handel med visse jern- og stålprodukter, som træder i kraft inden for denne afgørelses gyldighedsperiode, vil bestemmelserne i denne aftale og de hertil hørende gennemførelsesbestemmelser træde i stedet for denne afgørelses bestemmelser fra den dag, hvor aftalen træder i kraft.Artikel 5 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.For at bevare kontinuiteten i forvaltningen af kontingenterne for 1997 anvendes afgørelsen fra den 1. august 1997.Udfærdiget i Bruxelles, den 31. juli 1997.J. POOSFormandBILAG I SA. Fladvalsede produkter SA1. Bredbånd7208 10 007208 25 007208 26 007208 27 007208 36 007208 37 907208 38 907208 39 907211 14 107211 19 207219 11 007219 12 107219 12 907219 13 107219 13 907219 14 107219 14 907225 19 107225 20 207225 30 00SA1.a. Varmtvalsede bredbånd bestemt for yderligere valsning7208 37 107208 38 107208 39 10SA2. Tykke flader7208 40 107208 51 107208 51 307208 51 507208 51 917208 51 997208 52 107208 52 917208 52 997208 53 107211 13 00SA3. Andre fladvalsede produkter7208 40 907208 53 907208 54 107208 54 907208 90 107209 15 007209 16 107209 16 907209 17 107209 17 907209 18 107209 18 917209 18 997209 25 007209 26 107209 26 907209 27 107209 27 907209 28 107209 28 907209 90 107210 11 107210 12 117210 12 197210 20 107210 30 107210 41 107210 49 107210 50 107210 61 107210 69 107210 70 317210 70 397210 90 317210 90 337210 90 387211 14 907211 19 907211 23 107211 23 517211 29 207211 90 117212 10 107212 10 917212 20 117212 30 117212 40 107212 40 917212 50 317212 50 517212 60 117212 60 917219 21 107219 21 907219 22 107219 22 907219 23 007219 24 007219 31 007219 32 107219 32 907219 33 107219 33 907219 34 107219 34 907219 35 107219 35 907225 40 80SB. Lange produkter SB1. Profiler7207 19 317207 20 717216 31 117216 31 197216 31 917216 31 997216 32 117216 32 197216 32 917216 32 997216 33 107216 33 90SB2. Valsetråd7213 10 007213 20 007213 91 107213 91 207213 91 417213 91 497213 91 707213 91 907213 99 107213 99 907221 00 107221 00 907227 10 007227 20 007227 90 107227 90 507227 90 95SB3. Andre lange produkter7207 19 117207 19 147207 19 167207 20 517207 20 557207 20 577214 20 007214 30 007214 91 107214 91 907214 99 107214 99 317214 99 397214 99 507214 99 617214 99 697214 99 807214 99 907215 90 107216 10 007216 21 007216 22 007216 40 107216 40 907216 50 107216 50 917216 50 997216 99 107218 99 207222 11 117222 11 197222 11 217222 11 297222 11 917222 11 997222 19 107222 19 907222 30 107222 40 107222 40 307224 90 317224 90 397228 10 107228 10 307228 20 117228 20 197228 20 307228 30 207228 30 417228 30 497228 30 617228 30 697228 30 707228 30 897228 60 107228 70 107228 70 317228 80 107228 80 907301 10 00BILAG II KVANTITATIVE LOFTER >TABELPOSITION>BILAG III LISTE OVER KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER LISTE DER ZUSTÄNDIGEN BEHÖRDEN DER MITGLIEDSTAATEN ÊÁÔÁËÏÃÏÓ ÔÙÍ ÁÑÌÏÄÉÙÍ ÅÈÍÉÊÙÍ ÁÑ×ÙÍ LISTA DE LAS AUTORIDADES NACIONALES COMPETENTES LISTE DES AUTORITÉS NATIONALES COMPÉTENTES ELENCO DELLE COMPETENTI AUTORITÀ NAZIONALI LIJST VAN BEVOEGDE NATIONALE INSTANTIES LISTA DAS AUTORIDADES NACIONAIS COMPETENTES LUETTELO TOIMIVALTAISISTA KANSALLISISTA VIRANOMAISISTA LISTA ÖVER BEHÖRIGA NATIONELLA MYNDIGHETER LIST OF THE COMPETENT NATIONAL AUTHORITIES BELGIQUE/BELGIËAdministration des relations économiquesQuatrième division: Mise en oeuvre des politiques commerciales internationales- Service »Licences«Rue Général Leman 60B-1040 BruxellesTélécopieur: (32 2) 230 83 22Bestuur van de Economische BetrekkingenVierde Afdeling: Toepassing van het Internationale Handelsbeleid - Dienst VergunningenGeneraal Lemanstraat 60B-1040 BrusselFax: (32-2) 230 83 22DANMARKErhvervsfremme StyrelsenSøndergade 25DK-8600 SilkeborgFax: (45) 87 20 40 77DEUTSCHLANDBundesamt für Wirtschaft, Dienst 01Postfach 51 71D-65762 Eschborn 1Fax: (49) 6196 40 42 12ÅËËÁÄÁÕðïõñãåßï ÅèíéêÞò ÏéêïíïìßáòÃåíéêÞ Ãñáììáôåßá ÄÏÓÄéåýèõíóç Äéáäéêáóéþí Åîùôåñéêïý ÅìðïñßïõÊïñíÜñïõ 1GR-105 63 ÁèÞíáÖáî: (301) 328 6029/328 6059/328 6039ESPAÑAMinisterio de Economía y HaciendaDirección General de Comercio ExteriorPaseo de la Castellana 162E-28046 MadridFax: (34 1) 563 18 23/349 38 31FRANCESetice8 Rue de la Tour des DamesF-75436 Paris Cedex 09Télécopieur: (33 1) 44 63 26 59IRELANDLicensing UnitDepartment of Tourism and TradeKildare StreetIRL-Dublin 2Fax: (353 1) 676 61 54ITALIAMinistero del Commercio con l'EsteroDirezione generale per la politica commerciale e per la gestione del regime degli scambiViale America 341, I-00144 RomaTelefax: (39 6) 59 93 22 35-59 93 26 36LUXEMBOURGMinistère des affaires étrangèresOffice des licencesBoîte postale 113L-2011 LuxembourgTélécopieur: (352) 46 61 38NEDERLANDCentrale Dienst voor In- en UitvoerPostbus 30003Engelse Kamp 29700 RD GroningenNederlandFax: (31-50) 526 06 98ÖSTERREICHBundesministerium für wirtschaftliche AngelegenheitenAußenwirtschaftsadministrationLandstrasser Hauptstraße 55-57A-1030 WienFax: (43-1) 715 83 47PORTUGALDirecção-Geral do Comércio ExternoAvenida da República, 79P-1000 LisboaTelefax: (351-1) 793 22 10SUOMITullihallitusPL 512FIN-00101 HelsinkiTelekopio: (358 9) 614 2852SVERIGEKommerskollegiumBox 6803S-113 86 StockholmFax: (46 8) 30 67 59UNITED KINGDOMDepartment of Trade and IndustryImport Licensing BranchQueensway House, West PrecinctBillingham TS23 2NFClevelandFax: (44) 1642 53 35 57


title: 2013/610/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/324

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011
   (2013/610/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (4), særlig artikel 30,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0079/2013),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 202.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (4), særlig artikel 30,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0079/2013),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten har erklæret, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser (»agenturet«) for regnskabsåret 2011 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

                  B.

                  der henviser til, at Parlamentet den 10. maj 2012 meddelte decharge til agenturets administrerende direktør for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2010 (6) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.:

                              —

                              gentog, at praksissen med fremførsel af bevillinger bør begrænses markant og ikke bør være til hinder for en forsvarlig økonomisk forvaltningspraksis, og krævede, at agenturet følger princippet om etårighed i fremtiden

                              —

                              opfordrede agenturet til at gennemføre ex post-kontroller i form af besøg på stedet,

                  C.

                  der henviser til, at agenturets samlede budget for 2011 beløb sig til 118 200 000 EUR, sammenlignet med til 93 200 000 EUR i regnskabsåret 2010; der henviser til, at Unionens samlede bidrag til agenturets budget for 2011 var på 111 000 000 EUR, sammenlignet med 89 100 000 EUR i 2010,

         Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

                  1.

                  erkender, at agenturets budget var genstand for tre ændringsbudgetter med tre formål:

                              —

                              at indføre budgetposten »Eurosur« under afsnit III (aktionsudgifter)

                              —

                              at forhøje agenturets budget med 12 700 000 EUR som led i en beredskabspakke i forbindelse med udviklingen i Nordafrika

                              —

                              at indføre en pakke på 31 800 000 EUR i forpligtelsesbevillinger til beredskabspakken i Middelhavsområdet;

                  3.

                  er dybt foruroliget over, at 33 % af agenturets budget for 2011 (38,7 mio. EUR) blev fremført til 2012; noterer sig, at fremførsler i relation til afsnit III »aktionsudgifter« beløb sig til 36 mio. EUR (41 %); konstaterer, at overførslerne ligesom i 2010 er alt for store og ikke er i overensstemmelse med princippet om budgettets etårighed;

                  2.

                  bemærker, at agenturet med hensyn til betalingsbevillinger har en gennemførelsesgrad på 96 % under afsnit I (personale), på 74 % under afsnit II (driftsudgifter) og på 58 % under afsnit III; opfordrer agenturet til at gennemføre særlige foranstaltninger for at forbedre sin budgetteringsprocedure og gennemførelsesgraden for betalinger i forbindelse med driftsudgifter og aktionsudgifter;

                  4.

                  beklager dybt, at agenturet ud af det fremførte beløb fremførte samlede forpligtelser på 5,1 mio. EUR, selv om agenturets finansielle bestemmelser ikke indeholder noget klart grundlag for en sådan fremførsel;

         Opfølgning på dechargehenstillingerne for 2010

                  5.

                  noterer sig, at agenturet vedtog og implementerede en ex post-kontrolstrategi i 2012 og foretog tre kontrolbesøg, der omfattede 9 % af de 73 mio. EUR i støttebetalinger, der blev foretaget i 2011; glæder sig over, at det blev konstateret, at fejlraten lå under 1 %, og at der er planlagt seks kontrolbesøg i 2013;

                  6.

                  bemærker agenturets indsats og de fortsatte vanskeligheder, det står over for i forbindelse med budgetgennemførelsen; noterer sig agenturets forklaringer om, at vanskelighederne blandt andet er forårsaget af eksterne faktorer, såsom pludselige hændelsesforløb ved de ydre grænser; opfordrer indtrængende agenturet til at fortsætte sin indsats på dette område;

         Overvågnings- og kontrolsystemerne

                  7.

                  er klar over, at agenturet trods gennemførelsen af rimelige kontroller normalt ikke anmodede modtagerne om bilag, som kunne imødegå risikoen for uberettigede udgifter i forbindelse med tilskud finansieret af agenturet til fælles operationer, der gennemføres af medlemsstaterne og landene tilknyttet Schengensamarbejdet; glæder sig over, at agenturet indførte politikker med sigte på at styrke ex-ante-kontrollerne ved systematisk at indføje en anmodning om bilag;

                  8.

                  er overrasket over at konstatere, at agenturets regnskabssystem ligesom i 2010 endnu ikke er godkendt af regnskabsføreren;

                  9.

                  beklager, at der er konstateret svagheder ved den interne kontrol med hensyn til forvaltningen af anlægsaktiver; beklager, at der ikke er fastlagt nogen procedure for afhændelse af anlægsaktiver, og at opgørelsen over den faktiske beholdning er ufuldstændig;

                  10.

                  henviser med hensyn til de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 17. april 2013 (7) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 202.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1.

         (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (6)  EUT L 286 af 17.10.2012, s. 288.

         (7)  Vedtagne tekster, P7_TA-PROV(2013)0134 (Se side 374 i denne EUT).


Avis juridique important

|

31998D0196

Rådets afgørelse af 27. februar 1998 om ophævelse af fælles holdning 97/625/FUSP fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende restriktive foranstaltninger mod de personer i Bosnien-Hercegovina, der modarbejder fredsaftalerne

EF-Tidende nr. L 075 af 12/03/1998 s. 0001 - 0001

RÅDETS AFGØRELSE af 27. februar 1998 om ophævelse af fælles holdning 97/625/FUSP fastlagt af Rådet på grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende restriktive foranstaltninger mod de personer i Bosnien-Hercegovina, der modarbejder fredsaftalerne (98/196/FUSP) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel J.2, ogud fra følgende betragtninger:Rådet vedtog den 15. september 1997 ved fælles holdning 97/625/FUSP (1) under hensyntagen til henstillingerne fra den høje repræsentant, at de personer, der er opført på listen i bilaget dertil, nægtes indrejse i medlemsstaternes områder;Rådet mener på grundlag af en henstilling fra den høje repræsentant, at forbuddet mod alle nævnte personers indrejse i medlemsstaternes områder bør hæves;bestemmelserne i fælles holdning 97/625/FUSP kan genindføres til enhver tid, især på baggrund af nye henstillinger fra den høje repræsentant -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Fælles holdning 97/625/FUSP ophæves.Artikel 2Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstaltninger for, at artikel 1 kan få virkning fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. februar 1998.På Rådets vegneG. BROWNFormand(1) EFT L 259 af 22.9.1997, s. 1.


title: 2011/602/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/220

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009
   (2011/602/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009 med agenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 168/2007 af 15. februar 2007 om oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (3), særlig artikel 21,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0130/2011),

               1.

               meddeler direktøren for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2009;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 10.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 53 af 22.2.2007, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/221

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 10. maj 2011
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2009 med agenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 168/2007 af 15. februar 2007 om oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (3), særlig artikel 21,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0130/2011),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2009 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Parlamentet den 5. maj 2010 meddelte decharge til direktøren for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2008 (5) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.:

                           —

                           tilskyndede agenturet til at anvende SMART-mål og RACER-indikatorer i programmeringen for bedre at kunne evaluere gennemførelsen

                           —

                           glædede sig over, at agenturet midt i 2009 begyndte at implementere aktivitetsbaseret budgettering, som vil resultere i klare indikatorer vedrørende de tildelte finansielle og menneskelige ressourcer

                           —

                           konstaterede, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) indledte undersøgelse vedrørende agenturet i 2008 og lukkede sagen i 2009 uden at foretage sig yderligere,

               C.

               der henviser til, at agenturets budget for 2009 var 17 000 000 EUR, hvilket er en stigning på 13,3 % i forhold til regnskabsåret 2008,

               1.

               bemærker, at dechargen for gennemførelsen af agenturets budget i yderligere omfang bør baseres på agenturets præstationer i løbet af året;

      Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

               2.

               opfordrer indtrængende agenturet til at forbedre sin budget- og ansættelsesplanlægning for at rette op på den manglende overensstemmelse mellem budget- og personaleprognoser; noterer sig Revisionsrettens bemærkning om, at agenturet øgede sit aktionsbudget med 38 %, idet det overførte 1 900 000 EUR fra afsnit I (personale) til afsnit III (operationelle aktiviteter) på grund af forsinkelser i ansættelserne og for at finansiere operationelle aktiviteter, der ikke var forudset i det oprindelige budget; påpeger imidlertid de eksterne faktorer som f.eks. udnævnelsen af en ny direktør og indgåelsen af en vigtig rammeaftale iværksat af Kommissionen;

               3.

               opfordrer agenturet til at gøre fremskridt i retning af så vidt muligt at sikre en realistisk evaluering af bud; bemærker, at Revisionsretten aflagde beretning om dette i forbindelse med tildelingen af tre rammekontrakter til et samlet beløb på 2 575 000 EUR; understreger navnlig, at de finansielle bud i de tre tilfælde var meget forskellige både i pris pr. enhed og med hensyn til tilbudsgivernes overslag over, hvor mange manddage der var nødvendige for at gennemføre ét og samme tekniske scenario;

               4.

               glæder sig over agenturets beslutning om at forbedre planlægningen og overvågningen af sine kontrakter for i fremtiden at undgå de mangler, som Revisionsretten har påpeget; opfordrer derfor agenturet til at oplyse dechargemyndigheden om de foranstaltninger, der er truffet i denne forbindelse;

      Intern revision

               5.

               konstaterer, at ud af ni henstillinger fra Den Interne Revisionstjeneste (IAS) på grundlag af en revision af den finansielle forvaltning, er fire endnu ikke er gennemført af agenturet; noterer sig navnlig, at disse vedrører finansieringsafgørelser, informationsbehov til rapporterings- og overvågningsformål, arbejdsprogrammer, der viser alle de midler, der er til rådighed på budgettet, samt finansielle procedurer og tjeklister; opfordrer indtrængende agenturet til at træffe foranstaltninger til gennemførelse af disse henstillinger;

               6.

               henviser med hensyn til de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 10. maj 2011 (6) om præstationer, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 10.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 53 af 22.2.2007, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (5)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 207.

      (6)  Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0163 (Se side 269 i denne EUT).


Avis juridique important

|

31976D0228

76/228/EKSF: Rådets afgørelse af 16. februar 1976 vedrørende ydelse af dagpenge og godtgørelse af rejseomkostninger til medlemmerne af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs rådgivende udvalg

EF-Tidende nr. L 044 af 20/02/1976 s. 0033 - 0034 den finske specialudgave: kapitel 1 bind 1 s. 0118  den spanske specialudgave: Kapitel 01 bind 6 s. 0053  den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 1 s. 0118  den portugisiske specialudgave: Kapitel 01 bind 6 s. 0053

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 16 . februar 1976  vedroerende ydelse af dagpenge og godtgoerelse af rejseomkostninger til medlemmerne af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs raadgivende udvalg   ( 76/228/EKSF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab , saerlig artikel 18 ,  under henvisning til traktaten om oprettelse af et faelles Raad og en faelles Kommission for De europaeiske Faellesskaber , saerlig artikel 6 , og  ud fra foelgende betragtning :  Der boer fastsaettes satser for dagpengene til medlemmerne af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs raadgivende udvalg samt retningslinjer for ydelse af disse dagpenge og for godtgoerelse af udvalgsmedlemmernes rejseomkostninger -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Medlemmerne af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs raadgivende udvalg har ret til dagpenge for hver moededag og hver rejsedag samt til godtgoerelse af rejseomkostninger i overensstemmelse med nedenstaaende bestemmelser .  Artikel 2  1 . Dagpengene andrager bfr . 2 500 pr . moededag og pr . rejsedag .  2 . Beregning af dagpenge pr . rejsedag foretages med et fast beloeb for hen - og tilbagerejser paa grundlag af afstanden pr . jernbane mellem afrejsestedet og moedestedet efter foelgende kriterier :   - én dag for en afstand paa over 100 km og under eller lig med 200 km ;   - halvanden dag for én afstand paa over 200 km og under eller lig med 500 km ;   - to dage for en afstand paa over 500 km og under eller lig med 800 km ;   - to dage for en afstand paa over 800 km ; dog foretages beregningen paa grundlag af rejsens faktiske varighed , hvis den paagaeldende godtgoer , at denne er mere end to dage .  3 . Som afrejsested forstaas i denne afgoerelse den paagaeldendes hjemsted . Dersom det faktiske afrejsested er naermere moedestedet , er det dog dette afrejsested , som laegges til grund .  Artikel 3  1 . Godtgoerelse af omkostninger i forbindelse med togrejser finder sted paa foelgende grundlag :   - prisen med jernbane paa foerste klasse mellem afrejsestedet og moedestedet . Forelaeggelse af billetterne er ikke noedvendigt ;   - tillaeg til sovevogn ved forelaeggelse af billetten ;   - pris for pladsbillet og transport af noedvendig bagage samt hurtigtogstillaeg mod forelaeggelse af bilag .  2 . Omkostninger i forbindelse med rejser pr . skib godtgoeres mod forelaeggelse af bilag .  3 . Naar et medlem foretager rejsen pr . bil godtgoeres hans rejseomkostninger paa grundlag af prisen med jernbane , foerste klasse . Hvis to eller flere medlemmer benytter den samme bil , har kun det medlem , der stiller koeretoejet til raadighed , ret til ovennaevnte godtgoerelse med en forhoejelse paa 20 % for hvert medlem , som har ledsaget ham , og som han angiver med navns naevnelse .  Indskibningsomkostninger og omkostninger i forbindelse med soetransport af bilen godtgoeres det medlem , der stiller koeretoejet til raadighed , mod forelaeggelse af bilag .  4 . Omkostninger i forbindelse med flyrejser , herunder udgifter til pladsreservation og ved afgang , godtgoeres mod forelaeggelse af bilag .  5 . Transportomkostninger mellem afrejsestedet eller moedestedet og banegaarden eller lufthavnen godtgoeres paa grundlag af billetprisen for foerste klasse i offentlige transportmidler .  Artikel 4  Raadets afgoerelse af 15 . oktober 1968 om godtgoerelse til medlemmerne af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs raadgivende udvalg og til personer , som med hjemmel i en saerlig ordning opfordres til at deltage i dette udvalgs arbejde , senest aendret ved Raadets afgoerelse 74/319/EKSF ( 1 ) , ophaeves .  Artikel 5  Denne afgoerelse traeder i kraft den 1 . januar 1976 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 16 . februar 1976 .  Paa Raadets vegne  R . VOUEL  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 100 af 3 . 7 . 1974 , s . 31 .


title: 2014/279/EU: Rådets afgørelse af 12. maj 2014 om indgåelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side vedrørende tilbagetagelsesspørgsmål

text:
               16.5.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 145/3

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 12. maj 2014
   om indgåelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side vedrørende tilbagetagelsesspørgsmål

      (2014/279/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 3, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I overensstemmelse med Rådets afgørelse (2) blev rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side (»aftalen«) undertegnet den 10. maj 2010 med forbehold af senere indgåelse.

               (2)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland.

               (3)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

               (4)

               Aftalens bestemmelser, bortset fra artikel 33, stk. 2, vedrørende tilbagetagelse, vil indgå i en særskilt afgørelse (3), der vedtages parallelt med nærværende afgørelse.

               (5)

               Aftalen bør godkendes på Unionens vegne —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side vedrørende aftalens artikel 33, stk. 2, godkendes herved på Unionens vegne (4).
   Artikel 2
   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik varetager formandskabet for det blandede udvalg, jf. aftalens artikel 44. Afhængigt af emnet er Unionen henholdsvis Unionen og medlemsstaterne repræsenteret i det blandede udvalg.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet udpeger den person eller de personer, der er beføjet til på Unionens vegne at foranstalte den notifikation, der er omhandlet i artikel 49, stk. 1, i aftalen (5).
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget Bruxelles, den 12. maj 2014.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  Godkendelse givet den 16.4.2014 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Rådets afgørelse nr. 2013/40/EU af 10. maj 2010 om undertegnelse, på Den Europæiske Unions vegne, og midlertidig anvendelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side (EUT L 20 af 23.1.2013, s. 1).

      (3)  Rådets afgørelse nr. 2014/278/EU af 12. maj 2014 om indgåelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, bortset fra tilbagetagelsesspørgsmål (se side 1 i denne EUT).

      (4)  Aftalen er offentliggjort i EUT L 20 af 23.1.2013, s. 2, sammen med afgørelsen om undertegnelse.

      (5)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: 2013/388/EU: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 5. juli 2013 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern (ECB/2013/22)

text:
               18.7.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 195/27

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
   af 5. juli 2013
   om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern
   (ECB/2013/22)
   (2013/388/EU)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 2, første led,
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 3.1, første led, artikel 12.1, artikel 18, og artikel 34.1, andet led,
   under henvisning til retningslinje ECB/2011/14 af 20. september 2011 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (1), særlig afsnit 1.6, og afsnit 6.3.1, 6.3.2 og 6.4.2 i bilag I, og
   under henvisning til retningslinje ECB/2013/4 af 20. marts 2013 om yderligere midlertidige foranstaltninger vedrørende Eurosystemets refinansieringstransaktioner og belånbar sikkerhed og om ændring af retningslinje ECB/2007/9 (2), navnlig artikel 1, stk. 3, artikel 5 og artikel 7, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 18.1 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank kan Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »de nationale centralbanker«), udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere, hvor lån ydes imod passende sikkerhed. Standardkriterierne for belånbarheden af sikkerhed med henblik på Eurosystemets pengepolitiske operationer er fastlagt i bilag I til retningslinje ECB/2011/14.

               (2)

               I henhold til afsnit 1.6 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 kan Styrelsesrådet til enhver tid ændre instrumenterne, betingelserne, kriterierne og procedurerne for gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske operationer. I henhold til afsnit 6.3.1 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 forbeholder Eurosystemet sig ret til at fastslå, om en udstedelse, udsteder, debitor eller garant opfylder kravene til høje standarder på grundlag af enhver oplysning, som det anser for relevant.

               (3)

               Afgørelse ECB/2013/13 af 2. maj 2013 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern (3), suspenderede midlertidigt og som en ekstraordinær foranstaltning Eurosystemets mindstekrav til grænseværdier for kreditkvalitet, som finder anvendelse på omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern. Som følge af Republikken Cyperns iværksættelse af et gældsforvaltningstiltag, der omfatter dets omsættelige gældsinstrumenter, besluttede Styrelsesrådet, at belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern, som sikkerhed for Eurosystemets pengepolitiske operationer påvirkedes negativt og besluttede at ophæve afgørelse ECB/2013/13 (4).

               (4)

               Efter fuldførelsen af gældsforvaltningstiltaget samt bekræftelsen af at Republikken Cypern opfylder betingelserne i det økonomiske og finansielle tilpasningsprogram, har Styrelsesrådet vurderet, at omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern, på nuværende tidspunkt har en kvalitetsstandard, der er tilstrækkelig til at gøre dem belånbare som sikkerhed for Eurosystemets pengepolitiske operationer.

               (5)

               Styrelsesrådet har derfor besluttet, at omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern, på ny bør gøres belånbare som sikkerhed i forbindelse med Eurosystemets pengepolitiske operationer, under forbehold af at der anvendes særlige haircuts for disse instrumenter, som adskiller sig fra de haircuts, der fremgår af afsnit 6.4.2 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14.

               (6)

               I henhold til artikel 7 i retningslinje ECB/2013/4 finder Eurosystemets grænseværdier for kreditkvalitet ikke anvendelse på omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt eller fuldt ud garanteret af centralregeringerne i medlemsstater i euroområdet, der er underlagt et program fra EU/Den Internationale Valutafond, medmindre Styrelsesrådet træffer beslutning om, at den pågældende medlemsstat ikke overholder de betingelser, der er knyttet til den finansielle støtte og/eller det makroøkonomiske program. I henhold til artikel 1, stk. 3, i samme retningslinje, er det imidlertid kun Irland, Den Hellenske Republik og Portugal, som i forbindelse med artikel 5, stk. 1, og artikel 7 betragtes som medlemsstater i euroområdet, der overholder et program fra EU/Den Internationale Valutafond. Der er derfor behov for en yderligere afgørelse fra Styrelsesrådet for at undtage omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern, fra Eurosystemets grænseværdier for kreditkvalitet.

               (7)

               Denne ekstraordinære foranstaltning gælder midlertidigt, indtil Styrelsesrådet vurderer, at den normale anvendelse af Eurosystemets belånbarhedskriterier og rammer for risikostyring i forbindelse med de pengepolitiske operationer kan indføres på ny, —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Article 1
   Suspension af visse bestemmelser i retningslinje ECB/2011/14 og belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern
   1.   Eurosystemets mindstekrav til grænseværdier for kreditkvalitet, som fremgår af Eurosystemets rammer for kreditvurdering af visse omsættelige aktiver i afsnit 6.3.2 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, suspenderes for omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern. I forbindelse med artikel 5, stk. 1, og artikel 7 i retningslinje ECB/2013/4 vurderes Republikken Cypern som en medlemsstat i euroområdet, der overholder et program fra EU/Den Internationale Valutafond.
   2.   Omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern, underlægges de særlige haircuts, der fremgår af bilag I til denne afgørelse.
   3.   I tilfælde af uoverensstemmelse mellem denne afgørelse og retningslinjerne ECB/2011/14 og ECB/2013/4, således som disse er gennemført på nationalt plan af de nationale centralbanker, har denne afgørelse forrang.
   Artikel 2
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse træder i kraft den 5. juli 2013.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 5. juli 2013.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB

      (1)  EUT L 331 af 14.12.2011, s. 1.

      (2)  EUT L 95 af 5.4.2013, s. 23.

      (3)  EUT L 133 af 17.5.2013, s. 26.

      (4)  ECB's afgørelse af 28. juni 2013 om ophævelse af afgørelse ECB/2013/3 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern (EUT L 192 af 13.7.2013, s. 75).

      BILAG

         Oversigt over haircuts for omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern

                     Statsobligationer

                     Løbetidskurv

                     Haircuts for gældsinstrumenter med fast kuponrente og variabel kuponrente

                     Haircuts for gældsinstrumenter med nulkuponrente

                     0-1

                  14,5

                  14,5

                     1-3

                  27,5

                  29,5

                     3-5

                  37,5

                  40,0

                     5-7

                  41,0

                  45,0

                     7-10

                  47,5

                  52,5

                     > 10

                  57,0

                  71,0

                     Statsgaranterede bankobligationer og statsgaranterede ikke-finansielle erhvervsobligationer

                     Løbetidskurv

                     Haircuts for gældsinstrumenter med fast kuponrente og variabel kuponrente

                     Haircuts for gældsinstrumenter med nulkuponrente

                     0-1

                  23,0

                  23,0

                     1-3

                  37,0

                  39,0

                     3-5

                  47,5

                  50,5

                     5-7

                  51,5

                  55,5

                     7-10

                  58,0

                  63,0

                     > 10

                  68,0

                  81,5


title: 2004/15/: Afgørelse truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden nr. 15/04/KOL af  18. februar 2004  om enogfyrretyvende ændring af de processuelle og materielle regler for statsstøtte ved indføjelse af et nyt kapitel 9C: om tavshedspligt i statsstøttebeslutninger

text:
               8.6.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 154/27

      AFGØRELSE TRUFFET AF EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN

      Nr. 15/04/KOL
   af 18. februar 2004
   om enogfyrretyvende ændring af de processuelle og materielle regler for statsstøtte ved indføjelse af et nyt kapitel 9C: om tavshedspligt i statsstøttebeslutninger
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN —
   Som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 61 til 63, samt protokol 26,
   Som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (2), særlig artikel 24, artikel 5, stk. 2, litra b), samt artikel 1 i afsnit I af protokol 3 til denne aftale (3),
   Som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 24 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft,
   Som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal udstede meddelelser og retningslinjer for sager, der er behandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i denne aftale eller i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, eller hvis EFTA-Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt,
   Som erindrer om de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (4), som EFTA-Tilsynsmyndigheden vedtog den 19. januar 1994,
   Som tager i betragtning, at Tilsynsmyndigheden den 1. december 2003 udsendte en ny meddelelse K(2003) 4582 om tavshedspligt i statsstøttebeslutninger (5),
   Som tager i betragtning, at nævnte meddelelse også er relevant for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
   Som tager i betragtning, at der skal sikres en ensartet anvendelse af statsstøttereglerne i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
   Som tager i betragtning, at i henhold til punkt II under overskriften »GENERELT« i slutningen af bilag XV til EØS-aftalen skal EFTA-Tilsynsmyndigheden efter høring med Kommissionen vedtage retsakter, der svarer til dem, som Europa-Kommissionen vedtager,
   Som har hørt Europa-Kommissionen,
   Som erindrer om, at EFTA-Tilsynsmyndigheden har hørt EFTA-staterne om spørgsmålet på et multilateralt møde den 3.2.2004 —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

               1)

               Retningslinjerne for statsstøtte ændres ved at indføje et nyt kapitel 9C »Tavshedspligt i statsstøttebeslutninger«.

               2)

               Det nye kapitel 9C i retningslinjerne for statsstøtte findes i bilaget til denne beslutning.

               3)

               EFTA-staterne underrettes om denne afgørelse ved brev sammen med en kopi af afgørelsen samt bilag I.

               4)

               Europa-Kommissionen underrettes i overensstemmelse med litra d) i protokol 27 til EØS-aftalen ved en kopi af afgørelsen samt bilag I.

               5)

               Afgørelsen offentliggøres med bilag i EØS-afsnittet af og EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende.

               6)

               Den engelske udgave af afgørelsen er autentisk.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. februar 2004.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Hannes HAFSTEIN

            Formand

         Bernd HAMMERMANN

            Medlem af Kollegiet

      (1)  I det følgende benævnt EØS-aftalen.

      (2)  I det følgende benævnt aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen.

      (3)  Det bør bemærkes, at ændringerne i protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, i henhold til en aftale mellem EFTA-staterne af 10.12.2001, om ændring af protokol 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelsen af en tilsynsmyndighed og en domstol, trådte i kraft den 28.8.2003. Disse ændringer inkorporerede Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.03.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens [tidligere] artikel 93 i protokol 3.

      (4)  Retningslinjer for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen og artikel 1 i protokol nr. 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, vedtaget og udstedt af EFTA-Tilsynsmyndigheden den 19.1.1994, offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994 og i EØS-tillægget til EFT nr. 32, senest ændret ved EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 198/03/KOL af 5.11.2003, endnu ikke offentliggjort. I det følgende benævnt retningslinjerne for statsstøtte.

      (5)  Meddelelse fra Tilsynsmyndigheden K(2003) 4582 af 1. december 2003 om tavshedspligt i statsstøttebeslutninger, offentliggjort i EUT C 297 af 9.12.2003, s. 6.

      BILAG
      9C.   TAVSHEDSPLIGT I STATSSTØTTEBESLUTNINGER
      9C.1.   Indledning

                  1)

                  Denne meddelelse forklarer, hvordan EFTA-Tilsynsmyndigheden agter at behandle anmodninger fra EFTA-stater, til hvem statsstøttebeslutninger er rettet, om at betragte dele af disse beslutninger som værende omfattet af tavshedspligt og således ikke røbe disse, når beslutningen offentliggøres.

                  2)

                  Dette omfatter to aspekter, nemlig:

                              a)

                              fastlæggelse af, hvilke oplysninger der kan omfattes af tavshedspligten, og

                              b)

                              hvilken procedure der skal følges i forbindelse med behandlingen af sådanne anmodninger.

            9C.2.   Retsgrundlag

                  1)

                  I EØS-aftalens artikel 122, hvis ordlyd svarer til EF-traktatens artikel 287, hedder det: »De kontraherende parters repræsentanter, delegerede og eksperter, samt tjenestemænd og andre embedsmænd, som handler i henhold til denne aftale, må — selv efter at deres hverv er ophørt — ikke videregive oplysninger af nogen art, som er omfattet af professionel tavshedspligt, f.eks. oplysninger om virksomheder, forretningsforbindelser eller omkostningsforhold«.

                  2)

                  Dette afspejles også i artikel 24 og 25 i afsnit II af protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen om EFTA-tilsynsmyndighedens funktion og beføjelser på området statsstøtte (1).

                  3)

                  I artikel 16 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen hedder det: »EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutninger skal begrundes.«

                  4)

                  I artikel 6, stk. 1, første punktum, i protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen fastsættes det yderligere med hensyn til beslutninger om at indlede de formelle undersøgelsesprocedurer: »Beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure skal sammenfatte de relevante faktiske og retlige spørgsmål, indeholde en foreløbig vurdering fra EFTA-Tilsynsmyndighedens side med hensyn til støttekarakteren af den påtænkte foranstaltning og anføre, om der er tvivl om, hvorvidt den er forenelig med fællesmarkedet. […]«.

            9C.3.   Fastlæggelse af, hvilke oplysninger der kan omfattes af tavshedspligten

                  1)

                  Domstolen for De Europæiske Fællesskaber har fastslået, at selv om EF-traktatens artikel 287 i første række henviser til oplysninger, der er indsamlet hos virksomheder, viser udtrykket »navnlig«, at det pågældende princip er et generelt princip, som også finder anvendelse på andre fortrolige oplysninger (2).

                  2)

                  Heraf følger, at tavshedspligten omfatter både forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger.

                  3)

                  Der er ingen grund til, at begreberne forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger skulle fortolkes anderledes end den betydning, disse begreber tillægges i forbindelse med antitrust- og fusionsprocedurer. Det forhold, at det i antitrust- og fusionsprocedurer er virksomheder, som Tilsynsmyndighedens beslutning er rettet til, mens beslutningerne i statsstøtteprocedurer er rettet til EFTA-stater, er ikke nogen hindring for en ensartet tilgang til fastlæggelse af, hvad der kan udgøre forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger.

            9C.3.1.   Forretningshemmeligheder

                  1)

                  Forretningshemmeligheder kan kun vedrøre oplysninger, som handler om en virksomhed, som har en faktisk eller en potentiel økonomisk værdi, og hvor andre virksomheder kunne opnå økonomisk værdi ved afsløring eller anvendelse af disse. Typiske eksempler er: metoder til vurdering af fremstillings- eller distributionsomkostninger, produktionshemmeligheder (dvs. en hemmelig, kommercielt værdifuld plan, formel, proces eller anordning, der kan anvendes til at fremstille, bearbejde, sammensætte eller forarbejde handelsvarer, og som kan siges at udgøre det endelige produkt, som bygger på innovation eller en væsentlig indsats) samt processer, leveringskilder, fremstillede og solgte mængder, markedsandele, kunde- og forhandlerlister, marketingplaner, omkostnings-/prisstrukturer, salgspolitik samt oplysninger om virksomhedens interne organisation.

                  2)

                  I princippet må det antages, at forretningshemmeligheder kun kan vedrøre modtageren af støtten (eller en anden tredjepart) og kun vedrøre oplysninger, der er fremsendt af EFTA-staten (eller en tredjepart). Således kan erklæringer fra Tilsynsmyndigheden selv (der f.eks. giver udtryk for tvivl med hensyn til, om en omstruktureringsplan kan gennemføres i praksis) ikke være omfattet af tavshedspligten.

                  3)

                  Alene det forhold, at afsløring af oplysninger kunne virke til skade for virksomheden, er ikke i sig selv en tilstrækkelig begrundelse for at antage, at sådanne oplysninger bør betragtes som forretningshemmeligheder. For eksempel kan en beslutning fra Tilsynsmyndigheden om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i tilfælde af omstruktureringsstøtte rejse tvivl om visse aspekter af omstruktureringsplanen i lyset af de oplysninger, som Tilsynsmyndigheden har modtaget. En sådan oplysning kunne (yderligere) påvirke denne virksomheds kreditstilling. Dette ville imidlertid ikke nødvendigvis føre til den konklusion, at de oplysninger, hvorpå beslutningen var baseret, skal betragtes som forretningshemmeligheder.

                  4)

                  Generelt vil Tilsynsmyndigheden benytte følgende ikke-udtømmende liste over kriterier til afgørelse af, om oplysninger kan betragtes som værende forretningshemmeligheder:

                              a)

                              i hvilket omfang er oplysningerne kendt uden for virksomheden

                              b)

                              i hvilket omfang er der truffet forholdsregler til at beskytte oplysningerne inden for virksomheden, f.eks. ved at ansatte eller agenter er underlagt konkurrencebegrænsningsklausuler eller aftaler om hemmeligholdelse osv.

                              c)

                              værdien af oplysningerne for virksomheden og dens konkurrenter

                              d)

                              den indsats eller investering, som virksomheden måtte gøre for at skaffe sig oplysningerne

                              e)

                              den indsats, som andre måtte gøre for at skaffe sig oplysningerne eller kopi heraf

                              f)

                              den beskyttelsesgrad, som kommer sådanne oplysninger til del i henhold til den pågældende EFTA-stats lovgivning.

                  5)

                  I princippet ville Tilsynsmyndigheden anse, at følgende oplysninger ikke normalt skulle være omfattet af tavshedspligten:

                              a)

                              oplysninger, som er offentligt tilgængelige, herunder oplysninger, der kun er tilgængelige mod betaling gennem specialiserede oplysningsbureauer, eller oplysninger, som er almindelig viden blandt specialister på området (f.eks. ingeniører eller læger). På samme måde betragtes omsætning normalt ikke som en forretningshemmelighed, da dette tal offentliggøres i årsregnskabet eller på anden måde er markedet bekendt. Der skal gives en begrundelse for anmodninger om fortrolighed omkring omsætningstal, som ikke er offentligt kendte, og anmodningerne skal evalueres fra sag til sag. Det forhold, at oplysninger ikke er offentligt tilgængelige, betyder ikke nødvendigvis, at oplysningerne kan betragtes som en forretningshemmelighed

                              b)

                              historiske oplysninger, især oplysninger, som er mindst fem år gamle

                              c)

                              statistiske eller aggregerede oplysninger

                              d)

                              navne på støttemodtagere, aktivitetsområder, støttens formål og størrelse osv.

                  6)

                  Enhver anmodning om at fravige disse principper i særlige tilfælde skal ledsages af en detaljeret begrundelse.

            9C.3.2.   Andre fortrolige oplysninger

                  1)

                  I antitrust- og fusionssager omfatter fortrolige oplysninger f.eks. visse former for oplysninger, som er meddelt Tilsynsmyndigheden på den betingelse, at fortrolighedsprincippet overholdes (som f.eks. en markedsundersøgelse, som en virksomhed, der er part i proceduren, har bestilt, og som udgør en del af virksomhedens ejendom). Det ser ud til, at der kunne anvendes en lignende tilgang for statsstøttebeslutninger.

                  2)

                  På statsstøtteområdet kan der imidlertid være visse former for fortrolige oplysninger, som ikke nødvendigvis ville foreligge i antitrust- og fusionsprocedurer, og som specifikt refererer til statshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger med hensyn til statens organisatoriske aktiviteter. Generelt kan sådanne oplysninger kun under ganske særlige omstændigheder omfattes af tavshedspligten, da Tilsynsmyndigheden har pligt til at begrunde sine beslutninger og til at overholde kravet om gennemsigtighed. For eksempel vil oplysninger om tilrettelæggelsen af offentlige tjenester og omkostningerne herved ikke normalt kunne betragtes som »andre fortrolige oplysninger« (selv om det kan udgøre en forretningshemmelighed, hvis de kriterier, der er fastlagt ovenfor i afsnit 9C.3. er opfyldt).

            9C.4.   Gældende procedure
      9C.4.1.   Generelle principper

                  1)

                  Det er Tilsynsmyndighedens hovedopgave at forlige to modstridende forpligtelser, nemlig på den ene side kravet om at begrunde sine beslutninger, jf. artikel 16 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, og dermed sikre, at dens beslutninger indeholder alle de væsentlige elementer, som disse er baseret på, og på den anden side forpligtelsen til at sikre overholdelsen af tavshedspligten.

                  2)

                  Ud over den grundlæggende forpligtelse til at begrunde sine beslutninger skal Tilsynsmyndigheden tage hensyn til behovet for en effektiv anvendelse af statsstøttereglerne (bl.a. ved at give EFTA-staterne, støttemodtagere og interesserede parter mulighed for at komme med bemærkninger til eller rejse indvendinger over for dens beslutninger) og til kravet om, at dens politik skal være gennemsigtig. Der er derfor en absolut interesse i at offentliggøre alle væsentlige elementer i Tilsynsmyndighedens beslutninger. Som generelt princip kan anmodninger om fortrolig behandling kun imødekommes, hvis det er strengt nødvendigt at beskytte forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger, der har krav på samme beskyttelse.

                  3)

                  Forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger nyder ikke godt af en absolut beskyttelse: dette betyder f.eks., at de kan røbes, hvis de er et væsentligt element i Tilsynsmyndighedens begrundelse for sine beslutninger. Dette betyder, at oplysninger, der er nødvendige for at konstatere, at der er tale om en støtteforanstaltning, og hvem støttemodtageren er, normalt ikke kan omfattes af tavshedspligten. På lignende måde kan de oplysninger, der er nødvendige for at påvise, at betingelserne i EØS-aftalens artikel 61 er opfyldt, normalt ikke omfattes af tavshedspligten. Tilsynsmyndigheden vil imidlertid nøje skulle overveje, om behovet for offentliggørelse — i betragtning af de særlige omstændigheder i en sag — er vigtigere end den skade, der kan påføres den pågældende EFTA-stat eller virksomhed.

                  4)

                  Den offentlige version af Tilsynsmyndighedens beslutning kan kun vise slettede ord eller tekstafsnit fra den vedtagne version, når det er begrundet i tavshedspligten. Afsnit kan ikke flyttes, og der kan ikke tilføjes eller ændres i sætninger. I de tilfælde, hvor Tilsynsmyndigheden er af den opfattelse, at visse oplysninger ikke kan røbes, kan der tilføjes en fodnote, der kort gengiver de hemmeligholdte oplysninger eller giver et fingerpeg om omfang eller størrelsesorden, hvis det er hensigtsmæssigt for at sikre forståelsen af og sammenhængen i beslutningen.

                  5)

                  Anmodninger om ikke at offentliggøre hele beslutningsteksten eller væsentlige dele af den, hvilket ville ødelægge forståelsen af Tilsynsmyndighedens begrundelse, kan ikke accepteres.

                  6)

                  Hvis der optræder en klager i sagen, vil Tilsynsmyndigheden tage stilling til klagerens interesse i at få kendskab til de begrundelser, der har fået Tilsynsmyndigheden til at vedtage en given beslutning, uden at der er behov for at indbringe sagen for Domstolen (3). Anmodninger fra EFTA-stater om, at dele af en beslutning, som har relation til klageres interesser, omfattes af tavshedspligten, skal derfor være særligt godt begrundede og overbevisende. På den anden side vil Tilsynsmyndigheden normalt ikke være tilbøjelig til at røbe oplysninger, der angives at være af en sådan karakter, at de er omfattet af tavshedspligten, hvis der er mistanke om, at klagen først og fremmest er indgivet for at få adgang til oplysningerne.

                  7)

                  EFTA-staterne kan ikke påkalde sig tavshedspligten til at nægte at give sådanne oplysninger til Tilsynsmyndigheden, som Tilsynsmyndigheden anser for nødvendige for undersøgelsen af støtteforanstaltningerne. I denne forbindelse henvises der til den procedure, der er fastlagt i protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen (særlig artikel 2, stk. 2, samt artikel 5, 10 og 16 i afsnit II af protokol 3).

            9C.4.2.   Procedure

                  1)

                  I dag underretter Tilsynsmyndigheden straks den pågældende EFTA-stat om sine beslutninger og giver den, normalt inden for en tidsfrist på 15 arbejdsdage, lejlighed til at angive, hvilke oplysninger den mener er omfattet af tavshedspligten. Fristen kan forlænges efter aftale mellem Tilsynsmyndigheden og den pågældende EFTA-stat.

                  2)

                  Hvis den pågældende EFTA-stat ikke angiver, hvilke oplysninger den mener er omfattet af tavshedspligten inden for den af Tilsynsmyndigheden foreskrevne periode, vil beslutningen normalt blive offentliggjort i fuldt omfang.

                  3)

                  Hvis den pågældende EFTA-stat ønsker, at visse oplysninger omfattes af tavshedspligten, skal den angive, hvilke dele den mener er omfattet og give en begrundelse for hver del, hvor der anmodes om hemmeligholdelse.

                  4)

                  Tilsynsmyndigheden vil derefter straks behandle anmodningen fra EFTA-staten. Hvis Tilsynsmyndigheden ikke accepterer, at visse dele af beslutningen er omfattet af tavshedspligten, redegør den for grundene til, at disse dele efter dens opfattelse ikke kan udelades fra den offentlige version af beslutningen. Hvis EFTA-staten ikke kan komme med en acceptabel begrundelse for sin anmodning (dvs. en begrundelse, der ikke er oplagt irrelevant eller forkert), behøver Tilsynsmyndigheden ikke yderligere at specificere grundene til, at disse dele ikke kan udelades fra den offentlige version af beslutningen, og blot henvise til den manglende begrundelse.

                  5)

                  Hvis Tilsynsmyndigheden beslutter at acceptere, at visse dele er omfattet af tavshedspligten, uden at den er 100 % enig med EFTA-statens anmodning, underretter den EFTA-staten om sin beslutning med et nyt udkast med angivelse af, hvilke dele der er udeladt. Hvis Tilsynsmyndigheden accepterer, at de dele, som EFTA-staten har angivet, er omfattet af tavshedspligten, offentliggøres teksten til beslutningen i medfør af artikel 26 i afsnit II af protokol 3 med udeladelse af de dele, der er omfattet af tavshedspligten. Sådanne udeladelser vil være angivet i teksten (4).

                  6)

                  EFTA-staten vil have 15 arbejdsdage efter modtagelsen af Tilsynsmyndighedens beslutning, hvori den begrunder sit afslag på at acceptere hemmeligholdelse af visse dele, til at reagere og forelægge yderligere oplysninger, der kan begrunde anmodningen.

                  7)

                  Hvis der ikke kommer nogen yderligere reaktion fra den pågældende EFTA-stat inden for den af Tilsynsmyndigheden foreskrevne periode, vil denne normalt offentliggøre beslutningen som angivet i dens svar på den oprindelige anmodning fra EFTA-staten.

                  8)

                  Hvis den pågældende EFTA-stat forelægger yderligere oplysninger inden for den foreskrevne periode, vil disse oplysninger straks blive behandlet af Tilsynsmyndigheden. Hvis Tilsynsmyndigheden accepterer, at de dele, som EFTA-staten har angivet, er omfattet af tavshedspligten, vil teksten til beslutningen blive offentliggjort som nævnt ovenfor.

                  9)

                  Skulle det ske, at det ikke er muligt at nå frem til enighed, offentliggør Tilsynsmyndigheden sin beslutning om straks at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. En sådan beslutning skal sammenfatte de relevante faktiske og retlige spørgsmål, indeholde en foreløbig vurdering med hensyn til støttekarakteren af den påtænkte foranstaltning og anføre, om der er tvivl om, hvorvidt foranstaltningen er forenelig med fællesmarkedet. Det er klart, at der skal indgå visse væsentlige oplysninger for at gøre det muligt for tredjeparter og andre EFTA-stater at fremsætte deres bemærkninger hertil på en hensigtsmæssig måde. Tilsynsmyndighedens pligt til at give sådanne væsentlige oplysninger vil normalt veje tungere end ethvert krav om beskyttelse af forretningshemmeligheder eller andre fortrolige oplysninger. Desuden er det i støttemodtagerens såvel som i andre interesserede parters interesse at have adgang til en sådan beslutning så hurtigt som muligt. Hvis man tillod nogen forsinkelser i den forbindelse, ville dette virke til skade for kontrollen med statsstøtte.

                  10)

                  Hvis det ikke er muligt at nå til enighed om anmodninger om, at visse oplysninger i beslutninger om ikke at rejse indvendinger og i beslutninger om at afslutte den formelle undersøgelsesprocedure omfattes af tavshedspligten, underretter Tilsynsmyndigheden EFTA-staten om sin endelige beslutning sammen med den tekst, den agter at offentliggøre, og den giver EFTA-staten yderligere 15 arbejdsdage til at reagere. Hvis Tilsynsmyndigheden ikke modtager et svar, som den finder relevant, vil den normalt skride til offentliggørelse af teksten.

                  11)

                  Tilsynsmyndigheden er i færd med gennemgå sine formularer til anmeldelse af statsstøtte. For at undgå unødvendig korrespondance med EFTA-stater og forsinkelse i offentliggørelse af beslutningerne, agter den i fremtiden at indsætte et spørgsmål i formularen, hvori den spørger, om anmeldelsen indeholder oplysninger, som ikke bør offentliggøres, og hvilke begrundelser der er for ikke at offentliggøre dem. Kun hvis dette spørgsmål besvares bekræftende, vil Tilsynsmyndigheden indlede en korrespondance med EFTA-staten om specifikke sager. Hvis Tilsynsmyndigheden kræver yderligere oplysninger, skal EFTA-staten på lignende måde på det tidspunkt, hvor den giver de ønskede oplysninger, angive, om oplysningerne ikke bør offentliggøres, og hvilke begrundelser der er for ikke at offentliggøre dem. Hvis Tilsynsmyndigheden benytter de af EFTA-staten nærmere angivne oplysninger i sin beslutning, sender den den vedtagne beslutning til EFTA-staten med begrundelse for, hvorfor disse dele efter dens opfattelse ikke kan udelades fra den offentlige version af beslutningen, som fastlagt ovenfor.

                  12)

                  Når først Tilsynsmyndigheden har besluttet, hvilken tekst den vil offentliggøre, og har underrettet EFTA-staten om sin endelige beslutning, er det op til EFTA-staten at beslutte, om den ønsker at gøre brug af de retslige procedurer, den har adgang til, herunder eventuelle foreløbige forholdsregler, inden for de tidsfrister, der er fastsat i artikel 36 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen.

            9C.4.3.   Tredjeparter

                  1)

                  Hvis andre tredjeparter end de pågældende EFTA-stater (f.eks. klagere, andre EFTA-stater eller støttemodtageren) fremsender oplysninger som led i statsstøtteprocedurer, vil disse retningslinjer finde tilsvarende anvendelse.

            9C.4.4.   Tidsmæssig anvendelse

                  1)

                  Disse retningslinjer kan ikke fastsætte bindende retsregler, og det er heller ikke hensigten med dem. De er udelukkende et forsøg på, ud fra hensynet til en sund offentlig forvaltning, på forhånd at fastlægge den måde, hvorpå Tilsynsmyndigheden agter at tage fat om spørgsmålet om tavshedspligt i statsstøtteprocedurer. Hvis der ikke kan opnås enighed, kan Tilsynsmyndighedens beslutning om at offentliggøre som regel gøres til genstand for retslig efterprøvelse. Da disse retningslinjer udelukkende vedrører procedurespørgsmål (og i vidt omfang fastlægger den eksisterende praksis), vil de blive anvendt med umiddelbar virkning, herunder i forbindelse med beslutninger om ikke at rejse invendinger (5), som blev vedtaget før ikrafttrædelsen af ændringerne (6) af protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, og som tredjeparter søger om adgang til.

         (1)  Det bør bemærkes, at ændringerne i protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, i henhold til en aftale mellem EFTA-staterne af 10.12.2001, om ændring af protokol 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelsen af en tilsynsmyndighed og en domstol, trådte i kraft den 28.8.2003. Disse ændringer inkorporerede Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens [tidligere] artikel 93 i protokol 3.

         (2)  Sag 145/83 Adams mod Kommissionen [1985] Sml. 3539, præmis 34, og sag T-353/94 Postbank mod Kommissionen [1996] Sml. II-921, præmis 86.

         (3)  Sag C-367/95 P Kommissionen mod Sytraval [Sml.] 1998 I-1719, præmis 64.

         (4)  Med kantet parentes […] og en fodnote med følgende tekst: »omfattet af tavshedspligten«.

         (5)  Beslutninger om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure og endelige beslutninger vedtaget før denne dato blev allerede offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende (der med ikrafttrædelsen af Nice-traktaten har skiftet navn til Den Europæiske Unions Tidende) og EØS-tillægget hertil. Forud for offentliggørelsen kunne EFTA-staterne angive, om nogle af oplysningerne var omfattet af tavshedspligten.

         (6)  Se fodnote 1.