title: Kommissionens afgørelse (EU) 2016/1846 af 4. juli 2016 vedrørende foranstaltning SA.41187 (tidligere 2015/C) (ex 2015/NN) gennemført af Ungarn om sundhedsbidrag fra tobaksindustrien (meddelt under nummer C(2016) 4049) (EØS-relevant tekst )

text:
               19.10.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 282/43

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2016/1846
   af 4. juli 2016
   vedrørende foranstaltning SA.41187 (tidligere 2015/C) (ex 2015/NN) gennemført af Ungarn om sundhedsbidrag fra tobaksindustrien

         (meddelt under nummer C(2016) 4049)

   (Kun den ungarske tekst er autentisk)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108 stk. 2, første afsnit,
   under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62 stk. 1, litra a),
   efter at have opfordret de berørte parter til at fremsætte deres bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser (1) og under hensyntagen til disse bemærkninger, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   SAGSFORLØB

               (1)

               Kommissionen blev i marts 2015 opmærksom på de nye sundhedsbidrag, Ungarn har pålagt tobaksindustrien. Kommissionen sendte den 13. april 2015 en anmodning om flere oplysninger om foranstaltningen til Ungarn, hvori den også underrettede de ungarske myndigheder om, at den overvejede at udstede et påbud om indstilling med henvisning til artikel 11 stk.1 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (2).

               (2)

               Ved skrivelse af 12. maj 2015 besvarede Ungarn denne anmodning om flere oplysninger. Ungarn fremsatte imidlertid ingen bemærkninger til Kommissionens eventuelle hensigt om at udstede et påbud om indstilling.

               (3)

               Den 15. juli 2015 underrettede Kommissionen Ungarn om sin beslutning om at indlede den procedure, der er fastlagt i artikel 108 stk. 2 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (i det følgende »traktaten«) for så vidt angår det sundhedsbidrag, der pålægges tobaksindustrien (»åbningsafgørelsen«). I åbningsafgørelsen forlangte Kommissionen også, at foranstaltningen blev suspenderet øjeblikkeligt.

               (4)

               Åbningsafgørelsen blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
                   (3). Med denne afgørelse blev interesserede parter opfordret til at fremsætte deres bemærkninger til foranstaltningen.

               (5)

               Kommissionen modtog bemærkninger fra to interesserede parter. Den 20. oktober 2015 fremsendte Kommissionen disse bemærkninger til Ungarn, som fik lejlighed til at reagere. Ungarn har ikke reageret på disse henvendelser.

         2.   DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

               (6)

               Den 16. december 2014 vedtog det ungarske parlament lov XCIV af 2014 om tobaksindustriens sundhedsafgifter for året 2015 (»loven«). Loven lægger en afgift, der betegnes som et »sundhedsbidrag«, på den årlige omsætning fra produktion af og handel med tobaksvarer i Ungarn, og afgiften lægges oven i de eksisterende erhvervsskatter i Ungarn, navnlig selskabsskatten. Afgiften opkræves autoriserede oplagshavere, importører og registrerede forhandlere af tobaksvarer. Det erklærede formål med loven er at samle midler til finansiering af sundhedsvæsenet og dermed øge kvaliteten af sundhedsydelserne.

               (7)

               Sundhedsbidragsafgiften beregnes af den årlige omsætning hidrørende fra produktion af og handel med tobaksvarer i Ungarn i det foregående indkomstår, forudsat at omsætningen fra disse aktiviteter tegner sig for mindst 50 % af en virksomheds samlede årlige omsætning. Der indregnes ikke fradrag for udgifter, bortset fra udgifter til visse investeringer i indkomståret. Sundhedsbidragsafgiften er progressiv. Afgiften beregnes på grundlag af den afgiftspligtiges årlige omsætning på denne måde:

                           —

                           For den del af omsætningen, der er under 30 mia. HUF: 0,2 % med et minimum på 30 mio. HUF

                           —

                           For den del af omsætningen, der er mellem 30 mia. og 60 mia. HUF: 2,5 %

                           —

                           For den del af omsætningen, der er over 60 mia. HUF: 4,5 %

               (8)

               I henhold til lovens artikel 6, stk. 6, kan sundhedsbidragsafgiften reduceres med op til 80 %, hvis virksomheden foretager investeringer, som er i overensstemmelse med definitionen i artikel 3, stk. 4, nr. 7, i lov C af 2000 om regnskaber (4). Reduktionen svarer til den positive difference mellem 30 % af, hvad der er bogført som investering i et skatteår, og størrelsen af statens eller EU's tilskud til investeringsprojektet.

               (9)

               Loven fastsætter, at selvangivelsen skal være indsendt den 30. juni 2015, og at sundhedsafgiften skal være betalt inden for 30 dage efter denne frist.

               (10)

               Loven trådte i kraft den 1. februar 2015 og skulle oprindeligt gælde midlertidigt frem til den 31. december 2015. Den 24. juni 2015 blev der imidlertid offentliggjort en lovændring i det ungarske statstidende, som gjorde sundhedsbidraget permanent.

         3.   DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE

   3.1.   Begrundelse for at indlede den formelle undersøgelsesprocedure

               (11)

               Kommissionen indledte den formelle undersøgelsesprocedure, fordi den nåede den foreløbige konklusion, at progressiviteten i sundhedsbidragsafgiften (afgifts- og omsætningssatserne) og bestemmelserne om en reduktion af afgiftstilsvaret på betingelse af visse investeringer (i det følgende under ét benævnt »den anfægtede foranstaltning«) udgjorde ulovlig og uforenelig statsstøtte.

               (12)

               Kommissionen var af den opfattelse, at når de progressive afgiftssatser, der er fastsat i loven, skelner mellem virksomheder på grundlag af deres omsætning, får virksomheder med en mindre omsætning, dvs. mindre virksomheder, en selektiv fordel. Kommissionen var ikke overbevist om, at virksomheder med større omsætning har mulighed for at påvirke produktmarkedet og forårsage negative tobaksrelaterede virkninger på helbredet i en sådan grad, at det kan begrunde anvendelsen af progressive afgiftssatser, sådan som de ungarske myndigheder havde argumenteret.

               (13)

               Kommissionen var af den opfattelse, at muligheden for at reducere en skatteyders afgiftstilsvar, på betingelse af at vedkommende investerer, giver en selektiv fordel for virksomheder, der har foretaget sådanne investeringer. Kommissionen påpegede endvidere, at muligheden for at reducere afgiftstilsvaret på grundlag af investeringer, der sigter mod at øge virksomheders produktion og konkurrenceevne, synes at være i uoverensstemmelse med den erklærede hensigt med sundhedsbidraget, nemlig at skaffe midler til sundhedssystemet og forbedre kvaliteten af sundhedsydelserne, i og med at rygning er en vigtig faktor i udviklingen af mange sygdomme og i høj grad bidrager til de stigende sundhedsudgifter.

               (14)

               Kommissionen nåede på den baggrund til den foreløbige konklusion, at den anfægtede foranstaltning ikke synes retfærdiggjort af hverken skattesystemets karakter eller indre logik, og at den heller ikke er forenelig med det indre marked.

         3.2.   De interesserede parters bemærkninger

               (15)

               Kommissionen modtog bemærkninger fra to interesserede parter, der glædede sig over åbningsafgørelsen og erklærede sig enige i Kommissionens foreløbige statsstøttevurdering. De udtrykte deres bekymringer for, at de ungarske myndigheder ville ændre loven og gennemføre andre lignende foranstaltninger.

               (16)

               En af de interesserede parter understregede, at reduktionen af afgiftstilsvaret på grundlag af visse investeringer udelukkende ville gælde for investeringer i Ungarn, eftersom det ifølge ungarsk skattelov kun er virksomheder med administrationskontor i Ungarn, der kan få licens til at sælge eller producere tobaksvarer i Ungarn. Derfor er de investeringer, loven omfatter, investeringer foretaget i Ungarn enten af ungarske virksomheder eller af ungarsk-hjemmehørende datterselskaber af udenlandske, multinationale selskaber.

         3.3.   De ungarske myndigheders standpunkter

               (17)

               De ungarske myndigheder accepterer ikke resultaterne af Kommissionens undersøgelse og benægter, at der er tale om statsstøtte. De anfører, at foranstaltningerne ikke er selektive. Vedrørende progressionen i afgiften er det de ungarske myndigheders påstand, at referencerammen for de offentlige skatter udgøres af det pågældende beskatningsgrundlag og den pågældende skatteprocent (herunder et system med progressive skattesatser) samlet set, og at virksomheder med samme omsætning således er i samme faktuelle situation. Det vil sige, at enheder i et progressivt system med faste afgiftssatser beskattes med samme beskatningsgrundlag efter de samme satser, og deres afgiftstilsvar er således også det samme. Det er derfor de ungarske myndigheders standpunkt, at det progressive afgiftssystem ikke forskelsbehandler, da virksomheder i samme juridiske og faktuelle situation skal betale den samme, og dermed ikke-selektive, afgiftsprocent.

               (18)

               Angående det forhold, at investeringer kan sænke afgiftstilsvaret, hævder de ungarske myndigheder, at loven ikke skelner mellem investeringernes type eller værdi og ikke tager hensyn til, hvem der foretager en investering. Virksomheder, der foretager investeringer af samme værdi, er i samme juridiske og faktuelle situation. De understreger, at afgiftsreduktionen ikke udelukkende gælder investeringer i Ungarn, og at værdien af alle investeringer kan tages i betragtning ved beregningen. De ungarske myndigheder anfører desuden, at beregningen af investeringens værdi sker efter de definitioner og beregninger af investeringens værdi, der er fastlagt i regnskabsloven, som falder uden for loven om tobaksindustriens sundhedsbidrag.

         3.4.   Ungarns bemærkninger til de interesserede parters bemærkninger

               (19)

               Ungarn har ikke reageret på bemærkningerne fra interesserede parter, som blev fremsendt ved skrivelse af 20. oktober 2015.

         4.   VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE

   4.1.   Tilstedeværelse af statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1

               (20)

               I henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten er statsstøtte eller støtte, som en medlemsstat yder med statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner i et omfang, der påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne, uforenelig med det indre marked bortset fra visse i traktaterne hjemlede undtagelser.

               (21)

               Følgende kumulative betingelser skal være opfyldt, før en foranstaltning kan klassificeres som støtte efter denne bestemmelse: i) Den kan tilregnes staten og er finansieret ved hjælp af statsmidler, ii) den giver modtageren en fordel, iii) fordelen er selektiv, og iv) den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

         4.1.1.   Statsmidler og tilregning til staten

               (22)

               Der er tale om statsstøtte, når en foranstaltning finansieres med statsmidler, og når den kan tilregnes en medlemsstat.

               (23)

               Da den anfægtede foranstaltning er et resultat af en lov vedtaget i Ungarns parlament, kan den tilregnes den ungarske stat.

               (24)

               Hvad angår betingelsen om, at foranstaltningen skal være finansieret med statsmidler, anses en foranstaltning, der indebærer, at en stat giver afkald på indtægter, som den normalt ellers ville have opkrævet af en virksomhed under normale forhold, for at opfylde denne betingelse (5). I den foreliggende sag giver den ungarske stat afkald på indtægter, den normalt ville opkræve virksomheder med en lavere omsætning (dvs. mindre virksomheder), hvis de havde været pålagt det samme sundhedsbidrag som virksomheder med en højere omsætning (dvs. større virksomheder).

         4.1.2.   Fordel

               (25)

               I henhold til Domstolenes retspraksis omfatter begrebet støtte ikke kun direkte begunstigelser, men også foranstaltninger, der på forskellige måder mindsker de betalinger, der normalt afholdes over en virksomheds budget (6). Der kan gives en fordel gennem forskellige lempelser af virksomhedens skattebyrde og især gennem en reduktion af den gældende skattesats, beskatningsgrundlaget eller i størrelsen af den skyldige afgift (7). Selv om skattenedsættelser ikke indebærer en direkte overførsel af midler fra staten, skaber de en fordel, fordi de giver den virksomhed, der nyder godt af nedsættelserne, en mere fordelagtig finansiel situation end andre skatteydere og medfører et tab af indtægter til staten (8).

               (26)

               Loven indfører progressive afgiftssatser, der anvendes på den årlige omsætning fra produktion af og handel med tobaksvarer i Ungarn, afhængigt af hvilken omsætningskategori virksomheden hører hjemme i. Satsernes progressive karakter bevirker, at den procentvise afgift på en virksomheds omsætning stiger gradvist, efterhånden som omsætningen når op i en højere kategori. Det betyder, at virksomheder med lav omsætning (dvs. mindre virksomheder) beskattes til en væsentligt lavere gennemsnitssats end virksomheder med høj omsætning (dvs. større virksomheder). I medfør af traktatens artikel 107, stk. 1, får de mindre virksomheder en betydelig fordel i forhold til de større, fordi virksomheder med mindre omsætning på den måde bliver beskattet betydeligt mere lempeligt end virksomheder med høj omsætning.

               (27)

               Desuden giver lovens mulighed for at reducere en virksomheds afgiftstilsvar med op til 80 % på grundlag af investeringer foretaget i indkomståret en fordel for virksomheder, der har foretaget sådanne investeringer, da det reducerer deres skattegrundlag og dermed deres skattetryk sammenlignet med virksomheder, der ikke kan drage fordel af denne reduktion.

         4.1.3.   Selektivitet

               (28)

               I henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, er en foranstaltning selektiv, hvis den begunstiger visse virksomheder eller produktion af visse varer. Hvad skatteordninger angår, har Domstolen fastslået, at en foranstaltnings selektivitet principielt bør vurderes ved hjælp af en tretrinsanalyse (9). For det første skal medlemsstatens normale eller almindelige skattesystem identificeres: »referencesystemet«. For det andet skal det fastslås, om en given foranstaltning udgør en undtagelse fra det pågældende system, i det omfang den skelner mellem økonomiske aktører, som i lyset af systemets iboende formål er i en sammenlignelig faktisk og juridisk situation. Hvis den pågældende foranstaltning ikke udgør en undtagelse fra referencesystemet, er den ikke selektiv. Hvis den gør (og derfor prima facie er selektiv), skal det i analysens tredje trin fastslås, om undtagelsen kan begrundes i referenceskattesystemets karakter eller indre logik (10). Hvis en umiddelbart selektiv foranstaltning kan begrundes i referencesystemets karakter eller indre logik, kan den ikke betragtes som selektiv og falder derfor uden for traktatens artikel 107, stk. 1.

         4.1.3.1.   Referencesystem

               (29)

               I den foreliggende sag er referencesystemet de særlige sundhedsbidrag, som virksomhederne skal betale på grundlag af deres omsætning fra aktiviteter inden for produktion af og handel med tobaksvarer i Ungarn. Kommissionen finder ikke, at sundhedsbidragets progressive satsstruktur passer ind i dette referencesystem.

               (30)

               Domstolen har fastslået (11), at det ikke altid er tilstrækkeligt at begrænse selektivitetsanalysen til, om en foranstaltning afviger fra referencesystemet, som det er fastlagt af medlemsstaten. Det er også nødvendigt at vurdere, om medlemsstaten har udviklet et konsekvent system, eller om det tværtimod indebærer en vilkårlig eller skævvridende begunstigelse af visse virksomheder. I stedet for at fastlægge overordnede regler, der gælder alle virksomheder, og hvortil der indføres en undtagelse for visse virksomheder, kunne medlemsstaten opnå det samme resultat, og således omgå reglerne om statsstøtte, ved at justere eller kombinere reglerne således, at anvendelsen heraf resulterer i forskellige grundlag for forskellige virksomheder (12). Det er her særligt vigtigt at erindre om, at Domstolen i sin retspraksis konsekvent har fastslået, at traktatens artikel 107, stk. 1, ikke sondrer mellem statsstøttens årsager eller formål, men definerer dem i relation til deres virkning og dermed uafhængigt af de anvendte metoder (13).

               (31)

               En fast afgiftsstruktur på grundlag af den årlige omsætning fra produktion af og handel med tobaksvarer i Ungarn ville være en hensigtsmæssig måde at finansiere sundhedsvæsenet på, hvorimod den progressive afgiftsstruktur, som loven indfører, forekommer at være bevidst udformet til at begunstige visse virksomheder frem for andre. Den progressive afgiftsstruktur, som loven indfører, betyder, at virksomheder bliver underlagt forskellige afgiftssatser, der gradvist stiger til 4,5 % afhængigt af den omsætningskategori, virksomheden befinder sig i. De virksomheder, der skal betale sundhedsbidraget, pålægges således forskellige satser, som progressivt stiger til 4,5 %, afhængigt af deres omsætning (dvs. på grundlag af omsætningskategorierne i loven).

               (32)

               Da virksomhederne beskattes efter forskellige satser, kan Kommissionen ikke udpege én enkelt referencesats for sundhedsbidragene. Ungarn har heller ikke kunnet pege på nogen specifik sats som reference- eller »normal«-satsen og har heller ikke forklaret, hvilke særlige omstændigheder der kan begrunde højere satser for virksomheder med høj omsætning og lavere satser for virksomheder med mindre omsætning.

               (33)

               Lovens progressive satsstruktur indebærer derfor, at forskellige virksomheder beskattes forskelligt (udtrykt som andel af deres samlede årlige omsætning) afhængigt af deres størrelse, da en virksomheds omsætning til en vis grad hænger sammen med virksomhedens størrelse. Imidlertid er den erklærede målsætning med sundhedsbidraget at finansiere sundhedsvæsenet og øge kvaliteten af sundhedsydelser i Ungarn, i betragtning af at rygning er en vigtig faktor i udviklingen af mange sygdomme og afgørende bidrager til større sundhedsudgifter. Kommissionen mener ikke, at sundhedsbidragets progressive satsstruktur afspejler forbindelsen mellem de negative sundhedseffekter som følge af aktiviteten blandt handlende og producenter af tobaksvarer og deres omsætning.

               (34)

               På den baggrund er det Kommissionens vurdering, at alle de erhvervsdrivende, der skal betale sundhedsbidraget, befinder sig i en sammenlignelig juridisk og faktuel situation, uafhængigt af deres omsætning, og at Ungarn ikke har givet en overbevisende begrundelse for forskelsbehandlingen af den type virksomheder, når det drejer sig om opkrævning af sundhedsbidraget. Kommissionen henviser i den forbindelse til betragtning 42-48 nedenfor. Ungarn har altså bevidst udformet sundhedsbidraget således, at det vilkårligt begunstiger visse virksomheder, nemlig dem med en lavere omsætning (dvs. mindre virksomheder), og stiller andre virksomheder ringere, nemlig de større (14).

               (35)

               Referencesystemet er derfor i sin konstruktion selektivt på en måde, der ikke er berettiget i lyset af målsætningen for sundhedsbidraget, nemlig at finansiere det ungarske sundhedssystem. Det relevante referencesystem i den foreliggende sag må derfor være et sundhedsbidrag, der pålægges virksomheder i Ungarn på grundlag af deres omsætning, uden indførelsen af en progressiv satsstruktur.

         4.1.3.2.   Afvigelser fra referencesystemet

               (36)

               Som næste skridt er det nødvendigt at fastslå, om foranstaltningen afviger fra referencesystemet til fordel for bestemte virksomheder, som i lyset af referencesystemets iboende formål befinder sig i en sammenlignelig faktisk og juridisk situation.

               (37)

               Det fremgår af betragtning 31, at sundhedsbidragsafgiftens iboende formål er at finansiere sundhedsvæsenet og øge kvaliteten af Ungarns sundhedsordninger. Det fremgår yderligere af betragtning 34, at alle aktører, der er involveret i produktion af og handel med tobaksvarer, i lyset af referencesystemets iboende formål bør anses for at befinde sig i en sammenlignelig juridisk og faktuel situation, uanset deres størrelse og størrelsen af deres omsætning.

               (38)

               Progressiviteten i sundhedsbidragssatsen fører derfor til forskelsbehandling mellem virksomheder, der er aktive inden for produktion af og handel med tobaksvarer i Ungarn baseret på deres størrelse.

               (39)

               Satsernes progression betyder, at virksomheder med en omsætning i de lave kategorier skal betale betydeligt lavere marginalskat end virksomheder med en omsætning i de høje kategorier. Det betyder, at virksomheder med lav omsætning både skal betale betydeligt lavere marginalskat og betydeligt lavere gennemsnitlig skat end virksomheder med en høj omsætning, og de beskattes derfor langt mindre af de samme aktiviteter. Derfor mener Kommissionen, at den progressive satsstruktur, loven indebærer, afviger fra et referencesystem, der består i at pålægge alle aktører involveret i produktion af og handel med tobaksvarer i Ungarn et sundhedsbidrag, til fordel for virksomheder med lavere omsætning.

               (40)

               På samme måde betyder lovens mulighed for at nedbringe en virksomheds afgiftstilsvar med op til 80 % på grundlag af investeringer, at der forskelsbehandles mellem virksomheder, der investerer, og virksomheder, der ikke investerer. Set i lyset af sundhedsbidragsafgiftens iboende formål som beskrevet ovenfor befinder virksomheder, der har foretaget investeringer, sig i en sammenlignelig faktisk og juridisk situation som virksomheder, der ikke har foretaget investeringer, eftersom det forhold at en virksomhed foretager investeringer eller ej på ingen måde indvirker på de negative sundhedsvirkninger, som rygning forårsager. Tværtimod synes muligheden for at reducere en virksomheds afgiftstilsvar på grundlag af investeringer, der skal styrke virksomhedens produktion og konkurrenceevne, at være i direkte modstrid med sundhedsbidragsafgiftens iboende formål. Kommissionen finder derfor, at lovens bestemmelser om at reducere afgiften på grundlag af investeringer forskelsbehandler mellem virksomheder, der i lyset af sundhedsbidragets iboende formål befinder sig i en sammenlignelig faktuel og juridisk situation, og derfor afviger fra referencesystemet.

               (41)

               Derfor betragter Kommissionen foranstaltningerne som åbenlyst selektive.

         4.1.3.3.   Begrundelse

               (42)

               En foranstaltning, der fraviger fra referencesystemet, er ikke selektiv, hvis den kan berettiges med systemets karakter og iboende formål. Dette er tilfældet, hvis den er resultatet af iboende mekanismer, der er nødvendige, for at systemet fungerer effektivt (15). Det påhviler medlemsstaterne at give en sådan begrundelse. Medlemsstaterne kan her ikke anvende eksterne politiske målsætninger — f.eks. regional-, miljø- eller industripolitiske målsætninger — til at begrunde en forskelsbehandling af virksomheder i et bestemt system.

               (43)

               De ungarske myndigheder har anført, at sundhedsbidraget pålægges produktion af og handel med produkter, der indebærer en sundhedsrisiko, og at det ikke er knyttet til aktørernes overskud, eftersom afgiftsprocenten er justeret efter de afgiftspligtiges betalingsevne. Efter de ungarske myndigheders opfattelse er virksomhedernes betalingsevne og den risiko, de genererer, mere et resultat af deres markedsandele og førende markedsposition, og således af deres prisbestemmende rolle, end af deres overskud. Overskuddet er det dårligste grundlag for beregningen af et sundhedstilskud, der er begrundet i de helbredsskader, som aktørerne forårsager med deres aktiviteter. Sammenlignet med virksomheder med lav omsætning er virksomheder med høj omsætning og store markedsandele langt bedre i stand til at påvirke markedet for et produkt, end forskellen mellem deres omsætning er det. I lyset af sundhedsbidragets formål betyder det, at en økonomisk operatør, som genererer en større omsætning på markedet for tobaksvarer, også vil skabe eksponentielt flere rygerelaterede sundhedsproblemer.

               (44)

               I den foreliggende sag og i betragtning af de store, relative stigninger i den progressive afgiftssats mener Kommissionen ikke, at betalingsevnen kan være det styrende princip for en skat, der hviler på omsætningen. I modsætning til skatter på overskud (16) tager en omsætningsbaseret afgift ikke højde for omkostningerne i forbindelse med generering af denne omsætning. Derfor, og i mangel af konkrete beviser for det modsatte, synes det tvivlsomt, at omsætningen i sig selv — uanset de dermed forbundne omkostninger — afspejler en virksomheds betalingsevne. Desuden er Kommissionen ikke overbevist om, at virksomheder med større omsætning har så meget bedre muligheder end virksomheder med lavere omsætning for at påvirke markedet og pr. automatik at generere så mange flere tobaksrelaterede helbredsskader, at det kan begrunde anvendelsen af de progressive afgiftssatser for omsætning, som loven indebærer.

               (45)

               Under alle omstændigheder mener Kommissionen, at selv om betalingsevne og den negative indvirkning på sundheden kunne betragtes som iboende principper for det omsætningsbaserede sundhedsbidrag, ville det kun begrunde en lineær beskatning, medmindre det påvises, at betalingsevne og generering af negative helbredsvirkninger stiger i samme takt som en stigning i omsætningen. Kommissionen mener, at progressive afgiftssatser på omsætningen kun kan være berettigede, hvis de konkrete mål med afgiften faktisk berettiger progressive afgiftssatser, dvs. f.eks. hvis det godtgøres, at de forhold, der er et resultat af den aktivitet, og som afgiften skal afhjælpe, også stiger progressivt. Desuden skal progressivitetens systematik være begrundet. I særdeleshed bør det forklares, hvordan en omsætning på 60 mia. HUF kan have 22 gange så store sundhedsmæssige konsekvenser som en omsætning på under 30 mia. HUF. Ungarn har ikke givet en sådan begrundelse.

               (46)

               Kommissionen er ikke overbevist om, at de sundhedsmæssige skader fra produktion af og handel med tobaksprodukter stiger proportionalt med omsætningen og i takt med de afgiftsforhøjelser, der er indført med foranstaltningen. Desuden synes selve den forudsætning, at omsætningen fra produktion af og handel med tobaksvarer skal udgøre mindst 50 % af den samlede årlige omsætning, før en virksomhed kan pålægges sundhedsbidraget, også at være i konflikt med begrundelsen for afgiftsprogressivitet baseret på tobaksvarers helbredsvirkninger. I lyset af afgiftens formål betyder dette, at tobaksvarer, der markedsføres af virksomheder, hvis omsætning fra produktion af og handel med tobaksvarer tegner sig for mindre end 50 %, ikke har nær så negative virkninger på sundheden som virksomheder, der henter en større andel af deres omsætning i produktion af og handel med tobaksvarer. Denne forudsætning må derfor anses for at være uforenelig med det påståede formål med foranstaltningen.

               (47)

               Hvad angår reduktionen af afgiftstilsvar på grundlag af investeringer, kan det hverken begrundes med afgiftssystemets karakter eller ind logik. Kommissionen betragter ikke muligheden for at reducere afgiftstilsvaret med op til 80 % på grundlag af investeringer for at være i overensstemmelse med sundhedsbidragsafgiftens iboende formål. Formålet med afgiften er at finansiere sundhedsvæsenet og øge kvaliteten af sundhedsydelserne i Ungarn, eftersom rygning er en vigtig faktor i udviklingen af mange sygdomme og afgørende bidrager til større sundhedsudgifter. Kommissionen mener derfor, at muligheden for at reducere afgiftstilsvaret på grundlag af investeringer, der sigter mod at styrke virksomhedens produktion og konkurrenceevne, er uforenelig med denne målsætning, idet sådanne investeringer, som allerede nævnt i betragtning 40, snarere vil øge virksomhedens produktion og dermed de problemer, som sundhedsbidragsafgiften skal afhjælpe. Desuden burde afgiftsbidrag, der er baseret på omsætningen, ikke tage hensyn til omkostninger.

               (48)

               Kommissionen finder derfor ikke, at afgiftssystemets karakter og opbygning kan berettige foranstaltningerne. Foranstaltningerne bør derfor anses for at indebære en selektiv fordel for tobaksvirksomheder med en lavere omsætning (dvs. mindre virksomheder) og for virksomheder, der har foretaget investeringer, der berettiger til reduktion af deres afgiftstilsvar for sundhedsbidragsafgiften.

         4.1.4.   Konkurrencefordrejning og indvirkning på EU-samhandlen

               (49)

               I henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, skal en foranstaltning fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke EU-samhandelen, før den kan siges at udgøre statsstøtte. Foranstaltningerne gælder for alle virksomheder med en omsætning fra produktion af og handel med tobak i Ungarn. Den ungarske tobaksindustri er åben for konkurrence og den er kendetegnet ved en tilstedeværelse af både EU-aktører og internationale aktører, således at enhver støtte til fordel for bestemte aktører sandsynligvis påvirker samhandelen i EU. I den udstrækning foranstaltningerne fritager virksomheder med lavere omsætning og virksomheder, der foretager kvalificerede investeringer, for et afgiftstilsvar, de ville have haft, hvis de havde høj omsætning og ikke havde foretaget den type investeringer, så udgør den støtte, der ydes i henhold til disse foranstaltninger, driftsstøtte, fordi den fritager disse virksomheder for en afgift, de normalt skulle betale af deres daglige drift eller normale aktiviteter. Ifølge Domstolens faste retspraksis fordrejer driftsstøtte konkurrencen (17), og enhver form for støtte til disse virksomheder skal derfor antages at fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene ved at styrke deres finansielle position på det ungarske tobaksmarked. Foranstaltningerne fordrejer derfor eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen inden for hele EU.

         4.1.5.   Konklusion

               (50)

               Da alle betingelserne i traktatens artikel 107, stk. 1, er opfyldt, finder Kommissionen, at sundhedsbidragsafgiften på tobaksindustrien, som pålægger tobaksvirksomhederne en progressiv skat og giver mulighed for at nedbringe skattetilsvaret på grundlag af bestemte investeringer, udgør statsstøtte i medfør af denne bestemmelse.

         4.2.   Statsstøttens forenelighed med det indre marked

               (51)

               Statsstøtte kan betragtes som forenelig med det indre marked, hvis det falder ind under en af kategorierne i traktatens artikel 107, stk. 2 (18), og kan betragtes som forenelig med det indre marked, hvis Kommissionen finder, at den falder ind under kategorierne i traktatens artikel 107, stk. 3 (19). Det er imidlertid den støtteydende medlemsstat, der har ansvaret for at påvise, at statsstøtte er forenelig med det indre marked i henhold til traktatens artikel 107, stk. 2, eller 107, stk. 3 (20).

               (52)

               Kommissionen bemærker, at de ungarske myndigheder ikke har argumenter for, hvorfor foranstaltningerne er forenelige med det indre marked, og at Ungarn ikke har kommenteret den tvivl, der blev givet udtryk for i åbningsafgørelsen, hvad angår foranstaltningernes forenelighed. Kommissionen mener ikke, at nogen af undtagelserne i de nævnte traktatbestemmelser kan anvendes, eftersom foranstaltningerne ikke synes at have nogle af de mål, der er nævnt i disse bestemmelser. Derfor må foranstaltningerne erklæres uforenelige med det indre marked.

         4.3.   Tilbagesøgning af støtte

               (53)

               Tobaksindustriens sundhedsbidrag er aldrig blevet anmeldt til Kommissionen eller erklæret forenelige med det indre marked af Kommissionen. Da sundhedsafgiftens progressivitet og bestemmelserne om, at visse investeringer kan reducere afgiftstilsvaret, udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, og »ny støtte« i henhold til artikel 1, litra c), i Rådets forordning (EU) 2015/1589 (21), og da foranstaltningerne desuden er blevet gennemført i strid med udsættelsespligten i traktatens artikel 108, stk. 3, udgør disse foranstaltninger også ulovlig statsstøtte som omhandlet i artikel 1, litra f), i forordning (EU) 2015/1589.

               (54)

               Konsekvensen af, at der er tale om ulovlig og uforenelig statsstøtte, er, at støtten skal tilbagesøges hos modtagerne i henhold til artikel 16 i forordning (EU) 2015/1589.

               (55)

               Imidlertid bekræftede Ungarn, at landet havde suspenderet implementeringen af tobaksindustriens sundhedsbidrag efter Kommissionens indstillingspåbud i åbningsafgørelsen.

               (56)

               Der er derfor ikke blevet givet støtte i henhold til foranstaltningerne. Derfor er der ikke behov for tilbagesøgning.

         5.   KONKLUSION

               (57)

               Kommissionen finder, at sundhedsbidragsafgiften på tobaksindustrien med de progressive afgiftssatser og muligheden for at reducere afgiftstilsvaret ved at foretage visse investeringer udgør statsstøtte, sådan som statsstøtte er defineret i traktatens artikel 107, stk. 1, og at Ungarn har ydet den pågældende støtte i strid med traktatens artikel 108, stk. 3.

               (58)

               Denne afgørelse berører ikke eventuelle undersøgelser af, om foranstaltningen er i overensstemmelse med de grundlæggende rettigheder, der er fastsat i traktaten, først og fremmest den frie etableringsret, som er garanteret i traktatens artikel 49 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den progressive afgiftsstruktur på tobaksindustrien og bestemmelserne om en reduktion af afgiftstilsvaret på betingelse af visse investeringer, som Ungarn har indført med lov XCIV af 2014 om tobaksindustriens sundhedsbidrag, udgør statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og som er ulovligt indført i Ungarn i strid med denne traktats artikel 108, stk. 3.
   Artikel 2
   Individuel støtte, der ydes i henhold til ordningen i artikel 1, udgør ikke støtte, hvis den, på det tidspunkt hvor den ydes, opfylder betingelserne i en forordning, der er vedtaget i henhold til artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 994/98 (22) eller (EU) 2015/1588 (23), alt efter hvad der er gældende på det tidspunkt, hvor støtten gives.
   Artikel 3
   Individuel støtte, der ydes i henhold til ordningen i artikel 1, der på det tidspunkt, hvor den ydes, opfylder betingelserne i en forordning, der er vedtaget i henhold til artikel 1 i forordning (EF) nr. 994/98, som er ophævet og erstattet af forordning (EU) 2015/1588, eller anden godkendt støtteordning, er forenelig med det indre marked op til det maksimale støtteomfang for denne type støtte.
   Artikel 4
   Ungarn skal annullere alle udestående støttebetalinger under ordningen i artikel 1 med virkning fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
   Artikel 5
   Ungarn skal sikre, at denne afgørelse gennemføres inden for fire måneder efter datoen for meddelelsen af denne afgørelse.
   Artikel 6
   1.   Senest to måneder efter meddelelsen af nærværende afgørelse forelægger Ungarn en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller planlagt for at efterkomme denne afgørelse.
   2.   Ungarn holder Kommissionen underrettet om udviklingen i de foranstaltninger, der på nationalt plan træffes for at efterkomme denne afgørelse. På anmodning fra Kommissionen fremsender Ungarn straks oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er truffet eller planlagt for at efterkomme denne afgørelse.
   Artikel 7
   Denne afgørelse er rettet til Ungarn.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. juli 2016.

            På Kommissionens vegne

         Margrethe VESTAGER

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT C 277 af 21.8.2015, s. 24.

      (2)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om den Europæiske unions funktionsmåde (EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1).

      (3)  Jf. fodnote 1.

      (4)  Ifølge denne lov omfatter »investering« køb eller dannelse af et materielt anlægsaktiv, produktion af materielle anlægsaktiver i egen virksomhed, aktiviteter med henblik på at installere eller anvende materielle aktiver til deres formål, indtil de er installeret eller taget i normal brug for første gang (transport, fortoldning, mellemliggende aktiviteter, forberedelser, installation og alle aktiviteter i forbindelse med køb af materielle aktiver, herunder design, udarbejdelse, arrangement, låntagning og forsikring); investeringer omfatter også aktiviteter, der resulterer i opgradering af et eksisterende materielt aktiv, ændring af dens formål, ombygninger eller aktiviteter med henblik på at forlænge dets levetid eller øge kapaciteten, i sammenhæng med de andre ovennævnte aktiviteter og i forbindelse med sådanne aktiviteter.

      (5)  Sag C-83/98 P, Frankrig mod Ladbroke Racing og Kommissionen, ECLI:EU:C:2000:248, præmis 48-51. Ligeledes kan en foranstaltning, som giver visse virksomheder en skattenedsættelse eller en udsættelse med betaling af skatter, udgøre statsstøtte, jf. forenede sager C-78/08 til C-80/08, Paint Graphos m.fl., ECLI:EU:C:2011:550, præmis 46.

      (6)  Sag C-143/99, Adria-Wien Pipeline, ECLI:EU:C:2001:598, præmis 38.

      (7)  Se sag C-66/02, Italien mod Kommissionen, ECLI:EU:C:2005:768, præmis 78; sag C-222/04, Cassa di Risparmio di Firenze m.fl., ECLI:EU:C:2006:8, præmis 132; sag C-522/13, Ministerio de Defensa og Navantia, ECLI:EU:C:2014:2262, præmis 21-31. Se også punkt 9 i Kommissionens meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne (EFT C 384 af 10.12.1998, s. 3).

      (8)  Forenede sager C-393/04 og C-41/05, Air Liquide Industries Belgium, ECLI:EU:C:2006:403, præmis 30, og sag C-387/92, Banco Exterior de España, ECLI:EU:C:1994:100, præmis 14.

      (9)  Jf. f.eks. sag C-279/08 P, Kommissionen mod Nederlandene, ECLI:EU:C:2011:551; sag C-143/99, Adria-Wien Pipeline ECLI:EU:C:2001:598, samlede sager C-78/08 og C-80/08, Paint Graphos m.fl., ECLI:EU:C:2011:550, sag C-308/01, GIL Insurance, ECLI:EU:C:2004:252.

      (10)  Se også Kommissionens meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne.

      (11)  Forenede sager C-106/09 P og C-107/09 P, Kommissionen og Spanien mod Gibraltars og Det Forenede Kongeriges regering.

      (12)  Ibidem, præmis 92.

      (13)  Sag C-487/06 P, British Aggregates mod Kommissionen, ECLI:EU:C:2008:757, præmis 85 og 89 og den deri nævnte retspraksis og sag C-279/08 P, Kommissionen mod Nederlandene, ECLI:EU:C:2011:551, præmis 51.

      (14)  Forenede sager C-106/09 P og C-107/09 P, — Kommissionen og Spanien mod Gibraltars og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands regering ECLI:EU:C:2011:732. Se også analogt, sag C-385/12 Hervis Sport- és Divatkereskedelmi Kft. ECLI:EU:C:2014:47, hvor EU-Domstolen udtaler: »Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning om afgift på omsætningen fra detailhandel fra forretninger, der forpligter de afgiftspligtige personer, som inden for en selskabskoncern udgør »forbundne virksomheder« i denne lovgivnings forstand, til at sammenlægge deres omsætning med henblik på anvendelsen af en meget progressiv sats, og derefter at fordele det således beregnede afgiftsbeløb imellem sig i forhold til deres reelle omsætning, for så vidt som — hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve — de afgiftspligtige personer, der tilhører en selskabskoncern, og som er omfattet af det øverste særafgiftstrin, i de fleste tilfælde er »forbundne« med selskaber med hjemsted i en anden medlemsstat«

      (15)  Forenede sager C-78/08 og C-80/08 Paint Graphos m.fl. ECLI:EU:C:2011;550, præmis 69.

      (16)  Se også punkt 24 i Kommissionens meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte virksomhedsbeskatning,. Henvisningen til den omfordelingslogik, som kan retfærdiggøre en progressiv beskatningsskala, gælder udtrykkeligt kun beskatning af (netto)indkomst/indtjening, ikke beskatning af omsætningen.

      (17)  Sag C-172/03, Heiser ECLI:EU:C:2005:130, præmis 55. Se også sag C-494/06 P, Kommissionen mod Italien og Wam, ECLI:EU:C:2009:272, præmis 54, og den deri nævnte retspraksis samt C-271/13 P, Rousse Industry mod Kommissionen, ECLI:EU:C:2014:175, præmis 44. Forenede sager C-71/09 P, C-73/09 P, C-76/09 P, Comitato »Venezia vuole vivere« m.fl.mod Kommissionen, ECLI:EU:C:2011:368, præmis 136. Se også sag C-156/98, Tyskland mod Kommissionen, ECLI:EU:C:2000:467, præmis 30, og den deri nævnte retspraksis.

      (18)  Undtagelserne i traktatens artikel 107, stk. 2, omfatter: a) støtte af social karakter til enkelte forbrugere, b) støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller af andre exceptionelle begivenheder, c) støtteforanstaltninger til visse områder i Tyskland.

      (19)  Undtagelserne i traktatens artikel 107, stk. 3, omfatter: a) støtte til fremme af udviklingen i visse regioner, b) støtte til visse vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse eller til afhjælpning af alvorlige rystelser i et medlemslands økonomi, c) støtte til udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner; d) støtte til fremme af kulturen og bevarelse af kulturarven, og e) støtte efter rådsafgørelse.

      (20)  Sag T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies mod Kommissionen, ECLI:EU:T:2007:253, præmis 34.

      (21)  Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af detaljerede regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 9).

      (22)  Rådets forordning (EF) nr. 994/98 af 7. maj 1998 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal statsstøtte (EFT L 142 af 14.5.1998, s. 1).

      (23)  Rådets forordning (EU) 2015/1588 af 13. juli 2015 om anvendelse af artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde på visse former for horisontal statsstøtte (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 1).


Avis juridique important

|

31983D0452

83/452/EØF: Kommissionens afgørelse af 5. september 1983 om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af visse påhængsmotorer med oprindelse i Japan

EF-Tidende nr. L 247 af 07/09/1983 s. 0018 - 0018

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 5. september 1983  om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af visse paahaengsmotorer med oprindelse i Japan  (83/452/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3017/79 af 20. december 1979 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 1580/82 (2), saerlig artikel 10,  efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til ovennaevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. Foreloebige foranstaltninger  (1) Ved forordning (EOEF) nr. 1580/83 (3) indfoerte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold paa importen af paahaengsmotorer paa 85 HK og derunder med oprindelse i Japan;  B. Tilsagn  (2) efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold blev der givet tilsagn fra Tohatsu Corporation, Suzuki Motor Company Ltd, Yamaha Motor Company Ltd og Marine Power Europe Inc., idet sidstnaevnte handlede paa vegne af Yamaha Motor Company Ltd i henhold til en fuldmagt vedroerende selskabets eksport af Mariner paahaengsmotorer til Faellesskabet;  (3) virkningen af disse tilsagn kan paaregnes at blive en foroegelse af eksportpriserne til Faellesskabet eller i givet fald af priserne for videresalg i Faellesskabet enten til det niveau, som er noedvendigt for at bringe dumpingen til ophoer, eller til det niveau, som Kommissionen har fundet noedvendigt for at fjerne skaden, idet den herved har taget hensyn til dels de salgspriser, der er noedvendige for at Faellesskabets producenter kan faa en passende fortjeneste, dels faellesskabsimportoerernes koebspriser og deres omkostninger og fortjenstmargener;  (4) de afgivne tilsagn findes derfor at kunne godtages;  (5) der er ikke fremkommet indsigelse herimod fra det raadgivende udvalg -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  Kommissionen godtager de tilsagn, der er afgivet af Tohatsu Corporation, Suzuki Motor Company Ltd, Yamaha Motor Company Ltd og Marine Power Europe Inc. i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende paahaengsmotorer paa 85 HK og derunder, henhoerende under pos. ex 84.06 B i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 84.06-10 og ex 84.06-12, med oprindelse i Japan.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. september 1983.  Paa Kommissionens vegne  Étienne DAVIGNON  Naestformand  (1) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 1.  (2) EFT nr. L 178 af 22. 6. 1982, s. 9.  (3) EFT nr. L 152 af 10. 6. 1983, s. 18.


Avis juridique important

|

31981D0035

81/35/EØF: Kommissionens afgørelse af 9. februar 1981 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende visse kemiske gødningsstoffer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater

EF-Tidende nr. L 039 af 12/02/1981 s. 0035 - 0037

++++  KOMMISSIONENS AFGOERELSE  af 9 . februar 1981  om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende visse kemiske goedningsstoffer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater   ( 81/35/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 3017/79 af 20 . december 1979 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande , der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 1 ) , saerlig artikel 12 ,  efter samraad med det raadgivende udvalg , der er nedsat i henhold til naevnte forordning , og  ud fra foelgende betragtninger :  Kommissionen modtog i december 1979 en klage , som var indgivet af Comité Marché Commun de l'Industrie des Engrais Azotés et Phosphates paa vegne af producenter , der repraesenterer en vaesentlig del af Faellesskabets produktion af goedningsstof bestaaende af en oploesning af urinstof og ammoniumnitrat ; klagen indeholdt bevisligheder for , at der fandt dumping sted vedroerende den tilsvarende vare med oprindelse i Amerikas Forenede Stater , og at dette forvoldte vaesentlig skade , isaer i Frankrig og i Forbundsrepublikken Tyskland ;  da disse bevisligheder var tilstraekkelige til at berettige ivaerksaettelsen af en undersoegelse , offentliggjorde Kommissionen i overensstemmelse hermed en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende ( 2 ) om indledning af en undersoegelse vedroerende indfoerselen af visse kemiske goedningsstoffer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater og indledte en undersoegelse af sagen paa faellesskabsplan ;  under den foreloebige undersoegelse , der omfattede en periode svarende til kalenderaaret 1979 , tog Kommissionen hensyn til det forhold , at alle amerikanske selskaber , som den vidste var beroert , og som saelger den paagaeldende vare paa hjemmemarkedet , bortset fra Allied Chemical Corporation , ikke indgav de oplysninger , der ansaas for noedvendige for at fastlaegge den normale vaerdi , og var ikke villige til at modtage besoeg med henblik paa en naermere undersoegelse ; Kommissionen maatte derfor fastsaette den normale vaerdi paa grundlag af bevisligheder leveret af Allied Chemical Corporation ; hvad angaar eksportpriserne , forelaa der oplysninger fra Allied Chemical Corporation og fra en raekke maeglere ; efter at det paa dette grundlag var fastlaaet , at den paagaeldende vare eksporteredes til dumpingpriser med en vejet gennemsnitlig dumpingmargen paa 12,2 % , og da der forelaa tilstraekkelige beviser for , at der forvoldtes skade som foelge af disse varers overgang til forbrug i Faellesskabet , og da det endvidere af hensyn til Faellesskabets interesser var noedvendigt omgaaende at gribe ind for at hindre , at der forvoldtes yderligere skade under proceduren , indfoerte Kommissionen ved forordning ( EOEF ) nr . 2182/80 ( 3 ) en midlertidig antidumpingtold paa visse kemiske goedningsstoffer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater ; Allied Chemical Corporation havde givet et tilfredsstillende tilsagn om at forhoeje sine eksportpriser og blev derfor undtaget fra den midlertidige told ; efter de fornyede undersoegelser af den normale vaerdi har Allied Chemical Corporation trukket dette tilsagn tilbage ;  ved Raadets forordning ( EOEF ) nr . 3144/80 ( 4 ) forlaengedes gyldighedsperioden for denne midlertidige told med hoejst to maaneder ;  under den supplerende undersoegelse af sagen , som blev afsluttet efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold , gav Kommissionen de beroerte parter lejlighed til skriftligt at give deres mening til kende , til at blive hoert af Kommissionen og til mundtligt at redegoere for deres synspunkter , til at goere sig bekendt med ikke-fortrolige oplysninger af betydning for forsvaret af deres interesser samt til at blive underrettet om de vaesentligste faktiske omstaendigheder og betragtninger , som ville blive lagt til grund for en endelig afgoerelse ; klageren og de fleste af de paagaeldende eksportoerer og importoerer benyttede sig af denne lejlighed til skriftligt og mundtligt at give deres mening til kende ;  en raekke producenter og eksportoerer , som Kommissionen havde anmodet om oplysninger under den foreloebige undersoegelse , rettede nu henvendelse til Kommissionen og tilboed at fremlaegge de paagaeldende oplysninger vedroerende den normale vaerdi og eksportpriserne ; Kommissionen besluttede derfor at aflaegge kontrolbesoeg hos Agrico Chemical Company ( Tulsa ) , Kaiser Aluminum Domestic and International Sales Corporation ( Savannah ) , Columbia Nitrogen Corporation  ( Augusta ) og BCM Incorporated ( Memphis ) samt at aflaegge et nyt kontrolbesoeg hos Allied Chemical Corporation ( Morristown ) for at ajourfoere de oprindeligt modtagne oplysninger ; Kommissionen modtog yderligere oplysninger fra International Ore and Fertilizer Corporation ( New York ) , fra Transcontinental Fertilizer Corporation ( Philadelphia ) og fra Unifert Europe SA , Comagri SA , Essochem Belgium , Unie van Kunstmestfabrieken samt Helm Duengemittel GmbH , alle inden for Faellesskabet ;  for at fastslaa om der fandt dumping sted , sammenlignede Kommissionen priserne ved eksport til Faellesskabet med den normale vaerdi ; for de selskaber , der saelger oploeselig kvaelstofgoedning paa det amerikanske hjemmemarked , fastsattes den normale vaerdi paa grundlag af deres priser paa det amerikanske marked i perioden 1 . januar - 30 . september 1980 , eksklusive salg gennem de paagaeldende selskabers egne detailsalgssteder , idet dette salg ikke ansaas for at finde sted i samme handelsled som eksportsalget til forhandlere inden for Faellesskabet ;  hvad angaar Columbia Nitrogen Corporation konstateredes det , at den paagaeldende vare i den af undersoegelsen omfattede periode solgtes med tab paa hjemmemarkedet , og den normale vaerdi fastsattes derfor paa grundlag af produktionsomkostningerne med et passende tillaeg til daekning af generalomkostninger og fortjeneste i tredje kvartal af 1980 , idet dette var den periode , i hvilken selskabets eneste eksportsalg i 1980 fandt sted , og hvor selskabets nye fabriksanlaeg var i drift for foerste gang under normale forhold ; i betragtning af dette selskabs saerlige selvfinansieringsgrad ansaas en fortjenestmargen paa kun 1 % for at vaere rimelig ;  for saa vidt angik eksportsalg via maeglerfirmaer , som ikke saelger den paagaeldende vare paa det amerikanske hjemmemarked , og som ikke saelger stoerre maendgder til tredjelande , fastsattes den normale vaerdi paa grundlag af den pris , hvortil de hos deres leverandoerer indkoebte de maengder , der var beregnet til eksport ;  eksportpriserne fastsatte paa grundlag af de priser , der faktisk betaltes eller skulle betales for den paagaeldende vare ved eksportsalg til Faellesskabet ;  hvad angaar Essochem Belgium's og UKF's import , maatte eksportprisen beregnes paa grundlag af den pris , til hvilken den importerede vare foerste gang blev videresolgt til en uafhaengig koeber , fordi begge disse importoerer var forretningsmaessigt forbundne med deres respektive eksportoerer ; i denne beregning blev der taget hensyn til en rimelig margen til daekning af generalomkostninger og fortjeneste , hvortil 3 % ansaas for rimelig ;  sammenligningerne blev foretaget for hver enkelt transaktion paa grundlag af prisen ab fabrik , for saa vidt angik alle de besoegte producenter , men for BCM Incorporated , der saelger baade til eksport og paa hjemmemarkedet , anvendtes til sammenligningen prisen ab afsendelsessted , dvs . enten ab producentens fabrik eller ab terminal ;  de fleste af de besoegte selskaber haevdede , at der med henblik paa en rimelig sammenligning burde tages hensyn til forskelle med hensyn til distributions - og salgsomkostninger paa henholdsvis hjemmemarkedet og eksportmarkederne og med hensyn til betalingsbetingelser ;  Kommissionen tog hensyn til de forskelle , der paavirkede prisernes sammenlignelighed , saasom forskellige distributions - og salgsomkostninger , saelgerloenninger , betalingsbetingelser samt kasserabatter , hvor det paa tilfredsstillende maade kunne godtgoeres , at paastande herom var berettigede ;  det fremgik af undersoegelsen , at Agrico Chemical Company i den af undersoegelsen omfattede periode ikke eksporterede til dumpingpriser ; for de oevrige selskaber , hos hvem der blev aflagt besoeg , konstateredes foelgende dumpingmargener : Allied Chemical Corporation 6,5 % , Kaiser Aluminum Domestic and International Sales Corporation 5,0 % , Columbia Nitrogen Corporation 10,0 % og BCM Incorporated 7,6 % ;  for maeglerfirmaer , som kan indkoebe varen fra forskellige amerikanske producenter med henblik paa eksport til Faellesskabet , og for alle andre eksportoerer , som Kommissionen ikke kender , fastsaettes dumpingmargenen til det vejede gennemsnit af dumpingmargenerne for de af undersoegelsen omfattede selskaber , for hvilke det var konstateret , at der havde fundet dumping sted ; den saaledes fastsatte dumpingmargen var 6,5 % ;  hvad angaar dumpingimportens skadelige virkninger for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet , saerlig i Frankrig , er de betragtninger , der foerte til indfoerelsen af den midlertidige told , fortsat gyldige ; af yderligere oplysninger , som Kommissionen modtog efter indfoerelsen af den midlertidige told , fremgik det , at indfoerselen i Frankrig til dumpingpriser af den paagaeldende vare med oprindelse i Amerikas Forenede Stater i de fire maaneder fra juni til september 1980 androg 206 835 tons , eksklusive 21 600 tons , som eksporteredes af Agrico Chemical Company , og som ikke anses for at vaere solgt til dumpingpriser , mod 137 950 tons i samme periode i 1979 , svarende til en stigning paa mindst 50 % ;  selv om de amerikanske eksportpriser steg betydeligt i loebet af 1980 , er videresalgsprisen i Frankrig paa importeret oploeselig kvaelstofgoedning ikke tilstraekkelig til at give de franske producenter daekning for omkostningerne som foelge af en yderligere stigning i raavarepriserne i august 1980 ;  Kommissionen undersoegte ogsaa forskellige eksportoerers og importoerers paastand om , at den franske industri arbejdede under fuld kapacitetsudnyttelse , men hovedsagelig fremstillende kvaelstofgoedning i fast form og derfor ikke var i stand til at producere mere oploeseligt kvaelstof ; af Kommissionens undersoegelse af de faktiske forhold fremgaar det , at den franske industri kan oege produktionen af oploeseligt kvaelstof betydeligt , selv om den nuvaerende produktion af kvaelstofgoedning i fast form opretholdes ;  Kommissionen har taget hensyn til skadelige virkninger , der skyldes andre faktorer , der hver for sig eller samlet oever indflydelse paa Faellesskabets industri ; den har i den forbindelse fastslaaet , at forbruget af oploeselig kvaelstofgoedning i Tyskland og navnlig i Frankrig , som er de vigtigste afsaetningsmarkeder for den amerikanske eksport til Faellesskabet , er steget staerkt i de senere aar ; den ikke-dumpede import fra Agrico Chemical Company var forholdsvis beskeden sammenlignet med den samlede import og udgjorde mindre end 17 % heraf i 1980 ; denne ikke-dumpede imports indvirkning paa markedet for oploeselig kvaelstofgoedning er blevet adskilt fra virkningerne af dumpingimporten ; den betydelige og pludselige foroegelse af dumpingimporten af oploeselig kvaelstofgoedning siden 1978 samt de priser , hvortil den importerede vare blev udbudt til salg i Faellesskabet , foranledigede Kommissionen til at fastslaa , at den amerikanske dumpingeksport af oploeselig kvaelstofgoedning har vaeret til vaesentlig skade for den paagaeldende erhvervsgren inden for Faellesskabet ;  under disse omstaendigheder er det for at beskytte Faellesskabets interesser noedvendigt , at Faellesskabet griber ind ;  Allied Chemical Corporation , Kaiser Aluminium Domestic and International Sales Corporation , Columbia Nitrogen Corporation , BCM Incorporated , International Ore and Fertilizer Corporation , Interore Corporation Inc . og Transcontinental Fertilizer Corporation har givet tilsagn om frivilligt at forhoeje deres priser til et niveau , der udligner , men som ikke overstiger de konstaterede dumpingmargener ;  Kommissionen anser disse tilsagn for tilfredsstillende og har besluttet at godtage dem -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Eneste artikel  Kommissionen godtager de tilsagn , * afgivet i forbindelse med antidumpingprocedu * oerende goedningsstof bestaaende af en oploesn * urinstof og ammoniumnitrat henhoerende unde * ex 31.02 C i den faelles toldtarif , svarende til NIMEXE-nummer ex 31.02-90 , med oprindels i Amerikas * orenede Stater .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 9 . februar 1981 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Medlem af Kommissionen  ( 1 ) EFT nr . L 339 af 31 . 12 . 1979 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . C 47 af 26 . 2 . 1980 , s . 2 .  ( 3 ) EFT nr . L 212 af 15 . 8 . 1980 , s . 43 .  ( 4 ) EFT nr . L 330 af 6 . 12 . 1980 , s . 1 .


title: RÅDETS AFGØRELSE af 18. juli 1989 om midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat om ændring af den supplerende protokol til samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien om handel med tekstilvarer (89/668/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31989D0668

RÅDETS AFGØRELSE af 18. juli 1989 om midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat om ændring af den supplerende protokol til samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien om handel med tekstilvarer (89/668/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 396 af 30/12/1989 s. 0001 - 0001

RAADETS AFGOERELSE af 18 . juli 1989 om midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat om aendring af den supplerende protokol til samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien  om handel med tekstilvarer ( 89/668/EOEF )   RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger :  Ved afslutningen af de konsultationer, der har fundet sted mellem Faellesskabet og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien, blev der den 17 . november 1988 paraferet et godkendt protokollat om aendring af de kvantitative lofter for kategori 5, 6, 7 og 15, der er fastsat i den supplerende protokol til samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien om  handel med tekstilvarer ( 1 );  indtil de noedvendige procedurer for indgaaelsen af den supplerende protokol til samarbejdsaftalen og det godkendte protokollat er afsluttet, boer det godkendte protokollat anvendes midlertidigt fra den 1 . januar 1988, forudsat at det ligeledes anvendes af  Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:    Artikel 1 Indtil de noedvendige procedurer for indgaaelsen af det godkendte protokollat om aendring af den supplerende protokol til samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien om handel med tekstilvarer er afsluttet, anvendes dette protokollat midlertidigt i Faellesskabet fra den 1 . januar 1988,  forudsat at det ligeledes anvendes midlertidigt af Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien .  Teksten til det godkendte protokollat er knyttet til denne afgoerelse .  Artikel 2 Kommissionen opfordres til at indhente samtykke fra regeringen for Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien til midlertidig anvendelse af det godkendte protokollat, der er omhandlet i artikel 1, og til at underrette Raadet herom .   Udfaerdiget i Bruxelles, den 18 . juli 1989 .  Paa Raadets vegne R . DUMAS Formand   ( 1 ) EFT nr . L 318 af 7 . 11 . 1987, s . 52 .


C 140 E/120                                        De Europæiske Fællesskabers Tidende                                 DA       13.6.2002
Tirsdag, den 13. november 2001
              Europa-Parlamentets afgørelse om tilpasning af forretningsordenen til Europa-Parlamentets og
              Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommis-
                                                sionens dokumenter (2001/2135(REG))
              Europa-Parlamentet,
                 der henviser til skrivelse af 29. juni 2001 fra formanden,
                 der henviser til EF-traktatens artikel 255, EU-traktatens artikel 28, stk. 1, og artikel 41, stk. 1, og arti-
                  kel 42 og 52, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder,
                 der henviser til forretningsordenens artikel 181,
                 der henviser til betænkning fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender og udtalelse fra Udvalget om
                  Borgernes Friheder og Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A5-0349/2001),
              1.   vedtager at optage ovenstående ændringer i sin forretningsorden;
              2.   beslutter at ophæve Præsidiets afgørelse af 10. juli 1997 om aktindsigt i Europa-Parlamentets doku-
              menter og Præsidiets afgørelse af 17. april 1998 om gebyr for udlevering af omfangsrige dokumenter,
              3.   pålægger sin formand at sende denne afgørelse til orientering til Rådet og Kommissionen.
              5. Ændring af forretningsordenen: Interparlamentariske delegationer og blan-
                   dede parlamentariske udvalg
              A5-0346/2000
                                                 Europa-Parlamentets forretningsorden
                       TIDLIGERE ORDLYD                                                             NY ORDLYD
                                                                  Ændring 2
                                                         Artikel 170, stk. 3, afsnit 2
Europa-Parlamentet vælger sine repræsentanter efter frem-                  udgår
gangsmåden i artikel 168.
                                                                  Ændring 3
                                                              Artikel 170, stk. 5
5.    Europa-Parlamentets delegationer til de blandede parla-              5. Valg af medlemmerne af Europa-Parlamentets delegatio-
mentariske udvalg nedsættes på samme tidspunkt og på                       ner til de blandede parlamentariske udvalg og nedsættelse af
samme betingelser som de stående udvalg.                                   disse delegationers formandskaber sker efter den fremgangs-
                                                                           måde, der gælder for de interparlamentariske delegationer.
                        Europa-Parlamentets afgørelse om ændring af forretningsordenens bestemmelser
              Europa-Parlamentet,
                 der henviser til skrivelse fra formanden af 21. oktober 1999,
                 der henviser til EF-traktatens artikel 180 og 181,
                 der henviser til betænkning fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender (A5-0346/2000),
 ---pagebreak--- 13.6.2002          DA                           De Europæiske Fællesskabers Tidende                                         C 140 E/121
                                                                                Tirsdag, den 13. november 2001
              1.    vedtager at optage ovenstående ændringer i sin forretningsorden;
              2.    pålægger sin formand at sende denne afgørelse til orientering til Rådet og Kommissionen.
              6. Behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred ***I
              A5-0374/2001
              Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om behandling af personoplysninger og
              beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (KOM(2000) 385 7
                                                C5-0439/2000 7 2000/0189(COD))
              Forslaget ændret som følger:
                  KOMMISSIONENS FORSLAG (1)                                                       ÆNDRINGER
                                                               Ændring 1
                                                           Betragtning 1 a (ny)
                                                                        (1 a) Artikel 7 og 8 i Den Europæiske Unions charter om
                                                                        grundlæggende rettigheder, der blev proklameret i Nice den
                                                                        7. december 2000 har til formål at sikre beskyttelsen af
                                                                        privatlivets fred og kommunikation, herunder personoplys-
                                                                        ninger.
                                                               Ændring 2
                                                           Betragtning 5 a (ny)
                                                                        (5 a) Oplysninger, der overføres som del af en radio- og
                                                                        fjernsynstransmissionstjeneste via et offentligt kommunika-
                                                                        tionsnet, sigter på et potentielt ubegrænset publikum og
                                                                        udgør ikke en kommunikation i dette direktivs forstand.
                                                                        I tilfælde, hvor den enkelte abonnent eller bruger kan identi-
                                                                        ficeres, f.eks. i forbindelse med video on demand, bør de
                                                                        fremførte oplysninger dog være omfattet af begrebet kommu-
                                                                        nikation i dette direktivs forstand.
                                                               Ændring 3
                                                              Betragtning 8
(8) Medlemsstaterne, udbyderne og de berørte brugere samt               (8) Medlemsstaterne, udbyderne og de berørte brugere samt
de kompetente organer på fællesskabsplan bør samarbejde om              de kompetente organer på fællesskabsplan bør sikre, at
at skabe og udvikle de relevante teknologier, hvor dette er nød-        behandlingen af personoplysninger begrænses til et mini-
vendigt for at gennemføre de garantier, der er omfattet af dette        mum, og hvor det er muligt bruges anonymer og pseudony-
direktiv, navnlig under hensyntagen til målsætningerne om at            mer, og de bør samarbejde om at skabe og udvikle de relevante
reducere behandlingen af personoplysninger til det mindst               teknologier, hvor dette er nødvendigt for at gennemføre de
mulige og slette eller ændre navneangivelser inden sådanne              garantier, der er omfattet af dette direktiv.
data bruges, hvor dette er muligt.
(1) EFT C 365 E af 19.12.2000, s. 223.


Avis juridique important

|

31997D0305

97/305/EF: Rådets Afgørelse af 29. april 1997 om beskikkelse af et medlem af og to suppleanter til Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 126 af 17/05/1997 s. 0029 - 0029

RÅDETS AFGØRELSE af 29. april 1997 om beskikkelse af et medlem af og to suppleanter til Regionsudvalget (97/305/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 198 A,under henvisning til Rådets afgørelse 94/65/EF af 26. januar 1994 (1) og 95/15/EF af 23. januar 1995 (2) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget,i betragtning af, at en plads som medlem af og to pladser som suppleanter til ovennævnte udvalg er blevet ledige, efter at Dieter Spöri er trådt tilbage som medlem, og Alfred Geisel og Fritz Hopmeier er trådt tilbage som suppleanter, hvilket Rådet blev underrettet om henholdsvis den 29. oktober 1996, 24. oktober 1996 og 29. oktober 1996,under henvisning til indstillingerne fra den tyske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel 1. Horst Mehrländer beskikkes som medlem af Regionsudvalget som efterfølger for Dieter Spöri for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.2. Frieder Birzele beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfølger for Alfred Geisel for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.3. Peter Straub beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfølger for Fritz Hopmeier for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.Udfærdiget i Luxembourg, den 29. april 1997.På Rådets vegneH. VAN MIERLOFormand(1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.(2) EFT nr. L 25 af 2. 2. 1995, s. 20.


Avis juridique important

|

32003D0705

2003/705/EF: Rådets afgørelse af 22. september 2003 om indgåelse af en aftale om ændring af protokollen til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer (PECA)

EU-Tidende nr. L 256 af 09/10/2003 s. 0020 - 0020

Rådets afgørelseaf 22. september 2003om indgåelse af en aftale om ændring af protokollen til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer (PECA)(2003/705/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side(1), i det følgende benævnt "Europaaftalen", trådte i kraft den 1. februar 1994.(2) Den 26. februar 2001 enedes parterne om en protokol til Europaaftalen om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer, i det følgende benævnt "protokollen"(2).(3) Ifølge artikel 8 i protokollen begrænses protokollens anvendelse til industrivarer med oprindelse i parterne efter ikke-præferentielle oprindelsesregler. For at lette handelen mellem parterne, forenkle protokollens funktionsmåde og tilstræbe en tilpasning til, hvad der vil gøre sig gældende efter Republikken Ungarns tiltrædelse af EU, bør nævnte begrænsning ophæves gennem en ændring af protokollen.(4) Aftalen om ændring af protokollen, undertegnet i Bruxelles, den 31. juli 2003, bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen om ændring af protokollen til Europaaftalen med Republikken Ungarn om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer, i det følgende benævnt "aftalen", godkendes hermed på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet fremsender på Fællesskabets vegne den diplomatiske note, der er nævnt i aftalens artikel 2(3).Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2003.På Rådets vegneF. FrattiniFormand(1) EFT L 347 af 31.12.1993, s. 1.(2) EFT L 135 af 17.5.2001, s. 37.(3) Datoen for aftalens ikrafttræden vil blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: 2009/806/EF: Rådets afgørelse af 19. oktober 2009 om Det Europæiske Fællesskabs undertegnelse af statutten for Det Internationale Agentur for Vedvarende Energi (IRENA)

text:
               4.11.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 288/23

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 19. oktober 2009
   om Det Europæiske Fællesskabs undertegnelse af statutten for Det Internationale Agentur for Vedvarende Energi (IRENA)
   (2009/806/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, og artikel 300, stk. 2, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 26. januar 2009 blev statutten for Det Internationale Agentur for Vedvarende Energi (1) (i det følgende benævnt »statutten«) undertegnet på stiftelseskonferencen i Bonn af 75 stater, herunder 20 EU-medlemsstater.

               (2)

               Ifølge statutten har Det Internationale Agentur for Vedvarende Energi (»IRENA«) til formål at fremme en omfattende og øget brug og bæredygtig udnyttelse af alle former for vedvarende energi under hensyntagen til dels de nationale og interne prioriteter og fordelene ved en kombineret tilgang med vedvarende energi og energieffektive foranstaltninger, dels den vedvarende energis bidrag til miljøbevarelsen gennem en begrænsning af presset på naturressourcer og en mindskelse af skovrydning, især rydning af tropiske skove, og af ørkendannelse og tab af biodiversitet, til klimabeskyttelse, til økonomisk vækst og social samhørighed, herunder fattigdomsbekæmpelse og bæredygtig udvikling, til adgang til energiforsyning og energisikkerhed, til regional udvikling og til ansvar mellem generationerne.

               (3)

               Både Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater har kompetence på de områder, der er omfattet af statutten. Visse bestemmelser i statutten kan berøre ordninger, der er fastlagt ved EF-retsakter på miljø- og energiområdet.

               (4)

               Da statutten først træder i kraft på tredivtedagen efter deponeringen af det femogtyvende ratifikationsinstrument og fortsat vil være åben for undertegnelse indtil den dato, bør statutten undertegnes på Det Europæiske Fællesskabs vegne i overensstemmelse med artikel XIX A. På konferencen for stiftelsen af IRENA den 26. januar 2009 blev der nedsat et forberedelsesudvalg for IRENA (2). Ifølge punkt 3 i resolutionen om nedsættelse af et forberedelsesudvalg for IRENA, som blev vedtaget af konferencen for stiftelsen af IRENA, skal forberedelsesudvalget bestå af én repræsentant for hver af de parter, der har undertegnet statutten. Forberedelsesudvalget skal sikre en hurtig og effektiv etablering af IRENA, bl.a. gennem udarbejdelsen af et midlertidigt arbejdsprogram og budget. Det vil være nyttigt at deltage i IRENA-aktiviteterne, når undertegnelsen har fundet sted. Fællesskabet bør derfor være repræsenteret og deltage i arbejdet i forberedelsesudvalget for IRENA, når undertegnelsen har fundet sted —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at undertegne statutten for Det Internationale Agentur for Vedvarende Energi, der blev stiftet den 26. januar 2009 i Bonn.
   Artikel 2
   Fællesskabet vil ved sin undertegnelse være repræsenteret i forberedelsesudvalget for IRENA, som er nedsat af konferencen for stiftelsen af IRENA.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 19. oktober 2009.

            På Rådets vegne

         E. ERLANDSSON

            Formand

      (1)  Erklæringen fra konferencen vedrørende de autentiske udgaver af statutten udgør en integrerende del af statutten.

      (2)  IRENA/FC/res.1: »Resolution on Establishing a Preparatory Commission for IRENA« (resolution om nedsættelse af et forberedelsesudvalg for IRENA), 26.1.2009 i Bonn.


title: Rådets Afgørelse af 17. februar 1975 om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den demokratiske republik Sudan om levering af skummetmælkspulver som fødevarehjælp

text:
8 . 4 . 75                          De Europæiske Fællesskabers Tidende                             Nr. L 87/21
                                          RÅDETS AFGØRELSE
                                             af 17 . februar 1975
           om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den
           demokratiske republik Sudan om levering af skummetmælkspulver som fødeva
                                                      rehjælp
                                                 (75/ 195/ EØF)
           RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
           under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab,
           særlig artiklerne 113, 114 og 228 ,
           under henvisning til henstilling fra Kommissionen , og
           ud fra følgende betragtning :
           Rådet har ved forordning (EØF) nr. 1827/74 besluttet at stille 300 tons skummetmælkspul
           ver til rådighed for Den demokratiske republik Sudan —
           VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                    Artikel 1
           På Fællesskabets vegne indgås aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
           Den demokratiske republik Sudan om levering af skummetmælkspulver som fødevare
           hjælp .
           Aftalens tekst er bilagt denne afgørelse .
                                                    A rt ikel 2
           Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de personer, som er beføjede til at under
           tegne aftalen og at give dem de nødvendige fuldmagter til at forpligte Fællesskabet.
           Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 1975.
                                                                        På Rådets vegne
                                                                            R. RYAN
                                                                            Formand


Avis juridique important

|

32001D0460

2001/460/EF: Kommissionens afgørelse af 15. juni 2001 om afslutning af undersøgelsen af Rådets forordning (EF) nr. 2450/98 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af stænger af rustfrit stål med oprindelse i Indien (meddelt under nummer K(2001) 1612)

EF-Tidende nr. L 161 af 16/06/2001 s. 0045 - 0046

Kommissionens afgørelseaf 15. juni 2001om afslutning af undersøgelsen af Rådets forordning (EF) nr. 2450/98 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af stænger af rustfrit stål med oprindelse i Indien(meddelt under nummer K(2001) 1612)(2001/460/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), særlig artikel 20,efter høring af det rådgivende udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. TIDLIGERE PROCEDURE(1) Ved forordning (EF) nr. 2450/98(2) indførte Rådet en endelig udligningstold på importen af stænger af rustfrit stål (i det følgende benævnt "den pågældende vare"), henhørende under KN-kode ex 7222 20 11, 7222 20 21, 7222 20 31 og 7222 20 81 og med oprindelse i Indien. Foranstaltningerne indførtes i form af en værditold på mellem 0 og 25,5 % for individuelle eksportører og en resttold på 25,5 %.B. NUVÆRENDE PROCEDURE1. Anmodning om fornyet undersøgelse(2) Efter indførelsen af de endelige foranstaltninger modtog Kommissionen en anmodning fra en indisk eksportør i Bombay, CAPICO Trading Private Limited, om indledning af en fremskyndet fornyet undersøgelse af forordning (EF) nr. 2450/98 i henhold til artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt "grundforordningen"). Det pågældende selskab gjorde gældende, at det ikke var forretningsmæssigt forbundet med andre indiske eksportører af den pågældende vare, og at det ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i den oprindelige undersøgelsesperiode (1. oktober 1996 til 30. juni 1997). Selskabet angav, at det agtede at begynde at eksportere den pågældende vare til Fællesskabet i den nærmeste fremtid.2. Indledning af en fremskyndet fornyet undersøgelse(3) Kommissionen undersøgte de beviser, der fremlagdes af den pågældende indiske eksporterende producent, og anså dem for tilstrækkelige til at begrunde indledningen af en fornyet undersøgelse i overensstemmelse med artikel 20 i grundforordningen. Efter høring af det rådgivende udvalg og efter at den berørte erhvervsgren i Fællesskabet havde fået lejlighed til fremsætte bemærkninger, offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledningen af en fremskyndet fornyet undersøgelse af forordning (EF) nr. 2450/98 med hensyn til det pågældende selskab og iværksatte denne undersøgelse.3. Den pågældende vare(4) Den vare, der er omfattet af den nuværende fornyede undersøgelse, er den samme vare som den, der er omhandlet i forordning (EF) nr. 2450/98, nemlig stænger af rustfrit stål.4. De berørte parter(5) Kommissionen underrettede officielt det pågældende selskab og Indiens regering om indledningen af proceduren. Den gav endvidere de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. Kommissionen modtog imidlertid hverken synspunkter eller anmodninger om at blive hørt.Kommissionen sendte et spørgeskema til det pågældende selskab og modtog en fuldstændig besvarelse inden for den anførte frist. Kommissionen indhentede og efterprøvede, alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at gennemføre undersøgelsen, og den aflagde kontrolbesøg hos det pågældende selskab.C. TILBAGETRÆKNING AF ANMODNINGEN OM EN FORNYET UNDERSØGELSE(6) Den 20. juli 2000, meddelte CAPICO Trading Private Limited, Kommissionen, at den trak sin anmodning om fornyet undersøgelse tilbage. Selskabet baserede det på det forhold, som fremgik af undersøgelsen, nemlig at det ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet, og dets intentioner om at eksportere til Fællesskabet var ikke blevet realiseret. Kommissionen finder det derfor hensigtsmæsigt at afslutte denne fornyede undersøgelse.TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelDen fremskyndede fornyede undersøgelse af forordning (EF) nr. 2450/98 vedrørende import af stænger af rustfrit stål med oprindelse i Indien afsluttes hermed.Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juni 2001.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.(2) EFT L 304 af 14.11.1998, s. 1.(3) EFT C 61 af 3.3.2000, s. 3.


Avis juridique important

|

31998D1496

Europa-Parlamentet og Rådets afgørelse nr. 1496/98/EF af 22. juni 1998 om et program for forbedring af juristers indsigt i fællesskabsretten (Robert Schuman-aktionen)

EF-Tidende nr. L 196 af 14/07/1998 s. 0024 - 0027

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1496/98/EF af 22. juni 1998 om et program for forbedring af juristers indsigt i fællesskabsretten (Robert Schuman-aktionen) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 100 A,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1)under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2)i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (3), ogud fra følgende betragtninger:(1) I erklæring nr. 19 om gennemførelsen af fællesskabsretten, der er knyttet til slutakten til traktaten om Den Europæiske Union, understreges det, at det af hensyn til Fællesskabets rette funktion er afgørende, at de foranstaltninger, der træffes i de forskellige medlemsstater, bevirker, at fællesskabsretten anvendes lige så effektivt og lige så strengt, som det er tilfældet med anvendelsen af deres nationale lovgivning;(2) gennemførelsen af det indre marked har krævet en omfattende lovgivningsindsats, der bl.a. har indebåret indbyrdes tilnærmelse af de nationale lovgivninger med det formål at få etableret et område uden indre grænser;(3) et nyt overordnet mål er nu at sikre en effektiv og ensrettet anvendelse af disse fællesskabsregler, som er afgørende for, at det indre marked kan fungere efter hensigten;(4) de fællesskabsregler, der angår den frie bevægelighed på det indre marked, er umiddelbart gældende, og kan efter de i den nationale lovgivning fastlagte procedurer påberåbes ved enhver national domstol; borgerne, forbrugerne og virksomhederne må kunne sætte deres lid til, at disse regler anvendes, og kunne nyde godt af de rettigheder og garantier, de giver dem i alle medlemsstater; dette har afgørende betydning for retssikkerheden, troværdigheden af det indre marked og i bredere forstand for tilliden til hele den europæiske integrationsproces;(5) borgerne, forbrugerne og virksomhederne kan ikke gøre alle de rettigheder, Fællesskabets retsorden giver dem, gældende ved enhver national domstol, medmindre de jurister, der er mest direkte involveret i anvendelsen af fællesskabsrettens bestemmelser, nemlig dommere, anklagere og advokater, er tilstrækkeligt orienterede og uddannede til at kunne gøre dette;(6) i Kommissionens meddelelse til Rådet af 22. december 1993 med titlen »Optimering af det indre marked - et strategisk program« blev det fremhævet, hvor stor betydning det har, såvel for de retsundergivne som for det indre markeds rette funktion, at de nationale domstole er i stand til at behandle et større antal sager angående reglers og handlemåders overensstemmelse med fællesskabsretten, og hvor vigtigt det på baggrund heraf er at forbedre det juridiske miljøs kendskab til fællesskabsretten;(7) i sin beslutning af 13. februar 1996 om Kommissionens tolvte beretning til Europa-Parlamentet om kontrollen med gennemførelsen af fællesskabsretten (4) krævede Europa-Parlamentet, at Kommissionen udarbejder et program for uddannelse og orientering af jurister inden for fællesskabsretten, for at opnå, at medlemsstaternes domstole anvender fællesskabsretten mere effektivt og ensartet;(8) øget indsigt i fællesskabsretten hos jurister, der medvirker i retsplejen i medlemsstaterne, vil kunne forbedre det samarbejde mellem de nationale domstole og De Europæiske Fællesskabers Domstol, der er et af de grundlæggende elementer i Fællesskabets retsorden;(9) i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og i henhold til traktatens artikel 127 tilkommer det ikke Det Europæiske Fællesskab at tiltage sig medlemsstaternes ansvar for indholdet og tilrettelæggelsen af den faglige uddannelse af jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater;(10) Kommissionen har derimod kompetence til at foreslå, at der indføres en støtteordning, der skal hjælpe medlemsstaterne med at afhjælpe de mangler i dommeres, anklageres og advokaters uddannelse og kundskaber, der kan indvirke på den korrekte anvendelse af fællesskabsretten, som er en forudsætning for, at det indre marked kan fungere efter hensigten;(11) den forbedring af indsigten i fællesskabsretten hos jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater, der tilsigtes, må indgå i den samlede indsats, som spænder lige fra kontrol med den korrekte gennemførelse af de fællesskabsretlige regler i national lovgivning til sanktioner i tilfælde af overtrædelse af disse regler, og som skal sikre en effektiv og ensartet anvendelse af reglerne vedrørende det indre marked;(12) virkeliggørelsen af dette mål indebærer, at der iværksættes konkrete foranstaltninger, som tilgodeser de krav og vilkår, der gør sig gældende for juristers erhvervsudøvelse; indførelsen af et særligt program, der tager sigte på at fremme et bedre kendskab til fællesskabsretten hos jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater i medlemsstaterne, skal for denne særlige målgruppes vedkommende supplere de allerede eksisterende fællesskabsprogrammer og -initiativer -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Iværksættelse af Robert Schuman-aktionen 1. Ved denne afgørelse indføres et program med titlen »Robert Schuman-aktionen« for en periode på tre år.2. Med denne støtteordning ønsker Fællesskabet at tilskynde til og støtte initiativer, der tager sigte på at fremme øget indsigt i fællesskabsretten hos jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater i medlemsstaterne.Artikel 2 Målsætninger 1. Robert Schuman-aktionen tager sigte på:a) at fremme praktisk orienterede uddannelsestiltag (grund- eller efteruddannelse) inden for fællesskabsret, som iværksættes af institutioner i medlemsstaterne, der har til opgave at uddanne eller efteruddanne jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokaterb) at fremme formidling af information i medlemsstaterne (ved hjælp af traditionelle midler eller ved brug af ny kommunikations- og informationsteknologi) om fællesskabsretten til jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokaterc) at støtte initiativer, der kan lette gennemførelsen af, supplere eller øge virkningerne af de ovennævnte to former for tiltag.2. Robert Schuman-aktionen støtter og supplerer medlemsstaternes indsats inden for uddannelse i og information om fællesskabsretten under fuld hensyntagen til, at ansvaret for den faglige uddannelses indhold og tilrettelæggelse ligger hos medlemsstaterne.Artikel 3 Fællesskabsaktionens virkemiddel 1. Robert Schuman-aktionen tager sigte på ydelse af finansiel støtte til initiativer, der iværksættes i medlemsstaterne med henblik på virkeliggørelse af de i artikel 2 nævnte målsætninger.2. Robert Schuman-aktionen er opdelt i tre dele, der hver især svarer til en af disse målsætninger, nemlig en uddannelsesdel, en informationsdel og en ledsagedel.Artikel 4 Finansielle bestemmelser Finansieringsrammen for gennemførelsen af dette program er for en periode på tre år fra denne afgørelses ikrafttrædelse fastsat til 5,6 mio. ECU.De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.Artikel 5 Betingelser for støtte 1. Berettigede til at modtage økonomisk støtte under Robert Schuman-aktionen er institutioner, som har til opgave i medlemsstaterne - på lokalt, regionalt eller nationalt plan - eller på fællesskabsplan at varetage:- faglig efteruddannelse af jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater, eller- faglig grunduddannelse af kommende jurister, der medvirker i retsplejen.2. De i stk. 1 omhandlede institutioner er:a) domstoleb) advokatsamfund og dermed sidestillede faglige organisationerc) justitsministerier, dommernævn e.l. og overordnede organer, der varetager uddannelsen af dommered) godkendte fagskoler og uddannelsesinstitutioner, der varetager grund- eller efteruddannelse af jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokatere) universiteter.Artikel 6 Kriterier for udvælgelse af projekter 1. Støtteberettigede institutioner kan anmode om økonomisk støtte under Robert Schuman-aktionen ved til Kommissionens kompetente tjenestegrene at indsende planer for uddannelsestiltag, informationstiltag eller ledsageforanstaltninger.2. Udvælgelsen af projekter og tildelingen af økonomisk støtte sker på grundlag af følgende kriterier:a) Praktisk sigteDe påtænkte tiltag skal give deltagerne mulighed for at tilegne sig kundskaber, der tager sigte på og umiddelbart kan udnyttes i deres arbejde.b) AdgangDe påtænkte tiltag skal primært gå ud på at give det størst mulige antal jurister, der medvirker i retsplejen, dvs. dommere, anklagere og advokater, større indsigt i fællesskabsretten, og skal navnlig være til gavn for dem, der endnu ikke har haft nærmere berøring hermed.c) Afpasning efter de erhvervsmæssige vilkårDe påtænkte tiltag skal iværksættes på en måde (især med hensyn til tidsmæssig tilrettelæggelse og geografisk afstand), der er afpasset efter de erhvervsmæssige vilkår.d) OmkostningseffektivitetVed evalueringen af projekter, der indsendes under Robert Schuman-aktionen, tager Kommissionen hensyn til de principper, der er fastsat i de finansforordninger, der gælder på dette område, især med hensyn til forsvarlig økonomisk forvaltning, tilbageholdenhed og omkostningseffektivitet.Omkostningerne ved de påtænkte tiltag skal stå i rimeligt forhold til deres målsætninger. Disse tiltags omkostningseffektivitet kan bl.a. øges ved, at flere støtteberettigede institutioner indgår et partnerskab og lægger deres ressourcer sammen.3. Desuden vil følgende fakultative kriterier kunne lægges til grund:a) tiltagenes fællesfaglige sigte (medvirken af dommere, anklagere og advokater i tiltagenes gennemførelse eller som målgruppe)b) tiltagenes grænseoverskridende sigte (medvirken af statsborgere fra mere end én medlemsstat i tiltagenes gennemførelse eller som målgruppe).Artikel 7 Støttebetingelser 1. Den økonomiske støtte under Robert Schuman-aktionen, der tager sigte på at fremme, supplere og støtte de i artikel 5 nævnte institutioners tiltag, ydes som et supplement til lokal, regional eller national finansiering og har til formål at muliggøre et projekts gennemførelse. Den således ydede finansielle støtte vil følgelig ikke kunne føre til hverken direkte eller indirekte fortjeneste.2. Økonomisk støtte under Robert Schuman-aktionen ydes for et år eller for to år.3. Af hensyn til tiltagenes kontinuitet forpligter modtagerne af støtte under Robert Schuman-aktionen sig til ved udløbet af støtteperioden at videreføre tiltaget i en periode, der mindst svarer til støtteperioden, uden at modtage støtte fra Kommissionen.Støttemodtagerne forpligter sig til at tilbagebetale det fulde støttebeløb, såfremt denne forpligtelse ikke overholdes.I ganske særlige tilfælde kan der dispenseres fra denne forpligtelse til at videreføre tiltaget, hvis tiltaget ifølge sin natur ikke kan videreføres eller støttemodtageren, især på grund af egne vedtægter eller af økonomiske årsager, er forhindret i at videreføre det.4. Den økonomiske støtte under Robert Schuman-aktionen ydes efter de regler, Kommissionen følger på tilskudsområdet. Overholdelsen af disse regler kontrolleres af Kommissionen og af Revisionsretten.Artikel 8 Gennemførelse 1. Kommissionen er ansvarlig for gennemførelsen af dette program og vedtager de praktiske gennemførelsesbestemmelser.2. Interessetilkendegivelser indkaldes hvert år i De Europæiske Fællesskabers Tidende med det formål at orientere potentielle støtteansøgere om formålene med og vilkårene for støtte under Robert Schuman-aktionen.Artikel 9 Sammenhæng i fællesskabsindsatsen 1. Kommissionen drager sammen med medlemsstaterne omsorg for den overordnede sammenhæng mellem det her omhandlede program og Fællesskabets andre foranstaltninger på uddannelses- og informationsområdet.2. Robert Schuman-aktionen er et supplement til de foranstaltninger, der iværksættes under andre fællesskabsprogrammer, i særdeleshed Leonardo da Vinci-programmet, der tager sigte på at gennemføre en erhvervsuddannelsespolitik i Fællesskabet, Jean Monnetprojektet, der tager sigte på fremme af undervisning i europæisk integration på universiteterne, og Grotius-programmet, der er en fælles aktion på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, om tilskyndelse og udveksling for aktørerne inden for retsvæsenet.Artikel 10 Tilsyn og evaluering 1. Kommissionen varetager tilsynet med og den periodiske evaluering af dette program og orienterer med regelmæssige mellemrum medlemsstaterne herom.2. Kommissionen forelægger senest to år efter programmets ikrafttræden Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en beretning med evaluering af gennemførelsen af dette program.Artikel 11 Ikrafttrædelse Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 1998.På Europa-Parlamentets vegneJ.M. GIL-ROBLESFormandPå Rådets vegneJ. CUNNINGHAMFormand(1) EFT C 378 af 13. 12. 1996, s. 17, og EFT C 368 af 5. 12. 1997, s. 6.(2) EFT C 206 af 7. 7. 1997, s. 63.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 24. oktober 1997 (EFT C 339 af 10. 11. 1997, s. 410), Rådets fælles holdning af 9. marts 1998 (EFT C 135 af 30. 4. 1998, s. 25) og Europa-Parlamentets afgørelse af 30. april 1998 (EFT C 152 af 18. 5. 1998).Rådets afgørelse af 18. maj 1998.(4) EFT C 65 af 4. 3. 1996, s. 37.