title: Rådets afgørelse af 18. december 2006 om udnævnelse af de italienske, maltesiske og svenske medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed

text:
               28.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 320/4

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 18. december 2006
   om udnævnelse af de italienske, maltesiske og svenske medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed
   (2006/C 320/03)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (1), særlig artikel 26 og 27,
   under henvisning til de indstillinger, Rådet har fået forelagt af medlemsstaternes regeringer, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har ved afgørelse af 15. september 2006 (2) udnævnt medlemmerne af og suppleanterne til Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed for perioden fra den 14. september 2006 til den 13. september 2008 med undtagelse af de italienske og maltesiske medlemmer og suppleanter samt det svenske medlem i kategorien regeringsrepræsentanter.

               (2)

               Den italienske, maltesiske og svenske regering har foretaget indstillingen til de pladser, der skal besættes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Følgende udnævnes til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed for den mandatperiode, der udløber den 13. september 2008:

   I.   REGERINGSREPRÆSENTANTER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Italien

               Giuseppe Maurizio SILVERI
               Augusto VACCARO

               Lea BATTISTONI

               Malta

               Anthony BUTTIGIEG

               Sverige

               Johanna PEYRON

         II.   ARBEJDSTAGERREPRÆSENTANTER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Italien

               Ornella CILONA
               Giuseppe CASUCCI

               Vincenzo COPPOLA

               Malta

               Andrew MIZZI
               Martin BALZAN

               Stephen FAVA

         III.   ARBEJDSGIVERREPRÆSENTANTER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Italien

               Massimo MARCHETTI
               Gaetana PAGANO

               Donata TIRELLI

               Malta

               Joseph MONTEBELLO
               Tonio FARRUGIA

               Joseph FARRUGIA

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2006.

            På Rådets vegne

         J.-E. ENESTAM

            Formand

      (1)  EFT L 257 af 18.10.1968, s. 2.

      (2)  EUT C 242 af 7.10.2006, s. 1.


title: Rettens afgørelse (EU) 2016/2387 af 14. september 2016 om de sikkerhedsregler, der finder anvendelse på de oplysninger eller dokumenter, som fremlægges i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2

text:
               24.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 355/18

         RETTENS AFGØRELSE (EU) 2016/2387
   af 14. september 2016
   om de sikkerhedsregler, der finder anvendelse på de oplysninger eller dokumenter, som fremlægges i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2
   RETTEN HAR —
   under henvisning til procesreglementet, særlig artikel 105, stk. 11,
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det fremgår af procesreglementets artikel 105, stk. 1 og 2, at en hovedpart i sagen, spontant eller som følge af en af Retten vedtaget foranstaltning som led i bevisoptagelsen, kan fremlægge oplysninger eller dokumenter, der berører Den Europæiske Unions eller en eller flere af dens medlemsstaters sikkerhed eller varetagelsen af deres internationale forbindelser. Denne bestemmelses stk. 3-10 fastsætter den processuelle ordning, som finder anvendelse på sådanne oplysninger eller dokumenter.

               (2)

               Henset til den følsomme og fortrolige karakter af de pågældende oplysninger eller dokumenter forudsætter gennemførelsen af den ved procesreglementets artikel 105 indførte ordning, at der indføres en egnet sikkerhedsforanstaltning, hvorved det tilsigtes at sikre disse oplysninger eller dokumenter et højt beskyttelsesniveau.

               (3)

               Med henblik herpå bør sikkerhedsforanstaltningerne finde anvendelse på alle de oplysninger eller dokumenter, der fremlægges i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2, som er EU-klassificerede informationer, eller om hvilke den hovedpart, der har fremlagt dem, har anført, at en videregivelse heraf til den anden hovedpart vil bringe Unionens eller dens medlemsstaters sikkerhed eller varetagelsen af deres internationale forbindelser i fare, herunder når de nævnte oplysninger eller dokumenter ikke er EU-klassificerede informationer.

               (4)

               Med henblik på at sikre disse oplysninger eller dokumenter et højt beskyttelsesniveau er grundprincipperne og minimumsstandarderne for beskyttelse af de nævnte oplysninger eller dokumenter inspireret af dem, der finder anvendelse ved beskyttelsen af de informationer, som er klassificeret SECRET UE/EU SECRET, i henhold til EU-institutionernes regler på området for EU's klassificerede informationer (EUCI), herunder de regler, der er vedtaget af Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen.

               (5)

               De oplysninger eller dokumenter, som er fremlagt i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2, er genstand for en mærkning benævnt »FIDUCIA«, der er specifik for Den Europæiske Unions Domstol, og som fastlægger den sikkerhedsordning, der finder anvendelse på dem under hele sagens behandling ved Retten og, i tilfælde af appel, ved Domstolen. Anbringelsen af FIDUCIA-mærkningen og sletningen af denne mærkning har ingen betydning for klassificeringen af de informationer, som er meddelt Retten.

               (6)

               Adgangen til FIDUCIA-informationerne sikres under iagttagelse af »need-to-know«-princippet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Definitioner
   I den foreliggende afgørelse forstås ved:
   a)   »sikkerhedsmyndighed«: den af Den Europæiske Unions Domstol udpegede myndighed, der er ansvarlig for Domstolens sikkerhed, og som helt eller delvist kan uddelegere gennemførelsen af de ved nærværende afgørelse fastsatte opgaver
   b)   »FIDUCIA-kontoret«: det kontor ved Den Europæiske Unions Domstol, som sikrer håndteringen af FIDUCIA-informationerne
   c)   »den, der er i besiddelse af«: en behørigt autoriseret person med en fastslået need-to-know-status, der er i besiddelse af en FIDUCIA-information og derfor er ansvarlig for at beskytte den
   d)   »dokument«: enhver information, uanset dens fysiske form eller karakteristika
   e)   »information«: enhver skriftlig eller mundtlig information, uanset medium eller ophavsmand
   f)   »EU's klassificerede informationer« (EUCI): informationer eller materiale mærket med en EU-sikkerhedsklassifikation i medfør af de regler, der finder anvendelse på området inden for EU-institutionerne, og klassificeret efter en af de følgende grader:

               —

               TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET

               —

               SECRET UE/EU SECRET

               —

               CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL

               —

               RESTREINT UE/EU RESTRICTED.

         g)   »FIDUCIA-information«: enhver information med FIDUCIA-mærkning
   h)   »håndtering« af en FIDUCIA-information: alle de foranstaltninger, som FIDUCIA-informationer kan underkastes under hele sagen ved Retten og senest ved udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol. Dette omfatter således registrering, konsultation, udarbejdelse, kopiering, lagring, returnering og destruktion.
   Artikel 2
   Formål og anvendelsesområde
   1.   Denne afgørelse fastlægger grundprincipperne og minimumsstandarderne for sikkerhedsbeskyttelse af FIDUCIA-informationerne inden for rammerne af sagen ved Retten og senest ved udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol.
   2.   Disse grundprincipper og minimumssikkerhedsstandarder gælder for enhver FIDUCIA-information, for enhver skriftlig eller mundtlig brug og for enhver genpart heraf, der i givet fald udfærdiges i overensstemmelse med de i denne afgørelse fastsatte sikkerhedsregler.
   Artikel 3
   Fremgangsmåde ved indlevering og returnering
   Med henblik på gennemførelsen af den ordning, der er fastsat i denne afgørelse, gælder følgende:

               —

               Hovedparten underretter Rettens Justitskontor om datoen for indlevering af oplysningerne eller dokumenterne i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2.

               —

               Hovedparten, ledsaget af en repræsentant for Justitskontoret, skal indlevere oplysningerne eller dokumenterne i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2, på FIDUCIA-kontoret i Justitskontorets ekspeditionstid.

               —

               Den hovedpart, som har fremlagt oplysningerne eller dokumenterne i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2, skal — når den pågældende ikke giver tilladelse til en videregivelse heraf i henhold til reglementets artikel 105, stk. 4 — søge dem tilbageleveret på FIDUCIA-kontoret i selskab med en repræsentant for Justitskontoret, så snart returnering er mulig i overensstemmelse med samme reglements artikel 105, stk. 7, eller så snart den frist, der er fastsat i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, er udløbet, medmindre der er iværksat appel inden for denne frist.

               —

               Såfremt der iværksættes appel til prøvelse af Rettens afgørelse inden for den frist, der er fastsat i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, stilles de oplysninger eller dokumenter, som er blevet fremlagt under sagen i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2, til rådighed for Domstolen. Med henblik herpå skal Rettens justitssekretær, så snart den pågældende får kendskab til, at denne appel er iværksat, fremsende en skrivelse til Domstolens justitssekretær, hvorved sidstnævnte underrettes om den omstændighed, at de pågældende oplysninger eller dokumenter stilles til rådighed for Domstolen. Rettens justitssekretær underretter samtidig sikkerhedsmyndigheden om den omstændighed, at de pågældende oplysninger eller dokumenter skal stilles til rådighed for Domstolen, uden at de nævnte oplysninger eller dokumenter herved flyttes fysisk. FIDUCIA-kontoret registrerer denne underretning. Den hovedpart, som har fremlagt disse oplysninger eller dokumenter, skal søge dem tilbageleveret på FIDUCIA-kontoret i selskab med en repræsentant for Domstolens Justitskontor, så snart den afgørelse, hvormed appelsagen afsluttes, er blevet forkyndt, medmindre sagen hjemvises til Retten til afgørelse.

               —

               Ved hjemvisning til Retten skal Domstolen stille de pågældende oplysninger eller dokumenter til rådighed for Retten, så snart den afgørelse, hvormed appelsagen afsluttes, er blevet forkyndt. Med henblik herpå skal Domstolens justitssekretær fremsende en skrivelse til Rettens justitssekretær, hvorved sidstnævnte underrettes om den omstændighed, at de pågældende oplysninger eller dokumenter stilles til rådighed for Retten. Domstolens justitssekretær underretter samtidig sikkerhedsmyndigheden om den omstændighed, at de pågældende oplysninger eller dokumenter skal stilles til rådighed for Retten, uden at de nævnte oplysninger eller dokumenter herved flyttes fysisk. FIDUCIA-kontoret registrerer denne underretning. Den hovedpart, som har fremlagt disse oplysninger eller dokumenter, skal søge dem tilbageleveret på FIDUCIA-kontoret i selskab med en repræsentant for Rettens Justitskontor, så snart den frist, der er fastsat i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, er udløbet, medmindre der er iværksat appel inden for denne frist.

         Artikel 4
   FIDUCIA-mærkning
   1.   FIDUCIA-kontoret anbringer FIDUCIA-mærkningen på alle de oplysninger eller dokumenter, der er fremlagt i overensstemmelse med procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2.
   2.   FIDUCIA-kontoret anbringer ligeledes FIDUCIA-mærkningen på enhver information, som helt eller delvist gengiver indholdet af de oplysninger eller dokumenter, der er fremlagt i overensstemmelse med procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2, og på hver genpart af sådanne oplysninger eller dokumenter.
   3.   FIDUCIA-kontoret anbringer ligeledes FIDUCIA-mærkningen på de dokumenter og registre, der udarbejdes af FIDUCIA-kontoret i henhold til denne afgørelse, og hvis uautoriserede videregivelse kan bringe Unionens eller en eller flere af dens medlemsstaters sikkerhed eller varetagelsen af deres internationale forbindelser i fare.
   4.   FIDUCIA-mærkningen anbringes synligt på FIDUCIA-informationernes samtlige sider og medier.
   5.   Anbringelsen af FIDUCIA-mærkningen og sletningen af denne mærkning under de i bilag III omhandlede betingelser er uden betydning for klassificeringen af de informationer, som meddeles Retten.
   Artikel 5
   Beskyttelse af FIDUCIA-informationerne
   1.   Beskyttelsen af FIDUCIA-informationerne svarer til den beskyttelse, der sikres for så vidt angår EUCI SECRET UE/EU SECRET i overensstemmelse med de regler, som inden for EU-institutionerne finder anvendelse på området for beskyttelse af EUCI.
   2.   Den, der er i besiddelse af en FIDUCIA-information, er ansvarlig for beskyttelse heraf i overensstemmelse med denne afgørelse.
   Artikel 6
   Sikkerhedsrisikostyring
   1.   Risiciene i forhold til FIDUCIA-informationerne skal styres inden for rammerne af en risikoevalueringsproces, der har til formål at fastslå kendte sikkerhedsrisici, fastlægge sikkerhedsforanstaltninger for at reducere sådanne risici til et acceptabelt niveau i overensstemmelse med de grundprincipper og minimumsstandarder, der er fastlagt i denne afgørelse, og anvende disse foranstaltninger. Sådanne foranstaltningers effektivitet skal løbende evalueres af sikkerhedsmyndigheden.
   2.   Sikkerhedsforanstaltningerne til beskyttelse af FIDUCIA-informationerne skal under hele sagen ved Retten og senest ved udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, navnlig stå i forhold til formen og mængden af de pågældende informationer eller det pågældende materiale, omgivelserne og strukturen af FIDUCIA-kontorets lokaler og den lokalt vurderede trussel fra ondsindet og/eller kriminel virksomhed, herunder spionage, sabotage og terrorisme.
   3.   Den Europæiske Unions Domstols interne beredskabsplaner skal tage hensyn til behovet for at beskytte FIDUCIA-informationerne i nødsituationer med henblik på at forhindre uautoriseret adgang, uautoriseret videregivelse eller tab af integritet eller tilgængelighed.
   4.   Den Europæiske Unions Domstols interne beredskabsplaner skal indeholde forebyggende og genoprettende foranstaltninger med henblik på at minimere følgerne af større nedbrud eller hændelser for håndteringen og opbevaringen af FIDUCIA-informationerne.
   Artikel 7
   Sikkerhedsforanstaltninger vedrørende personer
   1.   Adgang til FIDUCIA-informationerne kan kun gives til de personer, som:

               —

               har need-to-know-status

               —

               med forbehold af denne artikels stk. 2 har fået tilladelse til at få adgang til FIDUCIA-informationer, og

               —

               er blevet gjort bekendt med deres ansvar.

         2.   Dommere ved Retten anses for at have adgang til FIDUCIA-informationerne i medfør af deres stilling.
   3.   Den proces, hvorved det tilsigtes at afgøre, om en tjenestemand eller øvrig ansat i Den Europæiske Unions Domstol, henset til sin loyalitet, troværdighed og pålidelighed, kan autoriseres til at få adgang til FIDUCIA-informationerne, er nærmere fastsat i bilag I.
   4.   Alle de pågældende personer skal gøres bekendt med og skriftligt anerkende deres ansvar for at beskytte FIDUCIA-informationerne i overensstemmelse med denne afgørelse, inden de får adgang til FIDUCIA-informationerne, og med jævne mellemrum herefter.
   Artikel 8
   Fysisk sikkerhed
   1.   Ved fysisk sikkerhed forstås anvendelse af fysiske og tekniske beskyttelsesforanstaltninger for at forhindre uautoriseret adgang til FIDUCIA-informationerne.
   2.   De fysiske sikkerhedsforanstaltninger udformes med henblik på at forhindre hemmelig eller tiltvungen adgang til FIDUCIA-kontorets lokaler, på at forhindre, vanskeliggøre og afsløre uautoriserede handlinger samt på at muliggøre en personalemæssig adskillelse i forhold til, om personerne i overensstemmelse med need-to-know-princippet er godkendt til at få adgang til FIDUCIA-informationerne eller ej. Sådanne foranstaltninger fastlægges på grundlag af en risikostyringsproces.
   3.   De fysiske sikkerhedsforanstaltninger indføres for FIDUCIA-kontorets lokaler, hvori FIDUCIA-informationerne håndteres og opbevares. Formålet med disse foranstaltninger er at sikre en beskyttelse, der svarer til beskyttelsen af EUCI SECRET UE/EU SECRET i overensstemmelse med de regler, som inden for EU-institutionerne finder anvendelse på området for beskyttelse af EUCI. Ingen FIDUCIA-information kan opbevares eller konsulteres uden for FIDUCIA-kontorets lokaler, der er oprettet med henblik herpå i et område, der selv er sikret.
   4.   Til beskyttelsen af FIDUCIA-informationerne må der kun anvendes udstyr eller anordninger, der er i overensstemmelse med de regler, som inden for EU-institutionerne finder anvendelse på området for beskyttelse af EUCI.
   5.   Bestemmelserne til gennemførelse af denne artikel findes i bilag II.
   Artikel 9
   Håndtering af FIDUCIA-informationer
   1.   Ved »håndtering af FIDUCIA-informationer« forstås anvendelse af administrative foranstaltninger til beskyttelse af FIDUCIA-informationerne under hele sagen ved Retten og senest ved udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, og til kontrol hermed med henblik på at bidrage til at forhindre og afsløre forsætlig eller uagtsom kompromittering eller tab af sådanne informationer.
   2.   Foranstaltningerne til håndtering af FIDUCIA-informationer omfatter bl.a. registrering, konsultation, udarbejdelse, kopiering, opbevaring, returnering og destruktion af FIDUCIA-informationerne.
   3.   FIDUCIA-kontoret registrerer FIDUCIA-informationerne, når de modtages og før enhver håndtering.
   4.   FIDUCIA-kontorets lokaler underkastes regelmæssig inspektion af sikkerhedsmyndigheden.
   5.   Bestemmelserne til gennemførelse af denne artikel findes i bilag III.
   Artikel 10
   Beskyttelse af de FIDUCIA-informationer, der behandles elektronisk
   1.   De informations- og kommunikationssystemer (computere og perifert udstyr), der anvendes til håndteringen af FIDUCIA-informationerne, befinder sig i FIDUCIA-kontorets lokaler. De holdes adskilt fra alle elektroniske informationsnet.
   2.   Der gennemføres sikkerhedsforanstaltninger for at beskytte det EDB-udstyr, der anvendes til håndteringen af FIDUCIA-informationerne, mod kompromittering af sådanne informationer gennem utilsigtede elektromagnetiske emissioner (sikkerhedsforanstaltninger svarende til dem, der gælder for EUCI SECRET UE/EU SECRET i overensstemmelse med de regler, som inden for EU-institutionerne finder anvendelse på området for beskyttelse af EUCI).
   3.   Informations- og kommunikationssystemerne skal være genstand for en akkreditering, der tildeles af sikkerhedsmyndigheden, som sikrer sig, at de opfylder de regler, som inden for EU-institutionerne finder anvendelse på området for beskyttelse af EUCI.
   4.   Bestemmelserne til gennemførelse af denne artikel findes i bilag IV.
   Artikel 11
   Sikkerhed i tilfælde af intervention udefra
   1.   Ved »sikkerhed i tilfælde af intervention udefra« forstås anvendelse af foranstaltninger, med hvilke det tilsigtes at sikre, at FIDUCIA-informationerne beskyttes af kontrahenter, der skal intervenere i forbindelse med vedligeholdelsen af de fra IT-netværket isolerede informations- og kommunikationssystemer, eller i forbindelse med et indgreb, der gør det nødvendigt hurtigt at flytte FIDUCIA-informationerne med henblik på at anbringe dem et sikkert sted.
   2.   Sikkerhedsmyndigheden kan overdrage opfyldelsen af opgaver, som indebærer eller forudsætter, at kontrahenter, der er registreret i en medlemsstat, i medfør af den kontrakt, de har indgået, får adgang til FIDUCIA-informationerne.
   3.   Sikkerhedsmyndigheden sikrer, at de minimumssikkerhedsstandarder, der er fastsat i denne afgørelse, og som er omhandlet i kontrakten, overholdes ved tildelingen af kontrakter.
   4.   En kontrahents personale kan kun få adgang til FIDUCIA-informationer, efter at sikkerhedsmyndigheden har givet det tilladelse hertil på grundlag af en personelsikkerhedsgodkendelse udstedt af den nationale sikkerhedsmyndighed eller af enhver anden sikkerhedsmyndighed, som er kompetent i overensstemmelse med nationale love eller administrative bestemmelser.
   5.   Bestemmelserne til gennemførelse af denne artikel findes i bilag V.
   Artikel 12
   Ingen digital spredning, fremsendelse eller udveksling af FIDUCIA-informationerne
   1.   FIDUCIA-informationerne spredes under ingen omstændigheder i digital form.
   2.   Retten fremsender ikke FIDUCIA-informationer til EU-institutionerne, -organerne, -kontorerne eller -agenturerne, til medlemsstaterne, til de øvrige parter i sagen eller til tredjemand.
   Artikel 13
   Brud på sikkerheden og kompromittering af FIDUCIA-informationerne
   1.   Ved brud på sikkerheden forstås resultatet af en persons handling eller forsømmelse, der er i strid med sikkerhedsreglerne i denne afgørelse.
   2.   FIDUCIA-informationerne anses for at være kompromitteret, hvis de som følge af et brud på sikkerheden helt eller delvist er videregivet til uautoriserede personer eller til personer, der ikke anses for at være autoriserede.
   3.   Eventuelle brud på eller eventuel mistanke om brud på sikkerheden skal straks meldes til sikkerhedsmyndigheden.
   4.   Hvis det konstateres, eller hvis der er rimelig grund til at formode, at FIDUCIA-informationer er kompromitteret eller bortkommet, skal sikkerhedsmyndigheden i tæt samarbejde med Rettens præsident og justitssekretær træffe alle passende foranstaltninger i overensstemmelse med de relevante bestemmelser for at:

               a)

               orientere den hovedpart, der har fremlagt de pågældende oplysninger eller dokumenter

               b)

               anmode den kompetente myndighed om at indlede en administrativ undersøgelse

               c)

               vurdere den potentielle skade for Unionens eller en eller flere af dens medlemsstaters sikkerhed eller for varetagelsen af deres internationale forbindelser

               d)

               træffe passende foranstaltninger til at forebygge en gentagelse, og

               e)

               underrette de kompetente myndigheder om de foranstaltninger, der er truffet.

         5.   Enhver, der er ansvarlig for brud på sikkerhedsreglerne i denne afgørelse, kan pålægges disciplinære foranstaltninger i overensstemmelse med gældende bestemmelser. Enhver, der er ansvarlig for kompromittering eller bortkomst af FIDUCIA-informationer, pålægges disciplinære foranstaltninger og/eller retsforfølges i overensstemmelse med gældende bestemmelser.
   Artikel 14
   Sikkerhedsorganisation i Retten
   1.   FIDUCIA-kontoret varetager beskyttelsen af FIDUCIA-informationerne i henhold til denne afgørelse.
   2.   Sikkerhedsmyndigheden er ansvarlig for, at denne afgørelse finder korrekt anvendelse. Med henblik herpå skal sikkerhedsmyndigheden:

               a)

               gennemføre Den Europæiske Unions Domstols sikkerhedspolitik og løbende tage den op til revision

               b)

               føre tilsyn med FIDUCIA-kontorets gennemførelse af denne afgørelse

               c)

               når det er relevant og på de i artikel 13 fastsatte betingelser, iværksætte undersøgelser ved konstatering af eller mistanke om kompromittering eller tab af FIDUCIA-informationer

               d)

               iværksætte periodiske inspektioner af ordningerne for sikkerhedsbeskyttelse af FIDUCIA-informationerne i FIDUCIA-kontorets lokaler.

         Artikel 15
   Praktiske gennemførelsesforanstaltninger
   De praktiske foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse fastsættes af sikkerhedsmyndigheden efter aftale med Rettens justitssekretær.
   Artikel 16
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 14. september 2016.

         E. COULON

            Justitssekretær

         M. JAEGER

            Præsident

      BILAG I

         SIKKERHEDSFORANSTALTNINGER VEDRØRENDE PERSONER

                  1.

                  Dette bilag indeholder bestemmelserne til gennemførelse af afgørelsens artikel 7.

                  2.

                  For så vidt som det vedrører Rettens justitssekretær, tilkommer det denne i det omfang, det er strengt nødvendigt, at identificere de stillinger, der forudsætter adgang til FIDUCIA-informationer, og som følgelig kræver, at de tjenestemænd og øvrige ansatte, der bestrider de pågældende stillinger ved Retten, får tilladelse til at få adgang til FIDUCIA-informationer.

                  3.

                  Med henblik på tildelingen af en tilladelse til at få adgang til FIDUCIA-informationer sender FIDUCIA-kontoret det sikkerhedsspørgeskema, som den pågældende tjenestemand eller øvrige ansatte har udfyldt, til den nationale sikkerhedsmyndighed i den medlemsstat, hvor den pågældende er statsborger, eller til enhver anden kompetent national myndighed, der er identificeret i de regler, som finder anvendelse inden for EU-institutionerne på området for beskyttelse af EUCI (herefter »den kompetente NSA«), og anmoder om, at der gennemføres en sikkerhedsundersøgelse for klassifikationsgraden SECRET UE/EU SECRET.

                  4.

                  Efter gennemførelsen af sikkerhedsundersøgelsen, som er underlagt de gældende love og forskrifter i den pågældende medlemsstat, skal den kompetente NSA underrette FIDUCIA-kontoret om konklusionerne af den omhandlede undersøgelse.

                  5.

                  Når den kompetente NSA efter gennemførelsen af sikkerhedsundersøgelsen har fået bekræftelse på, at der ikke foreligger negative oplysninger, som kan rejse tvivl om den pågældendes loyalitet, troværdighed og pålidelighed, kan den kompetente ansættelsesmyndighed give personen tilladelse til at få adgang til FIDUCIA-informationer.

                  6.

                  Når den i punkt 5 omhandlede bekræftelse ikke foreligger efter gennemførelsen af sikkerhedsundersøgelsen, underretter den kompetente ansættelsesmyndighed den berørte person herom. I et sådant tilfælde kan FIDUCIA-kontoret efter instruks fra den kompetente ansættelsesmyndighed anmode den kompetente NSA om alle de supplerende nærmere oplysninger, som denne kan give i overensstemmelse med de nationale love og forskrifter. Såfremt resultatet af sikkerhedsundersøgelsen bekræftes, tildeles der ikke autorisation til at få adgang til FIDUCIA-informationer.

                  7.

                  Autorisationen til at få adgang til FIDUCIA-informationer er gyldig i fem år. Den inddrages, når den pågældende person fratræder den stilling, der forudsætter adgang til FIDUCIA-informationer, eller når den kompetente ansættelsesmyndighed finder, at der foreligger grunde til inddragelse af autorisationen.

                  8.

                  Autorisationen til at få adgang til FIDUCIA-informationer kan fornyes i overensstemmelse med den i punkt 3-5 omhandlede procedure.

                  9.

                  FIDUCIA-kontoret fører et register over autorisationerne til at få adgang til FIDUCIA-informationer.

                  10.

                  Hvis FIDUCIA-kontoret får kendskab til oplysninger om, at en person, der er i besiddelse af en autorisation til at få adgang til FIDUCIA-informationer, udgør en sikkerhedsrisiko, underretter FIDUCIA-kontoret den kompetente NSA herom, og den kompetente NSA kan suspendere adgangen til FIDUCIA-informationer eller inddrage autorisationen til at få adgang til disse informationer.

                  11.

                  I hastetilfælde kan den kompetente ansættelsesmyndighed, efter samråd med den kompetente NSA og med forbehold af resultatet af en foreløbig kontrol for at undersøge, at der ikke er konstateret negative oplysninger, give de pågældende tjenestemænd og øvrige ansatte en midlertidig autorisation til at få adgang til FIDUCIA-informationer. Sådanne midlertidige autorisationer er gyldige, indtil den i punkt 3-5 omhandlede procedure er afsluttet, idet gyldigheden dog ikke må overstige seks måneder fra den dato, hvor anmodningen om en sikkerhedsundersøgelse blev indgivet til den kompetente NSA.

                  12.

                  De personer, der er autoriserede til at få afgang til FIDUCIA-informationer, skal inden tildelingen heraf modtage en uddannelse, der har til formål at gøre dem i stand til at påtage sig deres ansvar i håndteringen af FIDUCIA-informationerne. Autorisationen til at få adgang til FIDUCIA-informationer får først virkning efter denne uddannelse og efter indgivelse af en skriftlig ansvarsbekræftelse.

      BILAG II

         FYSISK SIKKERHED

      I.   INDLEDNING

                  1.

                  Dette bilag indeholder bestemmelserne til gennemførelse af afgørelsens artikel 8. Det fastsætter mindstekravene til den fysiske beskyttelse af FIDUCIA-kontorets lokaler, hvor FIDUCIA-informationerne håndteres og opbevares.

                  2.

                  De fysiske sikkerhedsforanstaltninger udformes med henblik på at forhindre uautoriseret adgang til FIDUCIA-informationerne ved:

                              a)

                              at sikre, at FIDUCIA-informationerne håndteres og opbevares hensigtsmæssigt

                              b)

                              at muliggøre en personalemæssig adskillelse i forhold til, om personerne i overensstemmelse med need-to-know-princippet er autoriseret til at få adgang til FIDUCIA-informationerne eller ej

                              c)

                              at forhindre, vanskeliggøre og afsløre uautoriserede handlinger, og

                              d)

                              at forhindre eller forsinke enhver hemmelig eller tiltvungen adgang til FIDUCIA-kontorets lokaler.

                  3.

                  De fysiske sikkerhedsforanstaltninger udvælges på grundlag af en vurdering af truslen mod FIDUCIA-informationerne. Disse foranstaltninger skal tage hensyn til omgivelserne og strukturen af FIDUCIA-kontorets lokaler. Sikkerhedsmyndigheden fastlægger den grad af sikkerhed, som skal opnås for hver af de følgende fysiske foranstaltninger:

                              a)

                              en perimeterafspærring, der afgrænser det område, som kræver sikkerhedsbeskyttelse

                              b)

                              system til afsløring af indtrængen, der er forbundet med kommando- og sikkerhedsposten ved Den Europæiske Unions Domstol

                              c)

                              adgangskontrolsystem, der foretages elektronisk eller elektromekanisk, og som udføres af sikkerhedspersonale

                              d)

                              sikkerhedspersonale, der er uddannet, er under tilsyn og er autoriserede til at få adgang til FIDUCIA-informationer

                              e)

                              videoovervågningssystem i et lukket kredsløb, der styres af sikkerhedspersonalet, og som er forbundet med systemet til afsløring af indtrængen og med adgangskontrolsystemet

                              f)

                              sikkerhedsbelysning, der sikrer en effektiv overvågning foretaget direkte eller ved hjælp af et videoovervågningssystem

                              g)

                              eventuelle andre passende fysiske foranstaltninger, der skal forhindre eller afsløre uautoriseret adgang eller forhindre konsultation eller tab af eller skade på en FIDUCIA-information.

            II.   LOKALER TIL OPBEVARING OG KONSULTATION AF FIDUCIA-INFORMATIONERNE

         Oprettelse af fysisk beskyttede lokaler til opbevaring og konsultation

                  4.

                  Der oprettes sikrede lokaler med henblik på opbevaringen og konsultationen af FIDUCIA-informationerne. FIDUCIA-informationerne kan kun opbevares og konsulteres i de af FIDUCIA-kontorets lokaler, som til fulde opfylder de regler, der finder anvendelse inden for EU-institutionerne på området for beskyttelse af EUCI.

                  5.

                  I disse lokaler sikres opbevaringen af FIDUCIA-informationerne i sikkerhedscontainere, som ligeledes til fulde opfylder de regler, der finder anvendelse inden for EU-institutionerne på området for beskyttelse af EUCI.

                  6.

                  Der kan ikke medbringes noget kommunikationsudstyr (telefoner eller andet elektronisk udstyr) i FIDUCIA-kontorets lokaler.

                  7.

                  FIDUCIA-kontorets møderum er beskyttet mod aflytning. Det skal regelmæssigt underkastes en elektroniksikkerhedsinspektion.

         Adgang til opbevarings- og konsultationslokalerne

                  8.

                  Adgangen til FIDUCIA-kontorets lokaler kontrolleres ved hjælp af en videoovervåget identifikationssluse.

                  9.

                  De personer, der er autoriseret til at få adgang til FIDUCIA-informationer, og de personer, som anses for at være autoriseret, kan få adgang til FIDUCIA-kontorets lokaler for at konsultere FIDUCIA-informationer under de betingelser, der er fastsat i denne afgørelses artikel 7, stk. 1 og 2.

                  10.

                  Sikkerhedsmyndigheden kan undtagelsesvis udstede en adgangsautorisation til ikke-autoriserede personer, hvis intervention i FIDUCIA-kontorets lokaler er nødvendig, under forbehold af at adgangen til disse lokaler ikke indebærer en adgang til FIDUCIA-informationerne, som skal forblive ude af syne i sikkerhedscontainerne. Disse personers adgang kan kun ske under ledsagelse og konstant overvågning af en medarbejder fra FIDUCIA-kontoret, der er autoriseret til at få adgang til FIDUCIA-informationer.

                  11.

                  Enhver adgang til FIDUCIA-kontorets lokaler skal føres ind i et adgangsregister. Dette register føres fra en arbejdsstation, der befinder sig i disse lokaler. Det hertil anvendte informations- og kommunikationsudstyr skal opfylde de sikkerhedskrav, som er fastsat i afgørelsens artikel 10 og i bilag IV.

                  12.

                  De beskyttelsesforanstaltninger, der regulerer den skriftlige brug af FIDUCIA-informationerne, finder anvendelse i tilfælde af mundtlig brug af disse informationer.

            III.   KONTROL MED NØGLER OG KODER, DER ANVENDES TIL SIKKERHEDSBESKYTTELSE AF FIDUCIA-INFORMATIONERNE

                  13.

                  Sikkerhedsmyndigheden fastsætter procedurerne for forvaltning af nøglerne og koderne til FIDUCIA-kontorets lokaler og til sikkerhedscontainere. Sådanne procedurer skal beskytte mod uautoriseret adgang.

                  14.

                  Koderne skal læres udenad af det mindst mulige antal personer, der har behov for at kende dem. Koder til sikkerhedscontainere, hvor der opbevares FIDUCIA-informationer, skal ændres:

                              a)

                              når der modtages en ny container

                              b)

                              når der sker en ændring i det personale, der kender koden

                              c)

                              når der er konstateret en kompromittering, eller der er mistanke herom

                              d)

                              når der er foretaget vedligeholdelse eller reparation af en lås, og

                              e)

                              mindst hver 12. måned.

                  15.

                  Det tekniske udstyr til fysisk beskyttelse af FIDUCIA-informationerne skal opfylde de regler, der finder anvendelse inden for EU-institutionerne på området for beskyttelse af EUCI. Sikkerhedsmyndigheden er ansvarlig for, at disse regler iagttages.

                  16.

                  Det tekniske udstyr skal inspiceres med jævne mellemrum, og udstyret skal vedligeholdes regelmæssigt. Vedligeholdelsesarbejdet skal tage hensyn til resultatet af inspektionerne for at sikre, at udstyret fortsat fungerer optimalt.

                  17.

                  Effektiviteten af de forskellige sikkerhedsforanstaltninger og af det samlede sikkerhedssystem skal reevalueres ved hver inspektion.

      BILAG III

         HÅNDTERING AF FIDUCIA-INFORMATIONERNE

      I.   INDLEDNING

                  1.

                  Dette bilag indeholder bestemmelserne til gennemførelse af afgørelsens artikel 9. Det fastsætter de administrative foranstaltninger til beskyttelse af FIDUCIA-informationerne under hele sagen ved Retten og senest ved udløbet af den frist, der er fastsat i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, og til kontrol af disse informationer for at bidrage til at forhindre og afsløre forsætlig eller uagtsom kompromittering eller tab af sådanne informationer.

            II.   REGISTER OVER FIDUCIA-INFORMATIONERNE

                  2.

                  Der oprettes et register over FIDUCIA-informationerne. FIDUCIA-kontoret fører dette register fra en arbejdsstation, der befinder sig i FIDUCIA-kontorets lokaler. Det informations- og kommunikationsudstyr, der anvendes til at føre dette register, skal opfylde de sikkerhedskrav, som er fastsat i afgørelsens artikel 10 og i bilag IV.

            III.   REGISTRERING AF FIDUCIA-INFORMATIONERNE

                  3.

                  I denne afgørelse forstås ved sikkerhedsregistrering (herefter »registrering«) anvendelse af procedurer, som registrerer en FIDUCIA-informations livscyklus, herunder dens destruktion.

                  4.

                  Registreringen af FIDUCIA-informationerne varetages af FIDUCIA-kontoret.

                  5.

                  FIDUCIA-kontoret tildeler automatisk FIDUCIA-mærkningen til de oplysninger eller dokumenter, der er fremlagt i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2. FIDUCIA-kontoret registrerer FIDUCIA-informationen i registret over FIDUCIA-informationerne.

                  6.

                  FIDUCIA-kontoret udarbejder en rapport, der vedlægges som bilag i registret over FIDUCIA-informationerne, idet betingelserne for modtagelse af informationen skal præciseres. Sidstnævnte opbevares herefter i henhold til den fremgangsmåde, som er fastsat i det foregående punkt.

                  7.

                  Registreringen, i overensstemmelse med punkt 5 og 6, af FIDUCIA-informationen i registret over FIDUCIA-informationerne berører ikke den processuelle registrering, der foretages af de personer, som er autoriseret til at få adgang til FIDUCIA-informationer på Justitskontoret.

            IV.   HÅNDTERING AF FIDUCIA-INFORMATIONERNE

         Mærkning

                  8.

                  Når en EUCI eller enhver anden information, om hvilken det er blevet anført, at en videregivelse heraf vil bringe Unionens eller en eller flere af dens medlemsstaters sikkerhed eller varetagelsen af deres internationale forbindelser i fare, fremlægges inden for rammerne af procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2, tildeles FIDUCIA-mærkningen af FIDUCIA-kontoret.

                  9.

                  FIDUCIA-mærkningen skal være klart og korrekt angivet på hver del af dokumentet, uanset hvilket format informationen har: papirformat, lydformat, elektronisk format, m.m.

         Udarbejdelse af en FIDUCIA-information

                  10.

                  Kun en person, der er autoriseret til at få adgang til FIDUCIA-informationer, eller en person, som anses for at være autoriseret, kan udarbejde en FIDUCIA-information som præciseret i denne afgørelses artikel 4, stk. 2 og 3.

                  11.

                  FIDUCIA-kontoret skal registrere enhver udarbejdet FIDUCIA-information i registret over FIDUCIA-informationerne.

                  12.

                  En udarbejdet FIDUCIA-information er underlagt samtlige regler vedrørende håndteringen af FIDUCIA-informationerne, således som disse regler er fastsat i denne afgørelse og i bilagene hertil.

         Sletning af FIDUCIA-mærkningen

                  13.

                  FIDUCIA-informationerne fortaber deres mærkning i de følgende to tilfælde:

                              a)

                              Når den hovedpart, der har fremlagt FIDUCIA-informationen, giver tilladelse til videregivelse heraf til den anden hovedpart, fortaber den oprindeligt fremlagte information og alle de informationer, der er udarbejdet på grundlag af denne information, deres FIDUCIA-mærkning.

                              b)

                              Når FIDUCIA-informationen returneres til den hovedpart, der har fremlagt den.

                  14.

                  Sletningen af FIDUCIA-mærkningen foretages af FIDUCIA-kontoret, som registrerer denne sletning i registret over FIDUCIA-informationerne.

                  15.

                  Sletningen af FIDUCIA-mærkningen indebærer ikke, at EUCI'erne afklassificeres.

            V.   KOPIERING AF FIDUCIA-INFORMATIONER

                  16.

                  FIDUCIA-informationerne må ikke kopieres, medmindre genparterne er nødvendige. I sidstnævnte tilfælde foretages kopieringen af FIDUCIA-kontoret, som nummererer og registrerer genparterne.

                  17.

                  Genparterne er underlagt samtlige de sikkerhedsregler, der er fastsat i denne afgørelse og i bilagene hertil.

            VI.   DESTRUKTION AF FIDUCIA-INFORMATIONERNE

                  18.

                  Når de oplysninger eller dokumenter, som er blevet fremlagt i henhold til procesreglementets artikel 105, stk. 1 eller 2, er blevet returneret til den hovedpart, der har fremlagt dem, bliver alle de informationer, som helt eller delvist gengiver indholdet af sådanne oplysninger eller dokumenter, og alle eventuelt udarbejdede genparter destrueret.

                  19.

                  Den i punkt 18 omhandlede destruktion af FIDUCIA-informationerne varetages af FIDUCIA-kontoret, der skal anvende de metoder, som opfylder de gældende regler inden for EU-institutionerne på området for beskyttelse af EUCI, for at forhindre en fuldstændig eller delvis rekonstruktion heraf.

                  20.

                  Den i punkt 18 omhandlede destruktion af FIDUCIA-informationerne foretages i overværelse af et vidne, der er autoriseret til at få adgang til FIDUCIA-informationer.

                  21.

                  FIDUCIA-kontoret udarbejder en destruktionsattest.

                  22.

                  Destruktionsattesten vedlægges registret over FIDUCIA-informationerne. En genpart heraf fremsendes til den hovedpart, som har fremlagt det pågældende dokument.

      BILAG IV

         BESKYTTELSE AF DE FIDUCIA-INFORMATIONER, DER HÅNDTERES ELEKTRONISK

                  1.

                  Dette bilag indeholder bestemmelserne til gennemførelse af artikel 10.

                  2.

                  FIDUCIA-informationerne må kun håndteres på elektroniske apparater (arbejdsstationer, printere, fotokopimaskiner), der ikke er forbundet med IT-netværket, og som er placeret i FIDUCIA-kontorets lokaler.

                  3.

                  De elektroniske apparater, der anvendes til håndteringen af FIDUCIA-informationerne, skal opfylde de gældende regler inden for EU-institutionerne på området for beskyttelse af EUCI. Disse apparaters sikkerhed skal sikres under hele deres livscyklus.

                  4.

                  Enhver mulig forbindelse til internettet og andre værktøjer (LAN, WLAN, Bluetooth, osv.) slås permanent fra.

                  5.

                  Arbejdsstationerne skal være udstyret med en passende antivirus-beskyttelse. Antivirus-opdateringen skal ske ved hjælp af en CD-rom eller en USB-nøgle, der udelukkende må anvendes hertil.

                  6.

                  Printernes og fotokopimaskinernes hukommelse skal slettes før ethvert vedligeholdelsesarbejde.

                  7.

                  Til behandlingen af de i bilag I omhandlede undersøgelsesanmodninger må der alene anvendes kryptografiske produkter, som er godkendt i overensstemmelse med de gældende regler inden for EU-institutionerne på området for beskyttelse af EUCI.

      BILAG V

         SIKKERHED I TILFÆLDE AF INTERVENTION UDEFRA

                  1.

                  Dette bilag indeholder bestemmelserne til gennemførelse af artikel 11.

                  2.

                  Kontrahenternes adgang til FIDUCIA-informationerne kan kun ske i forbindelse med vedligeholdelsen af de fra IT-netværket isolerede informations- og kommunikationssystemer eller i forbindelse med et indgreb, der gør det nødvendigt hurtigt at flytte FIDUCIA-informationerne med henblik på at anbringe dem et sikkert sted.

                  3.

                  Sikkerhedsmyndigheden udarbejder retningslinjer på området for intervention udefra, der særligt omfatter sikkerhedsgodkendelsen af kontrahenternes personale og indholdet af de kontrakter, som er omhandlet i dette bilag.

                  4.

                  De dokumenter, der vedrører udbuddet, og kontrakten vedrørende vedligeholdelse af de fra IT-netværket isolerede informations- og kommunikationssystemer påtegnes FIDUCIA-mærkningen, når de indeholder informationer, hvis uautoriserede videregivelse kan bringe Unionens eller en eller flere af dens medlemsstaters sikkerhed eller varetagelsen af deres internationale forbindelser i fare. Denne kontrakts bilag vedrørende sikkerhed skal indeholde bestemmelser, der pålægger kontrahenten at overholde de i denne afgørelse anførte minimumsstandarder. Manglende iagttagelse af disse minimumsstandarder kan udgøre en tilstrækkelig begrundelse for opsigelse af kontrakten.

                  5.

                  Den kontrakt, som indebærer indgreb, der gør det nødvendigt hurtigt at flytte FIDUCIA-informationerne med henblik på at anbringe dem et sikkert sted, skal indeholde en angivelse af antallet af sikkerhedsfolk, som skal være i besiddelse af en personalesikkerhedsgodkendelse. Den skal ikke indeholde nogen nærmere angivelse af de procedurer, der skal gennemføres. Denne kontrakt påtegnes ikke FIDUCIA-mærkningen.

                  6.

                  Kontrahenten kan ikke udlicitere aktiviteter, der er fastsat i udbuddet og i den kontrakt, som indebærer eller forudsætter en adgang til FIDUCIA-informationerne.


Avis juridique important

|

E1995C0106

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING Nr. 106/95/KOL af 31. oktober 1995 om glasemballages fritagelse for en grundafgift på engangsemballage til drikkevarer (støtte nr. 95-002 (Norge))

EF-Tidende nr. L 124 af 23/05/1996 s. 0030 - 0040

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING Nr. 106/95/KOL af 31. oktober 1995 om glasemballages fritagelse for en grundafgift på engangsemballage til drikkevarer (støtte nr. 95-002 (Norge)) EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 61 til 63,under henvisning til EFTA-staternes aftale om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (2), særlig artikel 1 i protokol 3 til aftalen,efter i overensstemmelse med nævnte artikler at have givet de berørte parter en frist til at fremsætte deres bemærkninger, ogud fra følgende betragtninger:I. SAGSFREMSTILLING 1. Anmeldelsen Ved skrivelse af 20. januar 1995, der indgik til EFTA-Tilsynsmyndigheden den 24. januar 1995 (ref. 95-512 A), underrettede den norske regering i overensstemmelse med artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen, EFTA-Tilsynsmyndigheden om planer om at fritage glasemballage for en grundafgift (3) på engangsemballage til drikkevarer (»Grunnavgift på engangsemballasje for drikkevarer«, Stortingsbeslutning St. prp. 1 (1994-95)), dvs. enhver form for emballage, der ikke anvendes mere end en gang til samme formål uden forudgående forarbejdning. Ved skrivelse af 3. februar 1995 (ref. 95-573 D) anmodede EFTA-Tilsynsmyndigheden den norske regering om yderligere oplysninger. Disse yderligere oplysninger indgik til Tilsynsmyndigheden den 16. februar 1995 (ref. 95-979 A) ved telefax dateret den 15. februar 1995.2. Støtteforanstaltningens indhold og formål Den norske regering påtænker at fritage glasbeholdere for en indirekte afgift på engangsemballage til drikkevarer. Afgiften beløber sig for øjeblikket til 0,70 nrk. pr. enhed indre emballage. Afgiftsfritagelsen skal gælde for alle glasbeholdere, såvel importerede som norsk producerede. Støtteforanstaltningen har først og fremmest et sektoralt sigte, nemlig at sikre en videreførsel af produktionen på PLM Moss Glassverk A/S. PLM-koncernen havde oprindeligt besluttet at nedlægge produktionen i Norge på grund af manglende rentabilitet.Miljøafgiftsstrukturen i Norge, især afgifterne på drikkevareemballager, er i henhold til de norske myndigheder gået hårdt ud over rentabiliteten af PLM Moss Glassverk A/S. De norske afgifter på drikkevareemballage og energiafgifter er ifølge anmeldelsen ekstraordinært høje i forhold til andre EØS-landes afgifter. Den norske regering har fundet det nødvendigt at kompensere for dette ved at indføre den pågældende støtteforanstaltning.PLM Moss Glassverk A/S er den største forbruger af indsamlet glasaffald, som forarbejdes med henblik på genvinding. Virksomheden anses derfor af de norske myndigheder for at have afgørende betydning for det norske system for genvinding af glas. De norske myndigheder mener, at det norske system for genvinding af glas vil være i fare, hvis PLM-koncernen lukker det norske datterselskab.De norske myndigheder anser støtten for omfattet af de undtagelsesbestemmelser, der er indeholdt i artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen, på grund af betydningen af at bibeholde glasproduktion i Norge, de dertil knyttede miljøaspekter og de virkninger, som virksomhedens eventuelle lukning vil få for beskæftigelsen i en region præget af industriel tilbagegang.3. PLM Moss Glassverk A/S og markedet for drikkevareemballage PLM Moss Glassverk A/S PLM Moss Glassverk A/S er den eneste norske producent af glasemballage. Virksomhedens produktionsanlæg er placeret i Moss, som er administrativ hovedby i regionen Østfold. Virksomheden er blandt de virksomheder, der beskæftiger flest personer i regionen. Virksomheden er et datterselskab af PLM-koncernen, hvis hovedsæde ligger i Sverige (4). PLM-koncernen erhvervede Moss Glassverk A/S (5) efter selskabets konkurs i 1989. PLM Moss Glassverk A/S har fremvist underskud siden 1992. Underskuddet beløb sig i 1993 til 10,3 mio. nrk.PLM Moss Glassverk A/S beskæftiger ca. 285 personer. Produktionsanlægget består af to smelteovne og fire produktionsmaskiner til samtidig kørsel via fem produktionslinjer. Smelteovnenes gennemsnitlige nedslidningstid er otte år, hvorefter de skal ombygges. Den ene ovn vil være nedslidt i løbet af 1995 og den anden i 1996. PLM-koncernen skulle derfor træffe en beslutning om enten at reparere ovnen midlertidigt, hvilket vil koste 20 mio. nrk, eller investere i en ny smelteovn til 33 mio. nrk. I begge tilfælde ville det desuden være nødvendigt at investere i den anden ovn.En forudsætning for at vælge det første alternativ var en gradvis nedtrapning af produktionen i Norge i perioden 1995-98 med øgede investeringer og produktion på PLM-koncernens anlæg i Limmared i Sverige. Med det andet alternativ kunne produktionen i Norge videreføres til efter år 2000. PLM stillede imidlertid som betingelse for at vælge det andet alternativ, at produktionen i Norge skulle være rentabel.Oprindeligt traf PLM-koncernen den 5. december 1994 afgørelse om en gradvis nedlæggelse af produktionen på PLM Moss Glassverk A/S. Efter samråd med den norske regering indvilligede PLM-koncernen imidlertid i det andet alternativ som beskrevet ovenfor.Produktionstallene for PLM Moss Glassverk A/S for perioden 1990-94 viser betydelige udsving i såvel værdi som mængde. Stykværdien for engangsemballage til læskedrikke, nemlig den af virksomhedens produktkategorier, som forventes mest berørt af afgiftsfritagelsen, er faldet gennem hele observationsperioden.Støtte til Moss Glassverk A/S De norske myndigheder har anslået den finansielle fordel for PLM Moss Glassverk A/S ved en fritagelse for afgiften på glasemballage til 13 mio. nrk. årligt. Beløbet fremkommer ved at multiplicere antal engangsbeholdere til drikkevarer fremstillet af glas på Moss Glassverk A/S med stykafgiften, nemlig 0,70 nrk.Moss Glassverk A/S modtog i 1994 direkte støtte i form af 11 mio. nrk. ydet af den norske regering (6) i 1993 i henhold til en midlertidig støtteordning for at sikre indsamling og genvinding af glas i Norge. Norsk Glassgjenvinning A/S, som er den virksomhed, der har specialiseret sig i indsamling og forarbejdning af glas med henblik på genbrug som råmateriale, blev tildelt 1 mio. nrk. i henhold til samme ordning i 1994. Den midlertidige støtteordning udløb den 31. december 1994.Markedet for drikkevareemballage i Norge Markedet for drikkevareemballage kan ikke udskilles fra markedet for drikkevarer. På efterspørgselssiden træffer forbrugeren sædvanligvis et samtidigt valg mellem forskellige drikkevarer og forskelligt udvalg af emballager. På udbudssiden, afhængigt af emballagematerialet, finder emballageproduktionen ofte sted sideløbende med produktionen og emballeringen af drikkevaren. Glasemballage skal imidlertid fremstilles separat.Følgende oplysninger, der er uddrag fra et mere omfattende materiale, viser nogle særlige kendetegn ved det norske marked.Øl sælges sædvanligvis enten i returglasflasker (markedsandel i 1993 på 72 %) eller som fadøl (markedsandel i 1993 på 27 %). Med hensyn til engangsemballage udgør metaldåser kun en markedsandel på 1 % af ølmarkedet. Plastbeholdere synes kun i meget begrænset omfang anvendt til øl.Med hensyn til læskedrikke tilsat kulsyre har returplastemballage overtaget markedet på glasflaskernes bekostning. Markedsandelen for returglasflasker er faldet fra 88 % i 1990 til 26 % i 1993, hvorimod markedsandelen for plastbeholdere er steget fra 1 % til 73 % i løbet af samme periode (7). Metaldåser tegner sig, som på ølmarkedet, for en stabil markedsandel på 1 %. Markedsandelene for glasemballage til saft og andre læskedrikke ikke tilsat kulsyre synes forholdsvis stabile, selv om de disponible oplysninger viser et let fald for glasbeholdere også på dette markedssegment.Det samlede forbrug i Norge var i 1994 219 mio. liter øl, 526 mio. liter læskedrikke tilsat kulsyre og 200 mio. læskedrikke uden tilsætning af kulsyre.Næsten alt øl, der sælges i returglasflasker, er indenlandsk produktion, hvorimod importeret øl hovedsageligt sælges i metaldåser og engangsglasflasker samt i et mindre omfang i returglasflasker. Halvdelen af forbruget af spiritus, vin og stærkt øl sælges i returglasflasker, den anden halvdel i engangsglasflasker. Næsten samtlige sådanne drikkevarer, der sælges i returglasflasker, fremstilles i Norge, mens de importerede sælges i engangsglasflasker. Læskedrikke tilsat kulsyre, som sælges i returemballage (glas og PET (plast)), fremstilles hovedsageligt i Norge, mens læskedrikke, der sælges i engangsemballage (hovedsageligt metaldåser), udelukkende importeres.Tabel 1 nedenfor er uddrag fra statistikker (8), der offentliggøres af den norske sammenslutning af emballageproducenter (9). HS-klassificeringssystemet gør det ikke muligt ensidigt at kortlægge eksport og import af indre emballage til drikkevarer fremstillet af metal eller plast. Denne type beholdere er derfor ikke omfattet af tabel 1. Tabellen viser en generel fremgang for eksporten af glasflasker til alkoholholdige og alkoholfrie produkter, og sådanne kan kun være fremstillet på PLM Moss Glassverk A/S. Dette stemmer overens med PLM-koncernens beslutning om at lukke et af sine produktionsanlæg i Sverige (Hammar) og overføre en del af produktionen til Norge efter erhvervelsen af Moss Glassverk A/S. Den norske import af glasflasker er også steget gennem samme periode, omend i mindre omfang.>TABELPOSITION>4. Afgifter på drikkevareemballage Den 1. januar 1994 indførtes en grundafgift (»grunnavgift«) på al engangsemballage til drikkevarer (10). Afgiften blev anvendt fra 1. januar 1995 og beløber sig til 0,70 nrk. pr. stk. Afgiften pålægges al engangsemballage uanset indsamlings- eller genvindingsniveau. Engangsemballage defineres (11) som al emballage, der ikke genanvendes til samme formål. Grundafgiften pålægges engangsemballage (12) til alle drikkevarer, bortset fra a) mælk og mælkeprodukter, b) drikkevarer fremstillet af kakao, chokolade og koncentrater af sådanne produkter og c) produkter i pulverform. En fritagelse for drikkevarer fremstillet af te og kaffe blev ophævet pr. 1. januar 1995.Afgiften opkræves på samme vis for alle former for emballage enten på importtidspunktet eller ved beholderens påfyldning med drikkevaren/varens færdigforarbejdning. Grundafgiften betales ikke direkte af PLM Moss Glassverk A/S. Afgiften pålægges ikke drikkevareemballage, der eksporteres fra Norge.Grundafgiften undersøges for øjeblikket af Tilsynsmyndigheden for at vurdere afgiftens forenelighed med EØS-aftalens artikel 14.Den 1. juli 1993 indførtes der ud over grundafgiften en differentieret miljøafgift, som principielt pålægges alle drikkevarebeholdere (13). Miljøafgiften differentieres i forhold til genvindingsgraden for hver enkelt emballagetype i overensstemmelse med forskrifterne om retursystemer for drikkevareemballage. Den fulde afgift, som pålægges beholdere, der ikke genvindes, udgør 3,00 nrk. pr. stk. Den reducerede afgiftssats for glasbeholdere, der genvindes, er 1,05 nrk. pr. stk. Der findes ikke indsamling- eller genvindingssystemer for andre drikkevareemballager end glas. Sådanne systemer er dog under oprettelse (14).5. Det norske system for indsamling og genvinding af glasaffald Indsamling og genvinding af glasemballage foregår i henhold til de norske forskrifter for retursystemer for drikkevareemballage af 10. december 1993.Indsamling af glasaffald blev i Norge påbegyndt i 1988. I 1992 tog PLM Moss Glassverk A/S initiativ til at oprette Norsk Glassgjenvinning A/S (NGG), som er det selskab, der har specialiseret sig i indsamling og forarbejdning af glas til genbrug som råmateriale. NGG påbegyndte driften i 1993 og er godkendt af de statslige instanser for forureningskontrol i henhold til de ovennævnte forskrifter. NGG's retursystem forventes i 1995 at få en returprocent på 65. Omkostningerne ved retursystemet dækkes gennem et genvindingsgebyr pr. enhed glasemballage, som NGG-medlemmerne betaler til NGG, og selskabets indtægter fra salg af forarbejdet glasaffald. Afhængigt af den pågældende glasemballages miljøvenlighed betaler NGG-medlemmerne således grundafgiften (= 0,70 nrk. pr. enhed), miljøafgiften til reduceret sats (35 % af den fulde miljøafgiftssats = 1,05 nrk. pr. enhed) og genvindingsgebyret til NGG.NGG opkøber glasaffald fra kommunerne, som selv forestår indsamlingen. NGG forarbejder dernæst glasaffaldet og sælger råmaterialet til PLM Moss Glassverk A/S eller andre købere. NGG aftager alt glas, herunder glasaffald produceret på PLM Moss Glassverk A/S og importeret glas. Det betyder, at der indsamles mere glas (38 000 tons i 1995), end PLM Moss Glassverk A/S kan genvinde (25 000 tons i 1995). Nye former for genvinding af glas er derfor blevet undersøgt. Det førte i 1995 til, at glas indsamlet af NGG anvendes til fremstilling af en særlig form for glasuld (»glava«). NGG's leverancer til fremstilling af »glava« forventes i 1995 at nå op på ca. 6 000 tons. Det norske forskningsinstitut SINTEF har netop igangsat et projekt for at undersøge muligheden for at anvende glasaffald som råmateriale til fremstilling af en særlig form for beton (»glasbeton«). Projektet befinder sig dog i den indledende fase. Der er endnu ikke fundet anvendelsesmuligheder for de resterende 7 000 tons, men eksportmulighederne undersøges.II. PROCEDUREN I HENHOLD TIL ARTIKEL 1, STK. 2, I PROTOKOL 3 TIL TILSYNS- OG DOMSTOLSAFTALEN 1. Undersøgelsesproceduren EFTA-Tilsynsmyndigheden besluttede den 13. april 1995 (beslutning nr. 40/95/KOL) at indlede en formel undersøgelsesprocedure over for den påtænkte støtteforanstaltning. Den norske regering underrettedes om beslutningen ved skrivelse af 18. april 1995 (vor ref. 95-2478-D) indeholdende en kopi af Tilsynsmyndighedens beslutning af 13. april 1995, hvorved den norske regering får en frist på en måned at regne fra modtagelsen af Tilsynsmyndighedens beslutning til at fremsætte sine bemærkninger og fremsende alle nødvendige oplysninger for undersøgelsen af sagen til Tilsynsmyndigheden. Den norske regering blev mindet om dens forpligtelse til ikke at lade de påtænkte foranstaltninger træde i kraft, før proceduren har ført til en endelig stillingtagen. Den norske regering fremsendte ved skrivelse af 30. maj 1995, modtaget samme dag (ref. 95-3289 A), sine bemærkninger til Tilsynsmyndighedens beslutning. Den påtænkte støtteforanstaltning blev drøftet på et møde med de norske myndigheder den 12. juni 1995.Europa-Kommissionen blev underrettet i overensstemmelse med protokol 27 til EØS-aftalen gennem en kopi af beslutningen. Beslutningens hovedpunkter blev offentliggjort i form af en meddelelse i EØS-afsnittet i De Europæiske Fællesskabers Tidende (EFT nr. C 212 af 17. august 1995, side 6-13) og i EØS-tillægget hertil, hvorved også andre EFTA-stater, der er part i EØS-aftalen, EF-medlemsstater og øvrige interesserede parter blev underrettet og opfordret til at fremsætte deres bemærkninger inden for en frist på en måned at regne fra datoen for offentliggørelsen.Tilsynsmyndigheden har modtaget bemærkninger fra følgende interesserede parter: Beverage Can Makers Europe (ref. 95-5245 A), Elopak A/S (ref. 95-5376 A), Tetra Pak A/S (ref. 95-5374 A), Prosess- og foredlingsindustriens Landsforening (ref. 95-5416 A) og Norges Dagligvarehandels Forbund (ref. 95-5618 A). Tilsynsmyndigheden har ved skrivelse af 21. september 1995 (ref. 95-5504 D) og 4. oktober 1995 (ref. 95-5800 D) fremsendt kopier af ovennævnte interesserede parters bemærkninger til den norske regering med anmodning om, at denne fremsætter bemærkninger hertil. Den norske regerings bemærkninger blev modtaget ved telefax af 20. oktober 1995 (ref. 95-6092 A).2. Bemærkninger fra den norske regering Med hensyn til en eventuel fritagelse for det generelle forbud mod statsstøtte i artikel 61, stk. 1., under henvisning til artikel 61, stk. 3, litra c), og til reglerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse understreger de norske myndigheder især to faktorer. For det første den betydelige rolle, som PLM Moss Glassverk A/S spiller for det norske system for genvinding af glasaffald, og for det andet den negative økonomiske virkning, som afgiften har for selskabet. Kombineret med andre miljøafgifter samt vanskelige og hurtigt skiftende markedsvilkår er selskabet, efter de norske myndigheders opfattelse, blevet hårdt ramt ved indførelsen af den nye miljøbeskatning af drikkevareemballage.De norske myndigheder anerkender, at den fritagelse for grundafgiften, der tænkes indført for glasemballage, udgør statsstøtte som defineret i EØS-aftalens artikel 61, og de har derfor anmeldt den påtænkte støtteforanstaltning til Tilsynsmyndigheden. De norske myndigheder er enige i, at EØS-aftalens artikel 61 ikke kan anvendes til at omgå aftalens regler om frie varebevægelser. Det hævdes imidlertid, at en fritagelse for grundafgiften for glas, der kan genvindes, ikke vil have denne virkning. Med henvisning til, at al engangsglasemballage, herunder importeret emballage, vil blive fritaget for grundafgiften, mener de norske myndigheder ikke, at afgiftsfritagelsen giver anledning til forskelsbehandling af indenlandsk producerede og importerede varer.De norske myndigheder mener endvidere, at undtagelsesbestemmelsen i artikel 61, stk. 3, litra c), i nærværende sag giver mulighed for fritagelse for det generelle forbud mod støtte i artikel 61, stk. 1. Der henvises til punkt 15.4.3 (første afsnit) i retningslinjerne for statsstøtte (15), som tillader statsstøtte i forbindelse med affaldsforvaltning og midlertidig fritagelse for nye miljøafgifter.Under henvisning til markedsvilkårene for forarbejdet glasaffald i Norge og genvindingssystemet for glasaffald (16) konkluderer de norske myndigheder, at genvindingssystemet for glas i vid udstrækning er baseret på den kapacitet, som PLM Moss Glassverk A/S har til at genvinde sådant glas, da der for øjeblikket ikke findes noget bæredygtigt alternativ. Lukkes den eneste norske glasfabrik, vil hele systemet være i fare.Under henvisning til punkt 15.4.3 (tredje afsnit) i retningslinjerne for statsstøtte, som åbner mulighed for midlertidig fritagelse for nye miljøafgifter, når en sådan er nødvendig for at kompensere tab af konkurrenceevne som følge af sådanne afgifters indførelse, og til det af Tilsynsmyndigheden rejste spørgsmål om, hvorvidt der egentlig er sket tab af konkurrenceevne, mener de norske myndigheder, at den konkurrencemæssige ulempe for PLM Moss Glassverk A/S må betragtes i en større sammenhæng. I overensstemmelse med den oprindelige anmeldelse og senere fremsendte supplerende statistikker finder de norske myndigheder det tilstrækkeligt dokumenteret, at PLM Moss Glassverk A/S har oplevet et kraftigt fald i efterspørgslen efter deres produkter, bl.a. på grund af indførelsen af nye produkter (plastflasker) på markedet. Dette forhold blev yderligere forværret ved indførelsen af diverse miljøafgifter, som alle har påvirket PLM Moss Glassverk A/S inden for et kort tidsrum.At grundafgiften ikke pålægges eksporterede varer, betyder ikke efter de norske myndigheders opfattelse, at selskabets internationale konkurrenceevne ikke berøres. Grundafgiften anses for en hindring i forbindelse med opretholdelse og oprettelse af et solidt indenlandsk produktionsgrundlag, som menes at være en forudsætning for at kunne konkurrere i udlandet. Da glas i udstrakt grad er en indenlandsk produceret vare, da den er billig, men voluminøs, hvorfor transport over lange distancer ikke er særlig rentabel, synes det ikke hensigtsmæssigt i nærværende tilfælde at undersøge konkurrenceevnen i forbindelse med eksportmuligheder. I henhold til de norske myndigheder står det dog klart, at selskabet set i en større sammenhæng har lidt tab af konkurrenceevne, hvilket er blevet forstærket af grundafgiftens virkninger.Endelig lægger de norske myndigheder som i deres oprindelige anmeldelse vægt på, at den vanskelige beskæftigelsessituation i Østfold, hvor PLM Moss Glassverk A/S udgør en vigtig del af industrigrundlaget i Moss, gør, at de følger, som beslutningen vil have for den eneste glasproducent i Norge, og det usikkerhedsmoment, som dette vil skabe for det norske system for indsamling af glas, bør medtages i betragtningerne ved stillingtagen i sagen.3. Bemærkninger fra interesserede parter Beverage Can Makers Europe (BCME) (17) giver udtryk for, at Norge allerede udøver forskelsbehandling mellem genanvendelse og genvinding, da grundafgiften er til ulempe for markedsføring af drikkevarer i ikke-genanvendelig emballage uden hensyntagen til, om emballagen genvindes, og at denne ulempe forstærkes af en yderligere differentieret miljøafgift på genvindingsbeholdere afhængig af genvindingsgraden. Den påtænkte støtteforanstaltning vil derfor skabe yderligere forskelsbehandling til skade for drikkevaredåserne, ligesom genvindingssystemer for glas gøres mere levedygtige, uden at genvinding af andre emballagetyper lettes gennem en tilsvarende fritagelse. BCME mener, at den påtænkte støtteforanstaltning er ulogisk, da den truer med at fordreje konkurrencevilkårene og derfor vil udgøre en handelshindring.Elopak A/S og Tetra Pak A/S) (18) finder, at den påtænkte afgiftsfritagelse for engangsglas-emballage ikke bør godkendes, da den vil skabe forskelsbehandling til skade for andre former for drikkevareemballage, hvilket strider mod EØS-aftalens bestemmelser og hensigten hermed. Grundafgiften menes i sig selv at være i strid med EØS-aftalen og kan ikke forsvares ud fra miljømæssige hensyn. Det hævdes, at grundafgiften især er til ulempe for drikkevarekartoner, da mere end to tredjedele af den emballage, der pålægges afgiften for øjeblikket, hører under denne kategori. Selskaberne anfører, at flere livscyklus-undersøgelser har påvist, at drikkevarekartoner i miljømæssig henseende er at foretrække frem for andre former for drikkevareemballage - herunder returflasker til drikkevarer som mælk og saft. Norske tapningsvirksomheder og virksomheder, der fremstiller drikkevarekartoner, har nu også etableret et virksomhedsfinansieret system til indsamling og genvinding, Norsk Returkartong A/S, hvilket løser affaldsproblemerne i forbindelse med drikkevarekartoner.Fritages glasflasker for afgiften, vil det få betydelig negativ virkning for salg og brug af drikkevarekartoner, da glasflasker er det nærmeste erstatningsprodukt for drikkevarekartoner for saftprodukter. En forskelsbehandling på 0,70 nrk. pr. stk. til fordel for glasflasker vil let kunne føre til et forbrugsskift i efterspørgslen efter saftemballage. Da engangsglasflasker er betydeligt tungere (10-30 gange) end karton, vil affaldsproblemerne øges dramatisk som følge af et sådant skift, selv ved en høj returgrad. Følgerne vil derfor blive stik modsat af, hvad der var den norske regerings hensigt med grundafgiften.Elopak A/S og Tetrapak A/S mener, at de statistikker, som de norske myndigheder har fremlagt, er forældede. 1994-tal ville i henhold til de to selskaber have påvist en stigning i forbruget af engangsemballage på grund af den succes, som drikkevarer som Snapple og Fruitopia har haft. Begge sælges i engangsglasflasker.Prosess- og foredlingsindustriens Landsforening (PIL) (19) mener først og fremmest, at en afgiftspolitik, der behandler forskellige emballagematerialer til drikkevarer forskelligt, ikke kan begrundes ud fra miljømæssige hensyn. PIL har for nylig (20) i samarbejde med andre industrisammenslutninger indgået aftaler (21) om øget affaldsgenvinding med det norske miljø- og industriministerium. Aftalerne omfatter returordninger, som skal finansieres af private gebyrer, som betales af industrien selv. PIL mener, at det nuværende afgiftssystem for alle emballagematerialer til drikkevarer er til hinder for indførelsen af et genbrugssystem for alle emballagematerialer til drikkevarer på linje med de systemer, der eksisterer for andet emballageaffald, og at det er principielt uforeneligt med ovennævnte aftaler.Norges Dagligvarehandels Forbund (DF) (22) henviser til de vanskeligheder, som kolonial-vareleverandører er stødt på med hensyn til at indføre et retursystem for glas-, metal- og PET-affald som følge af det norske afgiftssystem for drikkevareemballage. Der henvises ligeledes til den såkaldte »Resirk-gruppe« (23), som DF deltager i. Gruppen har indgivet en ansøgning til den norske stats forureningstilsyn (SFT) (24) med henblik på at oprette et retursystem for engangsemballage. Retursystemet for emballageaffald bliver måske godkendt af SFT. Drikkevarer i engangsemballage vil dog fortsat blive pålagt en afgift på 1,30 nrk. pr. stk. plus moms (25). DF anser afgiftssystemet for drikkevareemballage for at underminere »Resirk-systemets« økonomiske levedygtighed, hvilket viser, at det norske afgiftssystem for drikkevareemballage fører til forskelsbehandling til skade for konkurrerende importerede varer.Den norske regering har ikke fremsat specifikke bemærkninger til ovenstående bemærkninger.III. RETLIG VURDERING Den påtænkte støtteforanstaltning udgør statsstøtte De norske myndigheder har ved anmeldelse af 20. januar 1995 efterlevet deres forpligtelse til i medfør af artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen at anmelde påtænkte nye eller ændrede støtteforanstaltninger.Eftersom støtten tænkes tildelt i form af en fritagelse for en afgift, der pålægges af de norske myndigheder, skal den ydes af staten med statens midler. Selv om fritagelsen for grundafgiften på engangsemballage til drikkevarer skal gælde for såvel norsk producerede som importerede produkter og ikke begunstige den eneste norske producent af glasemballage, nemlig PLM Moss Glassverk A/S, i forhold til andre EØS-producenter af glasemballage, kan det imidlertid fortsat konkluderes, at foranstaltningen udgør statsstøtte. Fritages glasbeholdere for grundafgiften for engangsemballage til drikkevarer, vil dette først og fremmest være til fordel for PLM Moss Glassverk A/S som den dominerende producent af glasemballage til det norske marked. Det vil være til fordel for selskabets produktion, hvis den fritages for grundafgiften på produktion af engangsglasbeholdere til drikkevarer. Den resterende økonomiske fordel ved afgiftsfritagelsen for glasemballage vil sandsynligvis blive spredt på et stort antal glasemballageproducenter og andre aktører på markedet for drikkevarer. Da PLM Moss Glassverk A/S imidlertid møder og fortsat vil møde konkurrence inden for EØS fra meget lignende erstatningsprodukter fremstillet af et andet materiale end glas, truer støtten med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen inden for det område, der er omfattet af EØS-aftalen. Det konkluderes derfor, at den påtænkte støtteforanstaltning udgør støtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 1. Denne konklusion bekræftes af de bemærkninger, som interesserede parter og de norske myndigheder har fremsendt til Tilsynsmyndigheden.Undtagelser fra det generelle forbud mod statsstøtte Som et led i beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren tog Tilsynsmyndigheden stilling til, hvorvidt nogen af undtagelsesbestemmelserne i EØS-aftalens artikel 61, stk. 2 og 3, kunne finde anvendelse, så støtten kunne undtages fra det generelle forbud mod støtte i henhold til artikel 61, stk. 1. Det konkluderedes, at undtagelserne i henhold til artikel 61, stk. 2, litra a)-c), og artikel 61, stk. 3, litra a), b) og d), ikke kan finde anvendelse i nærværende sag.Der bliver i anmeldelsen og bemærkningerne fra de norske myndigheder som en yderligere begrundelse for den påtænkte støtte lagt vægt på de vanskelige industrielle og beskæftigelsesmæssige forhold i Østfold, hvor selskabet udgør en betydelig del af industrigrundlaget i Moss. Tilsynsmyndigheden har fundet, at undtagelsesbestemmelserne i artikel 61, stk. 3, litra a) og c), som tillader regional støtte, ikke kan finde anvendelse i nærværende sag, da regionen Østfold ikke er omfattet af kortet over norske områder, der er berettiget til regional støtte (26), og de norske myndigheder har hverken foreslået en ændring af det norske kort over støtteberettigede områder eller tænkt støtten ydet som led i en generel ordning for regionalstøtte.I anmeldelsen og i de bemærkninger, som den norske regering har fremsendt til Tilsynsmyndigheden, søges den påtænkte støtte først og fremmest begrundet ud fra behovet for at fritage PLM Moss Glassverk A/S for de negative økonomiske virkninger af grundafgiften på engangsemballage til drikkevarer med henblik på at beskytte det norske genvindingssystem for glasaffald. På denne baggrund, og i overensstemmelse med beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren, synes det derfor kun relevant at undersøge den påtænkte støtte i henhold til undtagelsen i artikel 61, stk. 3, litra c), da denne bestemmelse åbner mulighed for at godkende »støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene . . ., når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider imod den fælles interesse« i særdeleshed med reference til reglerne for statsstøtte til miljøbeskyttelse som fastlagt i kapitel 15 i retningslinjerne for statsstøtte.For at være omfattet af en undtagelse må foranstaltningen ikke være i strid med andre af EØF-aftalens bestemmelser, som f.eks. bestemmelserne om frie varebevægelser.Støtten vil først og fremmest føre til en bedring af de økonomiske resultater for PLM Moss Glassverk A/S og/eller gøre det muligt for virksomheden at tilegne sig en større markedsandel af emballagemarkedet. Støtten knyttes ikke til den oprindelige investering, til oprettelse af arbejdspladser eller til andre tidsbegrænsede projekter, hvorfor støtten udgør driftsstøtte.Miljøbegrundet driftsstøtte I henhold til punkt 15.4.3 (første afsnit) i retningslinjerne for statsstøtte godkender EFTA-Tilsynsmyndigheden normalt ikke driftsstøtte, der fritager virksomhederne for omkostninger ved forurening eller gener forårsaget af dem selv. Tilsynsmyndigheden kan dog under visse velafgrænsede omstændigheder gøre en undtagelse fra dette princip. Europa-Kommissionen har hidtil gjort det inden for affaldsforvaltning og miljøskattelempelser. Sådanne sager behandles på grundlag af sagens beskaffenhed samt af de særlige kriterier, der er udviklet inden for ovennævnte to områder. Disse kriterier bestemmer, at støtten1) kun må være en kompensation for de produktionsomkostninger, der ligger ud over de traditionelle omkostninger2) bør være midlertidig op principielt degressiv, så der skabes et incitament til at mindske forureningen eller til at fremme en mere effektiv ressourceudnyttelse3) ikke må stride mod andre bestemmelser i EØF-aftalen, navnlig vedrørende fri udveksling af varer og tjenesteydelser.Med hensyn til det første af ovennævnte kriterier bemærker Tilsynsmyndigheden sig, at de ekstra omkostninger ved at producere drikkevarer i engangsglasemballage som følge af grundafgiften kompenseres ved den påtænkte støtte. Den påtænkte støtte synes derfor at opfylde denne første betingelse.Med hensyn til det andet kriterium har den norske regering forpligtet sig til at »følge udviklingen på markedet for genvindingsglas på nærmeste hold og om nødvendigt tage behovet for at fritage genvindingsglas for grundafgiften op til fornyet overvejelse«. Tilsynsmyndigheden anser ikke denne forpligtelse for tilstrækkelig til at begrænse støtteperioden. Støtten vil således ikke være midlertidig, da den tildeles for en ubegrænset tidsperiode. Støtten er endvidere ikke degressiv og vil endog kunne forhøjes efter en tid, hvis grundafgiftssatsen, som der fritages for, forhøjes. Den anden betingelse for at yde driftsstøtte er derfor ikke opfyldt.Med hensyn til den tredje betingelse finder Tilsynsmyndigheden, at den planlagte fritagelse for grundafgiften for glas vil føre til forskellig afgiftsbyrde, for så vidt angår grundafgiften, for glasbeholdere, der kan genvindes, i forhold til andre beholdere, der kan genvindes, som f.eks. PET- eller metalbeholdere. Begrundelsen for differentieringen synes at være et ønske om at gøre genvindingssystemer for glas levedygtige, mens genvinding af andre emballagematerialer ikke lettes med en tilsvarende fritagelse for grundafgiften. En fritagelse for grundafgiften for glasbeholdere, der kan genvindes, må derfor anses for at svare til en forskellig beskatning af lignende eller konkurrerende indenlandsk producerende varer. En række af de beholdere, der fortsat ville være pålagt grundafgiften, såsom aluminiumsdåser, anvendes endvidere i vid udstrækning til ikke-indenlandsk producerede varer, hvorimod de varer, der fritages for grundafgiften, enten på grund af muligheden for genanvendelse eller på grund af glasflaskers fritagelse for grundafgiften, typisk anvendes til indenlandsk producerede varer. Den påtænkte foranstaltning synes derfor at føre til en større afgiftsbyrde for en række importerede varer end den afgiftsbyrde, der pålægges lignende eller konkurrerende indenlandsk producerede varer.Ovennævnte bemærkninger bekræftes i vid udstrækning af de bemærkninger, som interesserede parter har fremsat for Tilsynsmyndigheden. Det fremgår også af sidstnævnte bemærkninger, at grundafgiften kan være til hinder for indførelsen af genvindingssystemer for andre emballagematerialer end glas. De norske myndigheders bemærkninger anfægter ikke dette synspunkt. Tilsynsmyndigheden kan derfor ikke konkludere, at den påtænkte fritagelse for grundafgiften for glas vil føre til et afgiftssystem, der er foreneligt med EØS-aftalens artikel 14. Den tredje af ovennævnte betingelser for at yde driftsstøtte er derfor ikke opfyldt.Fritagelse for miljøskatter I henhold til punkt 15.4.3. (tredje afsnit) i retningslinjerne for statsstøtte kan midlertidig fritagelse for nye miljøskatter tillades, hvor det er nødvendigt for at opveje nedsat, navnlig international, konkurrenceevne. Det bør bemærkes, at i nærværende sag bør dette krav anses for at udgøre en yderligere betingelse for at yde driftsstøtte af miljømæssige hensyn ud over de betingelser, der gennemgås ovenfor.Den afgift, som der påtænkes indrømmet fritagelse for, synes at have til formål ud fra et miljømæssigt hensyn at nedbringe anvendelsen af drikkevareemballage, der ikke kan genanvendes, da de norske myndigheder i overensstemmelse med sine principper for affaldsforvaltning prioriterer genanvendelse højere end materialegenvinding og energiudnyttelse. Det følger uundgåeligt heraf, at afgiften vil være til skade for producenter og importører af sådan emballage. I sin beslutning om at indlede undersøgelsesproceduren anførte Tilsynsmyndigheden, at PLM Moss Glassverk A/S tilsyneladende skulle være i stand til i det mindste delvis at kompensere for tabet af markedsandele på markedet for engangsemballage med en øget efterspørgsel på markedet for returemballage. Tilsynsmyndigheden anførte endvidere, at afgiften for engangsglasemballage finder anvendelse på alle sådanne emballagetyper, uanset om de er fremstillet af PLM Moss Glassverk A/S eller importeret til Norge. Afgiften pålægges derimod ikke glasemballage, der eksporteres fra Norge. Den internationale konkurrenceevne for produktionen på PLM Moss Glassverk A/S berøres derfor ikke af afgiften på engangsglasemballage.De norske myndigheder mener, at spørgsmålet om tab af konkurrenceevne, navnlig internationalt, bør ses i en større sammenhæng, da selskabet ligeledes er blevet hårdt ramt af indførelsen af andre miljøskatter og har været ude for et fald i efterspørgslen på selskabets produkter, hovedsageligt på grund af nye produkters fremkomst (plastflasker). De norske myndigheder erklærer endvidere, at selv om afgiften ikke pålægges eksporterede varer, betyder dette ikke, at selskabets internationale konkurrenceevne ikke berøres, da det er tydeligt, at selskabet har lidt tab, og at grundafgiften er til hinder for opretholdelse og oprettelse af et tilstrækkeligt indenlandsk produktionsgrundlag.Tilsynsmyndigheden betvivler ikke principielt argumentet om, at et vist indenlandsk produktionsgrundlag er en forudsætning for, at selskabet kan konkurrere internationalt. De norske myndigheder har dog ikke nærmere vurderet de yderligere tab, som selskabet er blevet påført som følge af andre miljøskatter end grundafgiften. Tilsynsmyndigheden er ikke i tvivl om, at selskabet har lidt tab ved indførelsen af grundafgiften. Dette er tydeligt en følge af grundafgiftens tilsigtede ansporende virkning, nemlig en reduktion af efterspørgslen efter al engangsdrikkevareemballage uanset materiale. Selskabet vil dog kun kunne drage fordel af en fritagelse for grundafgiften ved at imødekomme en stigning i efterspørgslen efter engangsdrikkevareemballage eller ved at udvikle nye engangsdrikkevareemballager, hvilket strider mod den norske model for affaldsforvaltning. De norske myndigheder har endvidere ikke ført noget bevis, som kunne tyde på, at glasemballage har mindre skadende virkning på miljøet end anden emballage. Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at selskabets tab af konkurrenceevne først og fremmest er strukturelt betinget som følge af fremkomsten af konkurrerende substitutionsvarer. Denne yderligere betingelse for at tillade fritagelse for miljøskatter er således heller ikke opfyldt.Konklusion På baggrund af det ovenstående og uafhængigt af, hvad der måtte blive konklusionen på Tilsynsmyndighedens undersøgelse af grundafgiftens forenelighed med EØS-aftalens artikel 14, må det konkluderes, at den påtænkte støtteforanstaltning ikke opfylder betingelserne for en undtagelse i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), for »støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene . . ., når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider imod den fælles interesse«. Norge kan derfor ikke lade den påtænkte støtteforanstaltning træde i kraft.VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:1. EFTA-Tilsynsmyndigheden har besluttet ikke at godkende den anmeldte støtte til PLM Moss Glassverk A/S i form af glasemballages fritagelse for grundafgiften på engangsemballage til drikkevarer (støtte 95-002).2. Den norske regering må ikke lade den i artikel 1 nævnte foranstaltning træde i kraft.3. Europa-Kommissionen underrettes i overensstemmelse med protokol 27, litra d), i EØS-aftalen ved fremsendelse af en kopi af beslutningen.4. Øvrige EFTA-stater, der er part i EØS-aftalen, EF-medlemsstater og andre interesserede parter underrettes ved offentliggørelse af beslutningen i EØS-afsnittet i De Europæiske Fællesskabers Tidende og i det særlige EØS-tillæg hertil.5. Denne beslutning, hvoraf kun den engelske udgave er autentisk, er rettet til Norge.Udfærdiget i Bruxelles, den 31. oktober 1995.På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegneKnut ALMESTADFormand(1) I det følgende benævnt EØS-aftalen.(2) I det følgende benævnt tilsyns- og domstolsaftalen.(3) Begrebet grundafgift anvendes bl.a. for at sondre mellem denne afgift og den differentierede miljøafgift på genvindingsbeholdere på grundlag af genvindingsgrad.(4) PLM er en af Europas førende emballageproducenter. PLM fremstiller og markedsfører en række forbrugsemballager i metal, glas og plast.(5) Oprettet i 1898.(6) Budsjettinnstilling S II (1993-94), kapitel 1442, post 70.(7) I henhold til det norske Industri- og Energiministerium øgedes markedsandelen for returplastemballage yderligere i 1994 til ca. 93 % på bekostning af glasemballage.(8) Kilde: NOS Utenrikshandel.(9) Den Norske Emballasjeforening - Emballasjeindustriens Landsforening (EIL).(10) St.prp. nr. 1 (1994-95) Skatter og avgifter til statskassen, Grunnavgift på engangsemballasje for drikkevarer.(11) Jf. artikel 2, litra b) i »Forskrifter om grunnavgift på engangsemballasje for drikkevarer fastsatt av Finansdepartementet 30. december 1993«.(12) Med et rumindhold på ikke over 4 liter.(13) Miljøafgiften og forskrifterne om retursystemer for drikkevareemballager er nærmere beskrevet i Tilsynsmyndighedens beslutning af 13. april 1995 om at indlede en procedure (EFT nr. C 212 af 17. 8. 1995, s. 6).(14) Norsk industri indgik den 14. september 1995 fire aftaler med det norske Miljøministerium om genvinding af andre emballagematerialer.(15) Proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte vedtaget af Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994.(16) Jf. punkt I.5 i denne beslutning.(17) Beverage Can Makers Europe, grundlagt i 1990, beskriver sig selv som en interesseorganisation, der repræsenterer den europæiske dåseindustri.(18) Elopak A/S og Tetra Pak A/S er norske producenter af drikkevareemballage, der hovedsageligt fremstilles på grundlag af karton.(19) Prosess- og foredlingsindustriens Landsforening tæller de fleste norske producenter af drikkevareemballage, herunder PLM Moss Glassverk A/S, blandt sine medlemmer.(20) Aftalerne blev indgået den 14. september 1995.(21) Med aftalerne fastlægges målrettede indsamlings- og genvindingsniveauer for plast, metal, karton og brunt papir.(22) Norsk sammenslutning af leverandører af almindelige husholdningsvarer (kolonialvarer).(23) »Resirk-gruppen« består af repræsentanter for detailhandlen og bl.a. bryggerier og mineralvandsproducenter.(24) Statens forureningstilsyn.(25) Merværdiafgift.(26) Beslutning af 16. november 1994 om kort over områder, der får støtte (Norge), nr. 157/94/KOL (EFT nr. C 14 af 19. 1. 1995, s. 4).


title: 2008/261/EF: Rådets afgørelse af 28. februar 2008 om undertegnelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne

text:
               26.3.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 83/3

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 28. februar 2008
   om undertegnelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne
   (2008/261/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 62, artikel 63, stk. 3, litra a) og b), og artikel 66 og 95 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, andet punktum,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 27. februar 2006 bemyndigede Rådet til forhandlinger med Fyrstendømmet Liechtenstein og Det Schweiziske Forbund om en protokol om Liechtensteins tiltrædelse af aftalen af den 26. oktober 2004 mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (i det følgende benævnt henholdsvis »protokollen« og »aftalen«). Disse forhandlinger er afsluttet og protokollen blev afsluttet den 21. juni 2006.

               (2)

               Med henblik på senere indgåelse bør protokollen undertegnes.

               (3)

               Ifølge protokollen finder visse af dens bestemmelser midlertidig anvendelse. Disse bestemmelser bør anvendes midlertidigt, indtil protokollen træder i kraft.

               (4)

               For så vidt angår udviklingen af de Schengen-regler, der henhører under traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, bør afgørelse 1999/437/EF (1) finde tilsvarende anvendelse på forbindelserne med Liechtenstein efter undertegnelsen af protokollen.

               (5)

               Denne afgørelse berører ikke Det Forenede Kongeriges stilling i henhold til protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (2).

               (6)

               Denne afgørelse berører ikke Irlands stilling i henhold til protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (3).

               (7)

               Denne afgørelse berører ikke Danmarks stilling i henhold til protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab -

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Med henblik på senere indgåelse bemyndiges Rådets formand herved til at udpege de(n) person(er), der er beføjet til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at undertegne protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne og de tilknyttede dokumenter.
   Teksterne til protokollen og de tilknyttede dokumenter er knyttet til denne afgørelse (4).
   Artikel 2
   Denne afgørelse finder anvendelse på de områder, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 2, stk. 1 og 2, i protokollen og videreudviklingen heraf, i det omfang bestemmelserne har retsgrundlag i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, eller det i overensstemmelse med afgørelse 1999/436/EF (5) er fastslået, at de har et sådant retsgrundlag.
   Artikel 3
   Bestemmelserne i artikel 1-4 i afgørelse 1999/437/EF finder tilsvarende anvendelse på associeringen af Liechtenstein i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af de Schengen-regler, der henhører under traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
   Artikel 4
   I overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, i protokollen, finder artikel 1, 4 og 5, stk. 2, litra a), første punktum, i protokollen og de rettigheder og forpligtelser, der er fastsat i artikel 3, stk. 1-4, artikel 4, 5 og 6 i aftalen om midlertidig anvendelse fra protokollens undertegnelse og indtil dens ikrafttrædelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. februar 2008.

            På Rådets vegne

         D. MATE

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengen-reglerne (EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31).

      (2)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

      (3)  EFT L 64 af 7.3.2002, s.20.

      (4)  Rådets dokument 16462/06; tilgængeligt på http://register.consilium.europa.eu

      (5)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 17.