title: Rådets afgørelse (EU) 2017/984 af 8. august 2016 om at pålægge Spanien at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud

text:
               10.6.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 148/38

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/984
   af 8. august 2016
   om at pålægge Spanien at træffe foranstaltninger til den nedbringelse af underskuddet, som skønnes nødvendig for at rette op på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 9,
   under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 126 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)

               Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en holdbar og stærk vækst, som fører til øget beskæftigelse. Stabilitets- og vækstpagten omfatter Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (1), der blev vedtaget for at fremme en hurtig korrektion af uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (3)

               Den 27. april 2009 fastslog Rådet i overensstemmelse med artikel 104, stk. 6, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (TEF), at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Spanien, og rettede i overensstemmelse med samme traktats artikel 104, stk. 7, en henstilling om at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2012. Siden da har Rådet på grundlag af artikel 126, stk. 7, i TEUF rettet tre nye henstillinger til Spanien (den 2. december 2009, den 10. juli 2012 og den 21. juni 2013), hvori fristen for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud blev forlænget til henholdsvis 2013, 2014 og 2016. I alle tre henstillinger fandt Rådet, at Spanien havde truffet virkningsfulde foranstaltninger, men at der var opstået negative økonomiske forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser (2).

               (4)

               I henhold til 126, stk. 8, i TEUF fastslog Rådet den 12. juli 2016, at Spanien ikke havde truffet virkningsfulde foranstaltninger til opfølgning af Rådets henstilling af 21. juni 2013.

               (5)

               Hvis en deltagende medlemsstat ikke gennemfører foranstaltninger, eller hvis foranstaltningerne efter Rådets opfattelse viser sig at være utilstrækkelige, træffer Rådet straks en afgørelse i henhold til artikel 126, stk. 9, i TEUF, jf. artikel 10, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1467/97.

               (6)

               Kommissionen har opdateret sin forårsprognose 2016 med tilgængelige oplysninger frem til den 19. juli 2016. På grundlag heraf er prognosen for realvæksten i BNP for 2016 blevet opjusteret med 0,3 procentpoint (sammenlignet med forårsprognosen) til 2,9 % og nedjusteret for 2017 (2,3 % i forhold til 2,5 % i foråret). Det reale BNP ventes i 2018 at stige med 2,1 %. Dette skal sammenlignes med en vækst på 3,2 % i 2015. Den økonomiske vækst forventes derfor at aftage, men vil blive ved med at være robust som følge af de reformer, der er blevet gennemført som reaktion på krisen, og den vellykkede fuldførelse af det finansielle bistandsprogram. Med det økonomiske opsving skabes der stadig flere og flere arbejdspladser på baggrund af en vedvarende løntilbageholdenhed og resultaterne af arbejdsmarkedsreformerne. Væksten understøttes desuden af lave oliepriser. Samtidig forventes inflationen at udgøre – 0,3 % i 2016. Der er dog nedadgående risici for vækstprognosen, navnlig fra 2017, bl.a. som følge af resultatet af Det Forenede Kongeriges afstemning om medlemskab af Unionen, hvilket har ført til øget usikkerhed med potentielle negative konsekvenser for handelen og den indenlandske efterspørgsel.

               (7)

               Det offentlige underskud forventes ifølge Kommissionens opdaterede forårsprognose 2016 at falde til 4,6 % af BNP i 2016, 3,3 % af BNP i 2017 og 2,7 % af BNP i 2018 (sammenlignet med de i stabilitetsprogrammet fastsatte mål på 3,6 %, 2,9 % og 2,2 % af BNP i henholdsvis 2016, 2017 og 2018 samt et ifølge forårsprognosen forventet underskud på 3,9 % af BNP i 2016 og 3,1 % af BNP i 2017). Det ifølge prognosen højere underskud skyldes delvist, at der i Kommissionens opdaterede prognose indgår færre foranstaltninger til begrænsning af udgifterne på centralt og regionalt forvaltningsniveau som opfølgning på Kommissionens henstilling fra marts 2016 (0,2 % af BNP) end i stabilitetsprogrammets prognose (0,4 % af BNP), eftersom visse af disse foranstaltninger endnu ikke er blevet specificeret i tilstrækkeligt omfang for at kunne indgå i Kommissionens prognose på grundlag af den sædvanlige antagelse om en uændret politik. Forskellene skyldes dog hovedsageligt ændringer i selskabsskattereglerne, som har medført lavere forskudsbetalinger fra virksomheder (»pagos fraccionados«) i 2016. De manglende forskudsbetalinger blev ikke kvantificeret i stabilitetsprogrammet, og effekten heraf blev først synlig i april på tidspunktet for den første ratebetaling, dvs. efter forårsprognosens skæringsdato. Disse manglende forskudsbetalinger forventes ifølge Kommissionens opdaterede forårsprognose 2016 at udgøre 0,5 % af BNP i 2016. Eftersom de ovennævnte ændringer medfører en permanent forsinkelse af skatteindbetalingen, men ikke en ændring af skattesatsen eller skattegrundlaget, vil de ikke påvirke indtægterne fra selskabsskatten i en ny stabil situation (fra og med 2017). De indebærer et midlertidigt tab af skatteindtægter i 2016, hvilket er blevet behandlet som en engangsforanstaltning i den opdaterede forårsprognose.
               Hvad angår 2017 skyldes forskellene mellem den opdaterede forårsprognose og stabilitetsprogrammet det værre end forventede udgangspunkt samt den kendsgerning, at de spareforanstaltninger, der er truffet som opfølgning på Kommissionens henstilling fra marts 2016, endnu ikke er specificeret i tilstrækkeligt omfang for at kunne tages i betragtning på grundlag af den sædvanlige antagelse om en uændret politik. Det strukturelle underskud forventes at stige med 0,4 % og 0,1 % af BNP i henholdsvis 2016 og 2017 og forblive uændret i 2018. Den forventede stigning i det strukturelle underskud i 2016 skyldes dog delvist, at den nuværende prognose for inflationen og den nominelle BNP-vækst er lavere end den prognose, der ligger til grund for budgettet for 2016, hvilket har påvirket de strukturelle statsindtægter negativt, uden at det har været muligt at tilpasse udgifterne.

               (8)

               Den offentlige bruttogældskvote steg fra 36 % i 2007 til ca. 99 % i 2014. I 2015 var gældskvoten nogenlunde stabil, eftersom nettoomsætningen ved salget af finansielle aktiver opvejede de negative virkninger af underskuddet, der voksede hurtigere end den nominelle BNP-vækst. Ifølge Kommissionens opdaterede forårsprognose 2016 forventes gældskvoten at toppe med 100,6 % af BNP i 2017, mens den ifølge den oprindelige forårsprognose ventedes at toppe med 100,3 % af BNP i 2016. Selv om Spanien ikke lader til at stå over for en umiddelbar risiko for et finanspolitisk pres som følge af denne høje gældskvote, vil risikoen for så vidt angår gældsbæredygtighed stige betydeligt på mellemlagt sigt, hvis budgetstillingen ikke forbedres. På længere sigt vil risiciene for den finanspolitiske holdbarhed aftage takket være de positive virkninger af besparelserne i aldersrelaterede udgifter.

               (9)

               I henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 1467/97 skal Rådet i sin afgørelse om pålæg om at træffe foranstaltninger til nedbringelse af underskuddet i overensstemmelse med traktatens artikel 126, stk. 9, i TEUF opfordre medlemsstaten til at nå årlige budgetmål, der på basis af den prognose, der ligger til grund for pålægget, kan forbedre den konjunkturkorrigerede saldo, eksklusive engangsforanstaltninger og midlertidige foranstaltninger, med som benchmark mindst 0,5 % af BNP. Eftersom denne afgørelse imidlertid vedtages i andet halvår, skal der gøres en større finanspolitisk indsats for at opnå en bestemt årlig forbedring af den strukturelle saldo. Det er også vigtigt at være opmærksom på, at basisscenariet for den nye tilpasningssti begynder med en forværring af det strukturelle underskud på 0,4 % af BNP, hvilket i det mindste delvist skyldes, at inflationen er lavere end forventet i det scenarie, der ligger til grund for budgettet for 2016 — en hændelse, der i det store hele ligger uden for regeringens kontrol. I betragtning heraf forekommer det hensigtsmæssigt ikke at kræve yderligere strukturelle foranstaltninger i 2016.

               (10)

               Eftersom der ikke bør kræves yderligere strukturelle foranstaltninger i 2016, vil en etårig forlængelse af Spaniens frist til at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud, hvilket er reglen i henhold til forordning (EF) nr. 1467/97, kræve en årlig forbedring af den strukturelle saldo i 2017, som vil have en alt for negativ indvirkning på væksten. Det synes derfor hensigtsmæssigt at forlænge Spaniens frist til at bringe en ende på situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud med to år.

               (11)

               Hvis Spanien skal følge en troværdig og holdbar tilpasningssti, skal landet nå et offentligt underskud på 4,6 %, 3,1 % og 2,2 % af BNP i henholdsvis 2016, 2017 og 2018, hvilket svarer til en forværring af den strukturelle saldo på 0,4 % af BNP i 2016 og en forbedring på 0,5 % af BNP i både 2017 og 2018. Med disse budgetmål tages der også højde for behovet for at kompensere for den finanspolitiske konsoliderings anden runde-effekter for de offentlige finanser som følge af konsolideringens indvirkning på den økonomiske aktivitet.

               (12)

               For at nå disse mål anses yderligere strukturelle foranstaltninger med en skønnet budgetmæssig virkning på 0,5 % af BNP i både 2017 og 2018 at være nødvendige. Besparelser i 2017 og 2018 kan bl.a. omfatte at mindske antallet og omfanget af skatteudgifter, navnlig de lavere momssatser, for at den krævede strukturelle indsats kan lykkes.

               (13)

               En streng håndhævelse på samtlige forvaltningsniveauer af de forebyggende og korrigerende mekanismer, der er fastsat i Spaniens stabilitetslov, kan medvirke til en rettidig og varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud. Dette kan nås ved at gennemføre mekanismerne mere automatisk. Derudover kunne stabilitetslovens udgiftsregel give et større bidrag til holdbarheden af de offentlige finanser ved yderligere at afklare dækningen og definitionen af de udgiftskategorier, der er nødvendige for beregningen af udgiftsreglen, og ved udtrykkeligt at opfordre de offentlige forvaltninger, der ikke overholder udgiftsreglen, til at kompensere for udgiftsoverskridelser i det efterfølgende år.

               (14)

               Spanien bør desuden tage behørigt hensyn til de offentlige finansers kvalitative aspekter, herunder politikken for offentlige udbud. Antallet af uregelmæssigheder, som har indvirket på anvendelsen af EU's lovgivning om offentlige udbud, og som Kommissionen er blevet gjort opmærksom på i de seneste år, har været betydeligt. Dataene viser, at de ordregivende myndigheder og enheder gennemfører de offentlige udbud på forskellige måder, og at utilstrækkelige mekanismer for forudgående og efterfølgende kontrol hindrer en korrekt og ensartet anvendelse af lovgivningen om offentlige udbud. Sammenlignet med andre medlemsstater skiller Spanien sig ud ved, at der offentliggøres få udbudsbekendtgørelser, og at der i høj grad anvendes udbud med forhandling uden forudgående offentliggørelse. Dette medfører, at konkurrencen fra virksomheder fra andre medlemsstater er begrænset, og at kontrakter ofte tildeles direkte, hvilket medfører højere offentlige udgifter. Den begrænsede anvendelse af centraliserede eller fælles udbudsinstrumenter forhindrer effektivitetsgevinster, som kan bidrage til budgetbesparelser. Manglen på et uafhængigt organ med ansvar for at sikre effektivitet og efterlevelse i forbindelse med offentlige udbud i hele landet hindrer en korrekt gennemførelse af reglerne for offentlig udbud og kan give anledning til uregelmæssigheder, hvilket i begge tilfælde har negative konsekvenser for Spaniens offentlige finanser.

               (15)

               For at sikre en vellykket finanspolitisk konsolideringsstrategi er det vigtigt at understøtte den finanspolitiske konsolidering med omfattende strukturreformer på linje med Rådets henstillinger til Spanien i forbindelse med det europæiske semester 2016 og i særdeleshed henstillingerne om korrektion af landets makroøkonomiske ubalancer.

               (16)

               I henhold til traktatens artikel 126, stk. 9, i TEUF kan Rådet som led i sin afgørelse om pålæg i medfør af nævnte bestemmelse anmode den pågældende medlemsstat om at forelægge rapporter om tilpasningsbestræbelserne i henhold til en bestemt tidsplan. I henhold til artikel 5, stk. 1a, i forordning (EF) nr. 1467/97 skal medlemsstatens rapport indeholde målene for de offentlige udgifter og indtægter og en præcisering af de finanspolitiske foranstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden samt oplysninger om de politiske foranstaltninger, der er truffet som reaktion på de specifikke henstillinger fra Rådet. For at gøre det lettere at overvåge overholdelsen af fristen for at efterkomme henstillingerne i denne afgørelse og fristen for at korrigere det uforholdsmæssigt store underskud bør Spanien fremlægge en sådan rapport senest den 15. oktober 2016 sammen med sit udkast til budgetplan for 2017.

               (17)

               Spanien bør desuden i henhold til artikel 10 i Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 (3) aflægge rapport til Kommissionen og Det Økonomiske og Finansielle Udvalg i overensstemmelse med specifikationerne i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 877/2013 (4). Den første rapport skal indgives senest den 15. januar 2017, og derefter aflægges der rapport hver tredje måned —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Spanien bringer senest i 2018 den nuværende situation med et uforholdsmæssigt stort budgetunderskud til ophør.
   2.   Spanien nedbringer det offentlige underskud til 4,6 % af BNP i 2016, til 3,1 % af BNP i 2017 og til 2,2 % af BNP i 2018. Denne forbedring af det offentlige underskud svarer på basis af Kommissionens forårsprognose 2016 til en forværring af den strukturelle saldo på 0,4 % af BNP i 2016 og en forbedring på 0,5 % af BNP i både 2017 og 2018. Spanien anvender desuden alle ekstraordinære gevinster til at fremme nedbringelsen af underskuddet og gælden.
   3.   Foruden de besparelser, der allerede er medtaget i Kommissionens opdaterede forårsprognose 2016, vedtager og gennemfører Spanien fuldt ud en række konsolideringsforanstaltninger svarende til 0,5 % af BNP i både 2017 og 2018.
   4.   Spanien skal være parat til at vedtage yderligere foranstaltninger, hvis der skulle opstå risici for budgetplanerne. De finanspolitiske konsolideringsforanstaltninger skal på vækstfremmende vis sikre en varig forbedring af den offentlige strukturelle saldo.
   5.   Spanien vedtager foranstaltninger for at styrke sine finanspolitiske rammer, navnlig med henblik på at sikre større automatik i mekanismerne til forebyggelse og korrektion af afvigelser fra underskuds-, gælds- og udgiftsmålene og styrke bidraget fra stabilitetslovens udgiftsregel til de offentlige finansers bæredygtighed.
   6.   Spanien indfører konsekvente regler for at sikre gennemsigtighed og koordinering af politikken for offentlige udbud i samtlige ordregivende myndigheder og enheder med henblik på at garantere økonomisk effektivitet og en høj grad af konkurrence. Disse regler skal omfatte passende mekanismer for forudgående og efterfølgende kontrol af offentlige udbud for at sikre effektivitet og overholdelse af lovgivningen.
   Artikel 2
   Rådet fastsætter den 15. oktober 2016 som Spaniens frist til at træffe virkningsfulde foranstaltninger og til i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1a, i forordning (EF) nr. 1467/97 at aflægge rapport til Rådet og Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet som reaktion på denne afgørelse. Rapporten skal indeholde målene for de offentlige udgifter og indtægter og en præcisering af de diskretionære foranstaltninger på både udgifts- og indtægtssiden samt oplysninger om de foranstaltninger, der som opfølgning på de specifikke henstillinger fra Rådet træffes for at styrke landets finanspolitiske rammer og reglerne for dets offentlige udbud i overensstemmelse med artikel 1, stk. 5 og 6.
   Artikel 3
   Denne afgørelse er rettet til Kongeriget Spanien.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. august 2016.

            På Rådets vegne

         M. LAJČÁK

            Formand

      (1)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

      (2)  Alle dokumenter i relation til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Spanien findes på: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 af 21. maj 2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11).

      (4)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 877/2013 af 27. juni 2013 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet (EUT L 244 af 13.9.2013, s. 23).


title: 2004/714/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 21. april 2004 om decharge til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2002

text:
               21.4.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 330/46

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 21. april 2004
   om decharge til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2002
   (2004/714/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om regnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2002, med instituttets svar (1) (C5-0641/2003),
   der henviser til Rådets henstilling af 9. marts 2004 (C5-0144/2004),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Rådets forordning (EF) nr. 1648/2003 af 18. juni 2003 om ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (3), særlig artikel 11,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 23. december 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 93a og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A5-0212/2004),

               1.

               meddeler decharge til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2002;

               2.

               anfører sine bemærkninger i den ledsagende beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og den ledsagende beslutning til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og sørge for, at de offentliggøres i L-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

         Pat COX

            Formand

      (1)  EUT C 319 af 30.12.2003, s. 47.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 22.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               21.4.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 330/47

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   med bemærkningerne til afgørelsen om decharge til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2002
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om regnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2002, med instituttets svar (1) (C5-0641/2003),
   der henviser til Rådets henstilling af 9. marts 2004 (C5-0144/2004),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Rådets forordning (EF) nr. 1648/2003 af 18. juni 2003 om ændring af forordning (EØF) nr. 1360/90 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (3), særlig artikel 11,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 23. december 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 93a og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A5-0212/2004),

               A.

               der henviser til, at Den Europæiske Revisionsret i ovennævnte beretning anførte, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at regnskabet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. 31. december 2002, er rigtigt, og at de underliggende transaktioner som helhed betragtet er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Parlamentet i henhold til den nye finansforordnings artikel 185 for første gang udøver sine beføjelser til at give decharge til instituttets direktør for gennemførelse af Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts budget for regnskabsåret 2002,

               C.

               der henviser til, at dette nye forhold til instituttet blev indledt med, at Parlamentets kompetente udvalg modtog oplysninger som svar på spørgsmål, som det havde fremsendt,

               1.

               bemærker følgende tal fra Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts regnskab for regnskabsårene 2002 og 2001:
               Forvaltningsregnskab for regnskabsårene 2002 og 2001
                      (5)

                           (tusind euro)

                           2002

                           2001

                              Indtægter

                           Egne indtægter

                           Tilskud fra Kommissionen

                           13 179

                           16 800

                           Diverse indtægter

                           23

                           47

                           Finansielle indtægter

                           140

                           290

                              Indtægter i alt (a)

                              13 342

                              17 137

                              Udgifter

                              Udgifter til personer, der er knyttet til instituttet — Budgetafsnit I

                           Betalinger

                           10 153

                           9 746

                           Fremførte bevillinger

                           215

                           356

                              Bygninger, udstyr og diverse driftsudgifter — Budgetafsnit II

                           Betalinger

                           805

                           862

                           Fremførte bevillinger

                           559

                           541

                              Udgifter til varetagelse af særlige opgaver — Budgetafsnit III

                           Betalinger

                           2 307

                           2 572

                           Fremførte bevillinger

                           2 591

                           2 595

                              Udgifter i alt (b)

                              16 631

                              16 672

                              Regnskabsårets resultat (a - b)
                               (6)

                              -3 289

                              465

                           Saldo fremført fra det foregående regnskabsår

                           4 055

                           3 352

                           Bevillinger, der er fremført og bortfaldet

                           424

                           258

                           Indtægter fra regnskabsåret 2001 (2000), som kan anvendes på ny, men som ikke er blevet det

                           0

                           0

                           Tilbagebetalinger til Kommissionen

                           -3 352

                           0

                           Kursdifferencer

                           6

                           - 20

                              Regnskabsårets saldo

                              -2 155

                              4 055

         Budgetgennemførelse — revision og kontrol

               2.

               bemærker Revisionsrettens kritik af, at antallet af fremførsler med hensyn til aktionsbevillinger stadig er højt, og dens bemærkning om, at instituttet bør forbedre kontrollen med sine programmer; bemærker også instituttets svar i denne forbindelse, hvori det blev antydet, at antallet af fremførsler forventes at blive reduceret efter 2002, og at indførelsen af flerårige betalingsbevillinger vil bidrage til at løse dette problem;

               3.

               opfordrer instituttet til yderligere at redegøre for sin analyse af mulighederne i den nye finansforordning med henblik på at reducere antallet af fremførsler og i højere grad overholde princippet om etårighed;

               4.

               bemærker med tilfredshed instituttets plan om at tage de 24 standarder for intern kontrol i anvendelse med henblik på inden udgangen af 2004 at overholde disse standarder fuldt ud; bemærker endvidere de foranstaltninger, der er truffet for at etablere intern revision; fremhæver vigtigheden af et samarbejde med Kommissionens Interne Revisionstjeneste;

               5.

               bemærker, at der udbetales fællesskabsstøtte til instituttet i periodiske rater; bemærker også instituttets bemærkning i dets svar på spørgeskemaet om, at forsinkelser i udbetalingen af denne støtte resulterede i et likviditetsproblem; mener, at sådanne situationer kan få konsekvenser for gennemførelsen af arbejdsprogrammet;

               6.

               opfordrer Kommissionen og instituttet til at forbedre deres koordinering og ved hjælp af passende løsninger undgå, at sådanne problemer opstår igen; opfordrer Kommissionen til at oplyse dets kompetente udvalg om problemet og om de foranstaltninger, der træffes for at afhjælpe situationen;

         Årsregnskabet

               7.

               bemærker instituttets svar på Revisionsrettens bemærkning vedrørende præsentationen af de aftalemidler, det forvalter vedrørende faglig bistand til Tacis, Phare og Tempus i regnskabet for regnskabsåret 2003; bemærker, at instituttet efter samråd med Kommissionen er villigt til at finde en hensigtsmæssig løsning på dette problem som reaktion på Revisionsrettens bemærkning;

         De underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed

               8.

               opfordrer instituttet til i samarbejde med Kommissionen at sikre passende opfølgning af Revisionsrettens bemærkning vedrørende den kontrol, der bør udføres for at sikre, at det kun er de tidligere ansatte ved instituttet, der er berettiget til at modtage arbejdsløshedsunderstøttelse, som rent faktisk modtager den;

         Andet

               9.

               bemærker, at instituttet er villigt til at påtage sig yderligere opgaver; gentager sin opfordring til Kommissionen om at gøre brug af instituttets ekspertise i et større geografisk område og til at yde faglig bistand til programmer såsom Tempus og Erasmus Mundus;

               10.

               bemærker den fælles rapport af 23. september 2003 om status for samarbejdet mellem instituttet og Cedefop, hvori beskrives fælles initiativer og de foranstaltninger, der er truffet for at forberede kandidatlandenes deltagelse i Cedefop's aktiviteter fra det tidspunktet, hvor udvidelsen bliver en realitet; fremhæver, at de fælles foranstaltninger bør opretholdes; opfordrer Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut og Kommissionen til, når de ti nye lande tiltræder, at rapportere til Parlamentet om resultaterne med at overføre ansvaret for instituttets arbejde i disse lande til Cedefop;

         Horisontale bemærkninger om agenturerne og Kommissionen

      Gennemførelse af den nye finansforordning — intern revision og kontrol

               11.

               gentager den holdning, det gav udtryk for i sine beslutninger (7) vedrørende decharge til agenturerne for 2001 med hensyn til gennemførelse af den nye finansforordning; opfordrer Kommissionen og agenturerne til at fortsætte deres samarbejde, især på de områder, der vedrører procedurer for bogføring, intern revision, forvaltning og kontrol, for at sikre, at der etableres en sammenhængende, harmoniseret ramme for agenturernes funktionsmåde;

               12.

               minder om, at det udtrykte bekymring i forbindelse med dechargebeslutningen for 2001 vedrørende manglende kontrol med agenturerne fra Kommissionens Interne Revisionstjenestes side (IAS); udtrykker dyb bekymring over, at en sådan kontrol tilsyneladende ikke er foregået i år; anmoder Kommissionen og IAS om at forklare årsagerne til dette og at tilvejebringe data vedrørende antallet af ansatte, som den interne revisor har til rådighed til at foretage kontrol i agenturerne; forventer, at Kommissionen angiver, hvordan den kan sikre, at der foretages tilstrækkelig og korrekt kontrol i satellitorganerne, især af IAS;

               13.

               understreger, at det er vigtigt, at agenturerne underkastes OLAF's undersøgelsesbeføjelser på de samme betingelser som institutionerne (8); opfordrer Revisionsretten til, inden vedtagelse af dechargebeslutningen, at give oplysninger om, hvorvidt de fællesskabsorganer, der har tiltrådt den interinstitutionelle aftale af den 25. maj 1999 (9) vedrørende OLAF's interne undersøgelser, gjorde dette på de samme vilkår som nævnt i bilaget til denne aftale;

         Finansiel forvaltning

               14.

               bemærker, at nogle af agenturerne i deres svar på spørgsmålet i spørgeskemaet om, hvordan det gentagne problem vedrørende betydelige fremførsler kunne løses, nævner mulighederne i den nye finansforordning, som gør det muligt at anvende »opdelte bevillinger«; opfordrer agenturerne til bedre at forklare deres analyser og navnlig at angive, hvilke af deres aktiviteter der er af flerårig karakter, og som derfor kunne finansieres ved sådanne bevillinger;

               15.

               opfordrer Kommissionen til at fremlægge sin holdning til en sådan løsning og i tilfælde af, at en sådan løsning vurderes som umulig, at foreslå alternativer, der gør det muligt at reducere overførslerne betydeligt;

         Gennemgang af agenturerne

               16.

               understreger, at Kommissionen forud for enhver afgørelse om at oprette et agentur skal foretage en grundig analyse af behovet og den tilførte merværdi, som de udførte funktioner vil indebære, i lyset af principperne om subsidiaritet, budgetstringens og procedureforenkling;

               17.

               opfordrer Kommissionen til at foretage en overordnet undersøgelse af de aktiviteter, der i øjeblikket udføres af forskellige fællesskabsorganer, med henblik på at finde ud af, om aktiviteterne eventuelt overlapper hinanden eller tjener de samme formål, for derefter at foreslå passende løsninger, herunder mulige sammenlægninger af agenturer;

               18.

               er bekymret over, at der er ubalance mellem de administrative udgifter og driftsudgifterne i mange agenturer, hvor de administrative udgifter overstiger driftsudgifterne; opfordrer derfor Kommissionen og agenturerne til at fastsætte mål med henblik på at reducere de administrative udgifter i forhold til det samlede udgiftsniveau inden for en fastsat tidsperiode; bemærker, at mange agenturer ser muligheder inden for dette område, hvilket fremgår af spørgeskemaet;

               19.

               tilskynder under henvisning til svarene i spørgeskemaet vedrørende interinstitutionelt samarbejde agenturerne til at forbedre deres indbyrdes samarbejde med henblik på at opfylde deres behov inden for specifikke områder (for eksempel udvikling af software) og reducere omkostningerne i stedet for at vælge løsninger, som fra starten var udformet til Kommissionen, og som ofte har vist sig at være for omfattende og komplicerede til at opfylde deres særlige behov;

               20.

               opfordrer agenturerne til at tilrettelægge og udvikle et nært samarbejde med de ansvarlige parlamentsudvalg; anmoder de stående udvalg, inden for hvis sagsområde agenturernes aktiviteter henhører, om at samordne deres indsats med Budgetudvalget og Budgetkontroludvalget med henblik på at sikre en effektiv overvågning af agenturernes aktiviteter;

         Nye finansieringskilder

               21.

               glæder sig over svarene og forslagene i spørgeskemaundersøgelsen vedrørende andre finansieringskilder; bemærker, at mange nuværende kilder og forslag omhandler udlejning af bygninger og faciliteter og salg af publikationer og oplysninger; erkender, at ikke alle agenturer bl.a. af uafhængighedsmæssige årsager vil acceptere yderligere finansieringskilder; fremhæver stordriftsfordelene og de finansielle fordele, der er forbundet med, at ikke-medlemsstater deltager i visse agenturers aktiviteter; opfordrer Kommissionen og agenturerne til at fremsætte konstruktive forslag med hensyn til yderligere udvikling af nye finansieringskilder, som kunne øge graden af selvfinansiering;

               22.

               glæder sig over de økonomiske bidrag, som nogle medlemsstater eller regioner yder til de agenturer, der er placeret i deres område; mener, at det er vigtigt, at Rådet og Kommissionen kræver sådanne bidrag, især ved etableringen af nye agenturer;

         Harmoniseret operationel ramme

               23.

               minder om sin holdning (10) om, at de mange forskellige strukturer, som de eksisterende agenturer bygger på, anses for at være begrænsende for »gennemsigtigheden og forståeligheden, og at denne mangfoldighed ikke kan retfærdiggøres, selv når de forskelligartede opgaver tages i betragtning«; opfordrer Kommissionen til at foretage en gennemgang af alle de eksisterende agenturer med henblik på at foreslå hensigtsmæssige ændringer af deres basisretsakter (11), for at tilpasse dem til de modeller, som den fremtidige reguleringsramme bør omfatte; pålægger de kompetente udvalg at sørge for opfølgning af denne grundige gennemgang, som bør igangsættes så hurtigt som muligt og tage højde for de horisontale spørgsmål, der nævnes i denne dechargebeslutning;

               24.

               opfordrer Kommissionen til at fremlægge passende forslag, der er rettet mod at skabe sådanne harmoniserede rammebetingelser for agenturerne, før eller i det mindste samtidig med fremlæggelsen af de lovgivningsmæssige forslag til de nye agenturer; fastholder, at en interinstitutionel aftale, der uddyber fælles retningslinjer, er en nødvendig betingelse for at sikre harmonisering;

         Personalepolitik

               25.

               bemærker, at den nye finansforordning betyder, at agenturernes organisationsdiagrammer nu fastlægges af budgetmyndigheden; understreger vigtigheden af denne ændring i forbindelse med agenturernes fremtidige dechargeprocedurer med hensyn til kontrol af anvendelsen af tjenestemandsvedtægten i forbindelse med ansættelse, forfremmelse, antallet af ledige stillinger og ansættelsespolitik;

               26.

               bemærker, at det ved en spørgeskemaundersøgelse i forbindelse med budgetproceduren for 2004 blev fastslået, at det gennemsnitlige antal år før forfremmelse ved flere agenturer lå betydeligt under det, der er Kommissionens politik, at procentsatsen for ledige stillinger var betydelig højere end i andre institutioner, og at flere af de opslåede nye stillinger ikke blev opslået på det laveste løntrin; er af den opfattelse, at personalepolitik bør udgøre et vigtigt element i forbindelse med en gennemgang af de eksisterende agenturer;

               27.

               er af den opfattelse, at agenturernes personalepolitik bør overholde finansforordningen, tjenestemandsvedtægten og den bedste praksis, som institutionerne generelt følger; mener, at Kommissionen er blevet anmodet om før budgetproceduren for 2005 at angive retningslinjerne for personalepolitikken, især procentsatsen for ledige stillinger og for forfremmelser, ansættelsesniveauet samt en standardkarriereprofil;

               28.

               minder om, at agenturerne i vid udstrækning bør ansætte personale på midlertidige kontrakter for at bevare fleksibiliteten og effektiviteten;

               29.

               er bekymret over de alvorlige uregelmæssigheder, der er konstateret i forbindelse med Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrugs udvælgelsesprocedurer, herunder uklar meddelelse om udvælgelsesprøve, ufuldstændige protokoller fra udvælgelsesudvalg, ikke på forhånd fastlagte kriterier for vurdering af ansøgere (12); er meget bekymret for, at dette ikke er et enkeltstående tilfælde, men at agenturerne generelt har vanskeligt ved at håndtere disse ganske komplekse procedurer på en retfærdig og gennemsigtig måde;

               30.

               mener, at de udvælgelsesprocedurer, som agenturerne iværksætter, bør opfylde de samme standarder, som dem De Europæiske Fællesskabers Personaleudvælgelseskontor (EPSO) iværksætter, og at de ikke bør opfattes som en hurtig og nem vej ind i Fællesskabets tjenestemandsstab;

               31.

               opfordrer Kommissionen til at fremlægge forslag med henblik på at sikre, at alle agenturer kan få hjælp og støtte fra EPSO i forbindelse med tilrettelæggelse af udvælgelsesprocedurer, og at der etableres en ekstern mekanisme, der kan anvendes til at godkende sådanne procedurer, inden ansættelse finder sted.

      (1)  EUT C 319 af 30.12.2003, s. 47.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 22.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (5)  Forvaltningsregnskabet og balancen omfatter kun instituttets egne aktiviteter. De programmer, instituttet forvalter for Kommissionen eller andre organer, er ikke omfattet.

      (6)  Beregnet efter principperne i artikel 15 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 (EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1).

      (7)  EUT L 148 af 16.6.2003.

      EUT L 333 af 20.12.2003, s. 53 (punkt 18).

      (8)  Vedtagne tekster af 13.1.2004, P5-TA(2004) 0015.

      (9)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 15.

      (10)  P5-TA(2004) 0015 (punkt 13 og 14).

      (11)  P5-TA(2004) 0015 (punkt 24).

      (12)  Se afsnit 13 i Revisionsrettens særberetning for 2002 (s. 64).


Avis juridique important

|

32004D0575

2004/575/EF: Rådets afgørelse af 29. april 2004 om indgåelse af protokollen til Barcelona-konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening, om samarbejde om forebyggelse af forurening fra skibe og bekæmpelse af forurening af Middelhavet i tilfælde af kritiske situationer

EU-Tidende nr. L 261 af 06/08/2004 s. 0040 - 0040

 Rådets afgørelse  af  29. april 2004  om indgåelse af protokollen til Barcelona-konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening, om samarbejde om forebyggelse af forurening fra skibe og bekæmpelse af forurening af Middelhavet i tilfælde af kritiske situationer (2004/575/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første punktum, og stk. 3, første afsnit,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1), og

ud fra følgende betragtninger:

(1) Det Europæiske Fællesskabs politik på miljøområdet skal blandt andet bidrage til forfølgelse af målene vedrørende bevarelse, beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten samt fremme på internationalt plan af foranstaltninger til løsning af de regionale og globale miljøproblemer.

(2) Det Europæiske Fællesskab er kontraherende part i konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening ( «Barcelona-konventionen» ), som Rådet har godkendt med afgørelse 77/585/EØF(2), samt dennes 1995-udgave, der er godkendt med afgørelse 1999/802/EF(3). Fællesskabet er også kontraherende part i fire protokoller til Barcelona-konventionen, herunder protokollen om samarbejde om bekæmpelse af forurening af Middelhavet med olie og andre skadelige stoffer i tilfælde af kritiske situationer, som Rådet har godkendt med afgørelse 81/420/EØF(4).

(3) Kommissionen deltog på Fællesskabets vegne i forhandlingerne om protokollen om samarbejde om forebyggelse af forurening fra skibe og bekæmpelse af forurening af Middelhavet i tilfælde af kritiske situationer ( «protokollen» ) på basis af de forhandlingsdirektiver, den modtog fra Rådet den  25. januar 2000 .

(4) Den  25. januar 2002  i Malta undertegnede Fællesskabet denne protokol.

(5) Med denne protokol ajourføres de juridiske instrumenter i Barcelona-konventionen med henblik på at indføje samarbejde om forebyggelse af forurening fra skibe, at effektivisere samarbejdet om imødegåelse af forureningshændelser og at fremme gennemførelsen af den gældende internationale regulering.

(6) Protokollen, der ikke berører parternes ret til at vedtage relevante strengere foranstaltninger i overensstemmelse med international ret, indeholder de nødvendige bestemmelser for at undgå uoverensstemmelse med Fællesskabets gældende lovgivning på de områder, som protokollen dækker.

(7) Fællesskabet bør godkende denne protokol -

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Protokollen til Barcelona-konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening vedrørende samarbejde om forebyggelse af forurening fra skibe og bekæmpelse af forurening af Middelhavet i tilfælde af kritiske situationer, herefter benævnt  «protokollen» , godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs vegne.

Teksten til protokollen er gengivet i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de(n) person(er), der er beføjet til på Det Europæiske Fællesskabs vegne at deponere ratifikationsinstrumentet for protokollen hos den spanske regering i overensstemmelse med bestemmelserne i protokollens artikel 23.

Udfærdiget i Luxembourg, den  29. april 2004 .

 På Rådets vegne

M. Mc Dowell

 Formand

(1) Udtalelse af  10.2.2004  (endnu ikke offentliggjort i EUT).

(2) EFT L 240 af 19.9.1977, s. 1.

(3) EFT L 322 af 14.12.1999, s. 32.

(4) EFT L 162 af 19.06.1981, s. 4.


Avis juridique important

|

32000D0804

2000/804/EF: Rådets afgørelse af 4. december 2000 om indgåelse af aftaler om handel med tekstilvarer med visse tredjelande (Republikken Belarus, Kongeriget Nepal, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Kasakhstan, Moldova, Tadsjikistan, Turkmenistan, Usbekistan, Folkerepublikken Kina, Ukraine, Den Arabiske Republik Egypten)

EF-Tidende nr. L 326 af 22/12/2000 s. 0063 - 0064

Rådets afgørelseaf 4. december 2000om indgåelse af aftaler om handel med tekstilvarer med visse tredjelande (Republikken Belarus, Kongeriget Nepal, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Kasakhstan, Moldova, Tadsjikistan, Turkmenistan, Usbekistan, Folkerepublikken Kina, Ukraine, Den Arabiske Republik Egypten)(2000/804/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionen har på Fællesskabets vegne forhandlet aftaler om handel med tekstilvarer med visse tredjelande.(2) Disse aftaler er blevet anvendt midlertidigt med forbehold af gensidighed(1).(3) Aftalen i form af brevveksling med Republikken Kasakhstan om handel med tekstilvarer blev undertegnet den 27. juni 2000 med forbehold for dens indgåelse.(4) Disse aftaler bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalerne i bilaget godkendes herved på Fællesskabets vegne.Artikel 2Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne ovennævnte aftaler, bortset fra aftalen med Kasakhstan(2), med bindende virkning for Fællesskabet.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2000.På Rådets vegneH. VédrineFormand(1) Rådets afgørelse (Kongeriget Nepal) 2000/72/EF (EFT L 32 af 7.2.2000, s. 1) og Rådets afgørelser (Republikken Belarus) 1999/869/EF (EFT L 336 af 29.12.1999, s. 26); (Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien) 1999/875/EF (EFT L 344 af 31.12.1999, s. 1); (Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Kasakhstan, Moldova, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan) 1999/867/EF (EFT L 343 af 31.12.1999, s. 1); (Folkerepublikken Kina) 1999/876/EF (EFT L 345 af 31.12.1999, s. 1); (Ukraine) 1999/871/EF (EFT L 337 af 30.12.1999, s. 43); (Den Arabiske Republik Egypten) 2000/3/EF (EFT L 2 af 5.1.2000, s. 68).(2) Aftalen med Kasakhstan blev allerede undertegnet den 27. juni 2000, med forbehold af dens indgåelse.BILAG- Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Belarus om handel med tekstilvarer, som anvendes midlertidigt i henhold til Rådets afgørelse 1999/869/EF(1).- Aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Nepal om handel med tekstilvarer, som anvendes midlertidigt i henhold til Rådets afgørelse 2000/72/EF(2).- Bilateral tekstilaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, som anvendes midlertidigt i henhold til Rådets afgørelse 1999/875/EF(3).- Aftaler i form af brevvekslinger mellem Det Europæiske Fællesskab og visse tredjelande (Armenien, Aserbajdsjan, Georgien, Kasakhstan, Moldova, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan) om handel med tekstilvarer, som anvendes midlertidigt i henhold til Rådets afgørelse 1999/867/EF(4).- Aftale i form af brevveksling om ændring af aftalerne mellem Det Europæiske Fællesskab og Folkerepublikken Kina om handel med tekstilvarer, som anvendes midlertidigt i henhold til Rådets afgørelse 1999/876/EF(5).- Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine om handel med tekstilvarer, som anvendes midlertidigt i henhold til Rådets afgørelse 1999/871/EF(6).- Aftalememorandum mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Arabiske Republik Egypten om handel med tekstilvarer, som anvendes midlertidigt i henhold til Rådets afgørelse 2000/3/EF(7).(1) EFT L 336 af 29.12.1999, s. 26.(2) EFT L 32 af 7.2.2000, s. 1.(3) EFT L 344 af 31.12.1999, s. 1.(4) EFT L 343 af 31.12.1999, s. 1.(5) EFT L 345 af 31.12.1999, s. 1.(6) EFT L 337 af 30.12.1999, s. 43.(7) EFT L 2 af 5.1.2000, s. 68.


Avis juridique important

|

41977D0421

77/421/EKSF: Afgørelse, truffet af repræsentanterne for regeringerne for Det europæiske Kul- og Stålfællesskabs medlemsstater, forsamlet i Rådet, af 28. juni 1977 om åbning af toldpræferencer for varer, henhørende under dette Fællesskab og med oprindelse i Libanon

EF-Tidende nr. L 169 af 07/07/1977 s. 0029 - 0029

++++  AFGOERELSE  TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE KUL - OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER , FORSAMLET I RAADET  af 28 . juni 1977  om aabning af toldpraeferencer for varer , henhoerende under dette Faellesskab og med oprindelse i Libanon   ( 77/421/EKSF )  REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE KUL - OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER , FORSAMLET I RAADET , HAR -  i betragtning af , at medlemsstaterne har indgaaet traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab ;  i betragtning af , at interimsaftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Libanon ( 1 ) , undertegnet i Bruxelles den 3 . maj 1977 , traeder i kraft den 1 . juli 1977 ;  i betragtning af , at aftalen mellem medlemsstaterne i Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab og republikken Libanon skal godkendes af hver signatarstat i henhold til dens respektive procedurer ;  i oensket om autonomt og parallelt at anvende de i naevnte aftale vedtagne toldnedsaettelser ;  i forstaaelse med Kommissionen -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE  Artikel 1  Fra den 1 . juli 1977 ophaeves den told , som anvendes inden for Faellesskabet ved indfoersel af varer , henhoerende under Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab og med oprindelse i Libanon .  Artikel 2  De bestemmelse , der fastlaegger oprindelsesreglerne for anvendelsen af interimsaftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Libanon , finder anvendelse paa de i artikel 1 omhandlede varer .  Artikel 3  Medlemsstaterne traeffer ved faelles overenskomst afgoerelse om eventuelle beskyttelsesforanstaltninger , der maatte blive foreslaaet af en eller flere medlemsstater eller af Kommissionen .  Artikel 4  Denne afgoerelses gyldighed ophoerer ved ikrafttraedelsen af aftalen mellem medlemsstaterne i Det europaeiske Kul - og Staalfaellesskab og republikken Libanon , dog senest den 30 . juni 1978 .  Artikel 5  Medlemsstaterne traeffer alle de foranstaltninger , som gennemfoerelsen af denne afgoerelse maatte kraeve .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 28 . juni 1977 .  W . RODGERS  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 133 af 27 . 5 . 1977 , s . 1 .


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1149/2007/EF af 25. september 2007 om et særprogram om civilret for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed

text:
               3.10.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 257/16

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1149/2007/EF
   af 25. september 2007
   om et særprogram om civilret for perioden 2007-2013 som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), og artikel 67, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Fællesskabet har sat sig som mål at bevare og udbygge et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvor der er fri bevægelighed for personer. Med henblik herpå bør Fællesskabet bl.a. vedtage de foranstaltninger vedrørende samarbejde om civilretlige spørgsmål, der er nødvendige for det indre markeds funktion.

               (2)

               I forlængelse af tidligere programmer som f.eks. Grotius-programmet (2) og Robert Schuman-aktionen (3) blev der ved Rådets forordning (EF) nr. 743/2002 (4) for perioden 2002-2006 fastlagt en generel fællesskabsramme for aktiviteter med henblik på at lette iværksættelsen af det civilretlige samarbejde.

               (3)

               Det Europæiske Råd vedtog på mødet i Bruxelles den 4. og 5. november 2004 Haag-programmet: styrkelse af frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union (5) (i det følgende benævnt »Haag-programmet«).

               (4)

               Rådet og Kommissionen vedtog i juni 2005 handlingsplanen om gennemførelse af Haag-programmet (6).

               (5)

               De ambitiøse mål i traktaten og i Haag-programmet bør nås ved at oprette et fleksibelt og effektivt program, der vil lette planlægning og gennemførelse.

               (6)

               Programmet om civilret bør give mulighed for foranstaltninger, der iværksættes af Kommissionen i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, foranstaltninger til støtte for organisationer, der fremmer og letter det civilretlige samarbejde, og foranstaltninger til støtte for specifikke projekter.

               (7)

               Et generelt program på det civilretlige område, der skal forbedre det gensidige kendskab til medlemsstaternes retssystemer, vil bidrage til at mindske hindringerne for samarbejdet om civilretlige spørgsmål, hvilket vil forbedre det indre markeds funktion.

               (8)

               I henhold til Haag-programmet kræver en styrkelse af den gensidige tillid en aktiv indsats til forbedring af den gensidige forståelse mellem de judicielle myndigheder og de forskellige retssystemer. I den forbindelse bør europæiske netværk af nationale offentlige myndigheder nyde særlig fremme og støtte.

               (9)

               Denne afgørelse bør give mulighed for at medfinansiere visse europæiske netværks aktiviteter, for så vidt udgifterne opstår som led i forfølgelsen af mål af almen europæisk interesse. En sådan medfinansiering bør dog ikke indebære, at et fremtidigt program omfatter sådanne netværk, ligesom den heller ikke bør afskære andre europæiske netværk fra at få støtte til deres aktiviteter i henhold til afgørelsen.

               (10)

               Alle institutioner, sammenslutninger og netværk, der modtager tilskud via programmet om civilret, bør anerkende den fællesskabsstøtte, de modtager, i overensstemmelse med de retningslinjer for synliggørelse, Kommissionen skal fastlægge.

               (11)

               I denne afgørelse fastlægges der for programmets samlede varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (7).

               (12)

               Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af programmets omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (13)

               Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (8) (i det følgende benævnt »finansforordningen«) og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (9), som beskytter Fællesskabets finansielle interesser, finder anvendelse under hensyntagen til principperne om enkelhed og konsekvens i valget af budgetinstrumenter, begrænsningen af de tilfælde, hvor Kommissionen bevarer det direkte ansvar for programmernes gennemførelse og forvaltning, og det krævede forhold mellem ressourcer og den administrative byrde, der er forbundet med deres anvendelse.

               (14)

               I overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (10), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet (11) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (12) bør der desuden træffes passende foranstaltninger for at forhindre uregelmæssigheder og svig og tages skridt til at geninddrive midler, som er tabt, uregelmæssigt udbetalt eller ukorrekt anvendt.

               (15)

               Ifølge finansforordningen skal der foreligge en basisretsakt til dækning af driftstilskud.

               (16)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af denne afgørelse, bør vedtages i overensstemmelse med Rådet afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (13) med en sondring mellem foranstaltninger efter forvaltningsproceduren og foranstaltninger efter rådgivningsproceduren, idet rådgivningsproceduren i nogle tilfælde kan være den mest hensigtsmæssige med henblik på øget effektivitet.

               (17)

               I overensstemmelse med artikel 7, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF bør Europa-Parlamentet holdes underrettet af Kommissionen om udvalgenes arbejde vedrørende gennemførelsen af dette program. Europa-Parlamentet bør navnlig modtage udkastet til årsprogram, når det forelægges for forvaltningsudvalget. Desuden bør Europa-Parlamentet modtage afstemningsresultater og kortfattede referater fra møderne i det pågældende udvalg.

               (18)

               Det Forenede Kongerige og Irland har i henhold til artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

               (19)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

               (20)

               Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har afgivet udtalelse om nærværende afgørelse (14).

               (21)

               Med henblik på at sikre en effektiv og rettidig gennemførelse af programmet bør denne afgørelse finde anvendelse fra den 1. januar 2007 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Oprettelse af programmet
   1.   Ved denne afgørelse oprettes et særprogram om civilret (i det følgende benævnt »programmet«) som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed for at bidrage til gradvis at indføre området med frihed, sikkerhed og retfærdighed.
   2.   Programmet dækker perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.
   3.   I denne afgørelse forstås ved »medlemsstat« alle medlemsstater med undtagelse af Danmark.
   Artikel 2
   Generelle mål
   1.   Programmet har følgende generelle mål:

               a)

               at fremme det retlige samarbejde for at bidrage til oprettelsen af et ægte europæisk civilretligt område baseret på gensidig anerkendelse og gensidig tillid

               b)

               at fremme fjernelsen af hindringer for en smidig afvikling af grænseoverskridende civile retssager i medlemsstaterne

               c)

               at forbedre hverdagen for privatpersoner og erhvervsdrivende ved at give dem mulighed for at gøre deres rettigheder gældende overalt i Den Europæiske Union, bl.a. ved at fremme adgangen til domstolene

               d)

               at forbedre kontakter, udveksling af oplysninger og netværkssamarbejde mellem de retslige og de administrative myndigheder og de juridiske erhverv, bl.a. gennem støtte til uddannelse af aktører inden for retsvæsenet, med henblik på bedre gensidig forståelse blandt sådanne myndigheder og fagfolk.

         2.   Uden at det berører Fællesskabets mål og beføjelser, bidrager programmets generelle mål til at udvikle fællesskabspolitikkerne og mere specifikt til oprettelsen af et retligt område.
   Artikel 3
   Specifikke mål
   Programmet har følgende specifikke mål:

               a)

               at styrke det civilretlige samarbejde med henblik på at:

                           i)

                           sikre retssikkerheden og forbedre adgangen til domstolene

                           ii)

                           fremme den gensidige anerkendelse af afgørelser på det civil- og handelsretlige område

                           iii)

                           fjerne hindringer for grænseoverskridende retssager, der skyldes forskelle i civilretten og civilprocessen, og fremme den nødvendige forenelighed af lovgivningen i dette øjemed

                           iv)

                           sikre en korrekt retspleje ved at undgå kompetencekonflikter

               b)

               at forbedre det gensidige kendskab til medlemsstaternes civile retssystemer og fremme og styrke netværkssamarbejde, gensidigt samarbejde samt udveksling og formidling af oplysninger, erfaringer og god praksis

               c)

               at sikre en forsvarlig gennemførelse, en korrekt og konkret anvendelse og en evaluering af fællesskabsinstrumenterne inden for samarbejdet på det civil- og handelsretlige område

               d)

               at forbedre informationen om retssystemerne i medlemsstaterne og adgangen til domstolene

               e)

               at fremme uddannelse i EU-ret og fællesskabsret for aktører inden for retsvæsenet

               f)

               at evaluere de generelle betingelser, der er nødvendige for at styrke den gensidige tillid, samtidig med at domstolenes uafhængighed respekteres fuldt ud

               g)

               at lette det praktiske arbejde i det europæiske retlige netværk på det civil- og handelsretlige område, der blev oprettet ved Rådets beslutning 2001/470/EF (15).

         Artikel 4
   Foranstaltninger
   Med henblik på at opfylde de generelle og specifikke mål, der er anført i artikel 2 og 3, støtter programmet følgende typer foranstaltninger på de betingelser, der er fastsat i de årlige arbejdsprogrammer som omhandlet i artikel 9, stk. 2:

               a)

               specifikke foranstaltninger iværksat af Kommissionen, såsom analyser og forskning, opinionsundersøgelser og andre undersøgelser, udarbejdelse af indikatorer og fælles metoder, indsamling, udvikling og formidling af data og statistikker, seminarer, konferencer og ekspertmøder, offentlige kampagner og arrangementer, opbygning og vedligeholdelse af websteder, udarbejdelse og formidling af informationsmateriale, støtte til og forvaltning af netværk af nationale eksperter samt analyse-, overvågnings- og evalueringsaktiviteter, eller

               b)

               specifikke tværnationale projekter af interesse for Fællesskabet, der fremlægges af en myndighed eller et andet organ i en medlemsstat, en international organisation eller en ikke-statslig organisation (ngo), og som i alle tilfælde involverer mindst to medlemsstater eller mindst én medlemsstat og én anden stat, der kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland, eller

               c)

               aktiviteter udført af ngo'er eller andre organisationer, der forfølger mål af almen europæisk interesse i forhold til programmets generelle mål, på de betingelser, der er fastsat i de årlige arbejdsprogrammer, eller

               d)

               driftstilskud til medfinansiering af udgifter i forbindelse med de faste arbejdsprogrammer for Det Europæiske Netværk af Domstolsadministrationer og Netværket af Præsidenterne for Den Europæiske Unions Øverste Domstole, for så vidt de opstår som led i forfølgelsen af mål af almen europæisk interesse ved at fremme udveksling af synspunkter og erfaringer om spørgsmål vedrørende disse netværks medlemmers retspraksis, organisation og funktionsmåde i forbindelse med udøvelsen af deres retslige og/eller rådgivende funktioner vedrørende fællesskabsretten.

         Artikel 5
   Deltagelse
   1.   Følgende lande kan deltage i programmets foranstaltninger: tiltrædende lande, kandidatlande samt lande på det vestlige Balkan, der deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen, i overensstemmelse med betingelserne i de associeringsaftaler eller tillægsprotokoller dertil om deltagelse i Fællesskabets programmer, der er indgået eller vil blive indgået med de pågældende lande.
   2.   Projekterne er åbne for aktører inden for retsvæsenet fra Danmark, fra kandidatlande, der ikke deltager i programmet, såfremt dette kan bidrage til deres tiltrædelsesforberedelser, og fra andre tredjelande, der ikke deltager i programmet, såfremt dette tjener projekternes mål.
   Artikel 6
   Målgrupper
   1.   Programmet er bl.a. rettet mod aktører inden for retsvæsenet, nationale myndigheder og EU-borgere generelt.
   2.   I denne afgørelse forstås ved »aktører inden for retsvæsenet« dommere, offentlige anklagere, advokater, notarer, akademiske og videnskabelige medarbejdere, ministerielle embedsmænd, embedsmænd tilknyttet retsvæsenet, fogeder, retstolke og andre fagfolk med tilknytning til det civilretlige område inden for retsvæsenet.
   Artikel 7
   Adgang til programmet
   Programmet er åbent for institutioner og offentlige og private organisationer, herunder faglige organisationer, universiteter, forskningsinstitutter og institutter for uddannelse og efteruddannelse af aktører inden for retsvæsenet, internationale organisationer og ngo'er i medlemsstaterne.
   Artikel 8
   Støtteformer
   1.   Fællesskabets finansiering kan antage følgende retlige former:

               a)

               tilskud

               b)

               offentlige indkøbsaftaler.

         2.   Tilskud fra Fællesskabet ydes efter indkaldelse af forslag og ydes i form af driftstilskud og tilskud til foranstaltninger. Den maksimale medfinansieringssats fastsættes i de årlige arbejdsprogrammer.
   3.   Derudover kan der ydes støtte til ledsageforanstaltninger i form af offentlige indkøbsaftaler, hvor indkøb af varer og tjenesteydelser dækkes med fællesskabsmidler. Dermed dækkes bl.a. udgifter til information og kommunikation samt forberedelse, gennemførelse, overvågning, kontrol og evaluering af projekter, politikker, programmer og lovgivning.
   Artikel 9
   Gennemførelsesforanstaltninger
   1.   Kommissionen yder fællesskabsstøtten i overensstemmelse med finansforordningen.
   2.   Med henblik på gennemførelsen af programmet vedtager Kommissionen inden for rammerne af de generelle mål i artikel 2 årlige arbejdsprogrammer, der indeholder specifikke mål, tematiske prioriteringer, ledsageforanstaltninger som omhandlet i artikel 8, stk. 3, og om nødvendigt en liste over andre foranstaltninger.
   3.   De årlige arbejdsprogrammer vedtages efter proceduren i artikel 10, stk. 2.
   4.   Evaluerings- og tildelingsprocedurerne i forbindelse med tilskud til foranstaltninger tager bl.a. hensyn til følgende kriterier:

               a)

               den foreslåede foranstaltnings overensstemmelse med det årlige arbejdsprogram, målene i artikel 2 og 3 og de typer foranstaltninger, der er fastsat i artikel 4

               b)

               den foreslåede foranstaltnings kvalitet med hensyn til udformning, tilrettelæggelse, præsentation og forventede resultater

               c)

               størrelsen af den søgte fællesskabsfinansiering og dens relevans i forhold til de forventede resultater

               d)

               de forventede resultaters indvirkning på målene i artikel 2 og 3 og på de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4.

         5.   Ansøgninger om driftstilskud, jf. artikel 4, litra d), vurderes ud fra:

               a)

               overensstemmelse med programmets mål

               b)

               kvaliteten af de planlagte aktiviteter

               c)

               aktiviteternes forventede multiplikatoreffekt over for borgerne

               d)

               aktiviteternes geografiske rækkevidde

               e)

               inddragelse af borgerne i de pågældende organers strukturer

               f)

               cost-benefit-forholdet i den foreslåede aktivitet.

         6.   Kommissionen gennemgår hvert forslag til foranstaltning, som den får forelagt i medfør af artikel 4, litra b) og c). Der træffes afgørelse om disse foranstaltninger efter proceduren i artikel 11, stk. 2.
   Artikel 10
   Forvaltningsudvalg
   1.   Kommissionen bistås af et forvaltningsudvalg.
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
   Artikel 11
   Rådgivende udvalg
   1.   Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg.
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   Artikel 12
   Komplementaritet
   1.   Der søges opnået synergi og komplementaritet med andre fællesskabsinstrumenter, herunder med særprogrammet om strafferet som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed og de generelle programmer om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder og om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme. De statistiske oplysninger om civilret udarbejdes i samarbejde med medlemsstaterne, om nødvendigt ved hjælp af Fællesskabets statistiske program.
   2.   Programmet kan undtagelsesvis dele midler med andre fællesskabsinstrumenter, herunder med særprogrammet om strafferet som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed for at gennemføre foranstaltninger, der opfylder målene i begge programmer.
   3.   Projekter, der finansieres i henhold til denne afgørelse, må ikke modtage finansiel støtte til samme formål fra andre af EU's eller Fællesskabets finansielle instrumenter. Programmets støttemodtagere oplyser Kommissionen om støtte, der modtages fra Den Europæiske Unions almindelige budget og andre kilder, samt om indgivne finansieringsansøgninger under behandling.
   Artikel 13
   Budgetmidler
   1.   Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne afgørelse er på 109 300 000 EUR for den periode, der er fastsat i artikel 1.
   2.   Budgetmidlerne til de foranstaltninger, der er omhandlet i dette program, opføres som årlige bevillinger i Den Europæiske Unions almindelige budget. De disponible årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.
   Artikel 14
   Overvågning
   1.   Kommissionen sikrer, at støttemodtageren for alle foranstaltninger, der finansieres via programmet, indsender tekniske og finansielle rapporter om arbejdets forløb, og at der fremlægges en endelig rapport senest tre måneder efter foranstaltningens afslutning. Kommissionen fastsætter rapporternes form og indhold. Kommissionen gør disse rapporter tilgængelige for medlemsstaterne.
   2.   Uden at det berører den kontrol, Revisionsretten foretager sammen med de kompetente nationale revisionsinstitutioner eller myndigheder efter traktatens artikel 248, og den kontrol, der gennemføres i henhold til traktatens artikel 279, stk. 1, første afsnit, litra b), kan tjenestemænd og andre ansatte i Kommissionen foretage kontrol på stedet, bl.a. ved stikprøver, af de foranstaltninger, som finansieres via programmet.
   3.   Kommissionen sikrer, at kontrakter og aftaler, der følger af gennemførelsen af programmet, navnlig fastsætter, at Kommissionen (eller dennes befuldmægtigede repræsentant) sikrer overvågning og finanskontrol, om nødvendigt på stedet, og at Revisionsretten foretager revisioner.
   4.   Kommissionen sikrer, at støttemodtageren i fem år efter den sidste udbetaling til en foranstaltning holder al dokumentation vedrørende udgifterne til foranstaltningen til disposition for Kommissionen.
   5.   På grundlag af de rapporter og kontroller via stikprøver, der er omhandlet i stk. 1 og 2, sikrer Kommissionen, at der om nødvendigt sker en tilpasning af omfanget eller tildelingskriterierne for så vidt angår den oprindeligt godkendte finansielle støtte samt af tidsplanen for udbetalingerne.
   6.   Kommissionen sikrer, at alle andre nødvendige skridt tages for at kontrollere, at de finansierede foranstaltninger gennemføres korrekt og i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse og finansforordningen.
   Artikel 15
   Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser
   1.   Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre former for ulovlig adfærd, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb og, såfremt der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning, i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og forordning (EF) nr. 1073/1999.
   2.   Hvad angår fællesskabsforanstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, finder forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 anvendelse på alle overtrædelser af bestemmelser i fællesskabsretten, herunder misligholdelse af kontraktlige forpligtelser fastsat på grundlag af programmet, som kan tilskrives en handling eller undladelse fra en økonomisk beslutningstagers side, og som skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af De Europæiske Fællesskaber, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.
   3.   Kommissionen sikrer, at den finansielle støtte til en foranstaltning nedsættes, suspenderes eller inddrives, hvis der konstateres uregelmæssigheder, herunder manglende overholdelse af bestemmelserne i denne afgørelse eller i den individuelle afgørelse eller kontrakten eller aftalen om ydelse af den pågældende finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der uden Kommissionens godkendelse er foretaget en væsentlig ændring af foranstaltningen, som er i modstrid med selve projektet eller med projektets gennemførelsesbetingelser.
   4.   Hvis fristerne ikke overholdes, eller hvis de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af en foranstaltning, kun giver ret til en del af den tildelte finansielle støtte, skal modtageren indgive bemærkninger til Kommissionen inden for en nærmere bestemt frist. Giver modtageren ikke en tilfredsstillende begrundelse, sikrer Kommissionen, at resten af den finansielle støtte kan annulleres, og at allerede udbetalte beløb kræves tilbagebetalt.
   5.   Kommissionen sikrer, at ethvert uretmæssigt udbetalt beløb tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke betales tilbage i rette tid, pålægges morarente i henhold til betingelserne i finansforordningen.
   Artikel 16
   Evaluering
   1.   Programmet overvåges løbende for at følge gennemførelsen af de planlagte foranstaltninger.
   2.   Kommissionen sørger for regelmæssig, uafhængig og ekstern evaluering af programmet.
   3.   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:

               a)

               en årlig redegørelse for gennemførelsen af programmet

               b)

               en midtvejsevalueringsrapport om de opnåede resultater og om de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af programmet, herunder om arbejde udført af modtagerne af driftstilskud som omhandlet i artikel 4, litra d), senest den 31. marts 2011

               c)

               en meddelelse om videreførelsen af programmet senest den 30. august 2012

               d)

               en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. december 2014.

         Artikel 17
   Offentliggørelse af foranstaltninger
   Hvert år offentliggør Kommissionen en liste over de foranstaltninger, der finansieres via programmet, med en kort beskrivelse af hvert projekt.
   Artikel 18
   Synlighed
   Kommissionen vedtager retningslinjer med henblik på at sikre synligheden af den finansielle støtte, der tildeles i henhold til denne afgørelse.
   Artikel 19
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 1. januar 2007.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 25. september 2007.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         M. LOBO ANTUNES

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets udtalelse af 14.12.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT ), Rådets fælles holdning af 13.6.2007 (EUT C 171E af 24.7.2007, s. 1) og Europa-Parlamentets holdning af 11.7.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT ). Rådets afgørelse af 18.9.2007.

      (2)  Fælles aktion 96/636/RIA af 28.10.1996 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union vedrørende et tilskyndelses- og udvekslingsprogram for aktørerne inden for retsvæsenet (Grotius) (EFT L 287 af 8.11.1996, s. 3); Rådets forordning (EF) nr. 290/2001 af 12.2.2001 om videreførelse af tilskyndelses- og udvekslingsprogrammet for aktørerne inden for retsvæsenet for så vidt angår det civilretlige område — Grotius-programmet (civilret) (EFT L 43 af 14.2.2001, s. 1).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1496/98/EF af 22.6.1998 om et program for forbedring af juristers indsigt i fællesskabsretten (Robert Schuman-aktionen) (EFT L 196 af 14.7.1998, s. 24).

      (4)  EFT L 115 af 1.5.2002, s. 1.

      (5)  EUT C 53 af 3.3.2005, s. 1.

      (6)  EUT C 198 af 12.8.2005, s. 1.

      (7)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (8)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (9)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 (EUT L 111 af 28.4.2007, s. 13).

      (10)  EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

      (11)  EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

      (12)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

      (13)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

      (14)  EUT C 69 af 21.3.2006, s. 1.

      (15)  EFT L 174 af 27.6.2001, s. 25.


title: 2014/307/EU: Rådets afgørelse af 13. maj 2014 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder

text:
               29.5.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 160/31

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 13. maj 2014
   om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder

      (2014/307/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 166, stk. 4, artikel 167, stk. 5, første led, artikel 173, stk. 3, og artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Protokol 31 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«) indeholder særlige bestemmelser og ordninger vedrørende samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder.

               (2)

               Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem de kontraherende parter i EØS-aftalen til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1295/2013 (2).

               (3)

               Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2014.

               (4)

               Unionens holdning i Det Blandede EØS-Udvalg bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som skal indtages på Unionens vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til den foreslåede ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2014.

            På Rådets vegne

         E. VENIZELOS

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1295/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1718/2006/EF, nr. 1855/2006/EF og nr. 1041/2009/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 221).

         UDKAST til

      AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG Nr. …/2014
      af
      om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem de kontraherende parter i EØS-aftalen til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1295/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1718/2006/EF, nr. 1855/2006/EF og nr. 1041/2009/EF (1).

                  (2)

                  Protokol 31 til aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2014 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      I EØS-aftalens protokol 31 tilføjes følgende i artikel 9, stk. 4:

                  »—

                     32013 R 1295: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1295/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1718/2006/EF, nr. 1855/2006/EF og nr. 1041/2009/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 221).
                  Liechtenstein fritages fra at deltage i programmet og fra at bidrage finansielt hertil.«.

            Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft dagen efter, at den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
      Den anvendes fra den 1. januar 2014.
      Artikel 3
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i Bruxelles, den

               På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer for

               Det Blandede EØS-udvalg

         (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 221.

         (2)  (Ingen forfatningsmæssige krav angivet.) (Forfatningsmæssige krav angivet.)


title: Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2016/1432 af 19. august 2016 om udnævnelse af direktøren for Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde

text:
               27.8.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 232/10

         EUROPA-PARLAMENTETS, RÅDETS OG KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU, Euratom) 2016/1432
   af 19. august 2016
   om udnævnelse af direktøren for Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde
   EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1141/2014 af 22. oktober 2014 om statut for og finansiering af europæiske politiske partier og europæiske politiske fonde (1), særlig artikel 6, stk. 3,
   under henvisning til den liste over kandidater, som efter et stillingsopslag er udarbejdet den 14. juli 2016 af et udvælgelsesudvalg bestående af generalsekretærerne for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen med henblik på udnævnelse af direktøren for Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 6, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 1141/2014 opretter en myndighed for europæiske politiske partier og europæiske politiske fonde.

               (2)

               I artikel 6, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 1141/2014 fastsættes, at direktøren for Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde udnævnes af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen i fællesskab for en femårs periode, der ikke kan forlænges —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Michael ADAM udnævnes herved til direktør for Myndigheden for Europæiske Politiske Partier og Europæiske Politiske Fonde for perioden fra den 1. september 2016 til den 31. august 2021.
   2.   Direktøren udnævnes som midlertidigt ansat i lønklasse AD 12, løntrin 1.
   3.   Udnævnelsen er betinget af, at den indstillede direktør undertegner den erklæring om uafhængighed og fravær af interessekonflikter, der er knyttet som bilag til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. august 2016.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         M. LAJČÁK

            Formand

            På Kommissionens vegne

         F. TIMMERMANS

            Første næstformand

      (1)  EUT L 317 af 4.11.2014, s. 1.

      BILAG
      Undertegnede, …, erklærer, at jeg er bekendt med artikel 6, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1141/2014 om statut for og finansiering af europæiske politiske partier og europæiske politiske fonde og vil varetage funktionen som direktør for myndigheden i fuld uafhængighed og i fuld overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte forordning. Jeg vil hverken søge eller tage imod instrukser fra nogen institution eller regering eller fra noget andet organ, kontor eller agentur, når jeg handler på vegne af myndigheden. Jeg vil afholde mig fra enhver handling, som er i modstrid med karakteren af mit hverv.
      Jeg erklærer, at jeg efter min bedste overbevisning ikke har nogen interessekonflikter. Der er tale om en interessekonflikt, når en upartisk og objektiv varetagelse af funktionen som direktøren for myndigheden bringes i fare af familiemæssige, personlige, politiske, nationale, filosofiske, religiøse eller økonomiske grunde eller ethvert andet interessefællesskab med modtageren. Jeg erklærer navnlig, at jeg ikke er medlem af Europa-Parlamentet, at jeg ikke er valgt til nogen politisk forsamling, og at jeg hverken er nuværende eller tidligere ansat i et europæisk politisk parti eller en europæisk politisk fond.
      Udfærdiget i Bruxelles, den

            [DATO + den indstillede direktørs

            UNDERSKRIFT]