title: EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 532/09/KOL af 16. december 2009 om 76. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte, hvorved der indføjes et nyt kapitel om kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt

text:
               15.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 332/14

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE
   Nr. 532/09/KOL
   af 16. december 2009
   om 76. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte, hvorved der indføjes et nyt kapitel om kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (1) HAR —
   UNDER HENVISNING til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2), særlig artikel 61-63, og protokol 26 til denne aftale,
   UNDER HENVISNING til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (3), særlig artikel 24 og artikel 5, stk. 2, litra b),
   UNDER HENVISNING til de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte, som Tilsynsmyndigheden vedtog den 19. januar 1994 (4), og
   ud fra følgende betragtninger:
   I henhold til artikel 24 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal Tilsynsmyndigheden sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft.
   I henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal Tilsynsmyndigheden udstede meddelelser eller retningslinjer på områder, der er omhandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i denne aftale eller i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, eller hvis Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt.
   Europa-Kommissionen offentliggjorde den 11. august 2009 en meddelelse om kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt (5).
   Denne meddelelse er også relevant for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
   Der skal sikres en ensartet anvendelse af EØS-statsstøttereglerne i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
   Ifølge punkt II under overskriften »GENERELT« i slutningen af bilag XV til EØS-aftalen skal Tilsynsmyndigheden efter høring af Europa-Kommissionen vedtage retsakter, der svarer til dem, som Europa-Kommissionen vedtager.
   Tilsynsmyndigheden hørte Europa-Kommissionen om emnet ved brev af 27. november 2009 (reference nr. 538332) og EFTA-staterne ved brev af 16. oktober 2009 (reference nr. 5333819, 533835 og 533836) —
   VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Retningslinjerne for statsstøtte ændres ved indføjelse af et nyt kapitel om kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt. Det nye kapitel findes i bilaget til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Kun den engelske udgave er autentisk.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2009.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Per SANDERUD

            Formand

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            Medlem af Kollegiet

      (1)  I det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«.

      (2)  I det følgende benævnt »EØS-aftalen«.

      (3)  I det følgende benævnt »aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen«.

      (4)  Retningslinjer for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen og artikel 1 i protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen vedtaget og udstedt af Tilsynsmyndigheden den 19.1.1994, offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende
      (EFT) L 231 af 3.9.1994, s. 1, og EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994, s. 1 (i det følgende benævnt »retningslinjer for statsstøtte«). Den ajourførte version af retningslinjerne for statsstøtte findes på Tilsynsmyndighedens websted: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  EUT C 188 af 11.8.2009, s. 6.

      BILAG

         KRITERIER FOR VURDERING AF FORENELIGHEDEN AF STATSSTØTTE TIL ANSÆTTELSE AF DÅRLIGT STILLEDE OG HANDICAPPEDE ARBEJDSTAGERE UNDERLAGT INDIVIDUEL ANMELDELSESPLIGT
          (1)

      1.   Indledning

                  1.

                  Beskæftigelsesfremme og socialpolitik er blandt målsætningerne for EØS-aftalen og EFTA-staterne (2). Arbejdsløshed og navnlig strukturel arbejdsløshed for bestemte grupper af arbejdstagere er fortsat et problem visse steder i EFTA-staterne. Statsstøtte i form af løntilskud, hvor lønomkostninger er det samlede beløb, der faktisk skal udbetales af støttemodtageren i forbindelse med den pågældende arbejdskraft, herunder: a) bruttolønnen før skat, b) de obligatoriske bidrag, såsom socialsikringsbidrag, og c) omkostninger til pasning af børn og ældre pårørende (herefter »løntilskud«) kan tilskynde virksomhederne til yderligere at ansætte flere dårligt stillede og handicappede arbejdstagere. Støttens formål er således at fremme ansættelsen af denne gruppe af arbejdstagere.

                  2.

                  Dette kapitel indeholder en vejledende beskrivelse af, hvilke kriterier EFTA-Tilsynsmyndigheden (i det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«) vil anvende i forbindelse med vurderingen af statsstøtte i form af løntilskud, som skal anmeldes individuelt i henhold til artikel 6, stk. 1, litra h) og i), i den retsakt, der er nævnt i punkt 1j i bilag XV til EØS-aftalen (Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88 (generel gruppefritagelsesforordning)) (3) som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 hertil (4) (i det følgende benævnt »den generelle gruppefritagelsesforordning«). Vejledningen skal medvirke til at skabe gennemsigtighed for Tilsynsmyndighedens begrundelser med henblik på at skabe forudsigelighed og retssikkerhed.

                  3.

                  Vejledningen gælder foranstaltninger vedrørende løntilskud til dårligt stillede arbejdstagere, meget dårligt stillede arbejdstagere eller handicappede arbejdstagere som omhandlet i artikel 2, stk. 18, 19 og 20, i gruppefritagelsesforordningen. Enhver individuel støtte, hvad enten den ydes på et ad hoc-grundlag eller på basis af en støtteordning, er underlagt vejledningen, når subventionsækvivalenten overstiger 5 mio. EUR årligt pr. virksomhed til beskæftigelse af dårligt stillede arbejdstagere og meget dårligt stillede arbejdstagere (herefter under ét »dårligt stillede arbejdstagere«) og 10 mio. EUR årligt pr. virksomhed til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere (5).

                  4.

                  Kriterierne i denne vejledning vil ikke blive anvendt mekanisk. Hvor tilbundsgående Tilsynsmyndighedens vurdering vil være, i forbindelse med de oplysninger den kan kræve, afhænger af risikoen for konkurrencefordrejninger. Analysens omfang afhænger af sagens karakter.

            2.   Støttens positive virkninger

      2.1.   Forekomsten af et formål af fælles interesse

                  5.

                  Visse kategorier af arbejdstagere har særligt svært ved at finde arbejde, fordi arbejdsgiverne anser dem for mindre produktive eller nærer fordomme over for dem. Denne formodede eller reelle lavere produktivitet kan skyldes enten manglende nyere joberfaringer (f.eks. unge og langtidsledige) eller et permanent handicap. På grund af disse arbejdstageres formodede lavere produktivitet er der sandsynlighed for, at arbejdstagerne udelukkes fra arbejdsmarkedet, medmindre arbejdsgiverne ydes kompensation for at beskæftige dem.

                  6.

                  Det er samfundsmæssigt ønskeligt, at samtlige kategorier af arbejdstagere indlemmes på arbejdsmarkedet. Det betyder, at en del af den nationale indkomst kan omfordeles til de grupper af arbejdstagere, som foranstaltningerne vedrører. Statsstøtte kan hjælpe handicappede og dårligt stillede arbejdstagere ind på arbejdsmarkedet eller med at forblive på arbejdsmarkedet ved at dække de meromkostninger, som deres formodede eller reelle lavere produktivitet fører med sig.

                  7.

                  EFTA-staterne bør påvise, at støtten bidrager til det pågældende formål af fælles interesse. Tilsynsmyndigheden vil i sin analyse tage bl.a. følgende forhold i betragtning:

                              a)

                              antal og kategorier af arbejdstagere berørt af foranstaltningen

                              b)

                              beskæftigelsesgrad for de af foranstaltningen berørte arbejdstagere på nationalt og/eller regionalt plan og i den/de pågældende virksomhed(er)

                              c)

                              arbejdsløshedsprocent for de af foranstaltningen berørte arbejdstagere på nationalt og/eller regionalt plan

                              d)

                              særligt marginaliserede undergrupper i forhold til de bredere kategorier af handicappede og dårligt stillede arbejdstagere.

            2.2.   Er statsstøtte et velegnet politisk instrument?

                  8.

                  Statsstøtte i form af løntilskud er ikke det eneste instrument til gennemførelse af politikker, som EFTA-staterne har til rådighed for at fremme beskæftigelse for dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere. EFTA-staterne kan også anvende generelle foranstaltninger, som f.eks. en generel lempelse af skatten på arbejde og af de sociale udgifter, en styrkelse af investeringerne i undervisning og erhvervsuddannelse, vejledning og rådgivning, almindelig bistand og efteruddannelse af arbejdsløse samt forbedringer af arbejdsmarkedslovgivningen.

                  9.

                  Når EFTA-staten har overvejet andre politiske løsninger, og det er fastslået, at der er fordele ved at anvende et selektivt instrument som statsstøtte til en specifik virksomhed, anses de pågældende foranstaltninger for at være egnede instrumenter. Tilsynsmyndigheden vil navnlig tage hensyn til de konsekvensanalyser, som EFTA-staten måtte have foretaget vedrørende den påtænkte foranstaltning.

            2.3.   Støttens tilskyndelsesvirkning og nødvendighed

                  10.

                  Statsstøtte til beskæftigelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere skal føre til, at støttemodtageren ændrer sin adfærd, således at støtten resulterer i en nettoforøgelse af antallet af dårligt stillede eller handicappede ansatte i den pågældende virksomhed. Nyansatte dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere bør kun besætte nyoprettede stillinger eller stillinger, der er blevet ledige som følge af frivillig afgang, invaliditet, afgang på grund af alder, frivillig reduktion af arbejdstiden eller lovlig afskedigelse på grund af forseelse. Stillinger, der er blevet ledige som følge af almindelig afskedigelse, bør ikke besættes af støttede dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere. Statsstøtte kan derfor ikke anvendes til at erstatte arbejdstagere, som støttemodtageren ikke længere modtager et tilskud for, og som derfor er blevet afskediget.

                  11.

                  EFTA-staterne skal over for Tilsynsmyndigheden kunne godtgøre, at støtten har en tilskyndelsesvirkning og er nødvendig. Modtageren skal for det første have indgivet en ansøgning om støtte til den pågældende EFTA-stat, inden de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, ansættes. For det andet bør EFTA-staten godtgøre, at støtten betales for en dårligt stillet eller handicappet arbejdstager i en virksomhed, hvor ansættelsen ikke ville have været mulig uden støtten.

                  12.

                  Tilsynsmyndigheden vil i sin analyse tage bl.a. følgende forhold i betragtning:

                              a)

                              støttemodtagerens interne dokumenter om beskæftigelsesomkostninger og med hensyn til de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, for to scenarier: med støtte og uden støtte

                              b)

                              eksisterende eller tidligere løntilskud i den pågældende virksomhed: kategorier og antal af arbejdstagere, som er omfattet af tilskudsordninger

                              c)

                              årlig udskiftning af de pågældende kategorier af arbejdstagere, som er berørt af foranstaltningen.

            2.4.   Støttens proportionalitet

                  13.

                  EFTA-staterne skal godtgøre, at støtten er nødvendig, og at beløbet begrænses til det absolut nødvendige for at opfylde støttens formål.
                  EFTA-staterne skal dokumentere, at støttebeløbet ikke overstiger nettomeromkostningerne ved beskæftigelse af de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, i forhold til omkostningerne ved beskæftigelse af arbejdstagere, der ikke er dårligt stillede eller handicappede (6).
                  Under alle omstændigheder må støtteintensiteter aldrig overstige de niveauer, der er fastlagt i artikel 40 (7) og 41 (8) i gruppefritagelsesforordningen. De støtteberettigede omkostninger, som gælder for støtteintensiteterne, beregnes i overensstemmelse med artikel 40 (9) og 41 (10) i gruppefritagelsesforordningen.

            3.   Støttens negative virkninger

                  14.

                  Hvis støtten står i et rimeligt forhold til formålet, vil dens negative virkninger sandsynligvis være begrænsede, og analysen af de negative virkninger er måske ikke nødvendig. Selv når støtten er nødvendig og står i et rimeligt forhold til formålet, således at en given virksomhed kan øge nettobeskæftigelsen af de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, kan støtten imidlertid i nogle tilfælde føre til, at støttemodtageren ændrer sin adfærd, hvilket kan fordreje konkurrencen betydeligt. I sådanne tilfælde analyserer Tilsynsmyndigheden sådanne konkurrencefordrejninger. Hvor omfattende en fordrejning støtten kan forvolde, kan variere alt efter, hvordan støtten er konstrueret, og efter de berørte markeders kendetegn (11).

                  15.

                  De aspekter af støtten, som kan påvirke sandsynligheden for og omfanget af fordrejninger, er følgende:

                              a)

                              selektivitet

                              b)

                              støttens omfang

                              c)

                              gentagelse af støtten og støttens varighed

                              d)

                              støttens virkning for virksomhedens omkostninger.

                  16.

                  En støtteordning, der generelt tilskynder virksomheder i en EFTA-stat til at ansætte flere dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere, vil f.eks. sandsynligvis have en anderledes virkning for markedet end et stort støttebeløb, der gives på ad hoc-basis til en enkelt virksomhed for at sætte den i stand til at øge sin beskæftigelse af en given arbejdstagerkategori. Sidstnævnte form for støtte vil sandsynligvis i højere grad fordreje konkurrencen, da støttemodtagerens konkurrenter bliver mindre konkurrencedygtige. Fordrejningen vil være endnu større, hvis lønomkostningerne i støttemodtagerens virksomhed udgør en stor andel af de samlede omkostninger.

                  17.

                  Når Tilsynsmyndigheden vurderer de markedskarakteristika, som kan give et mere præcist billede af støttens sandsynlige virkning, tager den blandt andet følgende i betragtning:

                              a)

                              markedets struktur

                              b)

                              sektorens eller industriens karakteristika

                              c)

                              situationen på det nationale/regionale arbejdsmarked.

                  18.

                  Markedets struktur vurderes med hensyn til markedskoncentrationen, virksomhedernes størrelse (12), betydningen af produktdifferentiering (13) og hindringer for markedsadgang og markedsudtræden. Markedsandele og koncentrationsgrader beregnes, når det relevante marked er afgrænset. Generelt kan siges, at jo færre virksomheder der er, desto større er deres markedsandel, og desto mindre konkurrence vil de forventes at komme ud for (14). Hvis det berørte marked er koncentreret med betydelige adgangshindringer (15), og støttemodtageren har en stor markedsandel, må konkurrenter sandsynligvis ændre deres adfærd som reaktion på støtten, f.eks. ved at udskyde eller opgive indførelsen af et nyt produkt eller en ny teknologi eller simpelt hen udtræde af markedet.

                  19.

                  Tilsynsmyndigheden ser også på karakteristiske træk for sektoren, såsom overkapacitet, og om markederne i industrien er voksende (16), modne eller i nedgang. Overkapacitet eller modne markeder vil f.eks. kunne øge risikoen for, at støtten fører til ineffektivitet eller forskydning af produktionen blandt virksomheder, der ikke har arbejdstagere i støttet beskæftigelse.

                  20.

                  Endelig vil den enkelte foranstaltning blive vurderet på baggrund af situationen på arbejdsmarkedet, dvs. arbejdsløshedsprocent og beskæftigelsesgrad, lønniveauer og arbejdsretlige bestemmelser.

                  21.

                  Løntilskud kan i særlige tilfælde føre til en af følgende former for konkurrencefordrejning, der er behandlet i punkt 22-27.

         Substitution og forskydning

                  22.

                  Substitution foreligger, når job, der gives til en vis arbejdstagerkategori, udelukkende erstatter job, der normalt går til andre kategorier. Et løntilskud, der er rettet mod en specifik undergruppe af arbejdstagere, opdeler arbejdsstyrken i arbejdstagere i støttet beskæftigelse og arbejdstagere, der ikke er i støttet beskæftigelse, og kan tilskynde virksomhederne til at erstatte arbejdstagere, der ikke er i støttet beskæftigelse med arbejdstagere i støttet beskæftigelse. Det sker, fordi forholdet mellem lønomkostningerne for arbejdstagere i støttet beskæftigelse og lønomkostningerne for arbejdstagere, der ikke er i støttet beskæftigelse, ændres (17).

                  23.

                  Da virksomheder, der ansætter arbejdstagere i støttet beskæftigelse, konkurrerer på de samme markeder for varer og tjenesteydelser som virksomheder, der ikke ansætter arbejdstagere i støttet beskæftigelse, kan løntilskud bidrage til en mulig jobreduktion andre steder i økonomien. En sådan situation opstår, når en virksomhed med arbejdstagere i støttet beskæftigelse øger produktionen, men forskyder produktionen blandt virksomheder, der ikke har arbejdstagere i støttet beskæftigelse, således at støtten fortrænger ikke-støttet beskæftigelse.

         Markedsadgang og -udtræden

                  24.

                  Lønomkostninger udgør en del af de normale driftsomkostninger for enhver virksomhed. Det er derfor så meget desto vigtigere, at støtte bør have en positiv virkning på beskæftigelsen og ikke blot sætte virksomhederne i stand til at reducere omkostninger, som de ellers skulle afholde. Løntilskud, der mindsker de løbende produktionsomkostninger og derfor vil gøre det mere attraktivt at komme ind på markedet og sætte virksomheder, der ellers har beskedne salgsudsigter, i stand til at komme ind på markedet eller indføre nye produkter på bekostning af deres mere effektive konkurrenter.

                  25.

                  Muligheden for at opnå statsstøtte vil også påvirke en virksomheds beslutning om at udtræde fra et marked, hvor den pågældende allerede er aktiv. Løntilskud kan nedbringe omfanget af tab og sætte en virksomhed i stand til at blive på markedet i længere tid — hvilket kan betyde, at andre, mere effektive virksomheder, der ikke modtager støtte, tvinges til at udtræde fra markedet.

         Investeringsincitamenter

                  26.

                  På markeder, hvor der ydes løntilskud, tilskyndes virksomheder ikke til at konkurrere, og de kan tænkes at reducere deres investeringer og andre tiltag, der kan øge effektivitet og innovation. Der kan forekomme forsinkelser i støttemodtagerens indførelse af nye mindre arbejdskraftintensive teknologier på grund af ændringen i de relative udgifter til arbejdskraftintensive og teknologiintensive produktionsmetoder. Producenter af konkurrerende eller komplementære produkter, kan også tænkes at reducere eller forsinke deres investeringer. Som følge deraf kan de samlede investeringer i den pågældende sektor falde.

         Virkninger for samhandelsstrømme

                  27.

                  Løntilskud i en given region kan føre til, at nogle områder nyder fordel af mere gunstige produktionsbetingelser end andre. Det kan føre til forskydning af samhandelsstrømmene til de regioner, hvor der tildeles sådan støtte.

            4.   Afvejning og beslutning

                  28.

                  Det sidste led i analysen er en vurdering af, i hvilket omfang støttens positive virkninger opvejer de negative virkninger. Dette sker i hvert enkelt tilfælde, når det gælder individuelle støtteforanstaltninger. For at afveje de positive og de negative virkninger vil Tilsynsmyndigheden vurdere dem og foretage en overordnet vurdering af deres indvirkning på producenter og forbrugere på hvert af de berørte markeder. Hvis der ikke foreligger kvantitative oplysninger, som Tilsynsmyndigheden kan arbejde ud fra, vil den anvende kvalitative oplysninger som grundlag for sin vurdering.

                  29.

                  Tilsynsmyndigheden vil sandsynligvis være mere positivt indstillet og dermed acceptere en højere grad af konkurrencefordrejning, hvis støtten er nødvendig og velafgrænset i forhold til støttens mål og begrænset til de nettomeromkostninger, der er nødvendige for at opveje den lavere produktivitet for de kategorier af arbejdstagere som foranstaltningen vedrører.

         (1)  Dette kapitel svarer til »Meddelelse fra Kommissionen — Kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt« (EUT C 188 af 11.8.2009, s. 6).

         (2)  Artikel 66 ff. i EØS-aftalen og artikel 5 i protokol 31 vedrørende socialpolitik til EØS-aftalen.

         (3)  EUT L 214 af 9.8.2008, s. 3.

         (4)  Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 120/2008 af 7.11.2008 (EUT L 339 af 18.12.2008, s. 111, og EØS-tillæg nr. 79 af 18.12.2008, s. 20) trådte i kraft den 8.11.2008.

         (5)  På grund af deres særlige karakteristika vil individuelle støtteforanstaltninger, hvorved der ydes kompensation for de meromkostninger, som beskæftigelse af dårligt stillede arbejdstagere indebærer, og for de meromkostninger, som sociale virksomheder må bære, blive vurderet på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c). For ad hoc-støtte til beskæftigelse af dårligt stillede arbejdstagere på under 5 mio. EUR og ad hoc-uddannelsesstøtte til større virksomheder til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere på under 10 mio. EUR vil Tilsynsmyndigheden tilsvarende anvende principperne som skitseret i denne vejledning, men gå mindre i enkeltheder med sin vurdering.

         (6)  Nettomeromkostningerne medtager de omkostninger, der er forbundet med beskæftigelse af målgruppen af dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere (f.eks. på grund af lavere produktivitet) og de fordele, som støttemodtageren får ved at beskæftige de pågældende personer (f.eks. som følge af en forbedring af virksomhedens image).

         (7)  Støtteintensiteten for dårligt stillede arbejdstagere må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede omkostninger.

         (8)  Støtteintensiteten for dårligt stillede arbejdstagere må ikke overstige 75 % af de støtteberettigede omkostninger.

         (9)  For beskæftigelse af dårligt stillede arbejdstagere udgør de støtteberettigede omkostninger lønomkostningerne i en periode på højst 12 måneder efter ansættelsen. Tilhører den pågældende arbejdstager imidlertid kategorien af meget dårligt stillede arbejdstagere, er lønomkostningerne støtteberettigede i en periode på højst 24 måneder efter ansættelsen.

         (10)  For beskæftigelse af handicappede arbejdstagere omfatter de støtteberettigede omkostninger lønomkostningerne i den (de) periode(r), hvor den handicappede er ansat.

         (11)  Støtten kan berøre en række markeder, da støttens virkning ikke nødvendigvis begrænses til de markeder, hvor støttemodtageren er aktiv, men også kan brede sig til andre markeder, f.eks. råvaremarkeder.

         (12)  Virksomhedens størrelse kan udtrykkes som markedsandel samt omsætning og/eller antal ansatte.

         (13)  Jo mindre produktdifferentiering, desto større er støttens virkning for konkurrenternes indtjening.

         (14)  Visse markeder oplever dog udpræget konkurrence, selv om der kun er få virksomheder til stede.

         (15)  Støtteydelse hjælper dog til tider med at overvinde hindringer og skaffe nye virksomheder adgang til markedet.

         (16)  Markeder i vækst vil sædvanligvis føre til en mindre udtalt virkning af støtten for konkurrenterne.

         (17)  Substitutionen afhænger af elasticiteten i efterspørgslen efter arbejdskraft, for arbejdstagere i såvel støttet beskæftigelse som ustøttet beskæftigelse.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/2131 af 17. oktober 2016 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon, herunder pagten

text:
               6.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 331/6

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/2131
   af 17. oktober 2016
   om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon, herunder pagten
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side (1) (»aftalen«) blev undertegnet den 17. juni 2002 og trådte i kraft den 1. april 2006.

               (2)

               Rådet så med tilfredshed på den fælles meddelelse fra den højtstående repræsentant og Europa-Kommissionen af 18. november 2015 om revision af den europæiske naboskabspolitik i sine konklusioner af 14. december 2015, hvor det bl.a. bekræftede sin hensigt om at indlede en ny fase af engagement med partnerne i 2016, der vil kunne føre til opstilling af nye partnerskabsprioriteter, hvor det er hensigtsmæssigt, med fokus på aftalte prioriteter og interesser.

               (3)

               Unionens og Libanons fælles mål om et fælles område med fred, velstand og stabilitet forudsætter samarbejde, navnlig gennem medejerskab og differentiering, og at der tages bestik af Libanons vigtige rolle i regionen.

               (4)

               Unionen og Libanon vil, samtidig med at de tager fat på de mest presserende udfordringer, vedblive med at forfølge hovedmålene med deres langsigtede partnerskab og arbejde hen mod stabilitet og modstandsdygtighed i landet og regionen og fremme bæredygtig økonomisk vækst ved hjælp af stærke statslige institutioner og revitalisering af den libanesiske økonomi.

               (5)

               Den holdning, som Unionen skal indtage i det associeringsråd, der er oprettet ved aftalen, bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i det associeringsråd, der er oprettet ved Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, for så vidt angår vedtagelsen af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon, herunder pagten, baseres på det udkast til Associeringsrådet EU-Libanons afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 17. oktober 2016.

            På Rådets vegne

         F. MOGHERINI

            Formand

      (1)  Euro-Middelhavs-aftale om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side (EUT L 143 af 30.5.2006, s. 2).

      UDKAST
      AFGØRELSE Nr. 1/2016 VEDTAGET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-LIBANON
      den …
      om fastlæggelse af prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon
      ASSOCIERINGSRÅDET EU-LIBANON HAR —
      under henvisning til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side (»aftalen«) blev undertegnet den 17. juni 2002 og trådte i kraft den 1. april 2006.

                  (2)

                  Aftalens artikel 76 giver associeringsrådet beføjelse til at træffe afgørelser med henblik på virkeliggørelse af aftalens mål i de tilfælde, der er fastsat i aftalen, og at fremsætte passende henstillinger.

                  (3)

                  I aftalens artikel 86 er det fastsalt, at parterne skal træffe alle fornødne almindelige eller særlige foranstaltninger for at opfylde deres forpligtelser i henhold til aftalen, og de skal drage omsorg for, at aftalens målsætning virkeliggøres.

                  (4)

                  Den anden handlingsplan EU-Libanon, som blev vedtaget i 2013 med det formål at fremme samarbejdet på de områder, der er anført i aftalen, udløb i 2015 og er ikke blevet fornyet.

                  (5)

                  I revisionen af den europæiske naboskabspolitik i 2016 blev det foreslået at indlede en fase med nyt gensidigt engagement mellem partnerne for at øge ejerskabsfølelsen hos begge parter.

                  (6)

                  EU og Libanon er blevet enige om at konsolidere deres partnerskab ved at fastlægge et sæt prioriteter for perioden 2016-2020 med henblik på at støtte og styrke Libanons modstandsdygtighed og stabilitet og samtidig søge at afhjælpe konsekvenserne af den langvarige konflikt i Syrien.

                  (7)

                  Parterne i aftalen er blevet enige om teksten til prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon, herunder pagten, der skal støtte gennemførelsen af aftalen og koncentrere samarbejdet om fælles interesser, der er fastlagt i fællesskab, og som vil blive prioriteret —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Associeringsrådet henstiller, at parterne gennemfører prioriteterne for partnerskabet mellem EU og Libanon, herunder pagten, jf. bilaget til denne afgørelse.
      Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

         Udfærdiget i …, den …

               På vegne af Associeringsrådet EU-Libanon

               Formand


title: 2013/767/EU: Kommissionens afgørelse af 16. december 2013 om fastlæggelse af rammerne for civil dialog inden for områder omfattet af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af afgørelse 2004/391/EF

text:
               17.12.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 338/115

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 16. december 2013
   om fastlæggelse af rammerne for civil dialog inden for områder omfattet af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af afgørelse 2004/391/EF
   (2013/767/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 38 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fastslår, at Unionen fastlægger og gennemfører en fælles landbrugspolitik.

               (2)

               I henhold til artikel 11, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union fører institutionerne en åben, gennemsigtig og regelmæssig dialog med de repræsentative sammenslutninger og civilsamfundet. En ramme for dialog vedrørende den fælles landbrugspolitik har eksisteret siden 1962. Kommissionens afgørelse 2004/391/EF (1) fastlægger rammen for den nuværende dialog.

               (3)

               For at øge gennemsigtigheden og skabe større ligevægt mellem de repræsenterede interessegrupper er det nødvendigt at gennemgå dialogen i de rådgivende grupper, der behandler landbrugsspørgsmål, og fastsætte en ramme for civil dialog inden for landbrug og udvikling af landdistrikter, bl.a. de internationale aspekter heraf, og definere gruppens opgaver og struktur.

               (4)

               Grupperne for civil dialog skal bistå Kommissionen og hjælpe med at føre regelmæssige dialoger om alle emner vedrørende den fælles landbrugspolitik, bl.a. udvikling af landdistrikter, og denne politiks gennemførelse samt især de foranstaltninger, som Kommissionen bør træffe i den forbindelse, herunder vedrørende landbrugets internationale aspekter. Derudover skal grupperne tilvejebringe udveksling af erfaringer og god praksis, rådgive om politik, afgive udtalelser om specifikke emner på anmodning fra Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter eller på eget initiativ og overvåge den politiske udvikling.

               (5)

               Grupperne for civil dialog bør som minimum bestå af ikke-statslige organisationer på europæisk plan, heriblandt repræsentative sammenslutninger, socioøkonomiske interessegrupper, civilsamfundsorganisationer og fagforeninger, der er registreret i det fælles europæiske åbenhedsregister.

               (6)

               For at fremme udviklingen af de opgaver, som grupperne får udstukket, er det nødvendigt at fastsætte regler for gruppernes drift og funktion.

               (7)

               Personoplysninger bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (2).

               (8)

               Afgørelse 2004/391/EF bør ophæves —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Genstand
   Denne afgørelse udgør rammen for de grupper for civil dialog, som behandler spørgsmål vedrørende den fælles landbrugspolitik (i det følgende benævnt »grupper«), og som Generaldirektøren for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter (»generaldirektøren«) har oprettet inden for rammerne for Kommissionens ekspertgrupper (3).
   Artikel 2
   Opgaver
   Grupperne har til opgave at:

               a)

               føre regelmæssige dialoger om alle emner vedrørende den fælles landbrugspolitik, herunder udvikling af landdistrikter, og denne politiks gennemførelse samt navnlig de foranstaltninger, som Kommissionen bør træffe i den forbindelse, bl.a. vedrørende landbrugets internationale aspekter

               b)

               tilvejebringe udveksling af erfaringer og god praksis inden for de områder, der er nævnt i litra a)

               c)

               bistå Kommissionen og yde politisk rådgivning inden for de områder, der er nævnt i litra a)

               d)

               afgive udtalelser om specifikke emner, enten på anmodning fra generaldirektoratet og inden for den i anmodningen fastsatte tidsfrist eller på eget initiativ

               e)

               overvåge den politiske udvikling inden for de områder, der er nævnt i litra a).

         Artikel 3
   Høring
   1.   Generaldirektoratet kan høre grupperne om ethvert af de områder, der er nævnt i artikel 2, litra a).
   2.   Formanden for en gruppe kan i tæt samarbejde med næstformændene råde Kommissionen til at høre gruppen om et specifikt spørgsmål.
   Artikel 4
   Udnævnelse af medlemmer
   1.   Efter en indkaldelse af ansøgninger træffer generaldirektøren afgørelse om gruppernes sammensætning.
   2.   Grupperne består som minimum af ikke-statslige organisationer på europæisk plan, heriblandt repræsentative sammenslutninger, socioøkonomiske interessegrupper, civilsamfundsorganisationer og fagforeninger, der er registreret i det europæiske åbenhedsregister. Det er muligt for enhver organisation, som repræsenterer relevante interesser, at blive medlem af grupperne.
   3.   Generaldirektøren træffer under hensyntagen til civilsamfundets interesse i den fælles landbrugspolitik afgørelse om antallet af grupper og deres størrelse. Listen over grupper offentliggøres i Kommissionens register over ekspertgrupper og lignende enheder (i det følgende benævnt »registeret«) og på et særligt websted. Generaldirektøren sikrer en afbalanceret repræsentation af alle interessegrupper nævnt i stk. 2. Han/hun sikrer navnlig, at der er balance mellem de økonomiske og ikke-økonomiske interesser.
   4.   Generaldirektøren udnævner medlemmerne blandt de organisationer, der har reageret på en indkaldelse af ansøgninger. Generaldirektøren udnævner ligeledes en medlemsorganisation, når der er eller bliver ledige pladser.
   5.   Medlemsorganisationer udnævnes for en periode på syv år. En organisation, som er medlem af en gruppe, kan erstattes før udløbet af det syvårige mandat, hvis:

               a)

               den ikke længere bidrager effektivt til gruppens drøftelser

               b)

               den træder ud af gruppen

               c)

               den ikke regelmæssigt udnævner eksperter, som kan deltage i gruppens møder

               d)

               den ikke længere opfylder betingelserne i stk. 2 og

               e)

               den ikke opfylder kravet om beskyttelse af oplysninger, der er omfattet af tavshedspligt, jf. traktatens artikel 339.

         6.   Medlemsorganisationerne udnævner alt efter punkterne på dagsordenen eksperter, der skal deltage i gruppens møder, og underretter generaldirektoratet om de udnævnte eksperters identitet senest tre arbejdsdage før mødet.
   7.   Generaldirektoratet inviterer de af medlemsorganisationerne udnævnte eksperter til at deltage i gruppernes møder. Hvis medlemsorganisationerne ikke har underrettet generaldirektoratet om eksperternes identitet inden for den i stk. 6 fastsatte tidsfrist, kan generaldirektoratet afslå at invitere disse eksperter til det pågældende møde.
   8.   Navnene på medlemsorganisationerne offentliggøres i Kommissionens register over ekspertgrupper og lignende enheder og på et særligt websted.
   9.   Indsamling, behandling og offentliggørelse af personoplysninger finder sted i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
   Artikel 5
   Drift
   1.   På sit første møde vælger hver gruppe en formand og to næstformænd blandt medlemmerne. Det sker med et flertal på to tredjedele af de tilstedeværende eksperter ved en første afstemning og med simpelt flertal blandt de tilstedeværende eksperter i tilfælde af følgende afstemninger. Næstformændene vælges blandt repræsentanter fra andre organisationer end den, som formanden tilhører. De to næstformænd skal tilhøre to forskellige organisationer. Valgene afholdes under ledelse af en repræsentant fra Kommissionen og ved hemmelig afstemning, medmindre alle tilstedeværende eksperter udtrykkeligt træffer en anden beslutning.
   2.   Formanden og de to næstformænds mandat er ét år med mulighed for forlængelse. Formanden kan højst udøve sit hverv i to på hinanden følgende perioder. Når der vælges nye formænd, sørger gruppen for, at disse ikke tilhører samme organiation som deres forgængere.
   3.   Senest 25 arbejdsdage før hvert møde beslutter formanden efter aftale med generaldirektoratet, i nært samråd med næstformændene og efter høring af de i gruppen repræsenterede organisationer, hvilke emner der skal sættes på dagsordenen for gruppens møder. Normalt sender generaldirektoratet dagsordenen til organisationerne 20 arbejdsdage før mødet, og gerne elektronisk.
   4.   Med undtagelse af de i stk. 1 fastsatte valg finder der ingen afstemninger sted ved afslutning af gruppens drøftelser. Hvis en gruppe når til enighed om den udtalelse, som generaldirektoratet har anmodet om, eller om en initiativbeslutning, drager gruppen fælles konklusioner, som vedlægges det kortfattede mødereferat. Hvis gruppen anbefaler det, meddeler Kommissionen de øvrige EU-institutioner gruppens konklusioner.
   5.   Formanden er ansvarlig for at udarbejde en rapport indeholdende et præcist kortfattet referat fra hvert møde og fremsende et udkast af denne rapport til generaldirektoratet inden for 20 arbejdsdage efter mødet. Generaldirektoratet kan foretage ændringer i formandens udkast til rapport, før den bliver omdelt til og godkendt af gruppen.
   6.   Efter aftale med generaldirektoratet kan gruppen nedsætte arbejdsgrupper til at undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af det mandat, som gruppen har givet. Møderne i disse arbejdsgrupper ledes af repræsentanter for Kommissionen. Arbejdsgrupperne opløses, når deres mandat er opfyldt.
   7.   Generaldirektoratet kan invitere eksterne eksperter, der har specifikke kompetencer inden for et af dagsordenens emner, til at deltage på ad hoc-basis i gruppens eller arbejdsgruppens arbejde. Derudover kan Kommissionens repræsentant give observatørstatus til enkeltpersoner eller organisationer som fastsat i artikel 4, stk. 2, i det omfang dette ikke truer ligevægten i grupperne eller arbejdsgrupperne. De har ret til at få ordet, når formanden — med samtykke fra den højest rangerende repræsentant for Kommissionen — inviterer dem hertil. Enkeltpersoner eller organisationer med observatørstatus deltager ikke i de i stk. 1 omtalte valg.
   8.   Gruppernes medlemmer og deres repræsentanter, indbudte eksperter og enkeltpersoner eller organisationer med observatørstatus som fastsat i stk. 7 skal overholde reglerne om behandling af fortrolige oplysninger, som følger af traktaterne og gennemførelsesbestemmelserne hertil, samt Kommissionens sikkerhedsforskrifter vedrørende beskyttelse af Unionens klassificerede oplysninger i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom (4). Hvis de tilsidesætter disse forpligtelser, kan Kommissionen træffe de fornødne foranstaltninger.
   9.   Gruppernes og arbejdsgruppernes møder afholdes normalt i Kommissionens lokaler. Kommissionen varetager sekretariatet. Generaldirektoratet indkalder til møderne i grupperne og arbejdsgrupperne. Andre tjenestemænd i Kommissionen med interesse i det pågældende spørgsmål kan deltage i møder i gruppen og dennes arbejdsgrupper.
   10.   Kommissionen offentliggør alle relevante dokumenter såsom dagsordener, referater, konklusioner, delkonklusioner eller arbejdsdokumenter vedrørende gruppens aktiviteter via et link fra Kommissionens register over ekspertgrupper og lignende enheder til et særligt websted. Systematisk offentliggørelse kan undlades i tilfælde, hvor et dokuments udbredelse ville være til skade for beskyttelsen af en offentlig eller privat interesse, jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (5).
   Artikel 6
   Mødeudgifter
   1.   Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres af deltagerne i forbindelse med gruppernes og arbejdsgruppernes aktiviteter.
   2.   Eksperternes rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med gruppernes og arbejdsgruppernes aktiviteter refunderes af Kommissionen i overensstemmelse med de i Kommissionen gældende bestemmelser.
   3.   De i stk. 2 nævnte udgifter godtgøres inden for rammerne af de midler, der afsættes som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.
   Artikel 7
   Ophævelse
   Afgørelse 2004/391/EF ophæves med virkning fra den 1. juli 2014.
   Artikel 8
   Ikrafttræden
   Denne beslutning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

   Den anvendes fra den 1. juli 2014.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2013.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  Kommissionens afgørelse 2004/391/EF af 23. april 2004 om de rådgivende komitéer inden for den fælles landbrugspolitik og deres virkemåde (EUT L 120 af 24.4.2004, s. 50).

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

      (3)  K(2010) 7649.

      (4)  Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).


title: Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2008

text:
               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/136

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 5. maj 2010
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2008
   (2010/516/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2008, med agenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 (3) om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur, særlig artikel 60,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A7-0068/2010),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2008;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 21.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 79 af 19.3.2008, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/137

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 5. maj 2010
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2008
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2008, med agenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2008 af 20. februar 2008 (3) om oprettelse af et europæisk luftfartssikkerhedsagentur, særlig artikel 60,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A7-0068/2010),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2008 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Europa-Parlamentet den 23. april 2009 meddelte decharge til den administrerende direktør for Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2007 (5) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen:

                           —

                           noterede sig, at Revisionsretten havde rettet kritik mod flere udbudsprocedurer

                           —

                           anmodede om, at agenturet indfrier det løfte, som det gav i sine svar til Revisionsretten, om fuldt ud at overholde reglerne for indkøb og i særlig grad fokusere på fremlæggelsen af tydelige oplysninger til eventuelle tilbudsgivere

                           —

                           noterede sig Revisionsrettens bemærkning om, at stillingsfortegnelsen for 2007 indeholdt 467 midlertidige stillinger, men at budgetbevillingerne for personaleomkostninger ikke dækkede de faktiske personaleomkostninger for disse stillinger, og at agenturet derfor i samråd med Kommissionen havde besluttet at reducere antallet af stillinger til maksimalt 342 stillinger, hvoraf 333 var besat inden udgangen af året,

               1.

               glæder sig over, at Revisionsretten fastslog, at agenturets regnskab for regnskabsåret 2008 var korrekt, og at de underliggende transaktioner som helhed betragtet var lovlige og formelt rigtige;

               2.

               konstaterer, at agenturet modtog 30 000 000 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger fra budgettet for regnskabsåret 2008;

               3.

               konstaterer, at agenturets budget fra 2007 til 2008 steg med 42 % fra 72 000 000 EUR til 102 000 000 EUR, og at antallet af ansatte steg fra 362 til 442;

      Præstationer

               4.

               understreger, hvor vigtigt det er, at agenturet anvender SMART-mål og RACER-indikatorer i programmeringen for at kunne evaluere sine resultater; noterer sig agenturets svar, hvori det forsikrer at have forbedret sit arbejdsprogram for 2010 ved at udarbejde målsætninger og nøgleresultatindikatorer og forbedre planlægningen; opfordrer endvidere agenturet til at overveje at lade et Gantt-diagram indgå i programmeringen af de enkelte operationelle aktiviteter, så det hurtigt kan fastslås, hvor lang tid den enkelte medarbejder har brugt på et projekt, og en resultatorienteret tilgang fremmes;

               5.

               opfordrer agenturet til i en oversigt, der vedføjes næste beretning fra Revisionsretten, at foretage en sammenligning mellem de tiltag, der er blevet gennemført i det regnskabsår, der er under dechargebehandling, og de tiltag, der blev gennemført i det forudgående regnskabsår, således at dechargemyndigheden bedre kan vurdere agenturets præstationer fra år til år;

      Forordningen om gebyrer og afgifter

               6.

               noterer sig, at 2008 var det første år med fuldstændig gennemførelse af certificeringsopgaverne i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 593/2007 af 31. maj 2007 om Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagenturs gebyrer og afgifter (6);

               7.

               opfordrer agenturet til at indføre et system for overvågning af certificeringsprojekter for at sikre, at gebyrerne i hele projektets varighed ikke afviger væsentligt fra de faktiske omkostninger;

               8.

               beklager, at systemet med årlige faste gebyrer i 2008 skabte indtægter, der var langt højere end de faktiske omkostninger for de ydede tjenester, og opfordrer agenturet til hurtigst muligt at fremlægge en detaljeret plan for at sikre, at dette ikke gentager sig i de kommende år;

      Bevillingsfremførsler

               9.

               gør opmærksom på, at agenturet fremførte et stort antal bevillinger til operationelle udgifter til 2009 (over 53 000 000 EUR eller 79 % af aktionsbevillingerne); accepterer, at de omfattende bevillinger, der blev fremført til 2009, er i modstrid med princippet om etårighed, selv om en vis usikkerhed om størrelsen på gebyrer og afgifter er en naturlig følge af agenturets indledende forretningsmæssige udvikling; understreger endvidere, at dette forhold er tegn på svagheder i agenturets virksomhedssystem (ERP), som skyldes forsinkelser i indgåelsen af servicekontrakten; anmoder derfor om langt mere realistiske prognoser til Kommissionen og Parlamentet for det næste regnskabsår med tilstrækkelig tid til at analysere prognoserne;

               10.

               tager til efterretning, at der i regnskabsåret 2008 blev bogført et renteprovenu på 1 988 000 EUR hos agenturet; konkluderer på baggrund af årsregnskabet og renteprovenuets størrelse, at agenturet i lang tid har rådet over en enorm høj likviditetsbeholdning; tager til efterretning, at agenturets likviditetssaldo pr. 31. december 2008 beløb sig til 57 245 000 EUR; anmoder Kommissionen om at undersøge, hvilke muligheder der er for at sikre, at der i fuldt omfang anvendes en behovsorienteret likviditetsstyring i overensstemmelse med artikel 15, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002, og hvilke strukturelle ændringer der er nødvendige for at sikre, at agenturets likviditetsbeholdning holdes så lav som muligt på lang sigt;

               11.

               konstaterer, at 15 % af personaleudgifterne i 2008 blev overført til driftsudgifterne, hvilket er et tegn på en urealistisk planlægning; udtrykker bekymring over effektivitetsgevinsterne fra denne overførsel og vil yderligere undersøge udviklings- og opfølgningsudgifterne til gennemførelse af ERP i denne sammenhæng;

      Andre forbedringer, der skal foretages af agenturet

               12.

               udtrykker bekymring over den manglende koordinering mellem agenturets behov, personale og finansforordning, og navnlig over at udvælgelsesprocedurerne gør det vanskeligt at rekruttere tilstrækkeligt kvalificeret personale; mener, at den interinstitutionelle arbejdsgruppe om decentraliserede agenturer bør drøfte dette spørgsmål;

               13.

               anmoder agenturet om at sikre en forbedret og mere realistisk personaleplanlægning og afhjælpe manglerne ved budgetlægningen og overvågningen af ERP;

      Intern revision

               14.

               medgiver, at agenturet har gennemført 15 ud af Den Interne Revisionstjenestes 28 henstillinger siden 2006; bemærker, at ud af de 13 henstillinger, der er under gennemførelse, betragtes to som »kritiske« og fem som »meget vigtige«; bemærker, at disse henstillinger vedrører den budgetmæssige usikkerhed, den manglende risikoanalyse, den manglende bedømmelses- og forfremmelsespolitik, periodiseringsproceduren og manglen på en procedure for registrering af undtagelser, der er afsluttet;

               15.

               henviser vedrørende øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 5. maj 2010 (7) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 21.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 79 af 19.3.2008, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (5)  EUT L 255 af 26.9.2009, s. 122.

      (6)  EUT L 140 af 1.6.2007, s. 3.

      (7)  Vedtagne tekster, P7_TA(2010)0139. Se side 241 i denne EUT.


Avis juridique important

|

31975D0437

75/437/EØF: Rådets Afgørelse af 3 marts 1975 om indgåelse af konventionen til forhindring af landbaseret havforurening

EF-Tidende nr. L 194 af 25/07/1975 s. 0005 - 0005 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 1 s. 0227  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 1 s. 0227  den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 1 s. 0098  den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 1 s. 0098

RAADETS AFGOERELSE  af 3. marts 1975  om indgaaelse af konventionen til forhindring af landbaseret havforurening  (75/437/EOEF)   RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og  ud fra foelgende betragtninger:  I erklaeringen fra Raadet for De europaeiske Faellesskaber og repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Raadet, af 22. november 1973 vedroerende et handlingsprogram for De europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet (2), fremhaeves den betydning, som bekaempelsen af forurening af havene i almindelighed har for Faellesskabet, og der forudses bl.a. faellesskabsaktioner med henblik paa at bekaempe forurening af havene fra land;  ifoelge konventionen til forhindring af landbaseret havforurening af 21. februar 1974 skal der ligeledes udarbejdes og ivaerksaettes »programmer« med sigte paa dels at bortskaffe dels at mindske denne type forurening i det nordoestlige Atlanterhav;  Faellesskabets indgaaelse af denne konvention viser sig at vaere paakraevet for inden for faellesmarkedets rammer at virkeliggoere et af Faellesskabets maal med hensyn til miljoebeskyttelse og livskvalitet, og traktaten indeholder ikke fornoeden hjemmel hertil;  Faellesskabets repraesentant i den ved konventionen nedsatte kommission boer udpeges -  VEDTAGET FOELGENDE AFGOERELSE:       Artikel 1 Paa Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs vegne indgaas konventionen til forhindring af landbaseret havforurening.  Konventionens tekst er knyttet til denne afgoerelse som bilag.  Artikel 2 Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege de personer, der er befoejet til at undertegne konventionen, og til at overgive dem den noedvendige fuldmagt til at forpligte Faellesskabet.   Artikel 3 I den kommission, der er nedsat ved artikel 15 i konventionen, repraesenteres Faellesskabet af Kommissionen.  Kommissionen giver der udtryk for Faellesskabets standpunkt i overensstemmelse med de direktiver, Raadet giver den.     Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. marts 1975.  Paa Raadets vegne  J KEATING  Formand  (1)EFT nr. C 127 af 18.10.1974, s. 32. (2)EFT nr. C 112 af 20.12.1973, s. 1.


Avis juridique important

|

31999D0872

1999/872/EF, EKSF, Euratom: Rådets afgørelse af 17. december 1999 om udnævnelse af otte medlemmer af De Europæiske Fællesskabers Revisionsret

EF-Tidende nr. L 340 af 31/12/1999 s. 0105 - 0105

RÅDETS AFGØRELSEaf 17. december 1999om udnævnelse af otte medlemmer af De Europæiske Fællesskabers Revisionsret(1999/872/EF, EKSF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 247, stk. 3,under henvisning til traktaten om Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 45 B, stk. 3,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 160 B, stk. 3,under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelser(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) Tjenesteperioden for Patrick Everard, Jørgen Mohr, Antoni Castells, Barry Desmond, Giorgio Clemente, Armindo de Jesus de Sousa Ribeiro, Aunus Salmi og Jan O. Karlsson udløber den 9. februar 2000;(2) der skal således foretages nyudnævnelser -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende udnævnes til medlemmer af Revisionsretten for perioden fra den 1. marts 2000 til og med den 9. februar 2006:- Robert Reynders- Jørgen Mohr- Juan Manuel Fabra Valles- Máire Geoghegan-Quinn- Giorgio Clemente- Vítor Manuel da Silva Caldeira- Aunus Salmi- Jan O. KarlssonArtikel 2Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 1999.På Rådets vegneK. HEMILÄFormand(1) Udtalelser afgivet den 16. december 1999; endnu ikke offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.


title: Rådets afgørelse af 25. april 2017 om udnævnelse af nye medlemmer af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse

text:
               3.5.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 138/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 25. april 2017
   om udnævnelse af nye medlemmer af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse
   (2017/C 138/01)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse, særlig artikel 4 (1),
   under henvisning til den kandidat, der er indstillet til Rådet af Kommissionen som arbejdstagerrepræsentant, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har ved afgørelse af 14. juli 2015 (2) og 14. september 2015 (3) udnævnt medlemmerne af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for perioden fra den 18. september 2015 til den 17. september 2018.

               (2)

               En plads som medlem af centrets bestyrelse i kategorien arbejdstagerrepræsentanter er blevet ledig for Letland, efter at Ruta PORNIECE er trådt tilbage.

               (3)

               Medlemmerne af centrets bestyrelse bør udnævnes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 17. september 2018 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til medlem af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse udnævnes hermed for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 17. september 2018:
   ARBEJDSTAGERREPRÆSENTANTER

               LETLAND

               Linda ROMELE

         Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres til orientering i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 25. april 2017.

            På Rådets vegne

         I. BORG

            Formand

      (1)  EFT L 39 af 13.2.1975, s. 1.

      (2)  EUT C 232 af 16.7.2015, s. 2.

      (3)  EUT C 305 af 16.9.2015, s. 2.


title: 2006/357/EF: Rådets afgørelse af  8. november 2005  om undertegnelse og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Georgien om visse aspekter af lufttrafik

text:
               20.5.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 134/23

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. november 2005
   om undertegnelse og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Georgien om visse aspekter af lufttrafik
   (2006/357/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet bemyndigede den 5. juni 2003 Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (2)

               Kommissionen har på Fællesskabets vegne forhandlet en aftale med Georgien om visse aspekter af lufttrafik i overensstemmelse med de mekanismer og direktiver, der blev fastsat i bilaget til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (3)

               Den aftale, Kommissionen har forhandlet, bør undertegnes og anvendes midlertidigt med forbehold af eventuel senere indgåelse

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Georgien om visse aspekter af lufttrafik godkendes herved på Fællesskabets vegne med forbehold af Rådets afgørelse om indgåelse af aftalen.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til at undertegne aftalen på Fællesskabets vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 3
   Indtil aftalen træder i kraft, anvendes den midlertidigt fra den første dag i måneden efter den dato, hvor parterne meddeler hinanden, at de i denne henseende nødvendige procedurer er afsluttet.
   Artikel 4
   Rådets formand bemyndiges hermed til at foranstalte den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 8, stk. 2.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2005.

            På Rådets vegne

         G. BROWN

            Formand

    ---documentbreak---

               20.5.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 134/24

         AFTALE
   mellem Det Europæiske Fællesskab og Georgiens regering om visse aspekter af lufttrafik
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB
   på den ene side, og
   GEORGIENS REGERING
   på den anden side
   (i det følgende benævnt »parterne«),
   SOM KONSTATERER, at der er indgået bilaterale lufttrafikaftaler mellem flere af Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og Georgien, der indeholder bestemmelser, som er i strid med fællesskabsretten,
   SOM KONSTATERER, at Det Europæiske Fællesskab har enekompetence med hensyn til flere aspekter, der kan være omfattet af bilaterale lufttrafikaftaler mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og tredjelande,
   SOM KONSTATERER, at luftfartsselskaber, der er etableret i en medlemsstat, i henhold til fællesskabsretten har ret til uden forskelsbehandling at få adgang til luftruter mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og tredjelande,
   SOM HENVISER til de aftaler mellem Det Europæiske Fællesskab og visse tredjelande, der giver statsborgere i de pågældende tredjelande mulighed for at erhverve ejendomsrettigheder i luftfartsselskaber, som der er udstedt licens til i overensstemmelse med fællesskabsretten,
   SOM ERKENDER, at visse bestemmelser i de bilaterale lufttrafikaftaler mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og Georgien, som strider mod fællesskabsretten, skal bringes i fuld overensstemmelse hermed for at tilvejebringe et forsvarligt retsgrundlag for lufttrafikken mellem Det Europæiske Fællesskab og Georgien og for at sikre kontinuiteten i denne lufttrafik,
   SOM KONSTATERER, at bestemmelser i de bilaterale lufttrafikaftaler mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og Georgien, som ikke er i strid med fællesskabsretten, ikke behøver at blive ændret eller erstattet,
   SOM KONSTATERER, at Det Europæiske Fællesskab ikke har til hensigt som led i disse forhandlinger at øge det samlede omfang af lufttrafikken mellem Det Europæiske Fællesskab og Georgien, at påvirke balancen mellem luftfartsselskaber fra Fællesskabet og luftfartsselskaber fra Georgien eller at forhandle ændringer af bestemmelserne i eksisterende bilaterale lufttrafikaftaler om trafikrettigheder,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Generelle bestemmelser
   1.   I denne aftale forstås ved »medlemsstater« Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater.
   2.   Når der i de enkelte aftaler, der er anført i bilag 1, henvises til statsborgere i den medlemsstat, der er part i den pågældende aftale, skal dette forstås således, at der henvises til statsborgere i Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater.
   3.   Når der i de enkelte aftaler, der er anført i bilag 1, henvises til luftfartsselskaber fra den medlemsstat, der er part i den pågældende aftale, skal dette forstås således, at der henvises til luftfartsselskaber, som er udpeget af den pågældende medlemsstat.
   4.   Tildeling af trafikrettigheder sker fortsat gennem bilaterale arrangementer.
   Artikel 2
   En medlemsstats udpegning af luftfartsselskaber
   1.   Bestemmelserne i stk. 2 og 3 i denne artikel går forud for de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er anført i bilag II, punkt a) og b), med hensyn til den pågældende medlemsstats udpegning af et luftfartsselskab og Georgiens udstedelse af godkendelser og tilladelser til luftfartsselskabet samt afvisning, tilbagekaldelse, suspension eller begrænsning af godkendelser og tilladelser til luftfartsselskabet.
   2.   Når Georgien modtager en udpegning fra en medlemsstat, udsteder den de relevante godkendelser og tilladelser med det mindst mulige tidsforbrug til procedurer, forudsat:

               i)

               at luftfartsselskabet er etableret i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på den udpegende medlemsstats område og er i besiddelse af en fællesskabsretligt gyldig licens

               ii)

               at den medlemsstat, der står for udstedelsen af »Air Operator's Certificate«, udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, og at den relevante luftfartsmyndighed er entydigt identificeret i udpegningen, og

               iii)

               at luftfartsselskabet ejes og vil forblive ejet, direkte eller i kraft af en ejermajoritet, af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater eller af andre stater, der er anført i bilag III, og/eller statsborgere i disse andre stater, og at det til enhver tid kontrolleres effektivt af disse stater og/eller statsborgere.

         3.   Georgien kan afvise, tilbagekalde, suspendere eller begrænse godkendelserne eller tilladelserne til et luftfartsselskab, som en medlemsstat har udpeget, hvis

               i)

               luftfartsselskabet ikke er etableret i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på den udpegende medlemsstats område eller ikke er i besiddelse af en fællesskabsretligt gyldig licens, eller

               ii)

               den medlemsstat, der står for udstedelsen af »Air Operator's Certificate«, ikke udøver eller opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, og den relevante luftfartsmyndighed ikke er entydigt identificeret i udpegningen, eller

               iii)

               luftfartsselskabet ikke ejes og kontrolleres effektivt, direkte eller i kraft af en ejermajoritet, af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater eller af andre stater, der er anført i bilag III, og/eller statsborgere i disse stater.

         Georgien udøver sine rettigheder i henhold til dette stykke uden at forskelsbehandle luftfartsselskaber fra Fællesskabet på grundlag af nationalitet.
   Artikel 3
   Rettigheder med hensyn til myndighedskontrol
   1.   Stk. 2 i denne artikel supplerer de artikler, der er anført i bilag II, punkt c).
   2.   Når en medlemsstat har udpeget et luftfartsselskab, som en anden medlemsstat udøver og opretholder myndighedskontrol med, gælder Georgiens rettigheder efter sikkerhedsbestemmelserne i aftalen mellem den medlemsstat, der har udpeget luftfartsselskabet, og Georgien også med hensyn til den pågældende anden medlemsstats vedtagelse, gennemførelse og opretholdelse af sikkerhedskrav og med hensyn til det pågældende luftfartsselskabs driftstilladelse.
   Artikel 4
   Beskatning af flybrændstof
   1.   Stk. 2 i denne artikel supplerer de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er anført i bilag II, punkt d).
   2.   Uanset eventuelle andre bestemmelser om det modsatte er intet i de aftaler, der er anført i bilag II, punkt d), til hinder for, at medlemsstaterne kan opkræve skatter, afgifter eller gebyrer på brændstof, der leveres på deres område til brug i et luftfartøj fra et luftfartsselskab udpeget af Georgien, som beflyver en rute mellem et punkt på den pågældende medlemsstats område og et andet punkt på denne eller en anden medlemsstats område.
   Artikel 5
   Takster for transport inden for Det Europæiske Fællesskab
   1.   Stk. 2 i denne artikel supplerer de artikler, der er anført i bilag II, punkt e).
   2.   De takster, som det eller de luftfartsselskab(er), der udpeges af Georgien i henhold til en aftale anført i bilag I, som indeholder en af de bestemmelser, der er anført i bilag II, punkt e), opkræver for transport, som udelukkende finder sted inden for Det Europæiske Fællesskabs område, er underlagt fællesskabsretten.
   Artikel 6
   Bilag til aftalen
   Bilagene til denne aftale udgør en integrerende del deraf.
   Artikel 7
   Revision eller ændring
   Parterne kan efter fælles overenskomst til enhver tid revidere eller ændre denne aftale.
   Artikel 8
   Ikrafttræden og midlertidig anvendelse
   1.   Denne aftale træder i kraft, når parterne skriftligt har meddelt hinanden, at de har afsluttet de interne procedurer, som er nødvendige for, at aftalen kan træde i kraft.
   2.   Uanset stk. 1 er parterne enige om at anvende denne aftale midlertidigt fra den første dag i den første måned efter den dato, hvor parterne meddeler hinanden, at de nødvendige procedurer er afsluttet.
   3.   Aftaler og andre arrangementer mellem medlemsstaterne og Georgien, som på datoen for denne aftales undertegnelse endnu ikke var trådt i kraft, og som ikke finder midlertidig anvendelse, er anført i bilag I, punkt b). Denne aftale finder anvendelse på alle sådanne aftaler og arrangementer, fra de træder i kraft eller finder midlertidig anvendelse.
   Artikel 9
   Ophør
   1.   Hvis en aftale, der er anført i bilag I, ophører, ophører samtidig alle bestemmelser i nærværende aftale vedrørende den pågældende aftale.
   2.   Hvis alle de aftaler, der er anført i bilag I, ophører, ophører nærværende aftale samtidig.
   TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.

      Udfærdiget i Bruxelles den tredje maj to tusind og seks i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og georgisk.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         Por el Gobierno de Georgia
         Za vládu Gruzie
         For Georgiens regering
         Für die Regierung von Georgien
         Gruusia valitsuse nimel
         Για την κυβέρνηση της Γεωργίας
         For the Government of Georgia
         Pour le gouvernement de la Géorgie
         Per il Governo della Georgia
         Gruzijas valdības vārdā
         Gruzijos Vyriausybės vardu
         Grúzia Kormánya részéről
         Għall-Gvern tal-Ġeorġja
         Voor de Regering van Georgië
         W imieniu Rządu Gruzji
         Pelo Governo da Geórgia
         Za vládu Gruzínska
         Za vlado Gruzije
         Georgian hallituksen puolesta
         För Georgiens regering

   BILAG I
   Liste over aftaler, som der henvises til i denne aftales artikel 1

               a)

               Lufttrafikaftaler mellem regeringen for Georgien og medlemsstater i Det Europæiske Fællesskab, som på tidspunktet for denne aftales undertegnelse er indgået, undertegnet og/eller anvendes midlertidigt:

                           —

                           lufttransportaftale mellem den østrigske forbundsregering og regeringen for Georgien, undertegnet i Wien den 15. december 1997 (ikrafttrædelsesdato 1.10.2001), i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Østrig«

                           —

                           aftale mellem regeringen for Republikken Cypern og regeringen for Georgien vedrørende lufttrafik, undertegnet i Tbilisi den 30. juni 1997 (ikrafttrædelsesdato 5.11.1998), i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Cypern«

                           —

                           lufttransportaftale mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Republikken Georgien, undertegnet i Bonn den 25. juni 1993 (ikrafttrædelsesdato 27.11.1994), i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Tyskland«

                           —

                           aftale mellem regeringen for Den Hellenske Republik og regeringen for Republikken Georgien vedrørende lufttransport, undertegnet i Tbilisi den 10. april 1997 (ikrafttrædelsesdato 27.5.1998), i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Grækenland«

                           —

                           aftale mellem regeringen for Irland og regeringen for Republikken Georgien vedrørende lufttransport, undertegnet i Dublin den 2. marts 1995 (ikrafttrædelsesdato 2.3.1995), i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Irland«

                           —

                           aftale mellem regeringen for Republikken Litauen og regeringen for Republikken Georgien vedrørende lufttrafik, undertegnet i Tbilisi den 12. april 1996 (ikrafttrædelsesdato 12.1.1999), i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Litauen«

                           —

                           aftale mellem Kongeriget Nederlandene og Republikken Georgien om lufttrafik mellem og ud over de to landes territorier, undertegnet i Wassenaar den 3. april 1995 (ikrafttrædelsesdato 1.5.1997), i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Nederlandene«

                           —

                           aftale mellem Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands regering og regeringen for Georgiens udøvende myndighed (regering) om lufttrafik, undertegnet i Tbilisi den 17. september 2003, i bilag II benævnt »aftalen Georgien-UK«.
                           Suppleret ved aftalememorandummet udfærdiget i Tbilisi den 17. september 2003 og ved det godkendte referat undertegnet i Tbilisi den 2. november 2004.

               b)

               Lufttrafikaftaler og andre arrangementer mellem Republikken Georgien og medlemsstater i Det Europæiske Fællesskab, der er paraferet eller undertegnet, men som på tidspunktet for denne aftales undertegnelse endnu ikke er trådt i kraft, og som ikke anvendes midlertidigt:

                           —

                           aftale mellem Belgiens regering og regeringen for Republikken Georgien om lufttransport, paraferet den 24. februar 1995, i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Belgien«

                           —

                           aftale mellem regeringen for Republikken Ungarn og regeringen for Republikken Georgien om lufttransport, paraferet den 29. juni 1995, i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Ungarn«

                           —

                           aftale mellem regeringen for Republikken Letland og regeringen for Georgien om civil lufttransport, undertegnet i Tblisi den 5. oktober 2005, i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Letland«

                           —

                           aftale mellem regeringen for Republikken Polen og regeringen for Republikken Georgien om civil lufttransport, paraferet i Warszawa den 26. april 1993, i bilag II benævnt »aftalen Georgien-Polen«.

         BILAG II
   Liste over artikler i de i bilag I anførte aftaler, som der henvises til i denne aftales artikel 2-5

               a)

               En medlemsstats udpegning af luftfartsselskaber:

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Georgien-Østrig

                           —

                           Artikel 3 og 4 i aftalen Georgien-Belgien

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-Cypern

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Georgien-Tyskland

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Georgien-Grækenland

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Georgien-Ungarn

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Georgien-Irland

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Georgien-Letland

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Georgien-Litauen

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-Nederlandene

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Georgien-Polen

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-UK.

               b)

               Afvisning, tilbagekaldelse, suspension eller begrænsning af godkendelser og tilladelser:

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-Østrig

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Georgien-Belgien

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Georgien-Cypern

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-Tyskland

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-Grækenland

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-Ungarn

                           —

                           Artikel 3, stk. 5 og 6, i aftalen Georgien-Irland

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-Letland

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-Litauen

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Georgien-Nederlandene

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Georgien-Polen

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Georgien-UK.

               c)

               Myndighedskontrol:

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Georgien-Belgien.

               d)

               Beskatning af flybrændstof:

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Georgien-Østrig

                           —

                           Artikel 10 i aftalen Georgien-Belgien

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Georgien-Cypern

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Georgien-Tyskland

                           —

                           Artikel 9 i aftalen Georgien-Grækenland

                           —

                           Artikel 9 i aftalen Georgien-Ungarn

                           —

                           Artikel 11 i aftalen Georgien-Irland

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Georgien-Letland

                           —

                           Artikel 11 i aftalen Georgien-Litauen

                           —

                           Artikel 10 i aftalen Georgien-Nederlandene

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Georgien-Polen

                           —

                           Artikel 8 i aftalen Georgien-UK.

               e)

               Takster for transport inden for Det Europæiske Fællesskab:

                           —

                           Artikel 11 i aftalen Georgien-Østrig

                           —

                           Artikel 13 i aftalen Georgien-Belgien

                           —

                           Artikel 17 i aftalen Georgien-Cypern

                           —

                           Artikel 10 i aftalen Georgien-Tyskland

                           —

                           Artikel 12 i aftalen Georgien-Grækenland

                           —

                           Artikel 8 i aftalen Georgien-Ungarn

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Georgien-Irland

                           —

                           Artikel 11 i aftalen Georgien-Letland

                           —

                           Artikel 9 i aftalen Georgien-Litauen

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Georgien-Nederlandene

                           —

                           Artikel 10 i aftalen Georgien-Polen

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Georgien-UK.

         BILAG III
   Liste over andre stater, som der henvises til i denne aftales artikel 2

               a)

               Republikken Island (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               b)

               Fyrstendømmet Liechtenstein (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               c)

               Kongeriget Norge (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               d)

               Det Schweiziske Forbund (i medfør af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om lufttransport)