Avis juridique important

|

E1994G0001

AFGØRELSE TRUFFET AF EFTA-STATERNES STÅENDE UDVALG Nr. 1/94/SU den 10. januar 1994 om fastsættelse af forretningsordenen for EFTA-staternes Stående Udvalg

EF-Tidende nr. L 085 af 30/03/1994 s. 0072 - 0075

AFGØRELSE TRUFFET AF EFTA-STATERNES STÅENDE UDVALG Nr. 1/94/SU den 10. januar 1994 om fastsættelse af forretningsordenen for EFTA-staternes Stående Udvalg EFTA-STATERNES STÅENDE UDVALG HAR -under henvisning til aftalen om EFTA-staternes Stående Udvalg, tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om EFTA-staternes Stående Udvalg, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 7 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 (EFTA-staternes repræsentanter)1. Hver EFTA-stat underretter formanden for Det Stående Udvalg om navnene på og om de funktioner, der varetages af dens repræsentanter, som er beføjet til at træffe afgørelser og rette henstillinger i henhold til aftalen.2. Er repræsentanterne for en af EFTA-staterne forhindret i at være til stede på et møde, kan den pågældende stat give en repræsentant for en anden EFTA-stat fuldmagt til at tale og stemme på dens vegne. En repræsentant for en EFTA-stat kan kun repræsentere én anden EFTA-stat.3. Fuldmagten til at repræsentere en anden EFTA-stat forelægges for formanden, inden der træffes afgørelser eller rettes henstillinger. Det noteres i mødeprotokollen, at der er tale om repræsentation.Artikel 2 (Formand og næstformand)1. Medmindre andet aftales, udpeger EFTA-staterne i alfabetisk rækkefølge efter de engelske betegnelser formanden for Det Stående Udvalg, som udøver hvervet i en periode på seks måneder begyndende den 1. januar eller den 1. juli.2. Næstformanden udpeges af den EFTA-stat, der skal udpege formanden for den følgende periode. Han fungerer i samme periode som den formand, sammen med hvem han udøver sit hverv.3. Den EFTA-stat, der har udpeget formanden eller næstformanden, kan for den tilbageværende del af dennes tjenesteperiode udpege en anden person, som træder i førstnævntes sted.4. Formanden leder Udvalgets forretninger.5. Er formanden fraværende fra et møde, fører næstformanden forsædet.Artikel 3 (Embedsmænd)Repræsentanterne for EFTA-staterne kan ledsages af embedsmænd, som bistår dem. Det Stående Udvalg kan fastsætte antallet af sådanne embedsmænd.Artikel 4 (Observatører)1. Det Stående Udvalg kan indbyde observatører til at overvære et eller flere af Udvalgets møder.2. EFTA-tilsynsmyndigheden kan indbydes til at deltage i Udvalgets møder som observatør.Artikel 5 (Generalsekretærens deltagelse)Generalsekretæren for EFTA-sekretariatet eller i dennes fravær generalsekretærens repræsentant overværer alle Det Stående Udvalgs møder og har ret til at deltage i dets forhandlinger i sin egenskab af rådgiver.Artikel 6 (Fortrolighed)Det Stående Udvalgs møder er ikke offentlige, medmindre der ved enstemmighed træffes anden afgørelse.Artikel 7 (Indkaldelse af møder)1. Det Stående Udvalg træder sammen, når det er påkrævet, og indkaldes af formanden på dennes eget initiativ eller på anmodning fra en af EFTA-staterne.2. En anmodning fra en EFTA-stat om at afholde et møde rettes til formanden. Formanden indkalder straks til møde i Udvalget, i hastetilfælde inden fire dage efter modtagelsen af anmodningen om et møde, medmindre der træffes anden aftale med den EFTA-stat, der har fremsat anmodningen.Artikel 8 (Dagsorden)1. Formanden opstiller en foreløbig dagsorden for hvert møde. EFTA-sekretariatet sender normalt mindst tre dage før mødet mødeindkaldelsen og den foreløbige dagsorden til EFTA-staterne. Den foreløbige dagsorden bilægges alle nødvendige arbejdsdokumenter.2. Det Stående Udvalg vedtager dagsordenen ved hvert mødes begyndelse. Det Stående Udvalg kan besluttet at optage et emne på dagsordenen, som ikke er opført på den foreløbige dagsorden.Artikel 9 (Skriftlig procedure)I hastesager kan der træffes afgørelse ved skriftlig procedure, hvis alle EFTA-staterne er indforstået hermed.Artikel 10 (Referat)1. EFTA-sekretariatet udarbejder inden for en frist på tre dage, medmindre der træffes anden afgørelse, et udkast til referat af hvert møde i Det Stående Udvalg.2. Referatet skal generelt for hvert punkt på dagsordenen indeholde oplysning om:- de dokumenter, der er forelagt for Udvalget- Udvalgets afgørelser, henstillinger eller konklusioner- erklæringer afgivet af Udvalget og erklæringer, som en repræsentant for en EFTA-stat eller EFTA-tilsynsmyndigheden har anmodet om at få optaget i referatet.3. Teksten til Udvalgets afgørelser eller henstillinger knyttes som bilag til referatet.4. Udkastet til referat forelægges for Udvalget til godkendelse.5. Det godkendte referat underskrives af den fungerende formand på tidspunktet for godkendelsen og af generalsekretæren for EFTA-sekretariatet og sendes til EFTA-staterne.Artikel 11 (Beslutningsdygtighed og afstemning)1. Repræsentanterne for fire EFTA-stater udgør et beslutningsdygtigt antal.2. Bringes en afgørelse eller henstilling, hvortil der kræves enstemmighed, til afstemning på et møde, hvor ikke alle EFTA-stater er repræsenteret, og stemmer ingen af de tilstedeværende EFTA-stater imod, giver generalsekretæren for EFTA-sekretariatet straks de EFTA-stater, der ikke var repræsenteret på mødet, meddelelse om teksten til den pågældende afgørelse eller henstilling. Afgørelsen eller henstillingen anses for vedtaget ti dage efter mødedatoen, medmindre en EFTA-stat, som ikke var repræsenteret på mødet, i mellemtiden stemmer imod ved meddelelse til generalsekretæren.3. Afgørelser om procedurespørgsmål kræver stemmeflerhed.Artikel 12 (Underskrivelse af afgørelser)Afgørelser, der vedtages af Det Stående Udvalg, underskrives af den fungerende formand på tidspunktet for deres vedtagelse og af generalsekretæren for EFTA-sekretariatet.Artikel 13 (Sprog)1. Det Stående Udvalgs afgørelser og henstillinger, som skal offentliggøres i EØS-afsnittet af og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende, vedtages, undtagen under hastende omstændigheder, på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, islandsk, italiensk, nederlandsk, norsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.2. Hvis en afgørelse eller en henstilling under hastende omstændigheder ikke vedtages på alle ovennævnte sprog, giver Udvalget ved afgørelse omgående den eller de pågældende tekster gyldighed på det eller de manglende sprog.Artikel 14 (Udfærdigelse af afgørelser og henstillinger i henhold til aftalens artikel 3)1. Det Stående Udvalgs afgørelser og henstillinger i henhold til aftalens artikel 3 benævnes henholdsvis »afgørelse« eller »henstilling« efterfulgt af et løbenummer, vedtagelsesdatoen og en titel med angivelse af emnet.2. De akter, der er nævnt i stk. 1, indledes med en præambel og afsluttes med ordene »Udfærdiget i . . . (dato)«, idet datoen er det tidspunkt, på hvilket Det Stående Udvalg har vedtaget dem.3. De afgørelser, der er nævnt i stk. 1, skal indeholde en bestemmelse om fastsættelse af tidspunktet for deres ikrafttræden.Artikel 15 (Fremsendelse af afgørelser)EFTA-sekretariatet sender genparter af alle afgørelser til EFTA-staterne.Artikel 16 (Offentliggørelse)1. Hvor det i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde foreskrives, offentliggøres Det Stående Udvalgs afgørelser og henstillinger i EØS-afsnittet af og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.2. Det Stående Udvalg afgør ved enstemmighed, om andre afgørelser og henstillinger end de i stk. 1 omhandlede skal offentliggøres i EØS-afsnittet af og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 17 (Korrespondance fra og til Det Stående Udvalg)1. Alle meddelelser fra formanden i henhold til forretningsordenen rettes til EFTA-staterne.2. Korrespondance til Det Stående Udvalg rettes til EFTA-sekretariatet.Artikel 18 (Underudvalg)1. Fem faste underudvalg bistår Det Stående Udvalg i udførelsen af dets opgaver. Underudvalgene beskæftiger sig med følgende emner:a) frie varebevægelser, konkurrence, statsstøtte, statslige handelsmonopoler, intellektuel ejendomsret og offentlige indkøbb) frie kapitalbevægelser og fri udveksling af tjenesteydelserc) fri bevægelighed for personerd) ledsagepolitik og horisontal politik, såsom forskning og udvikling, socialpolitik, miljø, statistik, uddannelse, forbrugerbeskyttelse, små og mellemstore virksomheder, turisme, den audiovisuelle sektor, civilbeskyttelsee) retlige og institutionelle anliggender.2. De i stk. 1 omhandlede underudvalg forbereder de konsultationer, der skal afholdes i Udvalget i henhold til aftalens artikel 2. De udfører alle andre opgaver, som Udvalget pålægger dem.3. Underudvalgene aflægger rapport til Udvalget.4. Forslag til rapporter, vurderinger el. lign., som Det Stående Udvalg skal udarbejde i henhold til aftalens artikel 3, stk. 2, forelægges for Udvalget af det underudvalg, der er ansvarligt for det pågældende emneområde.Artikel 19 (Repræsentanter for EFTA-staterne og formandskab i underudvalgene)1. Underudvalgene sammensættes af repræsentanter for EFTA-staterne.2. Formanden for hvert underudvalg udpeges af Det Stående Udvalg.Artikel 20 (Arbejdsgrupper)Med forbehold af Det Stående Udvalgs godkendelse kan underudvalgene beslutte at nedsætte arbejdsgrupper til at varetage enkeltopgaver. I en sådan beslutning fastlægges det nødvendige mandat. En arbejdsgruppe aflægger rapport til det underudvalg, der har nedsat den.Artikel 21 (Ekspertgrupper)En arbejdsgruppe kan om fornødent beslutte at nedsætte ekspertgrupper til at varetage enkeltopgaver, dog under forudsætning af, at det underudvalg, der har nedsat arbejdsgruppen, godkender beslutningen. I en sådan beslutning fastlægges det nødvendige mandat. En ekspertgruppe aflægger rapport til den arbejdsgruppe, der har nedsat den.Artikel 22 (Sekretariatsfunktioner)EFTA-staterne varetager sekretariatsfunktionen for Det Stående Udvalg, underudvalgene, arbejdsgrupperne og ekspertgrupperne.Artikel 23 Uden at dette berører andre gældende bestemmelser, er forhandlingerne i Det Stående Udvalg, dets underudvalg, arbejdsgrupper og ekspertgrupper omfattet af tavshedspligt, medmindre Det Stående Udvalg træffer anden afgørelse.Dette samt den forpligtelse, der følger af EØS-aftalens artikel 122, gælder også for observatører, der deltager i møder i Det Stående Udvalg, dets underudvalg, arbejdsgrupper og ekspertgrupper.Artikel 24 (Ikrafttræden)Denne afgørelse får virkning straks.Artikel 25 (Offentliggørelse af denne afgørelse)Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet af og EØS-tillægget til De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. januar 1994.På Det Stående Udvalgs vegneAntti SATULIFormand


title: Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2015/839 af 27. april 2015 om fastsættelse af de kreditinstitutter, der er underlagt en omfattende vurdering (ECB/2015/21)

text:
                  29.5.2015

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 132/88

            DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2015/839
      af 27. april 2015
      om fastsættelse af de kreditinstitutter, der er underlagt en omfattende vurdering (ECB/2015/21)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 6,
      under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 1, litra f), artikel 4, stk. 3, artikel 6, stk. 5, litra d), og artikel 9-13,
      under henvisning til forslag fra Tilsynsrådet, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Den Europæiske Centralbank (ECB) foretog i 2014 i henhold til artikel 33, stk. 3 og 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013 en omfattende vurdering, herunder af balancen, af de kreditinstitutter, der blev angivet i Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2014/3 (2).

                  (2)

                  ECB bør foretage en omfattende vurdering, som med hensyn til omfang og dybde kan sammenlignes med den vurdering, der blev foretaget i 2014, af de kreditinstitutter, der ikke var omfattet af den forrige vurdering, og som er blevet karakteriseret som signifikante, efter at afgørelse ECB/2014/3 blev vedtaget.

                  (3)

                  Denne vurdering bør omfatte tre kreditinstitutter, som ECB har klassificeret som signifikante på grundlag af betydningen af en koncern under tilsyns grænseoverskridende aktiviteter i overensstemmelse med betydningen af artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013 og artikel 59 og 60 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (3). Den bør også omfatte et kreditinstitut, som er klassificeret som signifikant på grundlag af artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013, fordi det er et af de tre mest signifikante institutter i en deltagende medlemsstat, og et signifikant kreditinstitut, der blev etableret i 2014 som følge af de afviklingsforanstaltninger, som en kompetent national myndighed har truffet i forhold til et kreditinstitut, der tidligere var klassificeret som signifikant.

                  (4)

                  Sidstnævnte kreditinstituts aktiver var omfattet af en gennemgang af aktivernes kvalitet og en særlig revision, men da instituttet ikke selv har været underlagt en stresstest, bør det kun være underlagt en stresstest i 2015.

                  (5)

                  Ydermere og for at sikre lige konkurrencevilkår bør fire andre kreditinstitutter, der muligvis opfylder kriterierne for signifikans i artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013, baseret på data som følge af afslutningen på regnskabsåret for 2014, omfattes af denne vurdering.

                  (6)

                  ECB kan kræve, at de personer, der henvises til i artikel 10, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1024/2013, udleverer alle de oplysninger, der er nødvendige, for at ECB kan udføre den omfattende vurdering. ECB kan også anvende de beføjelser, der er overdraget den i henhold denne forordnings artikel 11-13.

                  (7)

                  ECB bør arbejde tæt sammen med de relevante kompetente nationale myndigheder i forbindelse med udførelsen af den omfattende vurdering —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Enheder, der er underlagt den omfattende vurdering
      1.   De enheder, som er opført på listen i bilaget, er underlagt den omfattende vurdering, som ECB skal foretage.
      2.   Novo Banco, SA, er kun omfattet af stresstest-delen af den omfattende vurdering.
      3.   I overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EU) nr. 1024/2013 skal de kreditinstitutter, der er anført i bilaget som værende omfattet af den omfattende vurdering, fremlægge alle oplysninger, der er relevante i forbindelse med denne vurdering, til ECB.
      Artikel 2
      Undersøgelsesbeføjelser
      1.   I overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EU) nr. 1024/2013 kan ECB udøve sine undersøgelsesbeføjelser for de kreditinstitutter, som er anført i bilaget.
      2.   ECB kontrollerer de oplysninger, som den modtager fra kreditinstitutterne, herunder, hvis nødvendigt, fra inspektioner på stedet, og skal, hvor det er hensigtsmæssigt, assisteres af de kompetente nationale myndigheder i forbindelse med inddragelsen af tredjeparter i overensstemmelse med artikel 9-13 i forordning (EU) nr. 1024/2013. ECB kan, hvis det er nødvendigt, opfordre de kompetente nationale myndigheder til at udpege ikke-lovpligtige revisorer til at udføre gennemgangen af aktivernes kvalitet i forbindelse med den omfattende vurdering.
      Artikel 3
      Ikrafttrædelse
      Denne afgørelse træder i kraft den 6. maj 2015.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 27. april 2015.

            Mario DRAGHI

               Formand for ECB

         (1)  EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63.

         (2)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2014/3 af 4. februar 2014 om fastsættelse af de kreditinstitutter, der er underlagt den omfattende vurdering (EUT L 69 af 8.3.2014, s. 107).

         (3)  Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 af 16. april 2014 om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (SSM-rammeforordningen) (ECB/2014/17) (EUT L 141 af 14.5.2014, s. 1).

         BILAG

            INSTITUTIONER SOM INDGÅR I DEN OMFATTENDE VURDERING

            Belgien

         Banque Degroof S.A.

            Frankrig

         Agence Française de Développement (*)

            Luxembourg

         J.P. Morgan Bank Luxembourg S.A. (*)

            Malta

         Mediterranean Bank plc (*)

            Østrig

         Sberbank Europe AG
         VTB Bank (Austria) AG

            Portugal

         Novo Banco, SA (kun i forbindelse med stresstesten)

            Slovenien

         Unicredit Banka Slovenija d.d.

            Finland

         Kuntarahoitus Oyj (Municipality Finance plc) (*)

            (*)  Mindre signifikante institutter, der muligvis omklassificeres som signifikante kreditinstitutter på grundlag af data fra afslutningen af regnskabsåret for 2014.


title: 2006/781/EF: Kommissionens afgørelse af 15. november 2006 om afslutning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Malaysia og Thailand

text:
               16.11.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 316/18

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 15. november 2006
   om afslutning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Malaysia og Thailand
   (2006/781/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (herefter »grundforordningen«) (1), særlig artikel 9,
   efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   A.   PROCEDURE
   1.   Indledning

               (1)

               I henhold til grundforordningens artikel 5 offentliggjorde Kommissionen den 11. januar 2006 en meddelelse (herefter »indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende
                   (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Folkerepublikken Kina (herefter »Kina«), Republikken Korea (herefter »Korea«), Malaysia og Thailand (herefter »de berørte lande«).

               (2)

               Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 29. november 2005 af Taskforce against unfair business in Europe (TUBE) (herefter »klageren«) på vegne af to producenter (herefter »de klagende producenter«), nemlig AB Ekranas (herefter »Ekranas«) og Ecimex Group A.S. (herefter »Ecimex«), der tegner sig for en væsentlig del af den samlede EF-produktion af katodestrålerør til farvefjernsyn. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der foregik dumping af katodestrålerør med oprindelse i de berørte lande, og at dette havde medført væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

         2.   Parter, som er berørt af proceduren

               (3)

               Kommissionen underrettede officielt klageren, de EF-producenter, som var nævnt i klagen, andre kendte EF-producenter, myndighederne i de berørte eksportlande, de eksporterende producenter, importører, brugere og de sammenslutninger, som den vidste var berørt af indledningen af undersøgelsen. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.

               (4)

               De klagende producenter, andre EF-producenter, eksporterende producenter, importører og brugere fremsatte deres synspunkter. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.

               (5)

               På baggrund af det forventede store antal eksporterende producenter i Kina blev stikprøver nævnt som en mulighed i indledningsmeddelelsen for at fastsætte dumpingens omfang, jf. grundforordningens artikel 17.

               (6)

               For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det var nødvendigt at udtage stikprøver af eksporterende producenter i Kina og i bekræftende fald at udvælge disse, blev alle eksporterende producenter i Kina anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og, som anført i indledningsmeddelelsen, fremlægge grundlæggende oplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med den pågældende vare i perioden fra 1. januar til den 31. december 2005.

               (7)

               Kun to eksporterende producenter i Kina gav sig til kende og indgav de ønskede oplysninger inden for tidsfristen herfor. Under disse omstændigheder besluttede Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at udtage stikprøver blandt de eksporterende producenter i Kina.

               (8)

               For at give de eksporterende producenter i Kina, der måtte ønske det, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling, sendte Kommissionen ansøgningsskemaer herom til de kinesiske selskaber, som den vidste var berørt af sagen, og til de kinesiske myndigheder. To eksporterende producenter i Kina anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7.

               (9)

               Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste, var berørt og til alle andre selskaber, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Der blev modtaget svar fra to eksporterende producenter i Kina, fra en eksporterende producent i henholdsvis Korea, Malaysia og Thailand, fra en importør i Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med en af de kinesiske eksporterende producenter og til den koreanske eksporterende producent, fra en forhandler i et andet land end en af de berørte lande eller Fællesskabet, som var forretningsmæssigt forbundet med en kinesisk producent, fra tre EF-producenter og fra en ikke-forretningsmæssigt forbundet bruger i Fællesskabet.

               (10)

               Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende selskaber:

                           a)

                              EF-producenter

                                       —

                                       AB Ekranas, Panevezys, Litauen, og selskabets forretningsmæssigt forbundne selskab Farimex S.A., Geneve, Schweiz

                                       —

                                       Thomson Displays Polska Sp. Zo.o, Piaseczno, Polen (herefter »Thomson«)

                           b)

                              Eksporterende producenter i Kina

                                       —

                                       Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd, Bejing

                                       —

                                       Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd, NanJing, og selskabets forretningsmæssigt forbundne producent LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd, Changsha

                           c)

                              Eksporterende producenter i Korea

                                       —

                                       LG. Philips Displays Korea Co., Ltd, Seoul

                           d)

                              Eksporterende producenter i Malaysia

                                       —

                                       Chunghwa Picture Tubes (Malaysia) Sdn. Bhd., Shah Alam

                           e)

                              Eksporterende producenter i Thailand

                                       —

                                       CRT Display Technology Co., Ltd, Rayong, og selskabets forretningsmæssigt forbundne producent Thai CRT Co., Ltd, Chonburi

                           f)

                              Forretningsmæssigt forbundet importør i Fællesskabet

                                       —

                                       LG. Philips Displays Netherlands B.V. (Nederlandene).

         3.   Undersøgelsesperiode

               (11)

               Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. januar 2005 til 31. december 2005 (herefter »undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2002 til udgangen af undersøgelsesperioden (herefter »den betragtede periode«).

         B.   DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
   1.   Den pågældende vare

               (12)

               Den vare, der påstås importeret til dumpingpriser, er katodestrålerør til farvefjernsyn, herunder katodestrålerør til videomonitorer, af alle størrelser, med oprindelse i Kina, Korea, Malaysia og Thailand (herefter »den pågældende vare«), som normalt henhører under KN-kode 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 og 8540 11 99.

               (13)

               Den pågældende vare kan have et diagonalmål af billedskærmen (dvs. den aktive del af billedrøret målt i ret linje) af enhver størrelse, med et hvilket som helst forhold mellem billedskærmsbredde og -højde og med en afstand (pitch) mellem to bånd af samme farve, midt på skærmen på 0,4 mm eller derover. Varen kan desuden yderligere specificeres ud fra billedrørenes planhed: billedrørets type (herunder »semi flat«/»full square«), »flat« billedrør og »real flat« eller »flat-slim« billedrør. Endelig kan de fungere med en frekvens på 50, 60 eller 100 Hz. Disse varer anvendes hovedsagelig, men ikke udelukkende, i farvefjernsyn.

               (14)

               Den pågældende vare betegnes normalt som 14 tommers, 15 tommers, 20 tommers osv. billedrør afhængig af billedskærmens diagonalmål, og den markedsføres i tommer. Den markedsføres som regel som et fuldstændigt billedrør, hvilket er tilfældet for de klagende EF-producenter. Visse eksporterende producenter solgte imidlertid katodestrålerør, inden de var helt færdige, dvs. uden en eller flere komponenter, som regel afbøjningsspolen. I så fald betegnes katodestrålerørene som »bare tubes«. Undersøgelsen har vist, at disse rør allerede har alle de væsentlige grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, der kendetegner et fuldstændigt katodestrålerør. De er derfor samme vare som komplette katodestrålerør.

         2.   Den samme vare

               (15)

               Der var ingen forskelle mellem de grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål for den pågældende vare og de katodestrålerør, der fremstilles og sælges på de respektive hjemmemarkeder i Kina, Korea, Thailand og Malaysia, som også tjente som referenceland, og de varer, der fremstilles og sælges i Fællesskabet af EF-erhvervsgrenen.

               (16)

               Disse varer anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.

         C.   DUMPING
   1.   Markedsøkonomisk behandling

               (17)

               I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende indførsel fra Kina fastsættes i overensstemmelse med samme artikels stk. 1-6 for de producenter, der opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Til orientering er disse kriterier kort beskrevet herunder:

                           —

                           selskabernes beslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nogen væsentlig statslig indgriben, og udgifterne skal afspejle markedsværdierne

                           —

                           selskaberne skal have ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale standarder for regnskabsføring, og som anvendes til alle formål

                           —

                           der må ikke være videreført væsentlige forvridninger fra det tidligere ikke-markedsøkonomiske system

                           —

                           lovene om konkurs og ejendomsforhold skal give stabilitet og retssikkerhed

                           —

                           valutaomregninger skal finde sted til markedskurs.

               (18)

               To eksporterende producenter i Kina anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), og besvarede ansøgningsformularen herom for eksporterende producenter inden for den fastsatte frist. Der blev ligeledes indgivet en anmodning om markedsøkonomisk behandling fra et selskab i Kina, der er forretningsmæssigt forbundet med en af de eksporterende producenter og involveret i fremstillingen af den pågældende vare. Det er Kommissionens sædvanlige praksis at undersøge, om en gruppe af forretningsmæssigt forbundne selskaber samlet opfylder betingelserne for at få indrømmet markedsøkonomisk behandling. For disse tre selskaber indhentede og efterprøvede Kommissionen på stedet alle oplysninger i den indgivne ansøgning om markedsøkonomisk behandling, som den anså for nødvendige.

               (19)

               Det fremgik af undersøgelsen, at alle de selskaber, der havde anmodet om markedsøkonomisk behandling, opfyldte alle betingelser for at få indrømmet markedsøkonomisk behandling.

               (20)

               De to eksporterende producenter i Kina, der fik indrømmet markedsøkonomisk behandling, er:

                           —

                           Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd, Bejing

                           —

                           Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd, NanJing, og selskabets forretningsmæssigt forbundne producent LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd, Changsha.

         2.   Den normale værdi
   2.1.   Generel metode

               (21)

               Den generelle metode som beskrevet nedenfor er blevet anvendt på eksporterende producenter i Korea, Thailand og Malaysia og for de eksporterende producenter i Kina, der fik indrømmet markedsøkonomisk behandling. I den efterfølgende redegørelse for undersøgelsesresultaterne vedrørende dumping for de berørte lande beskrives derfor kun aspekter, der er specifikke for hvert enkelt eksportland.

         2.1.1.   Samlet repræsentativitet

               (22)

               I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver eksporterende producent, om hjemmemarkedssalget af den pågældende vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Fællesskabet.

         2.1.2.   Sammenligning af varetyper

               (23)

               Kommissionen identificerede efterfølgende de varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet af de eksporterende producenter med et samlet repræsentativt hjemmemarkedssalg, og som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet. Der blev benyttet følgende kriterier: diagonalmålet af den synlige skærm i tommer, bredde/højde forholdet, billedrørstypen (billedrør, fladskærm eller »slim« fladskærm), pitch-størrelsen i millimeter og frekvensen.

         2.1.3.   Varetypespecifik repræsentativitet

               (24)

               For hver varetype, som de eksporterende producenter solgte på deres hjemmemarkeder, og som fandtes at være direkte sammenlignelige med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet, blev det fastsat, hvorvidt hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede salgsmængde på hjemmemarkedet af den pågældende varetype til uafhængige kunder i undersøgelsesperioden udgjorde 5 % eller derover af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Fællesskabet.

         2.1.4.   Salg i normal handel

               (25)

               Kommissionen undersøgte efterfølgende for hver enkelt eksporterende producent i hvert eksportland, om hjemmemarkedssalget af hver varetype i repræsentative mængder kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.

               (26)

               Dette blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder, der var fortjenstgivende i undersøgelsesperioden.

               (27)

               I tilfælde, hvor det rentable salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitlige pris for den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, beregnedes den normale værdi på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet som et vejet gennemsnit af det rentable salg af den pågældende type alene, forudsat at dette salg udgjorde 10 % eller derover af den samlede salgsmængde af den pågældende type.

               (28)

               Hvis det fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde mindre end 10 % af den samlede salgsmængde af denne type, blev den pågældende type ikke anset for at være solgt i tilstrækkelige mængder til, at hjemmemarkedsprisen med rimelighed kunne anvendes som grundlag for fastsættelsen af den normale værdi.

               (29)

               Hvis hjemmemarkedsprisen for en bestemt type, der blev solgt af en eksporterende producent, ikke kunne anvendes til at fastsætte den normale værdi, måtte der anvendes en anden metode. Kommissionen fastsatte således den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.

               (30)

               Med henblik på at beregne den normale værdi i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3, blev de berørte samarbejdsvillige eksporterende producenters salgs-, general- og administrationsomkostninger (herefter »SG&A-omkostninger«) og disse selskabers vejede gennemsnitlige fortjeneste på hjemmemarkedssalget af samme vare i normal handel i undersøgelsesperioden lagt til deres gennemsnitlige fremstillingsomkostninger i undersøgelsesperioden. Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillingsomkostninger og SG&A-omkostninger justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.

         2.2.   Kina
   2.2.1.   Selskaber, der blev indrømmet markedsøkonomisk behandling

               (31)

               Eftersom begge samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev den normale værdi for disse selskaber fastsat i overensstemmelse med metoden i betragtning 21-30 på grundlag af oplysningerne fra disse producenter om deres hjemmemarkedspriser og deres produktionsomkostninger for den pågældende vare. Den normale værdi kunne fastsættes på grundlag af de faktiske hjemmemarkedspriser, da disse selskaber havde et tilstrækkeligt hjemmesalg i normal handel for alle varetyper. For en af de eksporterende producenter med en forretningsmæssig forbundet producent blev de konsoliderede oplysninger om hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger for begge selskaber anvendt til at etablere den normale værdi.

         2.2.2.   Referenceland

               (32)

               I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, skal den normale værdi for selskaber i lande med en overgangsøkonomi, der ikke kan indrømmes markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af priserne eller den beregnede værdi i et referenceland.

               (33)

               I indledningsmeddelelsen oplyste Kommissionen, at den påtænkte at benytte Malaysia som egnet referenceland til at fastsætte den normale værdi for Kina, og den opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.

               (34)

               Ingen interesserede parter har gjort indsigelse imod valget af Malaysia som referenceland.

               (35)

               I betragtning af ovenstående og under hensyntagen til, at Malaysias marked er underlagt normale konkurrenceforhold og er af en repræsentativ størrelse, blev det konkluderet, at Malaysia udgør et passende referenceland i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).

         2.3.   Korea, Malaysia og Thailand

               (36)

               For den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent fra hver af ovennævnte lande blev den normale værdi fastsat i overensstemmelse med metoden i betragtning 21-30. For den malaysiske producent kunne den normale værdi fastsættes på grundlag af de faktiske hjemmemarkedspriser, da dette selskab havde et tilstrækkeligt hjemmemarkedssalg i normal handel for alle varetyper. For den koreanske producent blev den normale værdi beregnet for én ud af i alt to varetyper, der blev eksporteret til Fællesskabet; og for den thailandske producent blev den normale værdi beregnet for den eneste varetype. For den samarbejdsvillige eksporterende producent i Thailand blev den normale værdi beregnet på grundlag af de konsoliderede oplysninger om selskabets og dets forretningsmæssigt forbundne producents hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger, fordi de to selskaber fungerede som en fuldt integreret forretningsenhed for den pågældende vare. For en af de eksporterende producenter med en forretningsmæssig forbundet producent blev de konsoliderede oplysninger om hjemmemarkedspriser og produktionsomkostninger for begge selskaber anvendt til at fastsætte den normale værdi.

         3.   Eksportpris

               (37)

               Eksportsalget til forretningsmæssigt forbundne slutbrugere (producenter af katodestrålerør) i Fællesskabet blev ikke taget i betragtning ved beregningen af dumpingmargenerne, eftersom varen, der blev fremstillet af slutbrugerne, ikke var omfattet af undersøgelsen. Mængden af dette salg var forholdsvis lille (lidt over 10 % af de berørte selskabers samlede EU-eksport), og salget til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder blev anset for at give et repræsentativt billede.

               (38)

               Når den pågældende vare blev eksporteret til uafhængige kunder i Fællesskabet, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, navnlig på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales

               (39)

               Når salget foregik gennem en forretningsmæssigt forbunden importør, blev eksportprisen fastsat i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af de priser, hvortil de indførte varer for første gang videresolgtes til en uafhængig køber. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der var påløbet mellem indførsel og videresalg, herunder SA&G-omkostninger, samt for fortjeneste.

               (40)

               Når salget foregik gennem en forretningsmæssigt forbundet forhandler uden for Fællesskabet, blev eksportprisen fastsat på grundlag af prisen ved første videresalg til uafhængige købere i Fællesskabet.

         3.1.   Kina

               (41)

               En eksporterende producent i Kina foretog eksportsalg til Fællesskabet enten direkte til uafhængige kunder eller gennem to forretningsmæssigt forbundne handelsselskaber i Fællesskabet. Den anden eksporterende producent foretog hele sit eksportsalg til uafhængige kunder i Fællesskabet gennem sit forretningsmæssigt forbundne handelsselskab uden for Fællesskabet.

               (42)

               Et af de selskaber, der var forretningsmæssigt forbundet til den første eksporterende producent, indvilgede ikke i at samarbejde i undersøgelsen, eftersom det ikke indgav noget svar på spørgeskemaet for forretningsmæssigt forbundne selskaber, der var involveret i salget eller markedsføringen af den pågældende vare beregnet til Fællesskabet. Den eksporterende producent gjorde gældende, at salget gennem dette selskab ikke skulle betragtes som forretningsmæssigt forbundet salg, eftersom der angiveligt ikke længere var nogen faktisk forening mellem de berørte selskaber. Der var under alle omstændigheder, og i det mindste ikke i undersøgelsesperioden, ikke noget indbyrdes retsforhold som defineret i artikel 143 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (3), fordi de begge havde et fælles moderselskab. I betragtning af dette tilsyneladende delvise samarbejde tog Kommissionen, efter at have gjort den berørte eksporterende producent opmærksom på konsekvenserne af det manglende samarbejde, udgangspunkt i de tilgængelige oplysninger med henblik på at fastsætte eksportprisen for det salg, der foregik gennem dette ikke-forretningsmæssigt forbundne selskab, i overensstemmelse grundforordningens artikel 18.

               (43)

               Den eksporterende producent gjorde ligeledes gældende, at salget, der foregik gennem det ikke-samarbejdsvillige forretningsmæssigt forbundne selskab til slutbrugerne, såfremt de berørte selskaber skulle blive betragtet som forretningsmæssigt forbundne, også skulle betragtes som forretningsmæssigt forbundet salg, på grund af det særlige kontraktforhold mellem slutbrugeren og den eksporterende producents endelige moderselskab, hvorfor det ikke skulle tages i betragtning ved beregningen af dumpingmargenen. Da betingelserne i artikel 143, stk. 2, i forordning (EØF) nr. 2454/93 ikke var opfyldt, blev salget til den berørte slutbruger imidlertid betragtet som ikke-forretningsmæssigt forbundet salg. Videresalgspriserne til denne første uafhængige kunde blev i denne henseende fastsat ved til den interne afregningspris at føje den bruttoavance, der blev fastslået for den samarbejdsvillige forretningsmæssigt forbundne importør. For at etablere eksportprisen ved Fællesskabets grænse blev de justeringer, der blev foretaget for den samarbejdsvillige importør (omkostninger, der var påløbet mellem indførsel og videresalg, SA&G-omkostninger og en passende fortjenstmargen), efterfølgende anvendt for videresalgspriserne som beregnet ovenfor.

               (44)

               Da ingen uafhængige importører indvilgede i at samarbejde, og da katodestrålerør tilhører samme brunvaresektor som farvefjernsyn, blev det anset for passende til dette formål at anvende fortjenstmargenen på 5 %, der blev anvendt i forbindelse med antidumpingproceduren for farvefjernsyn (4).

         3.2.   Korea

               (45)

               Den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent eksporterede den pågældende vare til Fællesskabet gennem en forretningsmæssig forbundet importør. Eksportprisen blev derfor fastsat på grundlag af videresalgsprisen til uafhængige kunder.

               (46)

               Fortjenstmargenen i betragtning 44 blev anvendt for justeringen.

         3.3.   Malaysia og Thailand

               (47)

               Den pågældende vare blev eksporteret af begge samarbejdsvillige eksporterende producenter til uafhængige kunder i Fællesskabet. Eksportprisen blev derfor fastlagt i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, navnlig på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.

         4.   Sammenligning

               (48)

               Den normale værdi og eksportpriserne blev sammenlignet ab fabrik og på samme handelstrin. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportpriserne blev der i form af justeringer taget hensyn til forskelle, som påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10.

               (49)

               For alle undersøgte eksporterende producenter blev der derfor foretaget justeringer for forskelle i omkostninger til transport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, emballering, kreditter og provision og omkostninger efter salg (sikkerhedsstillelse/garanti), når dette var relevant og berettiget.

               (50)

               En eksporterende producent i Kina og den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent i Korea anmodede om en justering for valutaomregninger i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra j). De gjorde gældende, at der som følge af de lokale valutaers (henholdsvis CNY og KRW) faldende værdi i forhold til euroen i undersøgelsesperioden skulle anvendes en lignende justering af det fakturerede beløb for eksportsalget til Fællesskabet i euro. I modsætning til de fremførte påstande blev det i denne henseende konstateret, at begge valutaer blev apprecieret i forhold til euroen i undersøgelsesperioden. Disse påstande blev således fundet irrelevante og derfor afvist.

               (51)

               De samme eksporterende producenter anmodede om en justering for handelstrin i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), nr. ii), under henvisning til, at deres eksportsalg til Fællesskabet fandt sted til distributører, mens deres hjemmemarkedssalg fandt sted til slutbrugere. Det blev i denne henseende konstateret, at de første uafhængige kunder på begge markeder var slutbrugere. Denne påstand blev derfor fundet uberettiget og afvist.

               (52)

               De samme samarbejdsvillige eksporterende producenter anmodede om en justering for andre faktorer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k). Disse selskaber gjorde gældende, at det markante fald i priserne på katodestrålerør i undersøgelsesperioden som følge af konkurrencen fra fladskærme påvirkede deres hjemmemarkedspriser og eksportpriser forskelligt. De fremførte, at dette skyldtes, at mens salgsmængden på hjemmemarkedet var ensartet fordelt i løbet af undersøgelsesperioden, var eksportslaget koncentreret til kun en del af undersøgelsesperioden. Denne påstand blev imidlertid ikke taget til følge, da det ikke blev påvist, at det påvirkede prissammenligneligheden, eller at kunderne gennemgående betalte forskellige priser på hjemmemarkedet på grund af dette forhold.

               (53)

               Der blev ligeledes foretaget justeringer i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), for forskelle i den kinesiske momsrefusion, da det blev konstateret, at der tilbagebetales mindre moms ved eksportsalg end ved hjemmemarkedssalg.

               (54)

               Der blev for en eksporterende producent i Kina, der eksporterede gennem en forretningsmæssigt forbundet forhandler uden for Fællesskabet, foretaget en justering af eksportprisen i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), da denne forhandler varetog samme funktioner som en handelsagent på provisionsbasis. Justeringen i henhold til nævnte artikel blev fastsat til 2 %, da dette niveau blev anset for med rimelighed at afspejle de provisioner, der betaltes til uafhængige agenter, der beskæftigede sig med forhandling af den pågældende vare.

         5.   Dumpingmargen
   5.1.   Individuelle dumpingmargener

               (55)

               I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenerne for alle de undersøgte eksporterende producenter fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne pr. varetype som fastlagt ovenfor.

               (56)

               Det har for forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter eller producenter, der tilhører samme koncern, været Kommissionens faste praksis kun at fastsætte én vejet gennemsnitlig dumpingmargen på grundlag af de individuelle dumpingmargener. Dette skyldes især, at en beregning af individuelle dumpingmargener kan tilskynde til omgåelse af antidumpingforanstaltningerne, idet forretningsmæssigt forbundne eksporterende producenter herved vil kunne kanalisere deres eksport til Fællesskabet gennem det selskab, der har den laveste individuelle dumpingmargen, hvorved foranstaltningerne ville blive virkningsløse.

               (57)

               Der blev i overensstemmelse med denne praksis fastsat en enkelt dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina, der tilhører samme koncern, nemlig Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd og dette selskabs forretningsmæssigt forbundne producent LG. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd. Der blev på tilsvarende vis fastsat en enkelt dumpingmargen for de thailandske samarbejdsvillige eksporterende producenter, der tilhører samme koncern, nemlig CRT Display Technology Co., Ltd og dette selskabs forretningsmæssigt forbundne producent Thai CRT Co., Ltd.

         5.2.   Landsdækkende dumpingmargener

               (58)

               For de eksporterende producenter, som hverken besvarede Kommissionens spørgeskema eller gav sig til kende på anden måde, fastsattes dumpingmargenen på grundlag af de faktiske oplysninger i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18, stk. 1.

               (59)

               For at fastsætte den landsdækkende dumpingmargen for alle ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter blev omfanget af manglende samarbejde først fastslået. Med henblik herpå blev den eksportmængde til Fællesskabet, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde oplyst, sammenlignet med Eurostats tilsvarende importstatistikker.

               (60)

               For Malaysias og Thailands vedkommende, hvor der var en lav grad af samarbejdsvilje, dvs. under 80 %, fandtes det passende at fastsætte dumpingmargenen for de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter på et niveau, der lå over den højeste dumpingmargen, som var fastsat for de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Der er grund til at antage, at den lave grad af samarbejdsvilje skyldes, at de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter i det undersøgte land generelt har foretaget dumping på et højere niveau end nogen af de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Der var desuden ikke noget, der tydede på, at noget ikke-samarbejdsvilligt selskab foretog dumping på et lavere niveau, og der skulle ikke gives nogen bonus for manglende samarbejdsvilje. Dumpingmargener blev derfor fastsat på samme niveau som de højeste dumpingmargener, der blev fastsat for de repræsentative varetyper i forbindelse med én samarbejdsvillig producent i de berørte lande, eller de højeste dumpingmargener, der blev fastsat for de repræsentative transaktioner foretaget af én samarbejdsvillig producent i de berørte lande.

               (61)

               For så vidt angår Republikken Korea viser den ekstremt lave grad af samarbejdsvilje, nemlig kun 2 % af den samlede eksportmængde i henhold til Eurostats statistikker, tydeligt, at de større eksporterende producenter helt bevidst ikke ønskede at samarbejde. Det blev som følge af denne særlige situation og i mangel af mere relevante oplysninger fundet passende at fastsætte en dumpingmargen for de ikke-samarbejdsvillige selskaber på et niveau svarende til dumpingmargenen for en repræsentativ varetype som angivet i klagen, nemlig 15,0 %. Dumpingmargenniveauet som angivet i klagen blev kontrolleret i forhold til offentliggjorte prislister og Eurostat-statistikker.

               (62)

               For Kinas vedkommende var graden af samarbejdsvilje meget høj, da den eksportmængde til Fællesskabet, som blev oplyst af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i undersøgelsesperioden, oversteg den importmængde, der fremgik af tallene fra Eurostat, og da der ikke var nogen grund til at antage, at nogen eksporterende producent bevidst ikke samarbejdede. For at kunne sondre mellem samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter, der alle er indrømmet markedsøkonomisk behandling, og andre potentielle kinesiske eksporterende producenter, der ikke har samarbejdet i undersøgelsen, blev det fundet passende at fastsætte den landsdækkende dumpingmargen for Kina på grundlag af en sammenligning mellem eksportpriserne for den mest solgte repræsentative varetype i henhold til tallene fra Eurostat og den normale værdi af samme varetype i referencelandet.

               (63)

               Dumpingmargenerne, udtrykt i procent af cif-prisen, frit Fællesskabets grænse, ufortoldet, fastsættes til følgende:

                           a)

                              Folkerepublikken Kina

                                                   —

                                                   Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd

                                       0 %

                                                   —

                                                   Hua Fei Colour Display Systems Co., Ltd. og L.G. Philips Shuguang Electronic Co., Ltd

                                       25,5 %

                                                   —

                                                   alle andre selskaber

                                       28,3 %

                           b)

                              Republikken Korea

                                                   —

                                                   LG Philips Display Korea Co., Ltd

                                       0 %

                                                   —

                                                   alle andre selskaber

                                       15,0 %

                           c)

                              Malaysia

                                                   —

                                                   Chunghwa Picture Tubes Sdn Bhd

                                       5,1 %

                                                   —

                                                   alle andre selskaber

                                       14,5 %

                           d)

                              Thailand

                                                   —

                                                   Thai CRT Co., Ltd og CRT Display Technology Co., Ltd

                                       41,4 %

                                                   —

                                                   alle andre selskaber

                                       47,2 %

         D.   SKADE
   1.   EF-produktionen og EF-erhvervsgrenen

               (64)

               Den samme vare blev i undersøgelsesperioden fremstillet af syv EF-producenter. Fire af disse producenter er imidlertid forretningsmæssigt forbundet med eksportører i de berørte lande. Disse fire selskaber er således eventuelt beskyttet mod de negative konsekvenser af den skadeforvoldende dumping som følge af deres forbindelse med eksportøren. Dette fremgår ligeledes af det forhold, at disse producenter ikke samarbejdede i undersøgelsen. Det blev fundet passende at holde deres produktion uden for EF-produktionen og ligeledes udelukke dem fra definitionen af EF-erhvervsgren. To af disse fire producenter har desuden indstillet deres produktion endeligt efter undersøgelsesperioden.

               (65)

               Produktionen fra disse tre producenter, nemlig Ekranas, Ecimex og Thomson, udgør således den samlede EF-produktion, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.

               (66)

               Som angivet i betragtning 2 blev klagen indgivet på vegne af to EF-producenter, nemlig Ekranas og Ecimex. Disse klagende tegnede sig for en væsentlig del af den samlede EF-produktion af den pågældende vare, i dette tilfælde over 40 %.

               (67)

               Det skal bemærkes, at begge klagende, der fremstillede den samme vare i undersøgelsesperioden, indstillede deres produktion og indgav konkursbegæring i første halvår af 2006. Da konkursbehandlingen i skrivende stund endnu ikke er overstået, er det fortsat uvist, om Ekranas' og Ecimex' produktion af katodestrålerør vil blive genoptaget. Thomson har efter procedurens indledning oplyst Kommissionen om, at de støtter klagen indgivet af TUBE, og har på passende vis samarbejdet i undersøgelsen. I mangel af oplysninger om, hvorvidt disse to producenter har endeligt indstillet deres produktion, betragtes Ekranas og Ecimex fortsat som en del af EF-erhvervsgrenen, og Ekranas, Ecimex og Thomson anses derfor for at udgøre EF-erhvervsgrenen i den i grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, anvendte betydning, og de vil herefter blive betegnet »EF-erhvervsgrenen«.

         2.   EF-forbruget

               (68)

               EF-forbruget blev fastsat på grundlag af salgsmængden af EF-erhvervsgrenens egen EF-produktion, salgsmængder fra andre producenter og Eurostats oplysninger om importmængder.

               (69)

               Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt fællesskabsmarkedet for den pågældende vare med 14 %. EF-forbruget var på omkring 9,5 mio. enheder i 2002 og omkring 8,2 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Mere specifikt faldt det med 2 % i 2003, steg med 7 procentpoint i 2004, hvorefter det faldt markant med næsten 20 procentpoint i undersøgelsesperioden.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           EF-forbrug i alt (enheder)

                           9 540 185

                           9 387 212

                           10 023 216

                           8 170 802

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           98

                           105

                           86

               (70)

               Efter fremlæggelsen af de foreløbige undersøgelsesresultater gjorde klageren indsigelse imod den metode, som Kommissionen havde anvendt til at fastsætte forbruget. Nærmere betegnet gjorde klageren gældende, i) at det på grundlag af oplysningerne i betragtning 64 syntes af fremgå, at det samlede salg foretaget af de EF-producenter, der er forretningsmæssigt forbundet med ekportører i de pågældende lande, var blevet udelukket fra beregningen af forbruget og fra skadesanalysen, og ii) at visse interne salgsmængder fra en af de tre EF-producenter, der er anført i betragtning 67, på ukorrekt vis var blevet udelukket fra beregningen af forbruget, når de tværtimod burde indgå i beregningen.

               (71)

               Hvad angår påstand i) skal det bemærkes, at betragtning 64 kun henviser til definitionen af EF-erhvervsgrenen og fastsættelsen af den samlede EF-produktion som omhandlet i grundforordningens artikel 4, stk. 1, og ikke til beregningen af det samlede EF-forbrug. Ved fastsættelsen af EF-forbruget blev salget fra de producenter, der var udelukket fra definitionen af EF-erhvervsgrenen og EF-erhvervsgrenens produktion, medregnet. Dette fremgår også tydeligt af betragtning 68 og af specifikke oplysninger, der blev fremlagt for klageren, og som viste, at de pågældende salgsmængder beløb sig til omkring 3 mio. enheder i undersøgelsesperioden. Derfor er hele salget fra alle EF-producenter, som klageren og Kommissionen ved har udøvet en aktivitet i perioden fra 2002 til undersøgelsesperioden, blevet medregnet ved fastsættelsen af forbruget. Imidlertid skulle de producenter, der var udelukket fra definitionen af EF-erhvervsgrenen, netop udelukkes fra analysen af EF-erhvervsgrenens situation, fordi de ikke var en del heraf, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1. Påstand i) blev derfor afvist.

               (72)

               Hvad angår påstand ii) er det korrekt, at Kommissionen udelukkede visse salgsmængder fra beregningen af forbruget og fra analysen af visse centrale skadesindikatorer, herunder salgsmængde og priser, markedsandel og rentabilitet, fordi disse transaktioner blev betragtet som interne Det har længe været Kommissionens praksis at adskille det interne salg fra salg på det frie marked, fordi det kun er sidstnævnte salg, der er i fri konkurrence (5). Omvendt er det interne salg ikke i konkurrence med varer, der sælges på det frie marked, hvorfor det ikke påvirkes af dumpingimporten. Inden for denne erhvervsgren udfører de fleste store producenter af den samme vare (i modsætning til de to klagere) også aktiviteter inden for aftagerindustrien, herunder den videre bearbejdning af billedrør med henblik på fremstilling af fjernsyn. Kommissionen har i forbindelse med analysen f.eks. udelukket det interne salg hos Sony, hvilket klageren støttede. Den samme metode blev anvendt for alle EF-producenter, uanset om de var omfattet af EF-erhvervsgrenen eller betragtet som »andre EF-producenter« og omhandlet i betragtning 64.

               (73)

               Hvad angår de interne salgsmængder, der nævnes under påstand ii), konstaterede Kommissionen, at billedrørsfabrikken, der i dag er registreret under navnet Thomson Displays Polska Sp. Zo.o, Piaseczno, Polen, sammen med fjernsynsfabrikken Zyrardow, Polen, indtil juli 2004 dannede en enkelt juridisk enhed, nemlig selskabet TMM Polska, der selv var fuldstændig ejet af modersalskabet Thomson SA. Kommissionen har i overensstemmelse med sin almindelige praksis vurderet, at det drejede sig om en integreret producent, og at leveringen af den samme vare fra billedrørsfabrikken Piaseczno til fjernsynsfabrikken Zyrardow udgjorde en intern transaktion, hvorfor der var tale om intern handel til interne priser. Klageren anerkendte de facto, at det drejede sig om interne priser, ved at erklære, at »forholdet mellem Thomson Display og Thomson's CTV display kan have påvirket priserne men helt givet ikke mængderne«. Kommissionen bekræfter derfor, at disse transaktioner ikke kan betragtes som salg på det frie marked.

               (74)

               Det skal endelig og for klarhedens skyld bemærkes, at selv om dette interne salg skulle indgå i beregningen af forbruget (se nedenstående tabel), ville der kun ske en ændring i de samlede tal, mens tendensen, særlig den betydelige nedgang i efterspørgslen i undersøgelsesperioden, ville forblive den samme som beskrevet i betragtning 69. Påstand ii) blev derfor afvist.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Samlet EF-forbrug på grundlag af internt og ikke-internt salg (enheder)

                           15 655 283

                           14 243 625

                           12 850 690

                           9 425 280

                           Indeks (200 2= 100)

                           100

                           91

                           82

                           60

         3.   Import fra de berørte lande
   a)   Kumulativ vurdering af virkningerne af den pågældende import

               (75)

               Kommissionen undersøgte, om importen fra de berørte lande burde vurderes kumulativt på grundlag af de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 4. Kommissionen kontrollerede, i) at dumpingmargenen, der var fastsat for hver berørt land, var over minimumsgrænsen som omhandlet i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og ii) at konkurrencebetingelserne mellem importerede varer og den i Fællesskabets fremstillede samme vare var sammenlignelige.

               (76)

               Det bemærkes for det første, at oplysningerne vedrørende Beijing Matsushita Color CRT Co., Ltd og LG. Philips Display Korea Co., Ltd, dvs. de to eksporterende producenter i de berørte lande, hvorom det blev konstateret, at de ikke havde foretaget dumping af den pågældende vare, er blevet behørigt udelukket fra den efterfølgende analyse, der udelukkende vedrører dumpingimport. Det skal oplyses, at importmængden fra ovennævnte to producenter var marginal i undersøgelsesperioden, eftersom den var betydeligt mindre end 1 % af EF-forbruget.

               (77)

               Den dumpingmargen, der blev fastsat for hvert af de berørte lande, lå på dette grundlag over minimumstærsklen som defineret i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og dumpingimporten fra hvert af disse lande var ikke ubetydelig i den i grundforordningens artikel 5, stk. 7, anvendte betydning, eftersom de tegnede sig for en markedsandel på henholdsvis 3,6 % og 6,5 % i undersøgelsesperioden. Det blev konstateret, at konkurrencevilkårene mellem dumpingimporten fra de berørte lande og den i Fællesskabet fremstillede samme vare var sammenlignelige. Dette fremgik af, at den pågældende vare, der blev importeret fra de berørte lande, og den samme vare, der blev fremstillet og solgt af EF-erhvervsgrenen på fællesskabsmarkedet, var sammenlignelige, var i konkurrence med hinanden og blev distribueret via samme handelskanaler. Desuden var alle importmængder af en betydelig størrelse og medførte betydelige markedsandele.

               (78)

               Kommissionen fandt derfor på grundlag af ovenstående, at alle kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4, var opfyldt. Dumpingimporten fra de fire berørte lande blev derfor undersøgt kumulativt.

         b)   Mængde

               (79)

               Dumpingimporten til Fællesskabet af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande lå på lige under 1,6 mio. enheder i undersøgelsesperioden, hvilket er tæt på det niveau, der blev konstateret for 2002. Denne tilsyneladende stabilitet dækker over kraftige variationer i 2003, 2004 og undersøgelsesperioden. Importen steg således med 44 % i 2003, faldt med 3 procentpoint i 2004 og med yderligere 44 procentpoint i undersøgelsesperioden.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Dumpingimport fra de berørte lande (enheder

                           1 626 027

                           2 337 736

                           2 296 547

                           1 585 294

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           144

                           141

                           97

                           Markedsandel for dumpingimporten fra de berørte lande

                           17,0 %

                           24,9 %

                           22,9 %

                           19,4 %

                           Dumpingimportpriser fra de berørte lande (EUR/enhed)

                           50

                           43

                           32

                           39

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           85

                           64

                           76

         c)   Markedsandel

               (80)

               De eksporterende producenters markedsandel i de berørte lande steg fra 17 % i 2002 til 19,4 % i undersøgelsesperioden. Nærmere betegnet steg markedsandelen med næsten 8 procentpoint i 2003, hvorefter den faldt med omkring 2 procentpoint i 2004 og med yderligere omkring 3,5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det forhold, at markedsandelen for import fra de berørte lande var højere i undersøgelsesperioden end i 2002, selv om der var en mindre importmængde i undersøgelsesperioden end i 2002, kan forklares med et pludseligt fald i forbruget som beskrevet i betragtning 69.

         d)   Priser
   i)   Prisudvikling

               (81)

               Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt gennemsnitsprisen for import af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande med 24 %. Prisen faldt nærmere bestemt med 15 % i 2003 og med yderligere 21 procentpoint i 2004, inden den steg igen med 12 procentpoint i undersøgelsesperioden.

         ii)   Prisunderbud

               (82)

               Der blev foretaget en sammenligning model for model mellem de eksporterende producenters og EF-erhvervsgrenens vejede gennemsnitlige salgspriser i Fællesskabet. Til dette formål blev EF-erhvervsgrenens priser ab fabrik til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder sammenlignet med importpriserne cif Fællesskabets grænse for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i de berørte lande, behørigt justeret for at afspejle hjemtagelsesprisen. Sammenligningen viste, at den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande, som blev solgt i Fællesskabet, i undersøgelsesperioden blev solgt til priser under EF-erhvervsgrenens priser med mellem – 37 % (dvs. intet underbud) og et maksimum på 13 %, afhængigt af den pågældende eksportør. Samlet set blev der kun foretaget underbud i meget begrænset omfang. Det fremgår imidlertid af tallene fra Eurostat, at priserne på dumpingimporten fra de berørte lande i årene inden undersøgelsesperioden var betydeligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.

         4.   EF-erhvervsgrenens situation

               (83)

               I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EF-erhvervsgrenen en vurdering af alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der kunne have indflydelse på EF-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.

         a)   Produktion

               (84)

               Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt EF-erhvervsgrenens produktion med 5 %. Nærmere beskrevet steg produktionen med 8 % i 2003 og med yderligere 12 procentpoint i 2004, hvorefter den faldt markant med 25 procentpoint i undersøgelsesperioden.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Produktion (enheder)

                           9 727 029

                           10 461 957

                           11 685 396

                           9 276 778

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           108

                           120

                           95

         b)   Kapacitet og kapacitetsudnyttelse

               (85)

               Produktionskapaciteten steg støt i hele den betragtede periode. Den steg med 4 % i 2003, med yderligere 19 procentpoint i 2004 og endelig med 5 procentpoint i undersøgelsesperioden. Dette svarer til en udbygning af maskinparken.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Produktionskapacitet (enheder)

                           11 865 163

                           12 297 545

                           14 626 819

                           15 133 449

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           104

                           123

                           128

                           Kapacitetsudnyttelse

                           82 %

                           85 %

                           80 %

                           61 %

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           104

                           97

                           75

               (86)

               Kapacitetsudnyttelsen var mellem 80 og 85 % i 2002-2003, inden den faldt markant til 61 % i undersøgelsesperioden.

         c)   Lagerbeholdninger

               (87)

               Der var mellem 2002 og undersøgelsesperioden omfattende variationer i lageropgørelserne over færdige produkter. De faldt først markant i 2003, hvilket afspejler det økonomiske klima for denne særlige vare, der stadig var godt i 2002 og 2003, inden de steg markant ultimo 2004, hvilket afspejler det pludselige fald i efterspørgslen. I undersøgelsesperioden blev produktionsniveauet vist nedenfor nedjusteret, og slutlagerniveauet vendte tilbage til et mere bæredygtigt niveau.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Slutlager (enheder)

                           627 641

                           56 996

                           943 655

                           278 406

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           9

                           150

                           44

         d)   Salgsmængde

               (88)

               EF-erhvervsgrenens salg af sin egen produktion til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder på fællesskabsmarkedet steg først med 6 % i 2003, derefter med yderligere 16 procentpoint i 2004, hvorefter det faldt med 6 procentpoint i undersøgelsesperioden. Alt i alt steg salgsmængden i den betragtede periode med 16 %. Den betydelige forskel mellem produktionsmængden og hjemmemarkedssalget skyldes det forhold, at EF-erhvervsgrenen eksporterer omkring to tredjedele af sin produktion ud af Fællesskabet.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           EF-salg til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder (enheder)

                           2 645 562

                           2 814 515

                           3 229 069

                           3 078 543

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           106

                           122

                           116

         e)   Markedsandel

               (89)

               EF-erhvervsgrenens markedsandel steg støt med 10 procentpoint mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Den var nærmere bestemt tæt på 28 % i 2002, steg til 30 % i 2003 og til omkring 32 % i 2004, inden den endelig steg til næsten 38 % i undersøgelsesperioden. Denne stigning i markedsandel skal ses i forhold til et faldende EF-forbrug som beskrevet i betragtning 69.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           EF-erhvervsgrenens markedsandel

                           27,7 %

                           30,0 %

                           32,2 %

                           37,7 %

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           108

                           116

                           136

         f)   Vækst

               (90)

               Mellem 2002 og undersøgelsesperioden, hvor EF-forbruget faldt med 14 %, steg EF-erhvervsgrenens salg på Fællesskabsmarkedet med 16 %. EF-erhvervsgrenen vandt omkring 10 procentpoint markedsandele, mens dumpingimporten vandt omkring 2,4 procentpoint markedsandele mellem 2002 og undersøgelsesperioden.

         g)   Beskæftigelse

               (91)

               EF-erhvervsgrenens beskæftigelsesniveau faldt med omkring 10 % mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Det faldt med 4 % mellem 2002 og 2003, og steg med 6 procentpoint i 2004, hvorefter det faldt med 12 procentpoint i undersøgelsesperioden, hvilket delvis afspejler faldet i produktionen.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Beskæftigelse (ansatte)

                           9 604

                           9 254

                           9 805

                           8 632

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           96

                           102

                           90

         h)   Produktivitet

               (92)

               Produktiviteten for EF-erhvervsgrenens arbejdsstyrke, der måles som output (i enheder) pr. ansat pr. år, steg med 12 % i 2003 og yderligere med 6 procentpoint i 2004, hvorefter den faldt med 12 procentpoint i undersøgelsesperioden. Produktionsmængden blev som følge af den pludselige tilbagegang af markedet i undersøgelsesperioden justeret øjeblikkeligt, men som det normalt er tilfældet skete der ikke en lige så hurtig justering af arbejdsstyrken, hvilket medførte et fald i produktiviteten.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Produktivitet (enheder/ansat)

                           1 013

                           1 131

                           1 192

                           1 075

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           112

                           118

                           106

         i)   Lønninger

               (93)

               Gennemsnitslønnen pr. ansat i undersøgelsesperioden forblev stort set på samme niveau som i 2002. Nærmere beskrevet faldt den med 11 % i 2003 og med yderligere 2 procentpoint i 2004, hvorefter den steg med 14 procentpoint i undersøgelsesperioden.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Årlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (1 000 EUR)

                           11

                           10

                           10

                           11

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           89

                           87

                           101

         j)   Salgspriser og faktorer, som påvirker priserne på fællesskabsmarkedet

               (94)

               Enhedspriser for salget i Fællesskabet til ikke-forretningsmæssigt forbundne kunder af EF-erhvervsgrenens egen produktion faldt støt med i alt 42 % mellem 2002 og undersøgelsesperioden. Nærmere bestemt faldt priserne med 25 % i 2003 og med yderligere 9 procentpoint i 2004 og endelig med yderligere 8 procentpoint i undersøgelsesperioden. Det fremgik af undersøgelsen, at dumpingimporten kun marginalt foregik til underbudspriser i forhold til EF-erhvervsprisens salgspriser. For bestemte modeller var underbuddet mere omfattende end den gennemsnitlige underbudsmargen som omhandlet i betragtning 82.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Enhedspris på fællesskabsmarkedet (EUR/enhed)

                           66

                           49

                           44

                           38

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           75

                           66

                           58

         k)   Rentabilitet og afkast af investeringer

               (95)

               I den betragtede periode faldt rentabiliteten af EF-erhvervsgrenens salg af egen produktion, udtrykt som en procentdel af nettosalget, støt. Rentabiliteten faldt fra 24 % i 2002 til omkring 18 % i 2003 og omkring 10 % i 2004. I undersøgelsesperioden havde EF-erhvervsgrenen et tab på – 3,6 %.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Rentabilitet af EF-erhvervsgrenens salg til ikke-forrentingsmæssigt forbundne kunder (% af nettosalg)

                           24,0 %

                           18,2 %

                           10,1 %

                           –3,6 %

                           Afkast af investeringer (fortjeneste + % af nettoregnskabsværdien af investeringer

                           17,5 %

                           9,1 %

                           5,7 %

                           –2,1 %

               (96)

               Afkastet af investeringer udtrykt som fortjenesten i procent af nettoregnskabsværdien af investeringerne fulgte i det store hele ovennævnte tendens i rentabiliteten. Det faldt fra omkring 17 % i 2002 til – 2,1 % i undersøgelsesperioden.

         l)   Likviditet og evne til at tilvejebringe kapital

               (97)

               Nettolikviditeten fra driften faldt ligeledes i den betragtede periode. Den faldt fra et niveau på omkring 175 mio. EUR i 2002 til omkring 125 mio. EUR i 2003, og steg igen til omkring 141 mio. EUR i 2004, inden det faldt markant til omkring – 25 mio. EUR i undersøgelsesperioden. Situation blev så forringet, at to af de selskaber, der udgør EF-erhvervsgrenen, blev erklæret konkurs i det første halvår af 2006 som beskrevet i betragtning 67. Kun Thomson var i stand til at opnå finansiering fra sit moderselskab, og selskabet undgik således en mere alvorlig finansiel situation. Ekranas og Ecimex var ikke i stand til at tilvejebringe kapital. Hvis man ser fremad, er EF-erhvervsgrenens evne til at tilvejebringe yderligere kapital stærkt hæmmet af de dårlige udsigter med hensyn til efterspørgslen.

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Likviditet (1 000 EUR)

                           175 468

                           124 804

                           140 548

                           –24 626

         m)   Investeringer

               (98)

               EF-erhvervsgrenens årlige investeringer i produktionen af den pågældende vare faldt støt mellem 2002 og undersøgelsesperioden. De faldt med 14 % i 2003, med 25 procentpoint i 2004 og endelig med 40 procentpoint i undersøgelsesperioden

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelsesperioden

                           Nettoinvesteringer (1 000 EUR)

                           81 445

                           69 807

                           49 426

                           16 996

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           86

                           61

                           21

         n)   Dumpingmargenens størrelse

               (99)

               Virkningerne for EF-erhvervsgrenen af størrelsen af de faktiske dumpingmargener kan ikke anses for ubetydelige i betragtning af mængden og priserne på importen fra de berørte lande.

         o)   Overvindelse af følgerne af tidligere dumping

               (100)

               Der er på grundlag af Rådets forordning (EF) nr. 2313/2000 (6) truffet foranstaltninger mod importen af visse katodestrålerør til farvefjernsyn med oprindelse i Indien og Republikken Korea. Foranstaltningerne udløb den 21. oktober 2005. Disse foranstaltninger vedrørte imidlertid kun ét af de fire lande, der er omfattet af nærværende undersøgelse, og kun en del af KN-kode 8540 11 11 ud af de fem KN-koder, der er omhandlet i betragtning 12. Det skal oplyses, at KN-kode 8540 11 11 dækker omkring 20 % af de varer, der er omfattet af nærværende undersøgelse. Da der er tale om to forskellige situationer, er det vanskeligt at drage nogen konklusioner om overvindelse af følgerne af tidligere dumping.

         5.   Konklusion om skade

               (101)

               Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande med 3 %, men deres markedsandel på fællesskabsmarkedet steg med omkring 2,4 procentpoint. Gennemsnitspriserne på dumpingimporten fra de berørte lande var på grundlag af tallene fra Eurostat konsekvent lavere end EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode. Endvidere lå priserne på importen fra de berørte lande i undersøgelsesperioden ikke betydeligt under EF-erhvervsgrenens priser. Som angivet i betragtning 82 var prisunderbuddet på grundlag af et vejet gennemsnit på mellem – 37 % og 13 % i undersøgelsesperioden, afhængigt af det pågældende land og den pågældende eksportør. Det fremgår imidlertid af tallene fra Eurostat, at priserne på dumpingimporten fra de berørte lande i undersøgelsesperioden var betydeligt lavere end EF-erhvervsgrenens priser.

               (102)

               Det konstateredes, at EF-erhvervsgrenens situation blev forværret i den betragtede periode. For det første blev to af de tre selskaber, der udgør EF-erhvervsgrenen, erklæret konkurs i det første halvår 2006. For det andet udviklede de fleste skadesindikatorer sig negativt mellem 2002 og undersøgelsesperioden: Produktionen faldt med 5 %, kapacitetsudnyttelsen faldt med 25 %, beskæftigelsen faldt med 10 %, enhedssalgspriserne faldt med 42 %, rentabiliteten, afkastet af investeringer og likviditeten blev markant forværret, og investeringerne faldt med 79 %. Forværringen af EF-erhvervsgrenens situation var meget pludselig, da det for det meste skete i undersøgelsesperioden. Således var EF-erhvervsgrenens rentabilitet inden undersøgelsesperioden fortsat over 10 %.

               (103)

               Visse indikatorer udviste en tilsyneladende positiv udvikling i perioden fra 2002 til undersøgelsesperioden. Produktionskapaciteten steg med 28 %, EF-erhvervsgrenens salgsmængde til fællesskabsmarkedet steg med 16 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel steg med 10 procentpoint. Denne udvikling kunne dog ikke forhindre en markant forværring af EF-erhvervsgrenens finansielle situation, der på sigt medførte, at to fællesskabsproducenter gik konkurs.

               (104)

               I betragtning af ovenstående konkluderes det, at EF-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i den i grundforordningens artikel 3, stk. 5, anvendte betydning.

         E.   ÅRSAGSSAMMENHÆNG
   1.   Indledning

               (105)

               I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten havde forvoldt EF-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have tilføjet EF-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.

         2.   Virkningerne af dumpingimporten

               (106)

               I undersøgelsesperioden repræsenterede dumpingimporten fra de fire berørte lande en betydelig markedsandel på 19,4 %. Mellem 2002 og undersøgelsesperioden faldt dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i de berørte lande med omkring 3 %, men deres markedsandel i Fællesskabet steg med omkring 2,3 procentpoint, eftersom forbruget faldt endnu hurtigere end ovennævnte importmængde. Det er imidlertid vigtigt at bemærke, at både dumpingimportens mængde og markedsandel toppede i 2003, hvorefter de faldt betydeligt indtil undersøgelsesperioden. Dumpingimportens markedsandel i undersøgelsesperioden var 5,5 procentpoint lavere end i 2003.

               (107)

               Gennemsnitspriserne på dumpingimporten fra de berørte lande var på grundlag af tallene fra Eurostat konsekvent lavere end EF-erhvervsgrenens priser i den betragtede periode, og de udøvede et negativt pres på disse priser. Importpriserne faldt ligeledes betydeligt mellem 2002 og 2004, men de gik op igen i undersøgelsesperioden med 12 procentpoint som nævnt i betragtning 81. Da EF-erhvervsgrenen også sænkede sine salgspriser gradvist i løbet af den betragtede periode, lå importpriserne fra de berørte lande ikke væsentligt under EF-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, hvis man sammenligner model for model. Prisunderbuddet var på grundlag af et vejet gennemsnit på mellem – 37 % og 13 % i undersøgelsesperioden, afhængigt af det pågældende land og den pågældende eksportør. Mens der ikke var noget nævneværdigt prisunderbud, var der imidlertid målprisunderbud i forbindelse med dumpingimporten.

               (108)

               Som beskrevet i betragtning 102 kan man observere en skarp kontrast i EF-erhvervsgrenens situation mellem 2002-2003 og undersøgelsesperioden. Det er vigtigt at bemærke, at forværringen af EF-erhvervsgrenens situation indtraf meget pludseligt, da det hovedsagelig skete i undersøgelsesperioden. Inden undersøgelsesperioden var EF-erhvervsgrenens rentabilitet således over 10 %, og de fleste skadesindikatorer udviste fortsat en positiv udvikling. Navnlig mellem 2002 og 2004 steg produktionskapaciteten med 23 %, produktionsmængden steg med 20 %, EF-erhvervsgrenens salgsmængde på fællesskabsmarkedet steg med 22 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel steg fra omkring 28 % til omkring 32 %, på et tidspunkt, hvor markedet var voksende. I undersøgelsesperioden, da markedet pludselig blev indsnævret med 20 % på et år, steg EF-erhvervsgrenens markedsandel endog til 38 %.

               (109)

               Det skal desuden bemærkes, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet var højest i 2002 og 2003 på et tidspunkt, hvor dens salgspriser allerede var faldet betydeligt, dens markedsandel var den mindste og dumpingimporten var på sit højeste niveau. Rentabiliteten faldt kun i undersøgelsesperioden, da EF-erhvervsgrenens markedsandel toppede, og da dumpingimporten faldt og dumpingimportpriserne steg.

               (110)

               Det kan konkluderes, dumpingimporten kan have medført et negativt pres på EF-erhvervsgrenens salgspriser i perioden fra 2002 til undersøgelsesperioden, og at den kan have haft en vis negativ virkning på EF-erhvervsgrenens samlede situation. Som bemærket i betragtning 108 og 109 er EF-erhvervsgrenens situation, der sendte blandede signaler i årene forud for undersøgelsesperioden, imidlertid blevet stærkt forværret i undersøgelsesperioden. EF-erhvervsgrenens rentabilitet var inden undersøgelsesperioden fortsat over 10 %. På tilsvarende vis udviklede de fleste skadesindikatorer sig fortsat positivt indtil undersøgelsesperioden. Mellem 2002 og 2004 steg produktionskapaciteten med 23 %, produktionsmængden steg med 20 %, EF-erhvervsgrenens salgsmængde på fællesskabsmarkedet steg med 22 %, og EF-erhvervsgrenens markedsandel steg fra omkring 28 % til omkring 32 %, på et tidspunkt, hvor markedet fortsat voksede. Det skal desuden bemærkes, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet var højest i 2002 og 2003 på et tidspunkt, hvor dens markedsandel var den mindste og dumpingimporten var på sit højeste niveau. EF-erhvervsgrenens rentabilitet faldt i undersøgelsesperioden, da dens markedsandel toppede og, hvad der er mere vigtigt, på et tidspunkt, hvor forekomsten af dumpingimport var faldende både i mængde og markedsandel (jf. betragtning 101), og hvor dumpingimportpriserne gik op igen. På den anden side var det eneste nye element i EF-erhvervsgrenens situation i undersøgelsesperioden det markante fald i efterspørgslen på 20 %. Da der ikke foreligger noget klart tidsmæssigt sammenfald mellem forværringen af EF-erhvervsgrenens situation og dumpingimportens følgevirkninger, er der alvorlig tvivl om sammenhængen mellem udviklingen af importen og EF-erhvervsgrenens situation. Det kan derfor ikke konkluderes, at dumpingimporten har haft en afgørende rolle for den skade, der er blevet påført EF-erhvervsgrenen.

         3.   Virkninger af andre faktorer — Udviklingen i forbruget

               (111)

               Flere interesserede parter har gjort gældende, at den faldende efterspørgsel efter katodestrålerør var den væsentligste årsag til den pludselige skade, der blev forvoldt EF-erhvervsgrenen.

               (112)

               Som nævnt i betragtning 69 faldt forbruget af katodestrålerør pludseligt i undersøgelsesperioden med 20 %. Dette fald i forbruget var den eneste parameter, der ændrede sig markant for EF-erhvervsgrenen. Dette er ligeledes sammenfaldende med den dramatiske forværring af EF-erhvervsgrenens situation. Undersøgelsen har vist, at det pludselige fald i efterspørgslen har haft en negativ indvirkning på EF-erhvervsgrenens situation, eftersom det pludselige fald i EF-erhvervsgrenens rentabilitet og likviditet er en direkte konsekvens af ovennævnte tilbagegang på markedet på grund af en omkostningseffekt (faldende produktivitet i undersøgelsesperioden som nævnt i betragtning 92 og stigende enhedsproduktionsomkostninger) og en priseffekt (pludselig overkapacitet). I undersøgelsesperioden blev efterspørgslen efter katodestrålerør fuldstændig uelastisk over for priserne, hvilket fremgår af det forhold, at det betydelige fald i priserne mellem 2004 og undersøgelsesperioden ikke førte til nogen stigning i salgsmængden. Efterspørgslen er tværtimod faldet med omkring 20 %.

               (113)

               Det fremgik af undersøgelsen, at den faldende efterspørgsel efter katodestrålerør tidsmæssigt er sammenfaldende med den stigende udbredelse af fjernsyn med fladskærm (LCD og plasma), der steg markant fra under 1 % af markedet i 2002 til 28 % i undersøgelsesperioden. Disse fjernsyn med fladskærm er i direkte konkurrence med katodestrålerør, og begge produkter er indbyrdes udskiftelige. Selv om LCD- og plasmateknologien ikke er fuldstændig ny, var det først i undersøgelsesperioden, at priserne på fjernsyn med fladskærm faldt betydeligt, eftersom priserne faldt med 44 % i perioden fra 2001 til undersøgelsesperioden. Dette fald i priserne på fjernsyn med fladskærm har på den ene side gjort disse modeller mere tiltrækkende for brugerne, hvilket reducerer efterspørgslen efter fjernsyn med katodestrålerør, og på den anden side har det medført et direkte negativt pres på salgspriserne for fjernsyn med katodestrålerør, som man var nødt til at nedjustere for at forblive konkurrencedygtige i forhold til de nye attraktive modeller med fladskærm. Det kan eksempelvis nævnes, at fjernsyn med fladskærm repræsenterede 63 % af den samlede detailhandel med fjernsyn i Det Forenede Kongerige i 2005, i forhold til kun 37 % i 2004. Både resultaterne af denne undersøgelse og oplysninger fra markedsanalyser viser, at salgsmængden af fjernsyn med katodestrålerør toppede i EU i 2004, og at efterspørgslen har været faldende lige siden.

         4.   Konklusion om årsagssammenhæng

               (114)

               Tallene peger på, at dumpingimporten har medført et negativt pres på EF-erhvervsgrenens priser og sandsynligvis også har medvirket til den skadelige situation, som den befinder sig i. En mere detaljeret analyse, navnlig på grundlag af udviklingstendenserne i løbet af den betragtede periode, gør det imidlertid ikke muligt at fastslå, at der foreligger en årsagssammenhæng, eftersom der ikke var noget tydeligt tidsmæssigt sammenfald mellem forværringen af EF-erhvervsgrenens situation og dumpingimportens udvikling.

               (115)

               På den anden side, og hvad der er endnu vigtigere, fremgik det af undersøgelsen, at der var et tydeligt tidssammenfald mellem den skadelige situation for EF-erhvervsgrenen og det markante og pludselige fald i efterspørgslen efter katodestrålerør i Fællesskabet. Dette medførte en stigning i enhedsproduktionsomkostningerne og et yderligere prisfald. Dette kraftige fald er præcis sammenfaldende med den større udbredelse af fladskærmsteknologien.

               (116)

               Det må imidlertid konkluderes, at det ikke var muligt at påvise, at dumpingimporten isoleret set har medført en væsentlig skade. Der blev således i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 7, også undersøgt andre faktorer, og skaden kan tilskrives virkningen af et pludseligt og markant fald i efterspørgslen og adgangen til fladskærmsteknologien til konkurrencedygtige priser.

         F.   FORSLAG OM AFSLUTNING UDEN INDFØRELSE AF FORANSTALTNINGER

               (117)

               På grundlag af konklusionerne i betragtning 105-114, hvorefter det ikke er muligt i tilstrækkelig grad at påvise en årsagssammenhæng mellem den skade, der er forvoldt EF-erhvervsgrenen, og dumpingimporten, er Kommissionen af den opfattelse, at nærværende antidumpingprocedure skal afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 2 og 3 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Antidumpingproceduren vedrørende indførslen af katodestrålerør til farvefjernsyn, herunder katodestrålerør til videomonitorer, af alle størrelser, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Republikken Korea, Malaysia og Thailand, som henhører under KN-kode 8540 11 11, 8540 11 13, 8540 11 15, 8540 11 19, 8540 11 91 og 8540 11 99, afsluttes hermed.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. november 2006.

            På Kommissionens vegne

         Peter MANDELSON

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2117/2005 (EUT L 340 af 23.12.2005, s. 17).

      (2)  EUT C 6 af 11.1.2006, s. 2.

      (3)  EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 883/2005 (EUT L 148 af 11.6.2005, s. 5).

      (4)  Jf. Rådets forordning (EF) nr. 1531/2002 (EFT L 231 af 29.8.2002, s. 1), betragtning 59.

      (5)  Se bl.a. sagen om varmvalsede bredbånd i Kommissionens afgørelse nr. 283/2000/EKSF (EFT L 31 af 5.2.2000, s. 15), præmis 37-49.

      (6)  EFT L 267 af 20.10.2000, s. 1.