title: Kommissionens afgørelse (EU) 2015/667 af 4. februar 2015 om statsstøttesag SA.14551 (2013/C) om Frankrigs ændring af vilkårene for støtte ydet i forbindelse med timechartrede skibe inden for rammerne af tonnageskatteordningen (meddelt under nummer C(2015) 434) (EØS-relevant tekst)

text:
               29.4.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 110/15

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2015/667
   af 4. februar 2015
   om statsstøttesag SA.14551 (2013/C) om Frankrigs ændring af vilkårene for støtte ydet i forbindelse med timechartrede skibe inden for rammerne af tonnageskatteordningen

         (meddelt under nummer C(2015) 434)

   (Kun den franske udgave er autentisk)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
   under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
   efter i overensstemmelse med disse bestemmelser at have opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger (1), under hensyn til de indkomne bemærkninger, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   SAGSFORLØB

               (1)

               Ved brev af 6. november 2013 meddelte Kommissionen Frankrig, at den havde besluttet at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) angående støtte ydet i forbindelse med timechartrede skibe inden for rammerne af tonnageskatteordningen. Kommissionens afgørelse om at indlede procedure i sagen (herefter »åbningsafgørelsen«) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
                   (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den omhandlede støtte.

               (2)

               De franske myndigheder fremsendte deres bemærkninger og deres svar på de spørgsmål, der blev rejst i åbningsafgørelsen, ved brev af 28. april, 14. maj og 28. november 2014. Et møde med de franske myndigheder fandt sted den 20. oktober 2014 i Bruxelles.

               (3)

               Inden for den i åbningsafgørelsen fastsatte frist indkom der bemærkninger fra den franske rederiforening, Armateurs de France, og fra den europæiske rederiorganisation, European Community Shipowners' Association (ECSA). Ved brev af 20. marts 2014 videresendte Kommissionen disse bemærkninger til de franske myndigheder. Frankrig tog bemærkningerne fra tredjeparter til efterretning i brev af 28. april 2014.

         2.   SAGSFREMSTILLING

               (4)

               Den franske tonnageskatteordning, som blev godkendt af Kommissionen i 2003 på grundlag af EF-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren fra 1997 (»1997-retningslinjerne«) (3), indeholdt ingen flagtilknytningskrav for de skibe, som tonnagebeskattede rederier sejler med.

               (5)

               For timechartrede (4) skibe gjaldt der derimod en særlig begrænsning, idet skibe, der ikke sejlede under et EU-lands flag, højst måtte tegne sig for en nærmere fastsat procentandel af rederiflådens nettotonnage. Ifølge betragtning 35 i Kommissionens beslutning K(2003) 1476 endelig af 13. maj 2003 om godkendelse af den franske tonnageskatteordning (5) kunne ordningen kun finde anvendelse på timechartrede skibe, der ikke sejlede under en EU-medlemsstats flag, for op til 75 % af rederiflådens nettotonnage. I betragtning 36 i denne beslutning blev det desuden præciseret, at denne grænse ikke gjaldt for skibe, der sejler under et EU-lands flag, og som strategisk og forretningsmæssigt drives fra en EU-medlemsstats territorium.

               (6)

               Efter udsendelsen af EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren fra 2004 (»2004-retningslinjerne«) (6) indførte Frankrig ved en ændring til finansloven for 2005 (lov nr. 2005-1720 af 30. december 2005) en generel flagregel og ophævede den særlige regel, der gjaldt for timechartrede skibe.

               (7)

               Den generelle baggrund for foranstaltningen beskrives således i cirkulære 4-H-3-08, som er offentliggjort i Bulletin officiel des impôts (BOI) nr. 41 af 11. april 2008:
               »Ved § 47 i ændring til finanslov for 2005 (lov nr. 2005-1720 af 30. december 2005) blev den valgfrie tonnageskatteordning i skattelovens § 209-0 B bragt i overensstemmelse med de nye EU-retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren, som den 17. januar 2004 blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
               Adgangen til denne ordning er herefter betinget af, at de rederier, der ønsker at være omfattet af den, forpligter sig til at fastholde eller forøge den andel af deres flåde, der sejler under en EU-medlemsstats flag, så længe de er omfattet af ordningen. …«.

               (8)

               Hvad timechartrede skibe angår, hedder det i cirkulære 4-H-3-08, at
               »… bestemmelsen i [skattelovens] § 209-0 B, stk. 1, om, at timechartrede skibe, der ikke sejler under et EU-lands flag, ikke kan være omfattet af ordningen, hvis de tegner sig for over 75 % af det pågældende rederis samlede nettotonnage, er ophævet« (7).
               »Timechartrede skibe, der sejler under et tredjelands flag, kan således være omfattet af tonnageskatteordningen, selv om de tegner sig for over 75 % af nettotonnagen i et rederis flåde.
               Med andre ord kan timechartrede skibe, der sejler under et tredjelands flag, falde ind under tonnageskatteordningen uden nogen begrænsninger, forudsat at den ovennævnte forpligtelse overholdes …«
                (8).
         3.   BAGGRUND FOR INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE

               (9)

               I sin åbningsafgørelse udtrykte Kommissionen tvivl om, hvorvidt den ændring af tonnageskatten, der blev indført i 2005, er forenelig med det indre marked.

               (10)

               Kommissionen fandt, at ophævelsen af begrænsningerne i adgangen til ordningen for timechartrede skibe, der ikke sejler under et EU-lands flag, er en foranstaltning, hvorved der indføres en ny støtte, eftersom den ikke stemmer overens med beslutning K(2003) 1476 endelig om godkendelse af den franske tonnageskatteordning og ikke er blevet anmeldt til Kommissionen.

               (11)

               Kommissionen fandt, at det af hensyn til virkeliggørelsen af de mål, der ligger til grund for 1997- og 2004-retningslinjerne, er nødvendigt at opretholde en begrænsning i adgangen til tonnageskatteordningen for timechartrede skibe, der ikke sejler under et EU-lands flag.

         4.   BEMÆRKNINGER OG TILSAGN FRA FRANKRIG

               (12)

               Indledningsvis bekræftede de franske myndigheder, at med den ændring, der blev indført ved § 19 i ændringen til finansloven for 2002 (lov nr. 2002-1576 af 30. december 2002), gjorde bestemmelserne i skattelovens § 209-0 B anvendelsen af tonnageskatteordningen betinget af, at timechartrede skibe, der ikke sejlede under et EU-lands flag, kun tegnede sig for højst 75 % af nettotonnagen i rederiets flåde (9). Denne procentdel blev godkendt af Kommissionen i betragtning 35 i beslutning K(2003) 1476 endelig (10).

               (13)

               Ifølge detaljerede oplysninger, som det franske skattelovgivningsdepartement har indhentet, er andelen af timechartrede skibe, der ikke sejler under EU-flag, i forhold til rederiets samlede tonnage, blevet overholdt af alle rederier i alle årene siden det år, hvor de valgte denne ordning. De sammenfattende tabeller, Kommissionen har fået tilsendt, omfatter ikke alene alle de rederier, som er medlemmer af den franske rederiforening og har valgt tonnageskatteordningen (11), men også færgerederier, der udfører befordringspligtydelser. (12) De resterende 15 % udgøres af rederier, der ikke har valgt tonnageskatten og ikke er medlemmer af nogen rederiforening (hovedsagelig SNCM og CMN). Tallene viser, at denne grænse ikke er blevet overskredet af noget rederi, siden tonnageskatten blev indført og frem til 2014. Den højeste procentdel, der har kunnet iagttages i de senere år, er 41 %, hvilket er langt under den, der blev godkendt i 2003.

               (14)

               Ingen af rederierne har overskredet 75 %-grænsen i nogen af de år, hvor de var omfattet af tonnageskatteordningen.

               (15)

               Desuden transporterer alle de rederier, der på nuværende tidspunkt tonnagebeskattes, en nettotonnage svarende til mindst 25 % af deres flådes nettotonnage under et EU- eller EØS-lands flag (»europæisk flag«). Eftersom de tonnagebeskattede rederier har pligt til at fastholde eller forøge den andel af deres flåde, der sejler under europæisk flag, vil timechartrede skibe, der sejler under ikke-europæisk flag, aldrig kunne komme til at udgøre over 75 % af deres flåde. De vil således altid overholde de betingelser, der blev opstillet i beslutning K(2003) 1476 endelig.

               (16)

               Under drøftelserne med Kommissionen anerkendte de franske myndigheder dog, at den nugældende franske lovgivning ikke indeholder nogen juridiske forpligtelser, der sikrer, at rederier, der benytter timechartrede skibe, altid i tilstrækkeligt omfang bidrager til målsætningerne i 2004-retningslinjerne. For nye rederier, der kommer med i ordningen, stilles der bl.a. ingen særlige krav angående flagtilknytning og heller ingen krav til, hvor stor en del af deres sejladser de selv skal udføre.

               (17)

               For at afhjælpe denne situation har de franske myndigheder givet tilsagn om, at det fra skatteåret 2015 (13) kun vil være muligt at vælge tonnagebeskatning på betingelse af, at mindst 25 % af rederiets nettotonnage har europæisk flagtilknytning, og at rederiet forpligter sig til at fastholde eller forøge denne andel i den tiårsperiode, hvor det er omfattet af tonnagebeskatningen. For skattemæssigt integrerede koncerners vedkommende gælder denne forpligtelse for alle koncernvirksomhedernes samlede nettotonnage.

         5.   BEMÆRKNINGER FRA TREDJEMAND

   5.1.   Bemærkninger fra den franske rederiforening

               (18)

               Den franske rederiforening, Armateurs de France (AdF), er brancheorganisationen for søtransporterhvervene i Frankrig.

               (19)

               AdF henviser til, at den oprindelige franske ordning, som blev anmeldt af Frankrig, blev godkendt af Kommissionen i 2003 på grundlag af 1997-retningslinjerne.

               (20)

               Under den franske ordning fra 2003 kunne et rederi kun blive tonnagebeskattet, hvis timechartrede skibe under et tredjelands flag ikke tegnede sig for over 75 % af rederiflådens nettotonnage. Med andre ord måtte timechartrede skibe, der ikke sejlede under et EU-lands flag, ikke repræsentere over 75 % af rederiets samlede tonnage.

               (21)

               I 2004, efter at Frankrig havde anmeldt ordningen, blev 1997-retningslinjerne erstattet af et sæt nye retningslinjer. 2004-retningslinjerne opstiller flere målsætninger, bl.a. at »fremme indflagning eller genflagning i medlemsstaternes registre« og at »bevare og forbedre den maritime knowhow og beskytte og fremme beskæftigelsen blandt europæiske søfolk«.

               (22)

               Det var for at efterkomme de nye retningslinjer, at Frankrig besluttede at indføre et nyt kriterie i stedet for 75 %-grænsen. Dette nye kriterie, der drejer sig om »fastholdelse eller forøgelse af den andel af flåden, der sejler under EU-flag«, gav rent faktisk en bedre garanti for beskyttelse og fremme af beskæftigelsen af EU-søfolk end den begrænsning, der gjaldt for timechartrede skibe uden EU-flagtilknytning.

               (23)

               Eftersom de franske regler alene er en gengivelse af bestemmelserne i 2004-retningslinjerne, kunne der ikke være nogen grund til at tro, at de ikke var forenelige med det indre marked. Rederiforeningen henviser i forbindelse hermed til principperne om retssikkerhed og berettigede forventninger.

               (24)

               I anledning af denne sag har rederiforeningen undersøgt, om 75 %-grænsen er blevet overholdt, siden den blev indført og frem til 2003.

               (25)

               Denne undersøgelse viser, at intet rederi i nogen af årene har overskredet den grænse for timechartrede skibe med tredjelandsflagtilknytning, der oprindeligt var sat til 75 % af den samlede tonnage, og som blev godkendt i 2003, til trods for den ændring af de franske regler, der havde fundet sted. Forpligtelsen til at fastholde eller forøge den andel af flåden, der sejler under EU-flag, har i praksis ført til det samme resultat som det tidligere kriterie og kan derfor anses for at være tilstrækkeligt stringent i sig selv.

               (26)

               De nugældende franske kriterier, især kravet om fastholdelse eller forøgelse af den andel af flåden, der har EU-flagtilknytning, stemmer fuldt overens med de målsætninger, der opstilles i 2004-retningslinjerne.

         5.2.   Bemærkninger fra den europæiske rederiorganisation (ECSA)

               (27)

               ECSA peger allerførst på, at timechartring er et af de vigtigste redskaber, rederierne råder over. Timechartring giver mulighed for at overlade den forretningsmæssige og driftsmæssige ledelse til en befragter i en aftalt periode, mens skibets ejer bevarer ansvaret for de øvrige aspekter ved skibets drift. Det giver rederierne en vis fleksibilitet til at optimere dækningen af deres kunders behov og sikre deres position på verdensmarkedet. Denne fleksibilitet ved timechartring har sat de europæiske rederier i stand til ret hurtigt at vinde markedsandele.

               (28)

               Den vigtigste faktor i rederibranchen er arbejdspladserne på landjorden i forbindelse med den forretningsmæssige og operative drift af skibene og indirekte rederiernes fortsatte beståen og tiltrækningskraft. De seneste årtier vidner klart om de europæiske rederiers kompetence inden for operativ ledelse og administration. Chartring af skibe, uanset hvilket flag de sejler under, har således gjort det muligt at skabe og fastholde højtkvalificerede arbejdspladser i europæiske rederier.

               (29)

               ECSA mener, at de ændringer, Frankrig foretog i sin tonnageskatteordning i 2005, stemte overens med målsætningerne i 2004-retningslinjerne. Hvis der insisteres på en formel genindførelse af den begrænsning, der gjaldt for timechartrede skibe uden EU-flagtilknytning, vil de europæiske rederier miste den fleksibilitet, der er nødvendig for at sikre en optimal dækning af kundernes efterspørgsel og styrke deres position på verdensmarkedet.

               (30)

               Men hvis Kommissionen fastholder, at rederierne skal eje og drive en bestemt andel af skibene for at kunne være omfattet af tonnageskatten, mener ECSA, at Kommissionen bør give de europæiske rederier mulighed for inden for rammerne af tonnageskatteordningen at indchartre op til 10 DWt (14) for hvert DWt på egne skibe eller bareboatchartrede skibe. Der bør ikke stilles yderligere betingelser herfor, såsom EU-flagtilknytning.

               (31)

               ECSA mener, at EU-retningslinjerne fortsat bør være en fleksibel ramme. De bør give medlemsstaterne mulighed for at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til gavn for deres rederier, på basis af deres egne behov, forudsat at de bidrager til disse retningslinjers målsætninger. ECSA finder, at de europæiske rederier, som benytter timechartrede skibe, også realiserer disse mål, uanset om de pågældende skibe sejler under EU-flag eller ej.

         6.   FRANKRIGS BEMÆRKNINGER TIL BEMÆRKNINGERNE FRA INTERESSEREDE TREDJEPARTER

               (32)

               Frankrig noterede i brev af 28. april 2014 de bemærkninger, som tredjeparterne havde fremført til støtte for Frankrigs argumenter.

         7.   VURDERING AF FORANSTALTNINGERNE

   7.1.   Statsstøtte efter TEUFs artikel 107, stk. 1

               (33)

               I beslutning K(2003) 1476 endelig fandt Kommissionen, at den franske tonnageskatteordning er en statsstøtteordning.

               (34)

               Begrundelsen for, at den franske tonnageskatteordning blev anset for at være en statsstøtteordning efter TEUFs artikel 107, stk. 1, er fortsat gyldig. I særdeleshed gælder, at tonnageskatten er en valgfri ordning, der fraviger de almindeligt gældende selskabsbeskatningsregler og giver bestemte virksomheder — rederier — den økonomiske fordel, der ligger i et reduceret beskatningsgrundlag, hvilket normalt resulterer i en lavere beskatning af deres indtjening. Rederierne opererer på markeder præget af en hård international konkurrence, og de fordele, de opnår gennem tonnagebeskatningen, kan derfor føre til konkurrencefordrejninger og påvirke samhandelen mellem EØS-landene.

               (35)

               Ophævelsen af den begrænsning, der gjaldt for adgangen til denne ordning i forbindelse med timechartrede skibe, der ikke sejler under et EU-lands flag, er en foranstaltning, hvorved der blev indført en ny støtte uden forudgående anmeldelse til Kommissionen, hvilket er i strid med TEUFs artikel 108, stk. 3. Der er tale om ny støtte, da den ikke stemmer overens med beslutning K(2003) 1476 endelig om godkendelse af den franske tonnageskatteordning og ikke blev anmeldt til Kommissionen af Frankrig. I modsætning til, hvad AdF (15) hævder, kan ophævelsen af denne begrænsning ikke anses for at være en hensigtsmæssig foranstaltning til at bringe den franske tonnageskatteordning i overensstemmelse med 2004-retningslinjerne (16), eftersom ophævelsen af denne begrænsning ikke var forenelig med 2004-retningslinjernes målsætning, således som det fremgår af afsnit 7.2 nedenfor. Ophævelsen af den begrænsning, der gjaldt for adgangen til ordningen i forbindelse med timechartrede skibe, der ikke sejler under et EU-lands flag, kan derfor ikke anses for at være eksisterende støtte efter punkt 13 i 2004-retningslinjerne (17).

         7.2.   Forenelighed med det indre marked efter TEUFs artikel 107, stk. 3

               (36)

               Betingelserne for anvendelse af TEUFs artikel 107, stk. 3, litra c), i søtransportsektoren er nærmere præciseret i 2004-retningslinjerne. De her omhandlede foranstaltningers forenelighed med det indre marked skal derfor vurderes på grundlag af 2004-retningslinjerne.

               (37)

               Ligesom 1997-retningslinjerne indeholder 2004-retningslinjerne ingen udtrykkelige bestemmelser, der begrænser adgangen til at medtage timechartrede skibe i tonnageskatteordninger. I tidligere afgørelser (18) har Kommissionen ikke desto mindre fundet, at rederier, der tonnagebeskattes og benytter timechartring, skal bidrage enten til målet om indflagning i EU-skibsregistre eller til målet om bevarelse af maritim knowhow ved at varetage den søfartsmæssige drift af en bestemt procentdel af deres skibe. Ingen virksomhed bør kunne tonnagebeskattes uden at bidrage til de centrale målsætninger i 2004-retningslinjerne.

               (38)

               I lyset af de statistiske oplysninger, de franske myndigheder har fremsendt, konstaterer Kommissionen, at selv om de begrænsninger, der gjaldt for timechartrede skibe, blev ophævet i 2005, har de rederier, der er underlagt den franske tonnageskatteordning, i tilstrækkeligt omfang bidraget til de ovennævnte målsætninger, idet timechartrede skibe, der ikke sejler under EU-flag, ikke udgør over 41 % af de tonnagebeskattede rederiers samlede tonnage. Det beror dels på, at skibe, der sejler under EU-flag, tegner sig for en stor andel, dels på, at rederierne står for den søfartsmæssige drift af en vis andel af flåden (eller begge dele).

               (39)

               Kommissionen bemærker desuden, at for alle de nuværende tonnagebeskattede rederiers vedkommende tegner skibe, der sejler under EU-flag, sig ifølge de franske myndigheder for mindst 25 % af deres samlede nettotonnage. Kommissionen hæfter sig også ved, at den gode flagsituation i den franske rederisektor ligeledes bekræftes af eksterne undersøgelser, bl.a. den, der blev offentliggjort i Oxford Economics i 2014 med titlen »The economic value of the EU shipping industry«. Ifølge denne undersøgelse udgør tonnagen under fransk flag langt over 25 % af den samlede tonnage (19). Eftersom de tonnagebeskattede rederier har pligt til at fastholde eller forøge den andel af deres flåde, der sejler under europæisk flag, vil timechartrede skibe, der sejler under ikke-europæisk flag, aldrig kunne komme til at udgøre over 75 % af nettotonnagen i deres flåde.

               (40)

               Kommissionen må dog fastslå, at den nugældende franske lovgivning ikke indeholder nogen juridiske forpligtelser, der sikrer, at rederier, der benytter timechartrede skibe, altid i tilstrækkeligt omfang bidrager til målsætningerne i 2004-retningslinjerne. For nye rederier, der kommer med i ordningen, stilles der bl.a. ingen særlige krav angående flagtilknytning og heller ingen krav til, hvor stor en del af den søfartsmæssige drift de selv skal stå for.

               (41)

               På grundlag heraf konkluderer Kommissionen, at den nugældende franske lovgivning ikke indeholder de nødvendige garantier og derfor ikke kan anses for at være forenelig med 2004-retningslinjerne.

               (42)

               Kommissionen har i den forbindelse noteret sig de franske myndigheders tilsagn om at rette op på denne situation ved at stille krav om, at et rederi skal sejle med en vis andel af sine skibe under europæisk flag for at kunne falde ind under tonnageskatteordningen. Denne procentandel vil blive sat til 25 % af rederiets nettotonnage fra og med skatteåret 2015 og skal overholdes i hele den tiårsperiode, tonnageskatteordningen er gældende.

               (43)

               Denne betingelse er ligeså stringent som den, der var indeholdt i den oprindelige beslutning K(2003) 1476 endelig om godkendelse af den franske tonnageskatteordning. I betragtning af 2004-retningslinjernes målsætninger, især kravet om, at tonnagebeskattede rederier enten skal bidrage til indflagning af skibe i medlemsstaternes skibsregistre eller bidrage til bevarelse af maritim knowhow ved at varetage den søfartsmæssige drift af en vis andel af deres skibe, finder Kommissionen, at Frankrigs tilsagn er fyldestgørende. Dette tilsagn vil sikre, at nye rederier, der kommer med i tonnageskatteordningen, også vil bidrage til målet om indflagning i EU.

         7.3.   Konklusion

               (44)

               Kommissionen fastslår, at Frankrig i 2005 i strid med TEUFs artikel 108, stk. 3, ulovligt iværksatte en ændring af den franske lovgivning om tonnageskat, hvad angår timechartrede skibe.

               (45)

               Denne ændring er ikke forenelig med TEUF, idet den ikke sikrer, at nye rederier, der kommer med i tonnageskatteordningen, i tilstrækkelig grad bidrager til målsætningerne i 2004-retningslinjerne, fordi de ikke er underlagt nogen retlige forpligtelser hverken med hensyn til flagtilknytning eller et minimum af egne søfartsaktiviteter.

               (46)

               Som aftalt med de franske myndigheder skal de nuværende formelle regler tilpasses for at sikre, at det fremover kun er rederier med mindst 25 % af deres nettotonnage under europæisk flag, der kan få adgang til tonnageskatteordningen. Derved sikres det, at tonnagebeskattede rederier bidrager til 2004-retningslinjernes målsætninger, også selv om alle deres skibe er timechartrede.

               (47)

               I betragtning af, at alle de nuværende tonnagebeskattede rederier allerede overholder det ovennævnte krav og allerede er forpligtet til at fastholde eller forøge den andel af deres flåde, der sejler under europæisk flag, er der ingen grund til at stille krav om tilbagesøgning af statsstøtte —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den ændring af tonnageskatteordningen, som Frankrig i 2005 iværksatte ulovligt i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er uforenelig med det indre marked, hvad angår reglerne om timechartrede skibe.
   Artikel 2
   Frankrig ændrer sin lovgivning om tonnageskatten fra og med skatteåret 2015 i overensstemmelse med sit tilsagn om at sikre, at alle rederier for at kunne blive omfattet af tonnageskatteordningen skal sejle under et EU-lands eller et EØS-lands flag med mindst 25 % af deres skibe og derefter fastholde eller forøge denne procentandel.
   Artikel 3
   Frankrig underretter Kommissionen om vedtagelsen af de i artikel 2 omhandlede lovændringer.
   Artikel 4
   Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. februar 2015.

            På Kommissionens vegne

         Margrethe VESTAGER

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT C 380 af 28.12.2013, s. 29.

      (2)  Se fodnote 1.

      (3)  EFT C 205 af 5.7.1997, s. 5.

      (4)  Timecharter (også kaldet tidsbefragtning) kan defineres som en kontrakt, hvor en bortfragter stiller et fuldt bemandet og udrustet skib til rådighed for en befragter i en nærmere aftalt periode mod betaling af en fragt. Befragteren overtager den forretningsmæssige drift, mens bortfragteren bevarer ansvaret for den søfartsmæssige drift.

      (5)  Kommissionen beslutning af 13. maj 2003 i statsstøttesag N 737/02 om den franske ordning med standardtonnagebeskatning af rederier (EUT C 38 af 12.2.2004, s. 5).

      (6)  EUT C 13 af 17.1.2004, s. 3. Se punkt 3.1, syvende afsnit.

      (7)  Punkt 1, fjerde afsnit, i cirkulære 4-H-3-08.

      (8)  Punkt 22, andet og tredje afsnit, i cirkulære 4-H-3-08. Med den »ovennævnte forpligtelse« menes rederiernes forpligtelse til at fastholde eller forøge den andel af deres flåde, der sejler under en EU-medlemsstats flag, så længe de er omfattet af ordningen.

      (9)  I skattelovens § 209-0 B, stk. 3, hedder det, at »timechartrede skibe, der ikke sejler under et EU-lands flag, kan ikke være omfattet af denne ordning, hvis de tegner sig for over 75 % af rederiets flåde«.

      (10)  Betragtning 35 i beslutning K(2003) 1476 endelig:»Aktiviteter udført af timechartrede skibe, der ikke sejler under en EU-medlemsstats flag, kan kun falde ind under tonnageskatteordningen, hvis de højst tegner sig for 75 % af nettotonnagen i rederiets flåde«.

      (11)  Den franske rederiforenings medlemmer repræsenterer 80 % af de franske rederiers tonnage.

      (12)  De tegner sig for under 5 % af de franske rederiers samlede tonnage.

      (13)  Den franske tonnageskatteordning i den almindelige skattelovs § 209-0 B blev ændret ved § 75 i anden ændring til finansloven for 2014 (lov nr. 2014-1655 af 29.12.2014). Den nye betingelse gælder for de rederier, som vælger at blive tonnagebeskattet i skatteårene efter den 27. november 2014.

      (14)  Ton dødvægt.

      (15)  Se betragtning 21-23 i denne afgørelse.

      (16)  Se punkt 13 i 2004-retningslinjerne.

      (17)  I modsætning til kriteriet angående »fastholdelse eller forøgelse af den del af flåden, der sejler under et EU-lands flag«, som blev indført for at bringe reglerne i overensstemmelse med 2004-retningslinjerne.

      (18)  Se f.eks. den oprindelige beslutning K(2003) 1476 endelig og Kommissionens beslutning 2009/626/EF af 25. februar 2009 om støtteordning C 2/08 (ex N 572/07) om den af Irland planlagte ændring af tonnageskatteordningen (EUT L 228 af 1.9.2009, s. 20). Se tillige åbningsafgørelsen, betragtning 24-26.

      (19)  Se f.eks. fig. 2.3d og 2.4b i undersøgelsen (http://www.oxfordeconomics.com/my-oxford/projects/272456).


title: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 22. april 2004 om ændring af afgørelse ECB/2001/15 af 6. december 2001 om udstedelse af eurosedler (ECB/2004/9)

text:
               9.6.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 205/17

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE

   af 22. april 2004
   om ændring af afgørelse ECB/2001/15 af 6. december 2001 om udstedelse af eurosedler
   (ECB/2004/9)
   (2004/506/EF)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 106, stk. 1, og statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 16,
   under henvisning til afgørelse ECB/2001/15 af 6. december 2001 om udstedelse af eurosedler (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Som følge af Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union og det forhold, at deres respektive nationalbanker bliver en del af ESCB den 1. maj 2004, fastsætter afgørelse ECB/2004/5 af 22. april 2004 om de nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (2) de nye vægte, som tildeles de deltagende nationale centralbanker (NCB’er) i fordelingsnøglen for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (ECB) med virkning fra 1. maj 2004.

               (2)

               I artikel 1, litra d), i afgørelse ECB/2001/15 defineres »seddelfordelingsnøglen« med henvisning til bilaget til afgørelse ECB/2001/15, hvori seddelfordelingsnøglen gældende fra 1. januar 2004 specificeres. Afgørelse ECB/2001/15 skal ændres i overensstemmelse hermed for at fastlægge den seddelfordelingsnøgle, som skal gælde fra 1. maj 2004 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ændringer af afgørelse ECB/2001/15
   Afgørelse ECB/2001/15 ændres som følger:

               1)

               Den sidste sætning i artikel 1, litra d), affattes således:
               »Seddelfordelingsnøglen gældende fra 1. maj 2004 er specificeret i bilaget til denne afgørelse.«

               2)

               Bilaget til afgørelse ECB/2001/15 erstattes af teksten i bilaget til denne afgørelse.

         Artikel 2
   Afsluttende bestemmelser
   Denne afgørelse træder i kraft den 1. maj 2004.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 22. april 2004.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB

      (1)  EFT L 337 af 20.12.2001, s. 52. Ændret ved afgørelse ECB/2003/23 (EUT L 9 af 15.1.2004, s. 40).

      (2)  Se side 5 i denne EUT.


Avis juridique important

|

31998D0135

98/135/EF: Rådets afgørelse af 18. december 1997 om midlertidig anvendelse af et aftalememorandum mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Arabiske Republik Egypten om handel med tekstilvarer

EF-Tidende nr. L 041 af 13/02/1998 s. 0001 - 0001

RÅDETS AFGØRELSE af 18. december 1997 om midlertidig anvendelse af et aftalememorandum mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Arabiske Republik Egypten om handel med tekstilvarer (98/135/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:Kommissionen har på Det Europæiske Fællesskabs vegne ført forhandlinger om et aftalememorandum med den Arabiske Republik Egypten om handel med tekstilvarer;dette aftalememorandum bør anvendes midlertidigt fra den 1. januar 1998, indtil de nødvendige procedurer for dets indgåelse er afsluttet, under forudsætning af, at Den Arabiske Republik Egypten ligeledes anvender aftalememorandummet midlertidigt -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalememorandummet mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Arabiske Republik Egypten om handel med tekstilvarer anvendes midlertidigt fra den 1. januar 1998, indtil det er indgået formelt, under forudsætning af, at Den Arabiske Republik Egypten ligeledes anvender aftalememorandummet midlertidigt.Teksten til aftalememorandummet er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 1997.På Rådet vegneF. BODENFormand


title: 2008/531/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 24. april 2007 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2005

text:
               15.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/163

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 24. april 2007
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2005
   (2008/531/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2005 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2005 med autoritetens svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (4), særlig artikel 44,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0112/2007),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet decharge for gennemførelsen af autoritetens budget for regnskabsåret 2005;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der udgør en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 266 af 31.10.2006, s. 22.

      (2)  EUT C 312 af 19.12.2006, s. 42.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 575/2006 (EUT L 100 af 8.4.2006, s. 3).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/164

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 24. april 2007
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2005
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2005 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2005 med autoritetens svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (4), særlig artikel 44,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0112/2007),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. den 31. december 2005, var rigtigt, og at de underliggende transaktioner, når der ses bort fra de forbehold, der beskrives, var lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Parlamentet den 27. april 2006 meddelte direktøren decharge for gennemførelsen af autoritetens budget for regnskabsåret 2004 (6) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.

                           —

                           er skuffet over, at Revisionsretten atter har påvist uregelmæssigheder i forbindelse med reglerne for personaleansættelser; henstiller til autoriteten at anvende reglerne for udvælgelsesprocedurer mere gennemskueligt

                           —

                           er foruroliget over de uregelmæssigheder, Revisionsretten har konstateret i forbindelse med tildelingen af kontrakter,

         Generelle bemærkninger vedrørende hovedparten af EU-agenturer, der skal meddeles individuel decharge

               1.

               mener ikke, at det stadig stigende antal agenturer eller de aktiviteter, visse af dem udfører, passer ind i en global vejledende ramme, eller at visse agenturers opgaver altid er udtryk for Unionens reelle behov eller lever op til borgernes forventninger, og konstaterer, at agenturerne generelt ikke altid har et godt ry eller en god presse;

               2.

               opfordrer derfor Kommissionen til at fastlægge en global vejledende ramme for oprettelsen af nye EU-agenturer og forelægge en costbenefit-analyse, inden der oprettes nye agenturer, idet det skal sikres, at overlapninger mellem agenturer eller andre EU-organers arbejdsopgaver undgås;

               3.

               opfordrer Revisionsretten til at afgive udtalelse om costbenefit-analysen, inden Parlamentet træffer afgørelse;

               4.

               opfordrer Kommissionen til hvert femte år at forelægge en undersøgelse af den merværdi, hvert enkelt eksisterende agentur tilfører; opfordrer i tilfælde af en negativ evaluering af den merværdi, et agentur tilfører, alle relevante institutioner til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at omformulere det pågældende agenturs mandat eller lukke det;

               5.

               beklager i betragtning af det stigende antal reguleringsorganer, at forhandlingerne om forslaget til interinstitutionel aftale om de nærmere regler for disse agenturer ikke har givet noget resultat, og opfordrer de kompetente tjenester i Kommissionen til i samråd med Revisionsretten at gøre alt for, at der hurtigst muligt kan indgås en sådan aftale;

               6.

               konstaterer, at Kommissionens budgetansvar kræver en tættere tilknytning mellem agenturerne og Kommissionen; opfordrer Kommissionen og Rådet til at tage alle nødvendige skridt til at sikre, at Kommissionen inden den 31.12.2007 indrømmes en spærreminoritet i reguleringsagenturernes tilsynsorganer, og at dette sker automatisk i forbindelse med nyoprettelser;

               7.

               opfordrer Revisionsretten til at oprette et supplerende kapitel i årsberetningen til alle de agenturer, der skal meddeles decharge i forbindelse med Kommissionens regnskaber, for at få et meget tydeligere billede af agenturernes udnyttelse af EU-midler;

               8.

               minder om princippet om, at alle EU-agenturer, hvad enten de modtager støtte eller ej, skal meddeles decharge af Europa-Parlamentet, selv når der i henhold til oprettelsesretsakten er en anden dechargemyndighed;

               9.

               opfordrer Revisionsretten til at gennemføre resultatrevisioner for samtlige agenturer og aflægge beretning til Parlamentets relevante udvalg, herunder Budgetkontroludvalget;

               10.

               bemærker, at antallet af agenturer stiger konstant, og at der i overensstemmelse med Kommissionens politiske ansvar for agenturernes drift, der går videre end en simpel logistisk støtte, er et endnu større behov for, at de generaldirektorater i Kommissionen, der har til opgave at oprette og overvåge agenturer, udvikler en fælles tilgang til agenturer; mener, at en struktur, der svarer til den, der blev oprettet af agenturerne med henblik på en koordinering mellem de berørte GD'er, ville være en pragmatisk løsning hen imod en fælles tilgang fra Kommissionens side til alle spørgsmål vedrørende agenturerne;

               11.

               opfordrer Kommissionen til at forbedre den administrative og tekniske støtte til agenturerne under hensyntagen til, at Fællesskabets administrative regler bliver stadig mere komplekse, og til de tekniske problemer;

               12.

               konstaterer, at der ikke findes disciplinære organer i nogen af EU-agenturerne, og opfordrer Kommissionens tjenestegrene til at træffe de nødvendige foranstaltninger for hurtigst muligt at få etableret en sådan ordning;

               13.

               glæder sig over de store forbedringer i den indbyrdes koordinering mellem EU-agenturerne, hvilket gør det muligt for dem at afhjælpe tilbagevendende problemer, og gør samarbejdet med Kommissionen og Parlamentet mere effektivt;

               14.

               mener, at det forhold, at flere agenturer har oprettet en fælles støttetjeneste for at harmonisere it-systemerne for økonomisk forvaltning i forhold til Kommissionens, er et eksempel til efterfølgelse og bør udbredes;

               15.

               opfordrer agenturerne til at forbedre deres samarbejde og benchmarking med aktører på området; henstiller til Kommissionen at vedtage de foranstaltninger, den anser for nødvendige for at forbedre agenturernes omdømme og gøre deres aktiviteter mere synlig;

               16.

               opfordrer Kommissionen til at udarbejde et forslag til harmonisering af formatet for agenturernes årlige indberetning med henblik på at udvikle præstationsindikatorer, der gør det muligt at foretage en sammenligning af deres effektivitet;

               17.

               opfordrer agenturerne til ved hvert regnskabsårs begyndelse at forelægge præstationsindikatorer, som de kunne blive evalueret efter;

               18.

               opfordrer alle agenturer til i højere grad at anvende SMART-mål, hvilket burde føre til en mere realistisk planlægning og gennemførelse af mål;

               19.

               er enig med Revisionsretten i, at Kommissionen også har ansvaret for agenturernes (økonomiske) forvaltning; henstiller derfor til Kommissionen at overvåge og om nødvendigt vejlede og hjælpe ledelsen af de forskellige agenturer, navnlig i relation til en korrekt anvendelse af udbudsprocedurerne, gennemskuelige ansættelsesprocedurer, en forsvarlig økonomisk forvaltning (underudnyttelse og overbudgettering) og vigtigst af alt en korrekt anvendelse af bestemmelserne om den interne kontrolramme;

               20.

               mener, at agenturernes arbejdsprogrammer burde give udtryk for deres bidrag på en umiddelbart anvendelig og målelig måde, og at der skal tages behørigt hensyn til Kommissionens standarder for intern kontrol;

         Specifikke bemærkninger

               21.

               bemærker, at regnskabsåret 2005 var kendetegnet ved en betydelig underudnyttelse af budgettet, idet kun 80 % af forpligtelsesbevillingerne og betalingsbevillingerne blev brugt; mener, at autoriteten bør gøre en betydelig indsats og udnytte flere af de bevillinger, den får til opfyldelse af sine mål;

               22.

               beklager dybt, at dets ændringer til stillingsfortegnelsen ikke blev respekteret, og at autoriteten genopførte 19 stillinger i de lønklasser, som oprindelig var opført i budgetforslaget, uden at underrette Parlamentet;

               23.

               bemærker, at autoritetens finansforordning fastsætter, at der skal indføres aktivitetsbaseret forvaltning i lighed med det system, der er indført til forvaltningen af det almindelige budget, så der bedre kan føres tilsyn med budgetgennemførelsen, men det er ikke sket;

               24.

               beklager, at autoriteten ikke har foretaget en risikoanalyse og formelt beskrevet de systemer og procedurer for intern kontrol, som den anvender, og opfordrer agenturet til at gøre dette hurtigst muligt;

               25.

               bemærker, at autoriteten ved personaleansættelser havde afvist kandidater på grundlag af andre kriterier end dem, der var fastsat i stillingsopslagene, og den havde desuden ikke overholdt vedtægtens bestemmelse om, at udvælgelseskomitéernes medlemmer mindst skal være indplaceret i samme lønklasse som de stillinger, der skal besættes; insisterer på, at de fastsatte kriterier overholdes nøje, og at det kontrolleres effektivt, om de dokumenter, som kandidaterne indsender til støtte for deres ansøgninger, er gyldige;

               26.

               bemærker, at Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet har haft problemer med at få ansat højtkvalificeret videnskabeligt personale i Parma;

               27.

               beklager, at der ved gennemgangen af aftaler og kontrakter konstateredes et stort antal anomalier; opfordrer autoriteten til hurtigst muligt at styrke sit system for intern kontrol på dette område;

               28.

               bemærker, at de bygninger, der skal huse autoriteten permanent, endnu ikke kan benyttes, og at autoriteten derfor har måttet leje og indrette midlertidige lokaler (omkostninger i 2005: ca. 3 500 000 EUR); opfordrer autoriteten til sammen med Kommissionen at kontakte de nationale myndigheder og få afklaret denne situation og eventuelt forhandle om en økonomisk kompensation.

      (1)  EUT C 266 af 31.10.2006, s. 22.

      (2)  EUT C 312 af 19.12.2006, s. 42.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 575/2006 (EUT L 100 af 8.4.2006, s. 3).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 340 af 6.12.2006, s. 134.


title: 2012/428/EU: Rådets afgørelse af 23. juli 2012 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Ukraine om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine om lettelse af udstedelsen af visa

text:
               26.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 199/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 23. juli 2012
   om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Ukraine om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine om lettelse af udstedelsen af visa
   (2012/428/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine om lettelse af udstedelsen af visa (1) trådte i kraft den 1. januar 2008.

               (2)

               Den 11. april 2011 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med Ukraine om ændringer til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine om lettelse af udstedelsen af visa. Forhandlingerne blev afsluttet med paraferingen af aftalen mellem Den Europæiske Union og Ukraine om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine om lettelse af udstedelsen af visa (»aftalen«) i februar 2012.

               (3)

               Aftalen bør undertegnes med forbehold af dens indgåelse.

               (4)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (2). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (5)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (3). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

               (6)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved på Unionens vegne bemyndigelse til undertegnelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Ukraine om ændring af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine om lettelse af udstedelsen af visa med forbehold af indgåelse af aftalen (4).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2012.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  EUT L 332 af 18.12.2007, s. 68.

      (2)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

      (3)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

      (4)  Teksten til aftalen offentliggøres sammen med afgørelsen om dens indgåelse.


title: 2006/210/EF: Kommissionens afgørelse af  28. februar 2006  om nedsættelse af en gruppe af højtstående nationale reguleringseksperter

text:
               15.3.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 76/3

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 28. februar 2006
   om nedsættelse af en gruppe af højtstående nationale reguleringseksperter
   (2006/210/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 16. marts 2005 vedtog Kommissionen en meddelelse om bedre regulering til gavn for vækst og beskæftigelse i Den Europæiske Union
                   (1), hvori den bebudede, at den i løbet af 2005 ville nedsætte en gruppe på højt niveau af nationale reguleringseksperter for at gøre det lettere at udforme tiltag til bedre regulering på både nationalt plan og EU-plan.

               (2)

               Denne gruppe skal rådgive Kommissionen om bedre regulering i almindelighed; den skal ikke udtale sig om initiativer eller planer vedrørende udformningen af specifikke lovgivningsforslag.

               (3)

               Gruppen sammensættes af højtstående nationale eksperter, der udnævnes af Kommissionen efter forslag fra medlemsstaterne, og den skal være åben for observatører fra de tiltrædende lande.

               (4)

               Gruppen af Højtstående Nationale Reguleringseksperter bør derfor nedsættes, og dens kommissorium og strukturer bør fastsættes nærmere —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Kommissionen nedsætter herved en ekspertgruppe betegnet »Gruppen af Højtstående Nationale Reguleringseksperter«, i det følgende benævnt »gruppen«.
   Artikel 2
   Opgave
   Kommissionen kan høre gruppen om alle spørgsmål vedrørende politikken for bedre regulering og udvikling af initiativer i forbindelse hermed på både nationalt plan og EU-plan.
   Gruppens opgave er at:

               —

               udgøre en effektiv grænseflade mellem Kommissionen og statslige nøglemyndigheder for at bistå Kommissionen med at forbedre reguleringsklimaet for virksomhederne, erhvervslivet, forbrugerne, arbejdsmarkedets parter og borgerne som helhed

               —

               bidrage til udbredelse af den bedste praksis, der er udviklet både på EU-plan og på nationalt plan for bedre regulering inden for EU

               —

               styrke samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne med henblik på implementering af bedre regulering på nationalt plan; særlig i fællesskab at undersøge, hvordan EU-lovgivningen gennemføres i den nationale ret og implementeres i medlemsstaterne (dvs. indførelse af ekstra krav eller procedurer ved gennemførelsen i den nationale ret)

               —

               bidrage til udvikling af et sammenhængende sæt fælles indikatorer til overvågning af fremskridtene vedrørende kvaliteten af reguleringsklimaet både på EU-plan og i selve medlemsstaterne som basis for benchmarking inden for deres nationale Lissabon-programmer

               —

               rådgive Kommissionen om spørgsmål vedrørende bedre regulering, særlig: forenkling; vurdering af de økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser, herunder de administrative omkostninger; høringspraksis og de forskellige mulige former for regulering.

         Artikel 3
   Sammensætning — Udnævnelse
   1.   Kommissionen pålægger sin generalsekretær at udnævne gruppens medlemmer på grundlag af kandidater foreslået af medlemsstaterne.
   2.   Gruppen består af et medlem eller i visse særlige tilfælde (2) to medlemmer for hver medlemsstat. Kommissionens generalsekretær kan udnævne suppleanter efter forslag fra medlemsstaterne og automatisk udskifte medlemmer, der er fraværende eller forhindrede i at deltage.
   3.   Følgende bestemmelser gælder:

               —

               Medlemmerne er højtstående embedsmænd, der har erfaring på det pågældende område, og som repræsenterer en offentlig myndighed.

               —

               Medlemmerne udpeges for et år ad gangen med mulighed for forlængelse af mandatet. De forbliver medlemmer, indtil de udskiftes, eller deres mandat ophører.

               —

               Medlemmer, der ikke længere kan bidrage effektivt til gruppens arbejde, eller som udtræder af gruppen eller ikke opfylder betingelserne i første og andet led i dette stykke eller i artikel 287 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, kan udskiftes for den resterende del af deres mandatperiode.

               —

               De udnævnte medlemmers navne offentliggøres på Kommissionens hjemmeside på internettet.

         Artikel 4
   Arbejdsmåde
   1.   Formandskabet for gruppen varetages af Kommissionen.
   2.   I forståelse med Kommissionen kan der nedsættes undergrupper til at undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et kommissorium fastsat af gruppen; sådanne undergrupper opløses, så snart de har opfyldt deres kommissorium.
   3.   Formanden kan indbyde eksperter med specialviden om et emne på dagsordenen og observatører, herunder fra de tiltrædende lande (3), til at deltage i gruppens eller undergruppers møder, når det er nyttigt og/eller nødvendigt.
   4.   Information, der opnås ved deltagelse i gruppens eller undergruppers arbejde, må ikke videregives, hvis Kommissionen anmoder om fortrolig behandling.
   5.   Møderne i gruppen og dens undergrupper holdes normalt et af de steder, hvor Kommissionen og dens tjenestegrene har lokaler, og efter den procedure og tidsplan, som den har fastsat. Sekretariatsforretningerne varetages af Kommissionen.
   6.   Gruppen fastsætter selv sin forretningsorden på grundlag af den standardforretningsorden, Kommissionen har vedtaget (4).
   7.   Kommissionen stiller sekretærbistand til rådighed for gruppen og eventuelle undergrupper, der er nedsat efter denne artikels stk. 2.
   8.   Kommissionen kan på internettet på gruppens arbejdssprog offentliggøre gruppens resuméer, konklusioner, delkonklusioner og arbejdsdokumenter. Arbejdsdokumenter offentliggøres i de foreliggende sprogudgaver.
   Artikel 5
   Mødeudgifter
   Kommissionen godtgør rejseudgifter og, hvis relevant, opholdsudgifter for medlemmer, eksperter og observatører i forbindelse med gruppens arbejde i overensstemmelse med Kommissionens interne regler for godtgørelser til eksterne eksperter. Kommissionen yder godtgørelse for et medlem af gruppen pr. medlemsstat. Medlemmerne modtager intet vederlag for deres arbejde.
   Mødeudgifter godtgøres inden for det årlige budget, der er fastlagt for gruppen af de herfor ansvarlige tjenestegrene i Kommissionen.
   Artikel 6
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse har virkning fra den dag, den vedtages af Kommissionen. Den anvendes indtil den 31. december 2009.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. februar 2006.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  KOM(2005) 97 endelig af 16. marts 2005.

      (2)  Kommissionen kan udnævne to medlemmer for hver medlemsstat, hvis der er delt forvaltningskompetence i den pågældende medlemsstat.

      (3)  Eksperter fra tiltrædende lande, der har undertegnet tiltrædelsestraktaten i overensstemmelse med meddelelsen »På vej mod et udvidet EU — Strategidokument og Europa-Kommissionens rapport om de enkelte ansøgerlandes fremskridt i retning mod tiltrædelse« af 9. oktober 2002 (KOM(2002) 700 endelig) og artikel 7 i Kommissionens afgørelse K(2005) 874 af 24. marts 2005, for at styrke de tiltrædende landes gradvise integration i Fællesskabets strukturer.

      (4)  Se bilag III til SEK(2005) 1004 vedtaget af Kommissionen den 27. juli 2005.


title: Rådets afgørelse 2013/144/FUSP af 21. marts 2013 om ændring af afgørelse 2011/172/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten

text:
               22.3.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 82/54

         RÅDETS AFGØRELSE 2013/144/FUSP
   af 21. marts 2013
   om ændring af afgørelse 2011/172/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Egypten
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende i betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 21. marts 2011 afgørelse 2011/172/FUSP (1).

               (2)

               På grundlag af en gennemgang af afgørelse 2011/172/FUSP bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 22. marts 2014.

               (3)

               Afgørelse 2011/172/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2011/172/FUSP affattes artikel 5, stk. 2, således:

      "Denne afgørelse finder anvendelse indtil den 22. marts 2014.".

   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2013.

            På Rådets vegne

         P. HOGAN

            Formand

      (1)  EUT L 76 af 22.3.2011, s. 63.


title: 2008/271/EF: Rådets afgørelse af 25. februar 2008 om indgåelse af anden tillægsprotokol til aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               28.3.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 86/27

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 25. februar 2008
   om indgåelse af anden tillægsprotokol til aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union
   (2008/271/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, artikel 71, artikel 80, stk. 2, artikel 133, stk. 1 og stk. 5 og artikel 181 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til tiltrædelsesakten af 2005, særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Anden tillægsprotokol til aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side blev undertegnet på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne den 21. februar 2007.

               (2)

               Anden tillægsprotokol bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Anden tillægsprotokol til aftalen om økonomisk partnerskab og politisk samordning og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og De Forenede Mexicanske Stater på den anden side godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union.
   Teksten til anden tillægsprotokol er knyttet til denne afgørelse (1).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet giver den notifikationsfrist, der er omhandlet i artikel 5 i anden tillægsprotokol.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. februar 2008.

            På Rådets vegne

         A. VIZJAK

            Formand

      (1)  EUT L 141 af 2.6.2007, s. 69.


title: 2014/639/EU: Det Europæiske Råds afgørelse af 30. august 2014 om udnævnelse af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik

text:
               2.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 262/6

         DET EUROPÆISKE RÅDS AFGØRELSE
   af 30. august 2014
   om udnævnelse af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik

      (2014/639/EU)

   DET EUROPÆISKE RÅD HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 18, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Råds afgørelse 2009/950/EU, truffet med samtykke fra Kommissionens formand (1), af 4. december 2009 udnævnte Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik indtil den 31. oktober 2014.

               (2)

               I overensstemmelse med artikel 17, stk. 7, tredje afsnit, i traktaten om Den Europæiske Union godkendes formanden, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og de øvrige medlemmer af Kommissionen samlet ved en afstemning i Europa-Parlamentet.

               (3)

               Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik bør udnævnes for perioden fra afslutningen af den nuværende Kommissions tjenesteperiode til den 31. oktober 2019.

               (4)

               Den valgte formand har givet sit samtykke til udnævnelsen af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Federica MOGHERINI udnævnes til Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik for perioden fra afslutningen af den nuværende Kommissions tjenesteperiode til den 31. oktober 2019.
   Artikel 2
   Denne afgørelse meddeles Federica MOGHERINI af formanden for Det Europæiske Råd.
   Den får virkning på dagen for meddelelsen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. august 2014.

            På Det Europæiske Råds vegne

         H. VAN ROMPUY

            Formand

      (1)  EUT L 328 af 15.12.2009, s. 69.


title: Rådets afgørelse (EU) 2015/1947 af 1. oktober 2015 om indgåelse på vegne af Den Europæiske Union af protokollen om ændring af Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen

text:
               30.10.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 284/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/1947
   af 1. oktober 2015
   om indgåelse på vegne af Den Europæiske Union af protokollen om ændring af Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Verdenshandelsorganisationen (»WTO«) lancerede handelsforhandlingerne under Doharunden, som også kaldes Dohaudviklingsdagsordenen, i november 2001. Forhandlingerne om handelslettelser blev indledt i juli 2004 på grundlag af et tilsagn om at præcisere og forbedre en række artikler i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel fra1994 (»GATT 1994«): artikel V (Fri transit), artikel VIII (Afgifter og formaliteter forbundet med import og eksport) og artikel X (Offentliggørelse og administration af handelsbestemmelser) med henblik på yderligere at fremme bevægelighed, frigivelse og fortoldning af varer, herunder varer i transit. Herudover omhandlede mandatet bestemmelser for effektivt samarbejde mellem toldmyndigheder eller andre relevante myndigheder om handelslettelser og spørgsmål vedrørende overholdelse af toldbestemmelserne.

               (2)

               Forhandlingerne førtes af Kommissionen i samråd med det særlige udvalg, der blev nedsat i henhold til traktatens artikel 207, stk. 3.

               (3)

               På WTO's 9. ministerkonference i Bali den 3.-6. december 2013 vedtog man ministerafgørelsen om handelslettelser, som afsluttede forhandlingerne om aftalen om handelslettelser med forbehold af den juridiske revision af teksten. Ved ministerafgørelsen nedsattes også Det Forberedende Udvalg vedrørende Handelslettelser, og WTO's Almindelige Råd blev pålagt at vedtage en protokol, som skal indsætte aftalen som bilag 1A til Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af WTO, og at åbne den for alle WTO-medlemmernes accept i overensstemmelse med deres interne procedurer.

               (4)

               På mødet den 27. november 2014 vedtog WTO's Almindelige Råd protokollen om ændring af Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (»protokollen«) og åbnede den for WTO-medlemmers accept.

               (5)

               Protokollen omfatter aftalen om handelslettelser og udviklingslandenes forpligtelser, der er vedlagt som bilag til den nævnte aftale. Et betydeligt antal udviklingslande har allerede anmeldt deres forpligtelser under kategori A i henhold til artikel 15, stk. 1, i aftalen om handelslettelser. Handelslettelsesudvalget vil modtage anmeldelserne af forpligtelser under kategori A for de mindst udviklede lande i medfør af artikel 15, stk. 2, i aftalen om handelslettelser og anmeldelserne af forpligtelser under kategori B og C for både udviklingslandene og de mindst udviklede lande i medfør af artikel 16, stk. 5, i aftalen om handelslettelser. Forpligtelserne vil blive en integreret del af aftalen om handelslettelser.

               (6)

               Protokollen bør godkendes på Unionens vegne —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen om ændring af Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen godkendes på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet udpeger den eller de personer, der er beføjet til på Unionens vegne at deponere det acceptinstrument, der er omhandlet i protokollens artikel 4 (1).
   Artikel 3
   Protokollen må ikke fortolkes således, at den skaber rettigheder eller forpligtelser, som kan påberåbes direkte for Unionens eller medlemsstaternes domstole.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 1. oktober 2015.

            På Rådets vegne

         É. SCHNEIDER

            Formand

      (1)  Datoen for protokollens ikrafttræden vil blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: 2009/658/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 23. april 2009 om afslutning af regnskaberne for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2007

text:
               26.9.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/148

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 23. april 2009
   om afslutning af regnskaberne for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2007
   (2009/658/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2007 (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2007 med centrets svar (2),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 10. februar 2009 (5588/2009 — C6-0060/2009),

               —

               der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2965/94 af 28. november 1994 om oprettelse af et oversættelsescenter for Den Europæiske Unions organer (4), særlig artikel 14,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0178/2009),

               1.

               noterer sig, at det endelige årsregnskab for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer ser ud som vedføjet til Revisionsrettens beretning;

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2007;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 278 af 31.10.2008, s. 42.

      (2)  EUT C 311 af 5.12.2008, s. 116.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 314 af 7.12.1994, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


Avis juridique important

|

31999D0320

1999/320/FUSP: Rådets afgørelse af 10. maj 1999 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel 14 i traktaten om Den Europæiske Union, om Den Europæiske Unions bidrag til indsamling og destruktion af våben i Albanien

EF-Tidende nr. L 123 af 13/05/1999 s. 0012 - 0013

RÅDETS AFGØRELSEaf 10. maj 1999vedtaget af Rådet på grundlag af artikel 14 i traktaten om Den Europæiske Union, om Den Europæiske Unions bidrag til indsamling og destruktion af våben i Albanien(1999/320/FUSP)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under den henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 14 og 28,under henvisning til fælles aktion 1999/34/FUSP af 17. december 1998 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel J.3 i traktaten om Den Europæiske Union om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) I fælles holdning 97/357/FUSP(2) udtrykte EU sin vilje til at bistå Albanien med at fremme den demokratiske proces og vende tilbage til politisk stabilitet og intern sikkerhed;(2) en omfattende og ukontrolleret ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben udgør en trussel for freden og sikkerheden og reducerer mulighederne for en bæredygtig udvikling; denne situation foreligger i allerhøjeste grad i Albanien;(3) med henblik på at nå de mål, der er opstillet i artikel 1 i den fælles aktion 1999/34/FUSP har EU til hensigt at gøre en indsats i de relevante internationale fora for at bistå lande, der anmoder om støtte til kontrol med eller afskaffelse af overskydende håndskydevåben på deres område, særlig hvor en sådan støtte kan bidrage til at undgå fare for udbrud af væbnede konflikter eller i post-konfliktsituationer, jf. artikel 4; formålet med nærværende afgørelse er at gennemføre fælles aktion 1999/34/FUSP;(4) pilotprojektet om at bytte våben for udvikling i Gramsh-området i Albanien under De Forenede Nationers afdeling for nedrustning (DDA) og De Forenede Nationers udviklingsprogram (UNDP) har til formål at tilskynde befolkningen til frivilligt at aflevere deres private skydevåben til gengæld for genopbygning af veje, anlæggelse af telefonlinjer og levering af køretøjer;(5) det er EU's opfattelse, at et finansielt bidrag til projektet skal have til formål at tilskynde offentligheden til at slutte op om civilbefolkningens aflevering af våben, forbedre sikkerhedssituationen i Albanien samt fremme tanken om "våben i bytte for udvikling" som en model, der kan kopieres andre steder;(6) EU har derfor til hensigt at tilbyde finansiel støtte i henhold til afsnit II i fælles aktion 1999/34/FUSP -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 11. EU bidrager til at fremme indsamlingen og destruktionen af våben i Gramsh-området i Albanien.2. EU yder med henblik herpå finansiel støtte til DDA's og UNDP's pilotprojekt om at bytte våben for udvikling i Gramsh-området i Albanien.3. EU's bidrag er betinget af, at der deltager repræsentanter for EU i programmets nationale styringskomité. EU vil i dette forum kraftigt anbefale, at alle indsamlede våben destrueres.Artikel 21. Det i artikel 1 omhandlede EU-bidrag tildeles den del af DDA og UNDP-projektet, der vedrører aflevering af våben. Det skal finansiere destruktionen af indsamlede våben og oprettelsen af et egnet mobilt våbenkontrolkorps. Et beløb på op til 500000 EUR afholdes til dette formål over De Europæiske Fællesskabers almindelige budget for 1999.2. De udgifter, der finansieres med det i stk. 1 nævnte beløb, forvaltes under overholdelse af Fællesskabets budgetprocedurer og -regler.Artikel 31. Det i artikel 2, stk. 1, nævnte beløb tildeles på følgende måde:a) første tredjedel, så snart de ca. 5000 våben, der allerede er indsamlet, reelt er blevet destrueretb) anden tredjedel, når yderligere 10000 våben er blevet indsamlet og reelt destrueretc) den resterende tredjedel, når yderligere 5000 våben er blevet indsamlet og reelt destrueret.2. Rådet noterer sig, at Kommissionen vil koncentrere sig om at virkeliggøre målene og prioriteringerne i denne afgørelse på grundlag af relevante fællesskabsforanstaltninger.Artikel 41. Formandskabet har til opgave- at sikre forbindelsen med de berørte FN-organer- sammen med den albanske regering at etablere de kontakter, som er nødvendige for at gennemføre denne afgørelse, navnlig gennem deltagelse i den nationale styringskomité- at holde Rådet underrettet.2. Inden seks måneder efter vedtagelsen af denne afgørelse undersøger Rådet dens gennemførelse med henblik på at tage eventuelle yderligere initiativer i Albanien op til overvejelse.Artikel 5Denne afgørelse har virkning fra datoen for vedtagelsen.Artikel 6Denne afgørelse offentliggøres i EF-Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 1999.På Rådets vegneH. EICHELFormand(1) EFT L 9 af 15.1.1999, s. 1.(2) EFT L 153 af 11.6.1997, s. 4.


Avis juridique important

|

32002D0274

2002/274/EF: Rådets afgørelse af 25. marts 2002 om afslutning af konsultationerne med Liberia i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EF-partnerskabsaftalen

EF-Tidende nr. L 096 af 13/04/2002 s. 0023 - 0026

Rådets afgørelseaf 25. marts 2002om afslutning af konsultationerne med Liberia i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EF-partnerskabsaftalen(2002/274/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 300, stk. 2, andet afsnit,under henvisning til den interne aftale om de foranstaltninger, der skal træffes, og de procedurer, der skal følges, ved gennemførelse af AVS-EF-partnerskabsaftalen(1), som er bragt i midlertidig anvendelse ved afgørelse truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 18. september 2000, særlig artikel 3,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Liberias regering har ved flere lejligheder handlet i strid med sine forpligtelser i forhold til de væsentlige elementer i AVS-EF-partnerskabsaftalens artikel 9. Den har heller ikke opfyldt kravene om god regeringsførelse, da der er konstateret alvorlige tilfælde af korruption.(2) Den 9. november 2001 blev der afholdt konsultationer med AVS-landene og Liberia i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EF-partnerskabsaftalen, hvor de liberiske myndigheder gjorde rede for deres synspunkter og indgik særlige forpligtelser, især med hensyn til menneskerettighedssituationen, de demokratiske principper, retsstaten og god regeringsførelse.(3) Der er for nylig taget positive skridt til at overholde disse forpligtelser. Der skal imidlertid stadig gøres en større indsats for at opfylde alle forpligtelserne og permanent forbedre situationen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Konsultationerne med Liberia i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EF-partnerskabsaftalen afsluttes hermed.Artikel 2De foranstaltninger, der er anført i skrivelsen i bilaget, vedtages som relevante foranstaltninger i henhold til artikel 96, stk. 2, litra c), og artikel 97, stk. 3, i AVS-EF-partnerskabsaftalen. Disse foranstaltninger udløber to år efter Rådets vedtagelse af nærværende afgørelse.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 25. marts 2002.På Rådets vegneA. M. Birulés y BertránFormand(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 376.BILAGUDKAST TIL BREV TIL UDENRIGSMINISTERENBruxelles, den ...Hr. Monie CAPTANUdenrigsministerLiberiaHr. udenrigsministerDen Europæiske Union lægger yderst stor vægt på bestemmelserne i artikel 9 i AVS-EF-partnerskabsaftalen. Vores forbindelser er baseret på respekt for menneskerettigheder, demokratiske institutioner og retsstaten, der er væsentlige elementer i partnerskabsaftalen, og god regeringsførelse, der er et grundlæggende element i aftalen.Den Europæiske Union er derfor blevet bekymret over de krænkelser af menneskerettigheder i Liberia, der er rapporteret siden borgerkrigens afslutning, og den straffrihed, som sikkerhedsstyrkerne tilsyneladende nyder godt af i deres forhold til civilbefolkningen. Den manglende aktivitet fra den politiske opposition i landet, især op til valget i 2003, og meldinger om begrænsninger af udtryksfriheden har også givet anledning til stor bekymring. Den Europæiske Union er desuden blevet dybt foruroliget over den manglende gennemsigtighed i det offentlige regnskabssystem og risikoen for alvorlig korruption, især i forhold til forvaltningen af naturressourcer og udnyttelsen af monopoler. Den støtte, som Liberia har givet Den Revolutionære Forenede Front (RUF) i Sierra Leone, der er anklaget for grove krænkelser af menneskerettighederne i Sierra Leone, fik desuden Den Europæiske Union til at bakke op om de sanktioner, som FN's Sikkerhedsråd indførte i marts 2001.Den 23. juli 2001 besluttede Rådet for Den Europæiske Union derfor at indlede konsultationer med den liberiske regering i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EF-partnerskabsaftalen med sigte på at undersøge situationen nærmere og forsøge at løse problemerne.Det indledende møde i konsultationerne fandt sted i Bruxelles den 9. november 2001. En række centrale spørgsmål blev drøftet, og den liberiske regering fremlagde sine synspunkter og indgik en række forpligtelser:- systematisk at iværksætte retlige undersøgelser, hver gang der er alvorlige og bekræftede rapporter om, at medlemmer af de væbnede styrker har været indblandet i voldshandlinger over for civilpersoner, herunder i krigszonen i Lofa-distriktet- at udvide det igangværende uddannelsesprogram om menneskerettigheder til at omfatte alle sikkerhedsfolk- at gennemgå den relevante lovgivning for at nedsætte en troværdig og uafhængig menneskerettighedskommission med deltagelse af civilsamfundet- at gennemgå den relevante lovgivning for at nedsætte en troværdig og uafhængig national forsoningskommission med deltagelse af civilsamfundet- fortsat at anspore de centrale oppositionsledere til at vende tilbage til landet, især ved at trække anklagerne mod dem tilbage, og garantere deres personlige beskyttelse- offentligt at forpligte sig til ikke at chikanere ngo-medlemmer og journalister, hvis de kritiserer regeringen- at forenkle og fremskynde procedurerne for at udstede kortbølgelicenser; at gennemgå lovgivningen med henblik på at ændre den samt tage sagerne vedrørende Radio Veritas og Star Radio op til fornyet behandling, hvis de anmoder herom- at gennemgå den relevante lovgivning for at nedsætte en troværdig og uafhængig valgkommission i tæt samråd med de vigtigste politiske partnere- at styrke retsprøvningsorganet, så det kan yde rådgivning og rette uafhængige henstillinger til regeringen- at forbedre udbetalingen af passende lønninger og godtgørelser til de offentligt ansatte, især inden for retsvæsenet- åbent at redegøre for alle indtægter fra halvstatslige organer og offentlige selskaber, bl.a. inden for skovbrugssektoren- at tage yderligere skridt til at liberalisere brændstof- og rissektoren for at sikre konkurrence og gennemsigtighed- at rette sig efter FN's krav i forbindelse med Liberias medvirken i konflikten i Sierra Leone, navnlig med hensyn til at bryde alle bånd til RUF.Det blev også aftalt, at der skal føres en dybtgående dialog med de liberiske myndigheder om de forskellige punkter, der blev taget op under konsultationsmødet, med henblik på at afslutte konsultationerne. Denne proces er nu afsluttet. Den var koncentreret om de foranstaltninger, som regeringen selv foreslog at gennemføre for at opfylde forpligtelserne.De liberiske myndigheder har vist, at de er rede til at gøre fremskridt på de forskellige punkter, som Den Europæiske Union har taget op. Den Europæiske Union glæder sig navnlig over følgende:- I den seneste tid har en række medlemmer af sikkerhedsstyrkerne været genstand for retlige undersøgelser i forbindelse med deres medvirken i sager, hvor menneskerettigheder er blevet krænket.- En plan for udvidelsen af undervisningen i menneskerettigheder til at omfatte alle sikkerhedsstyrker er under forberedelse.- De eksisterende menneskerettigheds- og forsoningskommissioner er ved at blive gennemgået. Der er planlagt et nationalt forsoningsforum i juli 2002, hvor alle oppositionslederne vil blive inviteret.- Præsident Taylor har offentligt opfordret oppositionslederne til at vende tilbage til Liberia og erklæret, at de vil blive beskyttet.- Valgkommissionerne vil blive styrket og forlænget.- Radio Veritas vil få sin kortbølgelicens tilbage, og det overvejes at give Star Radio lov til at sende igen. Kortbølgeanlæg til radiospredning vil blive stillet til rådighed for oppositionspolitikerne under valgkampen.- Et retsprøvningsorgan ("udvalget for reformen af retsvæsenet") vil blive styrket.- Der er planlagt foranstaltninger til at forbedre den offentlige forvaltning af skatteindtægter fra skovbrugssektoren og skibsregistreringen.- Rissektoren er ved at blive yderligere liberaliseret, og den største importør er ikke længere så dominerende.- Princippet om ekstern revision af de halvstatslige organer og de offentlige finansinstitutioner er blevet anerkendt.Mere generelt har regeringen tilkendegivet, at den vil værne om de grundlæggende rettigheder for alle borgere og indbyggere i Liberia.Følgende punkter giver dog stadig anledning til bekymring på trods af de forpligtelser, der er indgået:- Menneskerettighedssituationen skal stadig forbedres.- Der er stadig ikke tilstrækkelige garantier for, at alle kandidater vil blive behandlet lige i forbindelse med valget i 2003.- Der er stadig ikke gennemsigtighed i forvaltningen af de offentlige regnskaber, især hvad angår indtægter fra brændstof-, tømmer- og rissektorerne.Den Europæiske Union opfordrer endvidere de liberiske myndigheder til at fortsætte deres bestræbelser på at opfylde FN's krav med hensyn til deres forbindelser med RUF i Sierra Leone.På baggrund af ovenstående har Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater besluttet at afslutte de konsultationer, der er afholdt i henhold til artikel 96 og 97 i AVS-EF-partnerskabsaftalen. I afventning af at der tages betydelige skridt til at opfylde de forpligtelser, der er indgået med hensyn til at værne om respekten for menneskerettigheder, demokrati, retsstaten og god regeringsførelse, besluttes det gradvis og på visse betingelser at genoptage EU's samarbejde i takt med de fremskridt, der gøres.Den Europæiske Union opfordrer navnlig den liberiske regering til at træffe følgende foranstaltninger i den nærmeste fremtid på grundlag af en arbejdsplan, som udarbejdes efter fælles aftale:- at sikre et uafhængigt og effektivt retsvæsen- at foretage en ekstern uafhængig revision af offentlige finansinstitutioner og halvstatslige organer- at sikre oppositionslederes personlige sikkerhed og bevægelsesfrihed i Liberia- at nedsætte en uafhængig og effektiv menneskerettighedskommission- at gennemføre et uddannelsesprogram om menneskerettigheder, der er udvidet til at omfatte alle sikkerhedsstyrker- at nedsætte en uafhængig og pålidelig forsoningskommission med ansvar for at organisere og lede et forsoningsforum (juli 2002)- at gennemføre beslutningerne om at udvide adgangen til kortbølgesending- at nedsætte en uafhængig og pålidelig valgkommission- at fjerne monopolet på brændstofimporten.Disse foranstaltninger forventes at indgå i en generel udvikling hen imod en forbedring af situationen i Liberia med hensyn til menneskerettigheder, demokrati, retsstaten og god regeringsførelse, hvilket indebærer:- forbedring af menneskerettighedssituationen og effektiv bekæmpelse af straffrihed- konstant styrkelse og sikring af pressefriheden- forberedelse af frie og retfærdige valg i 2003 på linje med internationale standarder, hvor alle oppositionsledere deltager på lige fod med kandidaten fra det regerende parti- større gennemsigtighed i forvaltningen af offentlige koncessioner og licenser samt i skatteindtægterne herfra.Det forventes også, at Liberia snart vil kunne anses for at have opfyldt FN's Sikkerhedsråds krav i forbindelse med situationen i Sierra Leone.Hvad angår iværksættelsen af bistand har Fællesskabet besluttet at træffe følgende foranstaltninger i henhold til artikel 96, stk. 2, litra c), og artikel 97, stk. 3:- Regelmæssig opfølgning i form af en tæt politisk dialog, med deltagelse af formandskabet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen, og politiske evalueringer hver sjette måned.- Fortsat gennemførelse af de igangværende projekter, der finansieres i henhold til artikel 72 i AVS-EF-partnerskabsaftalen, for nærværende med 25 mio. EUR, og som sigter på at opfylde fordrevne personers behov.- Bidrag til regionale projekter, humanitære aktiviteter, handelssamarbejde og handelspræferencer berøres ikke.- Der kan ydes institutionel støtte til gennemførelse af foranstaltninger med henblik på at opfylde de forpligtelser, der blev indgået under konsultationerne.- Forberedelse af det nationale vejledende program under 8. EUF. Det opdeles i to trancher: en første tranche, der omfatter institutionsopbygning og direkte støtte til befolkningsgrupper, og en anden tranche, der består af en mere struktureret bistand. Undertegnelsen og gennemførelsen af den første tranche vil være knyttet til de reelle fremskridt, der gøres med at opbygge effektive demokratiske strukturer og forbedre den offentlige finansforvaltning. Gennemførelsen af den anden tranche vil være betinget af, at der afholdes frie og retfærdige valg i 2003, og at den politiske situation og regeringsførelsen forbedres.- Der vil blive ydet støtte til valgforberedelsen, forudsat at de almindelige betingelser for frie og retfærdige valg overholdes.- Der vil blive givet meddelelse om tildelingerne under 9. EUF, når der er afholdt frie og retfærdige valg.- Kommissionen vil fortsat varetage funktionen som national anvisningsberettiget på regeringens vegne indtil gennemførelsen af anden tranche af det nationale vejledende program under 8. EUF.Den Europæiske Union vil fortsætte med at følge situationen i Liberia på nært hold. Vi foreslår at fortsætte den tætte politiske dialog på basis af artikel 8 i AVS-EF-partnerskabsaftalen.Med venlig hilsenPå Kommissionens vegne...På Rådets vegne...


title: 2010/805/EU: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 15. december 2010 om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2009/004 PL/Wielkopolskie — bilindustrien, Polen)

text:
               28.12.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 342/17

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 15. december 2010
   om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2009/004 PL/Wielkopolskie — bilindustrien, Polen)
   (2010/805/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 28,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2), særlig artikel 12, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til arbejdstagere, der afskediges som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene på grund af globaliseringen, og at hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               Anvendelsesområdet for EGF blev udvidet for ansøgninger indgivet fra den 1. maj 2009, således at det også omfatter støtte til arbejdstagere, der bliver afskediget som en direkte følge af den internationale finansielle og økonomiske krise.

               (3)

               Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende EGF inden for et årligt loft på 500 mio. EUR.

               (4)

               Polen indgav den 5. februar 2010 en ansøgning om anvendelse af Globaliseringsfonden i forbindelse med afskedigelser i to virksomheder, der var aktive i NACE (rev. 2)-hovedgruppe 29 (Fremstilling af motorkøretøjer, påhængsvogne og sættevogne) i NUTS II-regionen Wielkopolskie (PL41), og supplerede denne ansøgning med yderligere oplysninger frem til den 6. juli 2010. Ansøgningen opfylder kravene til fastlæggelse af støttebeløbets størrelse, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1927/2006. Kommissionen foreslår derfor, at der ydes en støtte på 633 077 EUR.

               (5)

               Der bør derfor som følge af Polens ansøgning ydes støtte fra Globaliseringsfonden —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I forbindelse med Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 633 077 EUR i form af forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 15. december 2010.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         O. CHASTEL

            Formand

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1.