Avis juridique important

|

32001D0655

De Europæiske Fællesskabers Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring - 2001/655/EF: Afgørelse nr. 182 af 13. december 2000 om fastsættelse af fælles rammer for indsamling af data om behandling og afgørelse om pensionsansøgninger (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 230 af 28/08/2001 s. 0020 - 0021

Afgørelse nr. 182af 13. december 2000om fastsættelse af fælles rammer for indsamling af data om behandling og afgørelse om pensionsansøgninger(EØS-relevant tekst)(2001/655/EF)DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR -under henvisning til artikel 81, litra d), i forordning (EØF) nr. 1408/71 i henhold til hvilken den administrative kommission har til opgave at fremme og udvikle samarbejdet mellem medlemsstaterne ved at modernisere procedurerne for dataudveksling, især ved at tilpasse informationsstrømmen mellem institutionerne til telematikudveksling under hensyntagen til udviklingen inden for databehandling i de enkelte medlemsstater. Denne modernisering har især til formål at fremskynde tilkendelsen af ydelser,under henvisning til artikel 117 i forordning (EØF) nr. 574/72, i henhold til hvilken den administrative kommission på grundlag af undersøgelser og forslag fra det tekniske udvalg skal tilpasse de blanketter til bevidnelser, attester, erklæringer, begæringer og andre dokumenter samt de procedurer for og metoder til overførsel af data, der er hjemlet med henblik på anvendelse af forordningen og gennemførelsesforordningen, til elektronisk databehandling, ogud fra følgende betragtninger:(1) For at bistå den administrative kommission i vurderingen af, i hvilket omfang arbejdet i det tekniske udvalg bidrager til at fremskynde tilkendelsen af ydelser, er det hensigtsmæssigt at indsamle en række såvel kvantitative som kvalitative grunddata.(2) De forskelligartede oplysninger, der er til rådighed i de forskellige medlemsstater, gør det vanskeligt at foretage en sammenligning, og indsamlingen af statistiske oplysninger bør ikke være en tung og unødvendig byrde for medlemsstaterne.(3) Det er derfor hensigten at indsamle de vigtigste grunddata om behandling af og afgørelse om ansøgninger om alderspension med det formål at få et bedre kendskab til situationen i de enkelte medlemsstater, navnlig for at kunne fastslå, hvor de største flaskehalse opstår i de enkelte medlemsstaters system og procedurer, at udbrede oplysninger om den bedste praksis og fremsætte forslag til en nedsættelse af behandlingstiden, og at fastsætte klare referencepunkter, på grundlag af hvilke medlemsstaterne har mulighed for at vurdere deres egen præstation.(4) Det er derfor hensigtsmæssigt at fastsætte brede fællesrammer for indsamling af data om behandlingstiden for pensionsansøgninger, og med dette formål for øje bør de kompetente myndigheder fastsætte nøjagtige retningslinjer for de nationale institutioner -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:1. De kompetente institutioner i medlemsstaterne (eller de udpegede kompetente institutioner, såfremt der er flere kompetente institutioner i en medlemsstat) skal træffe de fornødne foranstaltninger for at sikre, at de under punkt 6 nedenfor anførte data kan indsamles og tilvejebringes.2. Disse data skal forelægges det tekniske udvalg hvert år i maj og november måned i henhold til artikel 117, litra c), i forordning (EØF) nr. 574/72.3. Det tekniske udvalgs sekretariat har til opgave at koordinere denne dataindsamling, som efter det tekniske udvalgs godkendelse vedlægges som bilag til den situationsrapport, som det tekniske udvalg skal forelægge den administrative kommission to gange om året.4. De indsamlede data skal i det mindste i første omgang kun vedrøre alderspensioner, der tilkendes personer med bopæl i en anden medlemsstat, og skal omfatte følgende:a) reaktionstiden for den behandlende institution i bopælslandet (dvs. den tid, det tager den behandlende institution at underrette den kompetente institution om, at der er blevet indgivet en pensionsansøgning). I denne afgørelse betyder "den behandlende institution" den institution i ansøgerens bopælsland, som er ansvarlig for at udfylde blanket E 202, hvorimod "den kompetente institution" betyder institutionen i den medlemsstat, som modtager den udfyldte blanket E 202, og som behandler ansøgningen i overensstemmelse hermedb) den tid, det tager for den kompetente institution at behandle ansøgningen (dvs. den tid, det tager den kompetente institution at træffe en endelig afgørelse)c) den samlede behandlingstid for de to berørte medlemsstater(1) (dvs. den tid, ansøgeren skal vente, inden den endelige afgørelse træffes, regnet fra den dato, hvor ansøgningen blev indgivet til den behandlende institution).5. For at de indsamlede data kan indgå i de to situationsrapporter, som det tekniske udvalg hvert år i juni og december måned skal forelægge den administrative kommission, vil det være hensigtsmæssigt, såfremt data(ene) er tilvejebragt i maj og november måned. Referenceperioden kan omfatte de forudgående seks måneder, dvs. at de data, der forelægges i maj, vedrører perioden fra november til april, og at de data, der forelægges i november, vedrører perioden fra maj til oktober.6. De indsamlede data skal omfatte følgende:a) den gennemsnitlige, den korteste og den længste behandlingstid, som i løbet af de forudgående seks måneder er forløbet, inden en ansøgning om alderspension er sendt fra den behandlende institution til den kompetente institutionb) den gennemsnitlige, den korteste og den længste behandlingstid, som i løbet af de forudgående seks måneder er forløbet, inden der af den kompetente institution træffes en endelig afgørelse om alderspension til en ansøger, der er bosat i en anden medlemsstatc) en kort kommentar fra den kompetente institution for at placere data(ene) i den rette sammenhæng og for at forklare, hvilke faktorer der har haft indvirkning på den korteste og længste behandlingstidd) en kort redegørelse fra den kompetente institution vedrørende den anvendte metode og angivelse af, hvorvidt der er anvendt en stikprøveundersøgelse, i givet fald omfanget heraf, samt angivelse af referenceperiode, antallet af behandlede sager osv.7. Indsamlingen af data skal om muligt påbegyndes i januar 2001, således at data(ene) første gang kan forelægges det tekniske udvalg i maj 2001.8. De enkelte medlemsstater skal forelægge deres data for det tekniske udvalg med henblik på at fremme udvekslingen af erfaring og udbredelsen af kendskab til den bedste praksis.9. Ordningen for indsamling og anvendelse af data tages op til fornyet behandling ved udgangen af hvert år, hvor der om nødvendigt kan fremsættes forslag om forbedringer.10. Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende. Den finder anvendelse fra den 1. januar 2001 i en periode på fem år, hvorefter afgørelsen tages op til revision.Jean-Claude FillonFormand for den administrative kommission(1) Den tyske delegation er af den opfattelse, at den samlede behandlingstid er den afgørende faktor, og anmoder medlemsstaterne om i forholdet til Tyskland at anføre den samlede behandlingstid.


Avis juridique important

|

32001D0891

2001/891/EF: Afgørelse nr. 181 af 13. december 2000 om fortolkning af artikel 14, stk. 1, artikel 14 a, stk. 1 og artikel 14 b, stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om den lovgivning, der finder anvendelse på udstationerede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som midlertidigt er beskæftiget uden for den kompetente stat (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 329 af 14/12/2001 s. 0073 - 0077

Afgørelse nr. 181af 13. december 2000om fortolkning af artikel 14, stk. 1, artikel 14 a, stk. 1 og artikel 14 b, stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 om den lovgivning, der finder anvendelse på udstationerede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som midlertidigt er beskæftiget uden for den kompetente stat(EØS-relevant tekst)(2001/891/EF)DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR -under henvisning til artikel 81, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, i henhold til hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 og senere forordninger, ogud fra følgende betragtninger:(1) Afgørelse nr. 162 af 31. maj 1996 bør ajourføres.(2) Bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, artikel 14 a, stk. 1 og artikel 14 b, stk. 1 og 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71, som indeholder en undtagelse fra den almindelige regel i nævnte forordnings artikel 13, stk. 2, litra a), litra b) eller litra c), har bl.a. til formål at fremme den frie udveksling af tjenesteydelser til fordel for virksomheder, som gør brug heraf ved at udsende arbejdstagere til andre medlemsstater end den, hvor de har deres hjemsted, samt at fremme arbejdskraftens frie bevægelighed i andre medlemsstater. Bestemmelserne har således til formål at fjerne hindringerne for arbejdskraftens frie bevægelighed og ligeledes at fremme den økonomiske integration ved at undgå administrative vanskeligheder især for arbejdstagerne og virksomhederne.(3) Disse samme bestemmelser har således til formål at fritage såvel arbejdstagerne som arbejdsgiverne og de sociale sikringsinstitutioner for de administrative vanskeligheder, som kunne opstå ved anvendelsen af den almindelige regel i artikel 13, stk. 2, litra a), litra b) eller litra c) i nævnte forordning, når det drejer sig om kortvarige beskæftigelsesperioder i en anden medlemsstat end den, i hvilken virksomheden har sit hjemsted eller en afdeling, eller hvor den selvstændige erhvervsdrivende normalt udøver sin virksomhed, eller om bord på et skib, der fører en anden medlemsstats flag.(4) Det er nødvendigt at præcisere rækkevidden af artikel 14 a, stk. 1, litra a) på grundlag af Domstolens retspraksis.(5) Artikel 14, stk. 1, artikel 14 a, stk. 1 og artikel 14 b, stk. 1 og 2 i forordning (EØF) nr. 1408/71 er undtagelser fra den almindelige regel, der er fastsat i nævnte forordnings artikel 13, stk. 2, litra a), litra b) eller litra c).(6) Det er nødvendigt at afgrænse anvendelsesområdet for disse bestemmelser mere nøjagtigt og med dette formål for øje opregne flere særtilfælde, som vil kunne opstå.(7) For at opnå en forenkling er det nødvendigt at udvide anvendelsen af artikel 14, stk. 1, eller artikel 14 b, stk. 1, i samme forordning til at omfatte tilfælde, hvor arbejdstageren ansættes i den medlemsstat, hvor virksomheden har sit hjemsted eller en afdeling, med henblik på at blive udsendt for at udføre et arbejde i en anden medlemsstat eller om bord på et skib, der fører en anden medlemsstats flag, og dette for at tage hensyn til Domstolens retspraksis.(8) Det første afgørende kriterium for anvendelsen af artikel 14, stk. 1, eller artikel 14 b, stk. 1, i nævnte forordning er i denne forbindelse, at der består et organisk bånd mellem den virksomhed, der har antaget arbejdstageren, og arbejdstageren.(9) Arbejdstagerens beskyttelse og den retlige sikkerhed, som arbejdstageren og den institution, han er tilknyttet, kan gøre krav på, kræver, at der gives alle former for garanti for, at det organiske bånd bevares under udstationeringen.(10) Det andet afgørende kriterium for anvendelsen af artikel 14, stk. 1, eller artikel 14 b, stk. 1, i nævnte forordning er, at virksomheden har en tilknytning til den medlemsstat, hvor den har sit hjemsted. Muligheden for udstationering bør derfor begrænses til kun at omfatte virksomheder, som normalt udøver deres aktivitet i den medlemsstat, af hvis lovgivning den udstationerede arbejdstager forbliver omfattet. Omfattet er således kun virksomheder, som normalt udøver aktivitet af betydeligt omfang i den medlemsstat, hvor de har deres hjemsted.(11) Det er nødvendigt at forhindre, at udstationeringsperioden urimeligt forlænges på grund af gentagne midlertidige afbrydelser.(12) Garantien for, at det organiske bånd bevares, findes ikke længere, hvis den udsendte arbejdstager stilles til rådighed for en tredje virksomhed.(13) De administrative vanskeligheder, som artikel 14, stk. 1, har til formål at forhindre, vil under alle omstændigheder opstå, hvis arbejdstageren, der antages af en virksomhed med hjemsted i en medlemsstat med henblik på at blive udsendt til en anden medlemsstat, tidligere var omfattet af lovgivningen i en tredje medlemsstat eller i et tredjeland og så meget desto mere, hvis han tidligere var omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, han udsendes til; formålet med artikel 14, stk. 1, ville i så fald ikke blive nået; det samme ville, mutatis mutandis, gælde formålet med artikel 14 b, stk. 1.(14) I udstationeringsperioden er det nødvendigt at kunne foretage kontrolforanstaltninger, navnlig hvad angår indbetaling af bidrag og bevarelse af det organiske bånd, for at undgå misbrug af ovennævnte bestemmelser, samt at tilrettelægge en passende orientering af de administrative instanser, arbejdsgivere og arbejdstagere.(15) Arbejdstageren og arbejdsgiveren skal på behørig vis underrettes om, hvilke betingelser der kan kræves opfyldt for, at den udsendte arbejdstager kan forblive omfattet af lovgivningen i den medlemsstat, hvorfra han udsendes.(16) Selv om attesten (blanket E 101) normalt skal udstedes a priori, kan den dog have tilbagevirkende kraft.(17) Det er nødvendigt at præcisere den retlige beskaffenhed af denne attest, der er omhandlet i artikel 11 og artikel 11 a i forordning (EØF) nr. 574/72, og dermed den forpligtelse til samarbejde, som påhviler institutionerne.(18) Vurderingen og kontrollen af virksomhedernes og arbejdstagernes situation bør foretages af de sociale sikringsinstitutioner med de fornødne garantier for, at der ikke lægges hindringer i vejen for den frie udveksling af tjenesteydelser og arbejdskraftens frie bevægelighed.(19) Princippet om loyalt samarbejde, der er fastsat i EF-traktatens artikel 10 pålægger de kompetente institutioner en række forpligtelser ved gennemførelsen af bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, artikel 14 a, stk. 1, og artikel 14 b, stk. 1 og 2, og den administrative kommissions rolle bør præciseres for at muliggøre anvendelsen af dette princip.(20) Det er nødvendigt at præcisere reglerne for forelæggelse af et spørgsmål for den administrative kommission samt denne kommissions rolle som mægler i tilfælde af divergerende opfattelse institutionerne imellem med hensyn til spørgsmålet om, hvilken lovgivning der skal finde anvendelse.Idet beslutning i sagen er truffet på de i artikel 80, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1408/71 fastsatte betingelser -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:1. Bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, og artikel 14 b, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1408/71 finder anvendelse på en arbejdstager, som er omfattet af lovgivningen i en medlemsstat (det land, hvorfra arbejdstageren udsendes) i kraft af udøvelsen af en lønnet beskæftigelse for en virksomhed, og som af denne virksomhed udsendes til en anden medlemsstat (beskæftigelsesstaten) for dér at udføre et arbejde for denne virksomheds regning.Arbejdet antages udført for virksomheden i det land, hvorfra arbejdstageren udsendes, når det godtgøres, at dette arbejde udføres for denne virksomhed, og der består et organisk bånd mellem arbejdstageren og den virksomhed, som har udsendt ham.For at kunne afgøre, hvorvidt der består et sådant organisk bånd forudsat, at arbejdstageren har et underordnelsesforhold til den virksomhed, som har udsendt ham, bør en række faktorer tages i betragtning, bl.a. ansvaret for ansættelse, arbejdskontrakt, afskedigelse, beføjelser til at afgøre arbejdets art.2. I henhold til artikel 14 a, stk. 1, skal den selvstændige erhvervsdrivende, inden han udfører et arbejde i beskæftigelsesstaten, normalt udøve selvstændig virksomhed i den medlemsstat, hvor han har sit hjemsted. Denne betingelse indebærer, at den selvstændige erhvervsdrivende i en vis periode har udøvet en aktivitet af betydeligt omfang i den medlemsstat, hvor han har hjemsted, inden han rejser til en anden medlemsstat med henblik på at udføre et arbejde som arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, hvis omfang og varighed er fastlagt på forhånd, og hvis gennemførelse skal dokumenteres ved tilsvarende arbejdskontrakter.I løbet af den periode, hvor den selvstændige erhvervsdrivende udfører dette arbejde, skal han i den medlemsstat, hvor han har sit hjemsted, overholde de betingelser, der er nødvendige for udøvelsen af virksomheden, når han vender tilbage. Med dette formål for øje skal han opretholde den infrastruktur, der er nødvendig for virksomhedens udøvelse i den medlemsstat, hvor han har sit hjemsted, i overensstemmelse med denne medlemsstats lovgivning som f.eks. benyttelse af kontorer, betaling af bidrag til den sociale sikringsordning, betaling af skat, besiddelse af autorisation, tilladelse til at udøve et erhverv og et momsnummer eller optagelse i handelskamre eller faglige organisationer.3. Inden for rammerne af de i denne afgørelses stk. 1 fastsatte bestemmelser finder ovennævnte bestemmelser i artikel 14, stk. 1, og artikel 14 b, stk. 1, fortsat anvendelse, navnlig på følgende betingelser:a) Udstationering af fast personaleNår en arbejdstager, der er udsendt til en virksomhed i beskæftigelsesstaten, af virksomheden i den stat, hvorfra han udsendes, stilles til rådighed for en eller flere andre virksomheder i samme beskæftigelsesstat forudsat, at arbejdstageren fortsat udfører sit arbejde for den virksomheds regning, der har udsendt ham. Dette er navnlig tilfældet, når virksomheden har udsendt arbejdstageren til en anden medlemsstat for successivt eller samtidigt at udføre et arbejde i to eller flere virksomheder, som er beliggende i samme medlemsstat.b) Udstationering af personale, der er ansat med henblik på udstationeringNår en arbejdstager, som er omfattet af lovgivningen i en medlemsstat i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71, og som i denne medlemsstat, hvor virksomheden har sit hjemsted eller en afdeling, ansættes med henblik på at blive udsendt for denne virksomheds regning for at udføre et arbejde enten på en anden medlemsstats område eller om bord på et skib, der fører en anden medlemsstats flag, forudsat ati) der består et organisk bånd mellem denne virksomhed og arbejdstageren i udstationeringsperioden ogii) denne virksomhed normalt udøver sin aktivitet på førstnævnte medlemsstats område, dvs. at virksomheden normalt udøver aktivitet af betydeligt omfang på førstnævnte medlemsstats område.For om nødvendigt og i tvivlstilfælde at kunne afgøre, hvorvidt en virksomhed normalt udøver aktivitet af betydeligt omfang i den medlemsstat, hvor det har sit hjemsted, skal den kompetente institution i denne medlemsstat undersøge samtlige de kriterier, som belyser virksomhedens aktiviteter. Disse kriterier omfatter navnlig det sted, hvor virksomheden har hjemsted, og dens administration er placeret, størrelsen af det administrative personale, der henholdsvis arbejder i den medlemsstat, hvor virksomheden har hjemsted, og i den anden medlemsstat, stedet, hvor de udsendte arbejdstagere ansættes, og det sted, hvor hovedparten af kontrakterne med kunderne indgås, den lovgivning, der finder anvendelse på de kontrakter, som virksomheden indgår dels med sine arbejdstagere og dels med sine kunder samt den omsætning, der er opnået i en tilstrækkelig relevant periode i den enkelte medlemsstat. Denne fortegnelse er ikke udtømmende, og valget af kriterier bør tilpasses efter hvert enkelt tilfælde og arten af den aktivitet, som virksomheden udøver i den medlemsstat, hvor den har sit hjemsted.En virksomhed, som har hjemsted i en medlemsstat og som udsender arbejdstagere til en anden medlemsstat, og hvis aktivitet i den førstnævnte medlemsstat består af administrative opgaver af rent intern karakter, er således ikke omfattet af artikel 14, stk. 1, litra a), i forordning (EØF) nr. 1408/71.c) En midlertidig afbrydelse af arbejdstagerens arbejde i virksomheden i beskæftigelsesstaten betragtes ikke som en afbrydelse af udstationeringen i den i artikel 14, stk. 1, og artikel 14 b, stk. 1, anførte forstand.4. Bestemmelserne i ovennævnte artikel 14, stk. 1, eller artikel 14 b, stk. 1, finder ikke anvendelse eller ophører med at finde anvendelse, hvis:a) den virksomhed, hvortil arbejdstageren er udsendt, stiller ham til rådighed for en anden virksomhed i den medlemsstat, hvor virksomheden er beliggendeb) den arbejdstager, der er udsendt til en medlemsstat, stilles til rådighed for en virksomhed, der er beliggende i en anden medlemsstatc) arbejdstageren ansættes i en medlemsstat med henblik på af en virksomhed, der er beliggende i en anden medlemsstat, at blive udsendt til en virksomhed i en tredje medlemsstat.5. a) Den kompetente institution i den medlemsstat, af hvis lovgivning arbejdstageren forbliver omfattet i henhold til ovennævnte artikel 14, stk. 1, og artikel 14 b, stk. 1, i de af denne afgørelse omfattede tilfælde, underretter på behørig vis den pågældende arbejdsgiver og arbejdstager om, på hvilke betingelser den udstationerede arbejdstager fortsat kan være omfattet af lovgivningen i det land, hvorfra han udsendes. Arbejdsgiveren underrettes således om muligheden for kontrol under hele udstationeringsperioden med henblik på at kunne fastslå, at udstationeringen ikke er afsluttet. Denne kontrol kan navnlig vedrøre indbetaling af bidrag og i givet fald bevarelse af det organiske bånd.Den kompetente institution i den medlemsstat, af hvis lovgivning den selvstændige erhvervsdrivende forbliver omfattet i henhold til ovennævnte artikel 14 a, stk. 1, og artikel 14 b, stk. 2, underretter på behørig vis den pågældende om, på hvilke betingelser han fortsat kan være omfattet af lovgivningen i det land, hvor han har sit hjemsted. Den selvstændige erhvervsdrivende underrettes således om muligheden for kontrol under hele den periode, hvor han midlertidigt udøver selvstændig virksomhed i beskæftigelseslandet, med henblik på at kunne fastslå, at betingelserne for virksomhedens udøvelse stadigvæk er til stede. Denne kontrol kan især vedrøre indbetaling af bidrag og opretholdelse af den infrastruktur, der er nødvendig for virksomhedens fortsatte udøvelse i den medlemsstat, hvor den selvstændige erhvervsdrivende har sit hjemsted.b) Den udsendte arbejdstager samt hans arbejdsgiver underretter den kompetente institution i den stat, hvorfra arbejdstageren udsendes, om enhver ændring under udstationeringen, navnlig- hvis den udstationering, der er blevet anmodet om, ikke har fundet sted, eller den udstationering, hvis forlængelse der er blevet anmodet om, ikke har fundet sted- hvis arbejdet afbrydes i andre tilfælde end de i denne afgørelses stk. 3, litra c), omhandlede tilfælde- hvis den udstationerede arbejdstager af sin arbejdsgiver er blevet stillet til rådighed for en anden virksomhed i den stat, hvorfra arbejdstageren udsendes, bl.a. i tilfælde af virksomhedsfusion eller -overdragelse.c) Den kompetente institution i den stat, hvorfra arbejdstageren udsendes, meddeler efter anmodning institutionen i beskæftigelsesstaten alle de i dette stykkes litra b) anførte oplysninger.d) De kompetente institutioner i den stat, hvorfra arbejdstageren udsendes, og i beskæftigelsesstaten samarbejder om gennemførelsen af ovennævnte kontrolforanstaltninger, samt hvis der hersker tvivl om, hvorvidt artikel 14, stk. 1, litra a) eller b), artikel 14 a, stk. 1, eller artikel 14 b, stk. 1 eller 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71 kan finde anvendelse.6. Blanket E 101 skal helst udstedes inden påbegyndelsen af den pågældende periode; den kan imidlertid ligeledes udstedes i løbet af denne periode eller endog efter periodens udløb, og i så fald har blanketten tilbagevirkende kraft.7. Forpligtelsen til samarbejde som omhandlet i afgørelsens punkt 5, litra d), indebærer ligeledes, ata) den kompetente institution i det land, hvorfra arbejdstageren udsendes, foretager en korrekt bedømmelse af de faktiske omstændigheder, som er relevante for anvendelsen af artikel 14, stk. 1, artikel 14 a, stk. 1, og artikel 14 b, stk. 1 og 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71 samt artikel 11 og artikel 11 a i forordning (EØF) nr. 574/72, og følgelig indestår for rigtigheden af de oplysninger, der er anført på blanket E 101b) den kompetente institution i beskæftigelsesstaten og i alle andre medlemsstater anser sig for bundet af blanket E 101, så længe blanketten ikke er tilbagekaldt eller erklæret ugyldig af den kompetente institution i det land, hvorfra arbejdstageren udsendesc) den kompetente institution i det land, hvorfra arbejdstageren udsendes, på ny overvejer, om denne blanket er blevet udstedt på et korrekt grundlag, og i givet fald tilbagekalder blanketten, såfremt den kompetente institution i beskæftigelseslandet udtrykker tvivl med hensyn til rigtigheden af de faktiske omstændigheder, som ligger til grund for blanketten.8. De sociale sikringsinstitutioner vurderer og kontrollerer de tilfælde, der er omfattet af artikel 14, stk. 1, artikel 14 a, stk. 1, og artikel 14 b, stk. 1 og 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71, og giver virksomhederne og arbejdstagerne alle de fornødne garantier for, at der ikke lægges hindringer i vejen for den frie udveksling af tjenesteydelser og arbejdskraftens frie bevægelighed. De kriterier, der anvendes til vurderingen af, hvorvidt en virksomhed normalt udøver aktivitet af betydeligt omfang på en medlemsstats område, hvorvidt der fortsat består et organisk bånd mellem en arbejdstager og en virksomhed, eller hvorvidt en selvstændig erhvervsdrivende opretholder den fornødne infrastruktur for udøvelsen af sin virksomhed i en medlemsstat, skal fastsættes objektivt, være kendt af de berørte personer og i samme og tilsvarende situationer til stadighed finde anvendelse på den samme måde.9. Såfremt der fortsat er uenighed mellem de berørte kompetente institutioner, kan de hver især via deres regeringsrepræsentant forelægge et notat for den administrative kommission, som skal behandles på det første møde efter den 20. dag efter, at det pågældende notat er blevet forelagt, med henblik på at nå frem til samme opfattelse i spørgsmålet om, hvilken lovgivning der i det pågældende tilfælde skal finde anvendelse.10. Den administrative kommission fremmer samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder i forbindelse med anvendelsen af bestemmelserne i artikel 14, stk. 1, litra a) og b), artikel 14 a, stk. 1, og artikel 14 b, stk. 1 og 2, i forordning (EØF) nr. 1408/71 ved at fremme opfølgningen og udvekslingen af data, erfaring og god praksis i forbindelse med fastsættelsen og standardiseringen af kriterierne til vurdering af både virksomhedernes og arbejdstagernes situation, samt i forbindelse med kontrolforanstaltningerne. Med dette formål for øje udarbejder den administrative kommission efterhånden og til brug for administrationer, virksomheder og arbejdstagere en adfærdskodeks for udstationering af arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som midlertidigt udøver virksomhed uden for den medlemsstat, hvor de har deres hjemsted.11. Denne afgørelse, der træder i stedet for afgørelse nr. 162 af 31. maj 1996, træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Jean-Claude FillonFormand for den administrative kommission


Avis juridique important

|

31974D0420

74/420/EØF: Kommissionens Afgørelse af 19. juli 1974 om De rådgivende Udvalg for Fedtstoffer, Sukker, Råtobak og friske og forarbejdede Frugter og Grønsager

EF-Tidende nr. L 221 af 12/08/1974 s. 0028 - 0028 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 11 s. 0041  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 7 s. 0256  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 7 s. 0256

++++  KOMMISSIONENS AFGOERELSE  af 19 . juli 1974  om De raadgivende Udvalg for Fedtstoffer , Sukker , Raatobak og friske og forarbejdede Frugter og Groentsager   ( 74/420/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved Kommissionens afgoerelser af 9 . juni 1967 ( 1 ) , 29 . april 1969 ( 2 ) , 22 . december 1970 ( 3 ) og 18 . juli 1962 ( 4 ) blev der nedsat raadgivende udvalg for fedtstoffer , sukker , raatobak og friske og forarbejdede frugter og groensager ;  disse afgoerelsers ordlyd blev erstattet af Kommissionens afgoerelse af 31 . oktober 1973 ( 5 ) ;  antallet af medlemmer i disse udvalg er blevet udvidet ved Kommissionens senere afgoerelser , alle af 29 . marts 1974 ( 6 ) ;  i betragtning af visse saerlige omstaendigheder angaaende disse udvalg , finder Kommissionen det noedvendigt , uanset bestemmelserne i artikel 4 i afgoerelserne om oprettelse af udvalgene , selv at kunne foretage udnaevnelser af medlemmerne til de supplerende pladser , der blev oprettet ved afgoerelserne af 29 . marts 1974 -  VEDTAGET FOELGENDE AFGOERELSE :  Eneste artikel  Uanset bestemmelserne i artikel 4 , i Kommissionens afgoerelser om oprettelse af raadgivende udvalg for fedtstoffer , sukker , raatobak og friske og forarbejdede frugter og groensager af henholdsvis 9 . juni 1967 , 29 . april 1969 , 22 . december 1970 og 18 . juli 1962 , kan Kommissionen direkte foretage udnaevnelse af medlemmer til de overnnaevnte udvalg til de supplerende pladser , der er oprettet ved dens afgoerelser af 29 . marts 1974 .  Denne afgoerelse traeder i kraft den 19 . juli 1974 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 19 . juli 1974 .  Paa Kommissionens vegne  François-Xavier ORTOLI  Formand  ( 1 ) EFT nr . 119 af 20 . 6 . 1967 , s . 2343/67 .  ( 2 ) EFT nr . L 122 af 22 . 5 . 1969 , s . 2 .  ( 3 ) EFT nr . L 14 af 18 . 1 . 1971 , s . 8 .  ( 4 ) EFT nr . 72 af 8 . 8 . 1962 , s . 2026/62 .  ( 5 ) EFT nr . L 355 af 24 . 12 . 1973 , s . 24 .  ( 6 ) EFT nr . L 123 af 6 . 5 . 1974 , s . 16 .


Avis juridique important

|

31994D0557

94/557/EF, Euratom: Rådets Afgørelse af 17. juni 1994 om bemyndigelse af det europæiske fællesskab og det europæiske Atomenergifællesskab til at undertegne og indgå aftalen om vedtægten for Europaskolerne

EF-Tidende nr. L 212 af 17/08/1994 s. 0001 - 0002 den finske specialudgave: kapitel 16 bind 2 s. 0081  den svenske specialudgave: kapitel 16 bind 2 s. 0081

RAADETS AFGOERELSE af 17. juni 1994 om bemyndigelse af Det Europaeiske Faellesskab og Det Europaeiske Atomenergifaellesskab til at undertegne og indgaa aftalen om vedtaegten for Europaskolerne (94/557/EF, Euratom)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION  HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 203,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og ud fra foelgende betragtninger:  Det er De Europaeiske Faellesskaber magtpaaliggende at sikre den faelles uddannelse af personalets boern paa Europaskolerne, saa Faellesskabets institutioner kan fungere tilfredsstillende og have nemmere ved at udfoere deres opgaver, de oprindelige medlemsstater  undertegnede derfor den 12. april 1957 aftalen om vedtaegten for Europaskolerne;  for at disse skoler kan fungere mere effektivt, og Faellesskabernes rolle over for dem i hoejere grad kan blive anerkendt, anmodede Raadet og undervisningsministrene, forsamlet i Raadet, den 31. maj 1990 om, at der blev udarbejdet en ny aftale om  Europaskolerne;  det er noedvendigt, at Faellesskaberne deltager i gennemfoerelsen af denne aftale, for Det Europaeiske Faellesskab og Det Europaeiske Atomenergifaellesskab kan naa sine maal;  Det Europaeiske Faellesskab og Det Europaeiske Atomenergifaellesskab medvirker til gennemfoerelsen af aftalen ved at udoeve de befoejelser, som foelger af bestemmelserne i aftalen og af fremtidige beslutninger, der traeffes i overensstemmelse med bestemmelserne  i aftalen;  det er derfor noedvendigt, at De Europaeiske Faellesskaber indgaar naevnte aftale;  med henblik paa vedtagelsen af denne afgoerelse er der ikke anden hjemmel end artikel 235 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab og artikel 203 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  Aftalen om vedtaegten for Europaskolerne godkendes paa Det Europaeiske Faellesskabs og Det Europaeiske Atomenergifaellesskabs vegne.  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.   Artikel 2  Raadets formand bemyndiges til at udpege den person/de personer, der er befoejet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Det Europaeiske Faellesskab og Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, og til at udpege den person, der er befoejet  til at deponere godkendelsesakten i overensstemmelse med aftalens artikel 33.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. juni 1994.  Paa Raadets vegne Th. MIKROUTSIKOS Formand  (1) EFT nr. C 93 af 2. 4. 1993, s. 1.(2) EFT nr. C 128 af 9. 5. 1994.


title: 86/419/EØF: Rådets afgørelse af 8. april 1986 om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den socialistiske republik Rumænien om handel med tekstilvarer

text:
29 . 8 . 86                                 De Europæiske Fællesskabers Tidende                                      Nr . L 245 / 141
                                                   RÅDETS AFGØRELSE
                                                       af 8 . april 1986
                  om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den socialistiske
                                        republik Rumænien om handel med tekstilvarer
                                                       ( 86 / 419 / EØF )
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —                           Den socialistiske republik Rumænien om handel med tekstil
                                                                     varer godkendes herved på Fællesskabets vegne .
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det euro
pæiske økonomiske Fællesskab , særlig artikel 113 ,                  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse .
under henvisning til henstilling fra Kommissionen , og
ud fra følgende betragtning:                                                                       Artikel 2
Aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
                                                                     Formanden for Rådet foranstalter den notifikation , der er
Den socialistiske republik Rumænien om handel med tekstil
                                                                     omhandlet i aftalens artikel 19 (*).
varer bør godkendes —
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                                     Udfærdiget i Luxembourg , den 8 . april 1986 .
                                                                                På Rådets vegne
                          Artikel 1
                                                                                G. M. V. van AARDENNE
Aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og                                                             Formand
                                                                     (') Datoen for aftalens ikrafttræden vil blive offentliggjort i De
                                                                         Europæiske Fællesskabers Tidende på foranledning af general
                                                                         sekretariatet for Rådet .


Avis juridique important

|

31998D0017

98/17/EF: Rådets afgørelse af 22. april 1997 om indgåelse af aftalerne i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og på den ene side Barbados, Belize, Republikken Congo, Republikken Côte d'Ivoire, Fiji, Den Kooperative Republik Guyana, Jamaica, Republikken Kenya, Republikken Madagaskar, Republikken Malawi, Republikken Mauritius, Saint Christopher og Nevis, Republikken Surinam, Kongeriget Swaziland, Den Forenede Republik Tanzania, Republikken Trinidad og Tobago, Republikken Uganda, Republikken Zambia og Republikken Zimbabwe og på den anden side Republikken Indien om garanterede priser for rørsukker i leveringsperioden 1996/1997

EF-Tidende nr. L 007 af 13/01/1998 s. 0027 - 0027

RÅDETS AFGØRELSE af 22. april 1997 om indgåelse af aftalerne i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og på den ene side Barbados, Belize, Republikken Congo, Republikken Côte d'Ivoire, Fiji, Den Kooperative Republik Guyana, Jamaica, Republikken Kenya, Republikken Madagaskar, Republikken Malawi, Republikken Mauritius, Saint Christopher og Nevis, Republikken Surinam, Kongeriget Swaziland, Den Forenede Republik Tanzania, Republikken Trinidad og Tobago, Republikken Uganda, Republikken Zambia og Republikken Zimbabwe og på den anden side Republikken Indien om garanterede priser for rørsukker i leveringsperioden 1996/1997 (98/17/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:I henhold til artikel 1, stk. 2, i protokol nr. 8 om AVS-sukker (1), der er knyttet som bilag til fjerde AVS-EF Lomé-konvention, og i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Indien om rørsukker (2), finder gennemførelsen af nævnte protokol og aftale sted som led i forvaltningen af den fælles markedsordning for sukker;aftalerne i form af brevveksling mellem Fællesskabet og på den ene side de i protokollen nævnte stater og på den anden side Republikken Indien om garanterede priser for rørsukker i leveringsperioden 1996/1997 bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Aftalerne i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og på den ene side Barbados, Belize, Republikken Congo, Republikken Côte d'Ivoire, Fiji, Den Kooperative Republik Guyana, Jamaica, Republikken Kenya, Republikken Madagaskar, Republikken Malawi, Republikken Mauritius, Saint Christopher og Nevis, Republikken Surinam, Kongeriget Swaziland, Den Forenede Republik Tanzania, Republikken Trinidad og Tobago, Republikken Uganda, Republikken Zambia og Republikken Zimbabwe og på den anden side Republikken Indien om garanterede priser for rørsukker i leveringsperioden 1996/1997 godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksterne til aftalerne er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2 Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne de i artikel 1 omhandlede aftaler med bindende virkning for Fællesskabet.Artikel 3 Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 22. april 1997.På Rådets vegneJ. VAN AARTSENFormand(1) EFT L 229 af 17. 8. 1991, s. 216.(2) EFT L 190 af 22. 7. 1975, s. 35.


title: 2009/434/EF: Rådets afgørelse af 25. maj 2009 om ændring af afgørelse 2006/493/EF om fastsættelse af beløbet for Fællesskabets støtte til landdistriktsudvikling for perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013 , dets årlige fordeling og minimumsbeløbet, der er forbeholdt regioner, som er omfattet af konvergensmålet

text:
               9.6.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 144/25

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 25. maj 2009
   om ændring af afgørelse 2006/493/EF om fastsættelse af beløbet for Fællesskabets støtte til landdistriktsudvikling for perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013, dets årlige fordeling og minimumsbeløbet, der er forbeholdt regioner, som er omfattet af konvergensmålet
   (2009/434/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1), særlig artikel 69, stk. 1,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved afgørelse 2006/493/EF (2) fastsættes fællesskabsstøtten til landdistriktsudvikling for perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013, dens årlige fordeling og minimumsbeløbet, der er forbeholdt regioner, som er omfattet af konvergensmålet.

               (2)

               Det Europæiske Råd godkendte på sit møde den 11. og 12. december 2008 en europæisk økonomisk genopretningsplan (genopretningsplanen), som går ud på at iværksætte prioriterede foranstaltninger, således at medlemsstaternes økonomier hurtigere kan tilpasse sig de nye udfordringer.

               (3)

               Genopretningsplanen er baseret på en indsats svarende til i alt ca. 1,5 % af Den Europæiske Unions BNP (dvs. ca. 200 mia. EUR). Af dette beløb bør 1 020 mia. EUR stilles til rådighed for alle medlemsstaterne gennem Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne med henblik på at udvikle bredbåndsinternet i landdistrikterne og styrke de operationer, der er rettet mod de prioriteringer, som er fastsat i artikel 16a, stk. 1, litra a)-f), i forordning (EF) nr. 1698/2005. I henhold til erklæringen fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af om finansieringen af projekter på energi- og bredbåndsinternetområdet samt sundhedstjekket af den fælles landbrugspolitik inden for rammerne af den europæiske økonomiske genopretningsplan (3) skulle der være 600 mio. EUR til rådighed i 2009, mens 420 mio. EUR skulle blive sikret gennem en udligningsmekanisme ved samrådet under Fællesskabets budgetprocedure for 2010 og være til rådighed i 2010.

               (4)

               Afgørelse 2006/493/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Bilaget til afgørelse 2006/493/EF affattes som angivet i bilaget til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2009.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. maj 2009.

            På Rådets vegne

         J. ŠEBESTA

            Formand

      (1)  EUT L 277 af 21.10.2005, s. 1.

      (2)  EUT L 195 af 15.7.2006, s. 22.

      (3)  EUT C 108 af 12.5.2009, s. 1.

      BILAG

            »BILAG

               De samlede forpligtelsesbevillinger for 2007-2013 (i faste 2004-priser), deres årlige fordeling og minimumsbeløbet, der er forbeholdt regioner, som er omfattet af konvergensmålet (1)

                        2004-priser i EUR (2)

                        2007

                        2008

                        2009

                        2010

                        2011

                        2012

                        2013

                        I alt

                        Samlet beløb for EU-25, plus Bulgarien og Rumænien

                        9 325 497 783

                        10 788 767 263

                        11 058 446 242

                        10 651 531 634

                        9 824 886 713

                        9 588 187 168

                        9 356 225 581

                        70 593 542 384

                        Minimumsbeløb for regioner, som er omfattet af konvergensmålet

                        27 676 975 284

               De samlede forpligtelsesbevillinger for 2007-2013 (i løbende priser), deres årlige fordeling og minimumsbeløbet, der er forbeholdt regioner, som er omfattet af konvergensmålet (3)

                        Løbende priser i EUR (4)

                        2007

                        2008

                        2009

                        2010

                        2011

                        2012

                        2013

                        I alt

                        Samlet beløb for EU-25, plus Bulgarien og Rumænien

                        9 896 292 851

                        11 678 108 653

                        12 209 418 209

                        11 995 354 634

                        11 285 706 554

                        11 234 089 442

                        11 181 555 662

                        79 480 526 005

                        Minimumsbeløb for regioner, som er omfattet af konvergensmålet

                        31 232 644 963

         (1)  Før graduering og andre overførsler fra markedsrelaterede udgifter og direkte betalinger under den fælles landbrugspolitik til landdistriktsudvikling.

         (2)  Beløbene er afrundet til nærmeste hele euro.

         (3)  Før graduering og andre overførsler fra markedsrelaterede udgifter og direkte betalinger under den fælles landbrugspolitik til landdistriktsudvikling.

         (4)  Beløbene er afrundet til nærmeste hele euro.«


title: 2012/87/EU: Rådets afgørelse af 10. februar 2012 om beskikkelse af en spansk suppleant til Regionsudvalget

text:
               15.2.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 41/18

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 10. februar 2012
   om beskikkelse af en spansk suppleant til Regionsudvalget
   (2012/87/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den spanske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015.

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Cristina Elena TENIENTE SÁNCHEZs mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes som suppleant for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

               —

               María Isabel NIETO FERNÁNDEZ, Secretaria Técnica de Acción Exterior de la Junta de Extremadura.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. februar 2012.

            På Rådets vegne

         C. ANTORINI

            Formand

      (1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22.

      (2)  EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.