title: 2013/550/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion IX — Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/136

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion IX — Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse
   (2013/550/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011 (1),

               —

               der henviser til det konsoliderede årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2011 (COM(2012) 436 — C7-0232/2012) (2),

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2011 med institutionernes svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed for regnskabsåret 2011, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (6), særlig artikel 164, 165 og 166,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0095/2013),

               1.

               meddeler Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 68 af 15.3.2011.

      (2)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 1.

      (3)  EUT C 344 af 12.11.2012, s. 1.

      (4)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 130.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (6)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion IX — Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011 (1),

                  —

                  der henviser til det konsoliderede årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2011 (COM(2012) 436 — C7-0232/2012) (2),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2011 med institutionernes svar (3),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed for regnskabsåret 2011, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (6), særlig artikel 164, 165 og 166,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0095/2013),

                  1.

                  glæder sig over Revisionsrettens konklusion om, at betalingerne som helhed vedrørende administrationsudgifter og andre udgifter for Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (»Den Tilsynsførende«) for det regnskabsår, der afsluttedes den 31. december 2011, var uden væsentlig fejlforekomst, og at de undersøgte overvågnings- og kontrolsystemer var effektive;

                  2.

                  noterer sig med tilfredshed, at Revisionsretten i sin årsberetning for 2011 har bemærket, at der ikke er blevet konstateret væsentlige svagheder med hensyn til revisionen af emnerne menneskelige ressourcer og indkøbsaftaler for så vidt angår Den Tilsynsførende;

                  3.

                  tilslutter sig Revisionsrettens anbefalinger og råder Den Tilsynsførende til at anmode de ansatte om med jævne mellemrum, ideelt set en gang om året, at indsende dokumentation for deres personlige situation og at indføre et system, der sikrer rettidig overvågning af disse dokumenter;

                  4.

                  glæder sig over de fremskridt, som Revisionsretten kunne konstatere med hensyn til bedre forvaltning af godtgørelser, og over konstateringen af, at de trufne foranstaltninger var effektive; glæder sig over, at Den Tilsynsførende agter fortsat at forbedre sit system for rettidig overvågning og kontrol;

                  5.

                  anerkender, at Revisionsrettens revision har vist, at de foranstaltninger, som Den Tilsynsførende traf i 2010 for at forbedre forvaltningen af tillæg, var effektive; anmoder Den Tilsynsførende om fortsat at overvåge og forbedre sit præstationsniveau;

                  6.

                  noterer sig, at Den Tilsynsførende i 2011 rådede over forpligtelsesbevillinger på i alt 7 564 137 EUR (7 104 351 EUR i 2010), og at udnyttelsesgraden for disse bevillinger var på 89,31 % (82,73 % i 2010); anser dette for en positiv udvikling, men opfordrer til, at der gøres yderligere bestræbelser på at forbedre gennemførelsesraten, og til, at de ændringer, der foretages, overvåges; forventer, at udnyttelsesgraden vil overstige 90 % næste år;

                  7.

                  understreger, at Den Tilsynsførendes budget er af ren administrativ karakter; bemærker, at udnyttelsesgraden for udgifter til personer, der arbejder i institutionen, er 75,63 % (Afsnit 1) og for udgifterne til ejendomme, inventar, udstyr og forskellige driftsudgifter 73,38 % (Afsnit 2); noterer sig, at udnyttelsesgraden i 2011 efter fuldstændig betaling af udgifterne under begge afsnit var på 85,03 %;

                  8.

                  opfordrer Den tilsynsførende til at udforme det årlige budgetforslag således, at det svarer bedre til Den Tilsynsførendes behov; opfordrer Den Tilsynsførende til at forbedre gennemførelsen af sit årlige budget;

                  9.

                  gentager sin anmodning om at blive holdt underrettet om resultaterne af stillingsfortegnelsen for 2010 og om at få oplysninger om iværksatte foranstaltninger med i den næste årlige aktivitetsrapport i overensstemmelse med Parlamentets henstillinger;

                  10.

                  glæder sig over Den Tilsynsførendes inspektionsrapport vedrørende 13 EU-institutioner og -organer i Bruxelles, hvori det bekræftes, at EU-institutioner og -organer på effektiv og forståelig måde informerer offentligheden om videoovervågning; foreslår, at disse informationer samt bedste praksis udveksles med de nationale databeskyttelsesmyndigheder;

                  11.

                  opfordrer Den Tilsynsførende til i sin næste årlige aktivitetsrapport at oplyse, hvor stor en andel af de tolketjenester, der bestiltes i det pågældende år, der ikke blev udnyttet;

                  12.

                  håber, at systemet til fastlæggelse af nøgleresultatindikatorer og den i 2012 udarbejdede plan for et benchmarkingsystem allerede er fuldstændig funktionsdygtige; forventer, at den årlige aktivitetsrapport for næste år vil indeholde en detaljeret vurdering af de forbedringer, som dette system har medført;

                  13.

                  efterlyser oplysninger om opfølgningen på de henstillinger, der er blevet fremsat i Parlamentets dechargebeslutninger;

                  14.

                  opfordrer Den Tilsynsførende til i den næste årsberetning at medtage en udtømmende oversigt over de menneskelige ressourcer, Den Tilsynsførende har til rådighed, opdelt efter kategori, lønklasse, køn, deltagelse i faglig uddannelse samt nationalitet; glæder sig over de oplysninger om faglig uddannelse, som er anført i årsberetningen;

                  15.

                  opfordrer generelt Revisionsretten til at fokusere mere på kontrollen af Den Tilsynsførendes forsvarlige økonomiske forvaltning, dvs. af den sparsommelighed, produktivitet og effektivitet, hvormed Den Tilsynsførende har brugt sine bevillinger i forbindelse med varetagelsen af sine opgaver.

         (1)  EUT L 68 af 15.3.2011.

         (2)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 1.

         (3)  EUT C 344 af 12.11.2012, s. 1.

         (4)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 130.

         (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (6)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.


title: 2008/528/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 24. april 2007 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2005

text:
               15.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/154

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 24. april 2007
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2005
   (2008/528/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2005 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2005 med agenturets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (4), særlig artikel 19,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A6-0114/2007),

               1.

               noterer sig, at det endelige årsregnskab for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2004 og 2005 ser ud som følger:
               Resultatopgørelse for regnskabsårene 2004 og 2005

                           (1000 EUR)

                           2005

                           2004

                              Indtægter

                           Tilskud fra Det Europæiske Fællesskab

                           16 060

                           12 800

                           Andre indtægter

                           5

                              Budgetindtægter i alt (a)

                              16 060

                              12 805

                              Udgifter

                              Personale — Afsnit I i budgettet

                           Betalinger

                           6 063

                           3 594

                           Fremførte bevillinger

                           161

                           143

                              Driftsudgifter — Afsnit II i budgettet

                           Betalinger

                           1 598

                           635

                           Fremførte bevillinger

                           333

                           684

                              Aktionsudgifter — Afsnit III i budgettet

                              Betalinger

                              7 515

                              437

                           Fremførte bevillinger

                           2 074

                              Budgetudgifter i alt (b)

                              15 670

                              7 567

                              Saldo (c = a – b)

                              390

                              5 238

                           Bevillinger, der er fremført og bortfaldet

                           126

                           251

                           Kursdifferencer

                           – 1

                           – 1

                              Saldo for regnskabsårets budgetgennemførelse

                              515

                              5 488

                           Variation i automatiske fremførsler af bevillinger og fakturaer

                           -1 021

                           2 089

                           Variation i regnskabsårets investeringer

                           469

                           242

                           Variation i gæld (Kommissionen)

                           – 52

                           -5 489

                           Regnskabsårets nedskrivning

                           – 151

                           – 43

                           Variation i forskud/præfinansiering til leverandører

                           5 296

                           56

                              Henlæggelser

                              – 106

                              Diverse

                              – 515

                              Resultat af regnskabsårets økonomiske justeringer (e)

                              4 435

                              2 343

                              NB: Tallene er afrundede, og summen af tallene kan derfor afvige fra totalen.

                              Kilde: Agenturet. Tabellen er udarbejdet på grundlag af agenturets eget årsregnskab.

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2005;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 266 af 31.10.2006, s. 13.

      (2)  EUT C 312 af 19.12.2006, s. 30.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1891/2006 (EUT L 394 af 30.12.2006, s. 1).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


title: 2009/334/EF: Kommissionens afgørelse af 20. april 2009 om nedsættelse af en ekspertgruppe vedrørende de europæiske GNSS-systemers sikkerhed (EØS-relevant tekst )

text:
               21.4.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 101/22

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 20. april 2009
   om nedsættelse af en ekspertgruppe vedrørende de europæiske GNSS-systemers sikkerhed
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/334/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 af 9. juli 2008 om den videre gennemførelse af de europæiske satellitbaserede navigationsprogrammer (Egnos og Galileo) (1) har medført en gennemgribende ændring af, hvordan disse to programmer styres og finansieres.

               (2)

               I henhold til artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 683/2008 forvalter Kommissionen alle spørgsmål vedrørende systemernes sikkerhed under behørig hensyntagen til behovet for tilsyn med og integration af sikkerhedskrav i de samlede programmer. I henhold til samme artikels stk. 2 vedtager Kommissionen gennemførelsesforanstaltninger, som fastlægger de vigtigste tekniske krav vedrørende kontrol med adgang til og håndtering af teknologier til sikring af systemerne. I henhold til samme artikels stk. 3 sikrer Kommissionen, at de nødvendige skridt til at efterkomme de i stk. 2 nævnte foranstaltninger tages, og at eventuelle yderligere krav vedrørende systemernes sikkerhed opfyldes under fuld hensyntagen til ekspertrådgivning.

               (3)

               Ved artikel 23 i forordning (EF) nr. 683/2008 ophæves artikel 7 i Rådets forordning (EF) nr. 876/2002 af 21. maj 2002 om oprettelse af fællesforetagendet Galileo (2) med virkning fra den 25. juli 2009. Ved nævnte artikel 7 blev der oprettet et sikkerhedsorgan til behandling af sikkerhedsspørgsmål i forbindelse med Galileo-systemet.

               (4)

               Kommissionen har behov for bistand fra medlemsstaternes eksperter til at varetage de opgaver, den har fået pålagt ved de nævnte bestemmelser i artikel 13 i forordning (EF) nr. 683/2008, og til fra den 25. juli 2009 at fuldføre de opgaver, der hidtil er blevet varetaget af det sikkerhedsorgan, der blev oprettet ved artikel 7 i forordning (EF) nr. 876/2002.

               (5)

               Ved vedtagelsen af forordning (EF) nr. 683/2008 erklærede Kommissionen endvidere, at den agtede at nedsætte en ekspertgruppe bestående af repræsentanter for medlemsstaterne med henblik på at gennemføre de pågældende bestemmelser i nævnte forordnings artikel 13, stk. 1, og at undersøge spørgsmål vedrørende systemernes sikkerhed.

               (6)

               Det fremgår desuden af erklæringen, at Kommissionen vil sikre, at ekspertgruppen består af en repræsentant for hver medlemsstat og en repræsentant for Kommissionen, at den ledes af Kommissionens repræsentant, og at den selv vedtager sin forretningsorden, hvori det bl.a. fremgår, at udtalelser vedtages ved konsensus, og at eksperterne kan rejse et hvilket som helst relevant spørgsmål i forbindelse med systemernes sikkerhed.

               (7)

               Stadig ifølge erklæringen vil Kommissionen under udøvelsen af sine beføjelser i fuldt omfang tage hensyn til ekspertgruppens udtalelser og høre gruppen bl.a. inden fastsættelsen af de vigtigste krav i forbindelse med systemernes sikkerhed, jf. artikel 13 i forordning (EF) nr. 683/2008.

               (8)

               Herudover gav Kommissionen i samme erklæring udtryk for, at repræsentanterne for Tilsynsmyndigheden for den Europæiske GNSS, Den Europæiske Rumorganisation og generalsekretæren/den højtstående repræsentant bør inddrages som observatører i ekspertgruppens arbejde på de vilkår, der fastsættes i gruppens forretningsorden, og at aftaler, der indgås af Det Europæiske Fællesskab, kan åbne mulighed for, at repræsentanter for tredjelande kan deltage i ekspertgruppens arbejde på de vilkår, der fastsættes i gruppens forretningsorden.

               (9)

               Der bør derfor nedsættes en ekspertgruppe kaldet »Sikkerhedsorganet for de Europæiske GNSS-Systemer«, hvis oprettelse, hverv, sammensætning og arbejdsmåde er i overensstemmelse med de elementer, der fremgår af nævnte erklæring fra Kommissionen og ligeledes overholder de horisontale rammebestemmelser for Kommissionens ekspertgrupper, jf. Kommissionens meddelelse C(2005) 2817.

               (10)

               Endvidere bør der gives mulighed for, at tredjelande kan deltage i den pågældende ekspertgruppes arbejde. Da Norge og Schweiz, der er medlemmer af Den Europæiske Rumorganisation, deltager i de europæiske GNSS-programmer og er meget involveret i sikkerhedsspørgsmål i forbindelse med programmerne, er det navnlig vigtigt, at de får mulighed for at blive tilknyttet ekspertgruppens arbejde i en periode på foreløbig tre år, som kan forlænges ved en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og hvert af disse to tredjelande —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Sikkerhedsorganet for de Europæiske GNSS-Systemer
   Der nedsættes herved en ekspertgruppe vedrørende de europæiske GNSS-systemers sikkerhed kaldet »Sikkerhedsorganet for de Europæiske GNSS-Systemer«, i det følgende benævnt »sikkerhedsorganet«.
   Artikel 2
   Hverv
   Sikkerhedsorganet bistår Kommissionen ved gennemførelsen af artikel 13, stk. 1, i forordning (EF) nr. 683/2008 og ved behandlingen af spørgsmål vedrørende de europæiske GNSS-systemers sikkerhed. Sikkerhedsorganet høres af Kommissionen inden fastsættelsen af de vigtigste krav i forbindelse med systemernes sikkerhed, jf. artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 683/2008, og det yder Kommissionen løbende bistand i forbindelse med anvendelsen af samme artikels stk. 3.
   Artikel 3
   Høring
   Kommissionen hører regelmæssigt sikkerhedsorganet og tager i fuldt omfang hensyn til sikkerhedsorganets udtalelser.
   Artikel 4
   Sammensætning
   1.   Sikkerhedsorganet består af en repræsentant for hver medlemsstat, der er udvalgt blandt anerkendte sikkerhedseksperter, og af en repræsentant for Kommissionen.
   2.   Repræsentanter for Tilsynsmyndigheden for den Europæiske GNSS, Den Europæiske Rumorganisation og generalsekretæren/den højtstående repræsentant kan inddrages i sikkerhedsorganets arbejde som observatører på de vilkår, der er fastsat i organets forretningsorden.
   3.   Ved aftaler indgået af Det Europæiske Fællesskab kan det fastsættes, at repræsentanter for tredjelande deltager i sikkerhedsorganets arbejde, evt. som fuldgyldige medlemmer.
   4.   Så snart denne afgørelse er trådt i kraft, kan repræsentanter for Norge og Schweiz midlertidigt inddrages i sikkerhedsorganets arbejde som observatører på de vilkår, der er fastsat i organets forretningsorden. Dette forudsætter, at Norge og Schweiz forinden begge har bekræftet, at de agter på deres område at anvende alle nødvendige sikkerhedsforanstaltninger for at sikre et passende sikkerhedsniveau for de europæiske GNSS-programmers og systemers infrastrukturer, tjenesteydelser og teknologier, bl.a. med hensyn til eksportkontrol. Denne deltagelse på midlertidig basis, der dog højst kan vare i tre år, skal give mulighed for, at der indgås en aftale som omhandlet i stk. 3.
   5.   Et tredjelands deltagelse i sikkerhedsorganets arbejde kan begrænses eller suspenderes, hvis det konstateres, at de foranstaltninger, det pågældende land har iværksat, ikke gør det muligt at sikre det krævede sikkerhedsniveau eller at overholde de sikkerhedsregler, der er fastsat for de europæiske GNSS-programmer.
   6.   Sikkerhedsorganets formand kan indbyde andre eksperter til lejlighedsvis at deltage i sikkerhedsorganets arbejde på de vilkår, der er fastsat i organets forretningsorden. Forud for sådanne eksperters tilstedeværelse meddeler formanden sikkerhedsorganets medlemmer begrundelsen herfor.
   7.   De repræsentanter, der er udpeget af et land eller en organisation, varetager deres hverv, indtil de afløses, eller deres mandatperiode udløber. Kommissionen kan nægte at godkende en ekspert, der er udpeget af et land eller en organisation, hvis udpegelsen ikke forekommer rimelig, bl.a. i tilfælde af interessekonflikt. I så fald underretter Kommissionen hurtigt det pågældende land eller den pågældende organisation, som derefter udpeger en anden ekspert.
   Artikel 5
   Arbejdsmåde
   1.   Sikkerhedsorganets formandskab varetages af Kommissionens repræsentant.
   2.   Efter aftale med Kommissionen kan der oprettes undergrupper til at undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et kommissorium, der fastsættes af sikkerhedsorganet. Sådanne undergrupper opløses, så snart de har løst deres opgaver.
   3.   Sikkerhedsorganet og undergrupperne mødes almindeligvis et af de steder, hvor Kommissionen og dens tjenestegrene har hjemsted, i overensstemmelse med de nærmere bestemmelser og den tidsplan, der fastsættes af Kommissionen. Mødestederne er sikret på en måde, der er passende i forhold til arbejdets karakter. Sekretariatsarbejdet varetages af Kommissionens tjenestegrene. Andre tjenestemænd i Kommissionen med interesse i møderne kan deltage i disse.
   4.   Sikkerhedsorganet fastsætter selv sin forretningsorden på grundlag af Kommissionens standardforretningsorden (3). Det skal bl.a. fremgå af forretningsordenen, at sikkerhedsorganet så vidt muligt vedtager udtalelser og rapporter ved konsensus, og at hvert medlem af sikkerhedsorganet kan rejse et hvilket som helst relevant spørgsmål i forbindelse med de europæiske GNSS-systemers sikkerhed.
   5.   Deltagerne i sikkerhedsorganets og undergruppernes møder er forpligtet til nøje at overholde Kommissionens sikkerhedsregler, bl.a. vedrørende klassificerede dokumenter.
   Artikel 6
   Mødeudgifter
   1.   Medlemmernes, eksperternes og observatørernes rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med deltagelse i sikkerhedsorganets aktiviteter refunderes af Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens gældende bestemmelser. Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres.
   2.   Mødeudgifter refunderes inden for rammerne af de disponible midler, der hvert år tildeles tjenestegrenene som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.
   Artikel 7
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for Kommissionens vedtagelse heraf. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. april 2009.

            På Kommissionens vegne

         Antonio TAJANI

            Næstformand

      (1)  EUT L 196 af 24.7.2008, s. 1.

      (2)  EFT L 138 af 28.5.2002, s. 1.

      (3)  Bilag III til SEK(2005) 1004 af 27.7.2005.


title: 2011/870/EU: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 14. december 2011 om yderligere midlertidige foranstaltninger vedrørende Eurosystemets refinansieringstransaktioner og belånbar sikkerhed (ECB/2011/25)

text:
               22.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 341/65

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
   af 14. december 2011
   om yderligere midlertidige foranstaltninger vedrørende Eurosystemets refinansieringstransaktioner og belånbar sikkerhed
   (ECB/2011/25)
   (2011/870/EU)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 2, første led,
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 3.1 første led, og artikel 18.2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 18.1 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank kan Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta, (herefter »NCB’er«) udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere, hvor lån ydes imod passende sikkerhed. De generelle betingelser, hvorunder ECB og NCB’erne er rede til at indgå i lånetransaktioner, herunder kriterierne for afgørelse af belånbarheden af sikkerheder med hensyn til Eurosystemets lånetransaktioner, er fastlagt i bilag I til retningslinje ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (1) (herefter »Dokumentationsgrundlaget«).

               (2)

               Styrelsesrådet traf den 8. december 2011 afgørelse om yderligere forbedrede kreditstøtteforanstaltninger for at støtte bankers udlån og likviditet i pengemarkedet i euroområdet. I overensstemmelse med den afgørelse og for at forbedre likviditetsforsyningen til modparter for Eurosystemets pengepolitiske operationer bør der gives mulighed for at opsige eller ændre visse langfristede refinansieringstransaktioner før deres udløbstidspunkt, og der bør ske en udvidelse af kriterierne for afgørelse af brugbarheden af aktiver stillet som sikkerhed for Eurosystemets pengepolitiske operationer.

               (3)

               Der er behov for, at sådanne foranstaltninger gælder midlertidigt, indtil Styrelsesrådet vurderer, at det finansielle systems stabilitet giver mulighed for anvendelsen af Eurosystemets generelle rammer for pengepolitiske operationer —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Yderligere foranstaltninger vedrørende refinansieringstransaktioner og belånbar sikkerhed
   1.   Reglerne for gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske operationer og belånbarhedskriterierne for sikkerhed fastlagt i denne afgørelse skal gælde i sammenhæng med Dokumentationsgrundlaget.
   2.   I tilfælde af uoverensstemmelse mellem denne afgørelse og Dokumentationsgrundlaget, således som dette er gennemført nationalt af NCB’erne, har førstnævnte forrang. NCB’erne skal fortsat anvende alle bestemmelser i Dokumentationsgrundlaget som hidtil, medmindre andet følger af denne afgørelse.
   Artikel 2
   Mulighed for at bringe til ophør eller ændre langfristede refinansieringstransaktioner
   Eurosystemet kan træffe beslutning om, at modparter under visse betingelser kan reducere beløbet på eller bringe visse langfristede refinansieringstransaktioner til ophør før deres udløbstidspunkt.
   Artikel 3
   Godkendelse af visse yderligere værdipapirer af asset-backed typen
   1.   Udover værdipapirer af asset-backed typen (»asset-backed securities«), der kan anvendes i henhold til kapitel 6 i Dokumentationsgrundlaget, skal værdipapirer af asset-backed typen, hvis underliggende aktiver enten kun omfatter pantesikrede boliglån eller kun lån til små og mellemstore virksomheder, være belånbare som sikkerhed for Eurosystemets pengepolitiske operationer, selvom disse værdipapirer af asset-backed typen ikke opfylder kreditvurderingskravene i henhold til afsnit 6.3.2. i Dokumentationsgrundlaget, men ellers opfylder alle belånbarhedskriterier for værdipapirer af asset-backed typen i henhold til Dokumentationsgrundlaget, forudsat at de har den næstbedste vurdering svarende til Eurosystemets mindste tærskelværdi for kreditkvalitetstrin 2 på Eurosystemets harmoniserede ratingskala, som nævnt i afsnit 6.3.1. i Dokumentationsgrundlaget, på udstedelsestidspunktet og på et hvilket som helst tidspunkt herefter. De skal også opfylde alle følgende krav:

               a)

               aktiver, der genererer pengestrømme, og som er sikkerhed for værdipapirer af asset-backed typen, skal tilhøre samme aktivklasse, det vil sige at aktivpuljen udelukkende skal bestå af enten pantesikrede boliglån (»residential mortgages«) eller lån til små og mellemstore virksomheder, og en sammensætning af aktiver fra forskellige aktivklasser må ikke forekomme

               b)

               aktiver, der genererer pengestrømme, og som er sikkerhed for værdipapirer af asset-backed typen, må ikke bestå af lån, som:

                           i)

                           på tidspunktet for udstedelsen af værdipapir af asset-backed typen er misligholdt, eller

                           ii)

                           på noget tidspunkt er strukturerede, syndikerede eller gearede (»leveraged loans«)

               c)

               modparten, som stiller et værdipapir af asset-backed typen som sikkerhed, eller enhver tredjepart med hvilken denne har tætte forbindelser, må ikke agere som en rentehedgeudbyder i forhold til værdipapiret af asset-backed typen

               d)

               transaktionsdokumenterne for værdipapir af asset-backed typen skal indeholde bestemmelser om kontinuerlig servicering.

         2.   I stk. 1 har udtrykkene »små virksomheder« og »mellemstore virksomheder« samme betydning som i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (2).
   Artikel 4
   Godkendelse af visse yderligere gældsfordringer
   1.   En NCB kan som sikkerhed for Eurosystemets pengepolitiske operationer modtage gældsfordringer, som ikke opfylder Eurosystemets belånbarhedskriterier.
   2.   NCB’erne fastlægger belånbarhedskriterier og risikostyringsforanstaltninger for modtagelse af gældsfordringer i henhold til stk. 1. Sådanne belånbarhedskriterier og risikostyringsforanstaltninger er underlagt Styrelsesrådets forudgående godkendelse.
   Artikel 5
   Afsluttende bestemmelser
   Denne afgørelse træder i kraft den 19. december 2011.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 14. december 2011.

            For ECB’s Styrelsesråd

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB

      (1)  EFT L 310 af 11.12.2000, s. 1. Fra den 1. januar 2012 erstattes retningslinje ECB/2000/7 af retningslinje ECB/2011/14 af 20. september 2011 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (EUT L 331 af 14. 12. 2011, s. 1).

      (2)  EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36.


Avis juridique important

|

31994D0049

94/49/EF: Rådets afgørelse af 20. december 1993 om indgåelse af tillægsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Bulgarien på den anden side og til Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Bulgarien på den anden side

EF-Tidende nr. L 025 af 29/01/1994 s. 0026 - 0026 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 28 s. 0037  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 28 s. 0037

RAADETS AFGOERELSE af 20. december 1993 om indgaaelse af tillaegsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken  Bulgarien paa den anden side og til Europaaftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Republikken Bulgarien paa den anden side (94/49/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2,  under henvisning til Det Europaeiske Raads konklusioner fra samlingen i Koebenhavn den 21. og 22. juni 1993,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen har paa Faellesskabernes vegne forhandlet en tillaegsprotokol til interimsaftalen om handel og handelsanliggender og til Europaaftalen med Republikken Bulgarien;  denne tillaegsprotokol boer godkendes - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  Tillaegsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken Bulgarien paa den anden side og til Europaaftalen mellem De  Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Republikken Bulgarien paa den anden side godkendes herved paa Det Europaeiske Faellesskabs vegne.  Teksten til tillaegsprotokollen er knyttet til denne afgoerelse.   Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at undertegne tillaegsprotokollen paa Det Europaeiske Faellesskabs vegne.  Formanden for Raadet foranstalter paa Det Europaeiske Faellesskabs vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 8 i tillaegsprotokollen.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. december 1993.  Paa Raadets vegne W. CLAES Formand


Avis juridique important

|

E2003C0703(04)

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 og 63 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 1, i protokol nr. 3 til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol — EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse

EU-Tidende nr. C 155 af 03/07/2003 s. 0007 - 0007

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 og 63 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 1, i protokol nr. 3 til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstolEFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse(2003/C 155/08)Godkendelsesdato: 4.12.2002EFTA-stat: NorgeSag nr.: SAM 070.019Emne: Forslag til Norge om at træffe foranstaltninger vedrørende statsstøtte i form af garantier i henhold til lov om statsejede virksomheder "Lov om statsforetak"Retsgrundlag: Lov om statsejede virksomheder (norsk lov nr. 71 af 30. august 1991 om statsejede virksomheder; "Lov om statsforetak")Støtteform: StatsgarantiBeslutning/afgørelse: Der er tale om følgende foranstaltninger, der er foreslået af Tilsynsmyndigheden og godkendt af Norgea) de norske myndigheder vedtager de love og øvrige foranstaltninger, der er nødvendige for at afskaffe ulovlig støtte som følge af afsnit 4, 51 og 53 i loven om statsejede virksomheder. Støtten afskaffes med virkning fra 1. januar 2003, medmindre Tilsynsmyndigheden godkender en senere dato, hvis det skønnes objektivt nødvendigt og berettiget af Tilsynsmyndighedenb) den norske regering underretter Tilsynsmyndigheden om de relevante foranstaltninger, den træffer for at bringe støtten til ophør hurtigst muligt og under alle omstændigheder senest seks uger efter modtagelsen af denne beslutning.Den autentiske tekst til beslutningen (renset for fortrolige oplysninger) findes på:http://www.eftasurv.int


Avis juridique important

|

32002D1786

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008) - Erklæring fra Kommissionen

EF-Tidende nr. L 271 af 09/10/2002 s. 0001 - 0012

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EFaf 23. september 2002om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008)EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),efter proceduren i traktatens artikel 251(4) på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 15. maj 2002, ogud fra følgende betragtninger:(1) Fællesskabet har forpligtet sig til at arbejde for at fremme og forbedre sundheden, forebygge sygdomme og modvirke potentielle sundhedsrisici med henblik på at nedbringe unødvendig høj sygelighed og for tidlig død og aktivitetshæmmende invaliditet. Med henblik på at bidrage til de europæiske borgeres sundhed skal Fællesskabet på grundlag af en koordineret og sammenhængende indsats varetage borgernes interesser i spørgsmål om sundhedsrisici og søge at tilfredsstille deres forventninger om et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. Dette kræver stor synlighed og gennemsigtighed i alle Fællesskabets sundhedsrelaterede aktiviteter, og det er nødvendigt, at alle berørte parter får passende lejlighed til at blive hørt og til at engagere sig, således at viden og oplysninger sikres større udbredelse, og de enkelte borgere dermed får bedre mulighed for at deltage i beslutningsprocessen i spørgsmål af betydning for deres helbred. Der bør i den forbindelse lægges vægt på Fællesskabets befolknings ret til at modtage enkle, klare og videnskabeligt korrekte oplysninger om foranstaltninger til beskyttelse af sundheden og forebyggelse af sygdomme med henblik på at forbedre livskvaliteten.(2) Sundhed er et prioriteret område, og der bør sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter. I henhold til traktatens artikel 152 skal Fællesskabet spille en aktiv rolle inden for denne sektor ved at træffe foranstaltninger, som ikke kan træffes af medlemsstaterne enkeltvis, jf. subsidiaritetsprincippet.(3) Som led i indsatsen inden for folkesundhed, der er nærmere defineret i Kommissionens meddelelse af 24. november 1993 om rammerne for en indsats til fremme af folkesundheden, er der blevet vedtaget otte handlingsprogrammer:- Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 645/96/EF af 29. marts 1996 om et fællesskabshandlingsprogram for sundhedsfremme, sundhedsoplysning, sundhedsundervisning og sundhedsuddannelse som led i indsatsen inden for folkesundhed (1996-2000)(5)- Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 646/96/EF af 29. marts 1996 om en handlingsplan for kræftbekæmpelse som led i indsatsen inden for folkesundhed (1996-2000)(6)- Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 647/96/EF af 29. marts 1996 om vedtagelse af et EF-handlingsprogram vedrørende forebyggelse af aids og visse andre smitsomme sygdomme som led i indsatsen inden for folkesundhed (1996-2000)(7)- Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 102/97/EF af 16. december 1996 om et EF-handlingsprogram vedrørende forebyggelse af narkotikamisbrug som led i indsatsen inden for folkesundhed (1996-2000)(8)- Europa-Parlamentet og Rådets afgørelse nr. 1400/97/EF af 30. juni 1997 om vedtagelse af et EF-handlingsprogram vedrørende sundhedsovervågning som led i indsatsen inden for folkesundhed (1997-2001)(9)- Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 372/1999/EF af 8. februar 1999 om vedtagelse af et EF-handlingsprogram vedrørende forebyggelse af personskader som led i indsatsen inden for folkesundhed (1999-2003)(10)- Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1295/1999/EF af 29. april 1999 om vedtagelse af et EF-handlingsprogram vedrørende sjældne sygdomme som led i indsatsen inden for folkesundhed (1999-2003)(11), og- Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1296/1999/EF af 29. april 1999 om vedtagelse af et EF-handlingsprogram vedrørende forureningsrelaterede sygdomme som led i indsatsen inden for folkesundhed (1999-2001)(12).Vedtaget er desuden Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2119/98/EF af 24. september 1998 om oprettelse af et net til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme i Fællesskabet(13). I henhold til denne beslutning vedtog Kommissionen den 22. december 1999 beslutning nr. 2000/57/EF om systemet for tidlig varsling og reaktion med henblik på forebyggelse af og kontrol med overførbare sygdomme(14).(4) Af andre arbejder som led i indsatsen inden for folkesundhed kan nævnes Rådets henstilling 1998/463/EF af 29. juni 1998 om blod- og plasmadonorers egnethed og screening af donorblod i Det Europæiske Fællesskab(15) og Rådets henstilling 1999/519/EF af 12. juli 1999 om begrænsning af befolkningens eksponering for elektromagnetiske felter 0 Hz-300 GHz(16).(5) Rammerne for indsatsen til fremme af folkesundheden blev revideret i Kommissionens meddelelse af 15. april 1998 om udviklingen i folkesundhedspolitikken i Det Europæiske Fællesskab, hvoraf det fremgik, at der er behov for en ny sundhedsstrategi og et nyt sundhedsprogram på baggrund af de nye bestemmelser i traktaten, de nye udfordringer og de hidtidige erfaringer.(6) Kommissionens meddelelse af 15. april 1998 blev positivt modtaget af Rådet i dets konklusioner af 26. november 1998 om den fremtidige ramme for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed(17) og i dets resolution af 8. juni 1999(18), af Det Økonomiske og Sociale Udvalg i dets udtalelse af 9. september 1998(19), af Regionsudvalget i dets udtalelse af 19. november 1998(20) og af Europa-Parlamentet i dets beslutning A4-0082/99 af 12. marts 1999(21), og de nævnte institutioner støttede Kommissionens synspunkt, hvorefter indsatsen på fællesskabsplan bør fastlægges i et overordnet program for en periode af fem år og omfatte tre generelle mål, nemlig bedre information med henblik på udbyggelse af folkesundheden, hurtig reaktion på sundhedsrisici og håndtering af sundhedsdeterminanter på grundlag af sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse, støttet af aktioner på tværs af sektorerne samt under anvendelse af alle de passende instrumenter, som traktaten giver mulighed for.(7) Rådet fandt i sin resolution af 29. juni 2000 om fortsættelsen af Evora-konferencen om sundhedsdeterminanter, at de stadig større forskelle for så vidt angår sundhedsstatus og sundhedsresultater mellem og inden for medlemsstaterne kræver nye og koordinerede bestræbelser på nationalt plan og på fællesskabsplan, noterede sig med tilfredshed Kommissionens tilsagn om at forelægge forslag til et nyt folkesundhedsprogram, som vil komme til at indeholde specifikke foranstaltninger, der tager sigte på at påvirke sundhedsdeterminanter ved hjælp af en sundhedsfremmende og sygdomsforebyggende indsats på grundlag af en politik, der går på tværs af sektorerne, og var enig med Kommissionen i, at der er behov for at tilvejebringe det nødvendige vidensgrundlag herfor, og at der derfor bør etableres et virkningsfuldt sundhedsovervågningssystem; understregede betydningen af Fællesskabets nye folkesundhedsstrategi, der bygger på aktiviteter vedrørende specifikke determinanter, som er taget fra de eksisterende programmer, navnlig for så vidt angår tobak, ernæring og alkohol; understregede, at det er vigtigt ikke blot at sikre kontinuitet i forhold til eksisterende foranstaltninger, men også at bringe arbejdet med disse spørgsmål videre på en helt igennem sammenhængende og systematisk måde.(8) Rådet konkluderede den 18. november 1999 med hensyn til bekæmpelse af tobaksforbruget, at der er behov for at udvikle en samlet strategi, og det opfordrede Kommissionen til at undersøge muligheden for at styrke samarbejdet mellem sundhedsområdet og andre områder med henblik på at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau på disse områder.(9) Den 18. november 1999 vedtog Rådet (sundhed) i Bruxelles enstemmigt en resolution om fremme af mental sundhed.(10) De fem vigtigste sygdomsgrupper (målt i disability-adjusted life years) er i henhold til WHO's verdenssundhedsrapport for 2000: 1) neuropsykologiske forstyrrelser, 2) hjerte-kar-sygdomme, 3) maligne neoplasmer, 4) uforsætlige læsioner og 5) luftvejssygdomme. Infektionssygdomme som f.eks. hiv/aids og resistens mod antimikrobielle stoffer er også ved at udvikle sig til en trussel mod hele den europæiske befolkningssundhed. En af de vigtige opgaver i programmet vil være bedre at identificere de vigtigste sygdomsgrupper i Fællesskabet, herunder navnlig de vigtigste sundhedsdeterminanter.(11) Programmet bør bidrage til udveksling af oplysninger om kvalitetsstandarder, der er fastlagt inden for folkesundhed(12) Det er nødvendigt at indsamle, bearbejde og analysere data på fællesskabsplan for at muliggøre en effektiv overvågning af folkesundheden på fællesskabsplan, og for at man kan få objektive, pålidelige, kompatible og sammenlignelige oplysninger, som kan udveksles og gøre det muligt for Kommissionen og medlemsstaterne at forbedre informationen til offentligheden og fastlægge passende strategier, politikker og aktioner for at opnå et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. Af hensyn til programmets fuldstændighed bør der også tages hensyn til data fra den private sektor. Alle relevante statistikker bør analyseres og opdeles efter køn.(13) Fællesskabet og medlemsstaterne råder over visse midler og mekanismer, hvad angår information om og overvågning af folkesundheden; det er følgelig nødvendigt at sikre en høj grad af koordinering mellem de foranstaltninger og initiativer, som Fællesskabet og medlemsstaterne iværksætter til gennemførelse af programmet, at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og at øge effektiviteten i de nuværende og kommende netværk inden for folkesundheden.(14) Det er væsentligt, at Kommissionen sikrer, at foranstaltningerne og aktionerne under programmet bliver effektive og sammenhængende både på mikro- og makroniveau, og at samarbejdet mellem medlemsstaterne fremmes. Ethvert strukturarrangement, der oprettes under Kommissionen med henblik herpå, skal have til opgave at indsamle, overvåge og vurdere data og udvikle overvågningsmetoder og et grundlag for hurtige og koordinerede svar på sundhedstrusler. Sådanne strukturarrangementer vil bestå af en styrket central ressource og i høj grad inddrage de relevante institutioner, som medlemsstaterne har udpeget.(15) Der er navnlig behov for, at der på grundlag af kompetent og relevant ekspertise på sundhedsoplysningsområdet sikres passende bæredygtig koordination af aktiviteterne i forbindelse med følgende: afgrænsningen af informationsbehovet, udviklingen af indikatorer, indsamling af data og information, spørgsmål vedrørende sammenlignelighed, udveksling af data og information med og mellem medlemsstaterne, fortsat udvikling af databaser, analyser og videre udbredelse af information. En sådan koordination bør også sikres for så vidt angår hurtig reaktion på sundhedstrusler, af aktiviteter i forbindelse med epidemiologisk overvågning, udvikling af overvågningsmetoder, udveksling af oplysninger om retningslinjer og forebyggelse og kontrolaktioner, -mekanismer og -procedurer.(16) Det er væsentligt, at Kommissionen gennem egnede strukturarrangementer sikrer, at foranstaltningerne og aktionerne under programmet bliver effektive og sammenhængende, og at samarbejdet mellem medlemsstaterne fremmes. For at sådanne strukturarrangementer skal kunne fungere harmonisk og effektivt, er det nødvendigt, at der etableres et vedvarende samarbejde med medlemsstaternes sundhedsmyndigheder, samtidig med at medlemsstaternes ansvar respekteres.(17) Kommissionen bør om nødvendigt fremsætte yderligere forslag om den type strukturarrangementer, som er nødvendig for gennemførelsen af folkesundhedsstrategien, navnlig for så vidt angår sundhedsovervågning og hurtig reaktion på sundhedsrisici.(18) Det overordnede sigte med folkesundhedsprogrammet er at bidrage til et højt niveau inden for fysisk og psykisk sundhed og velvære samt større lighed i sundhedsspørgsmål i hele Fællesskabet med udgangspunkt i en indsats for at forbedre folkesundheden, forebygge sygdomme og forstyrrelser hos mennesker samt imødegå forhold, der kan indebære risiko for menneskers sundhed, med henblik på at bekæmpe sygelighed og for tidlig død, samtidig med at der tages hensyn til køn og alder. Indsatsen bør for at nå dette mål bygge på nødvendigheden af at øge den forventede levetid uden invaliditet eller sygdom, fremme livskvalitet og nedbringe de økonomiske og sociale omkostninger ved dårligt helbred til et minimum og derigennem reducere helbredsmæssige uligheder under hensyn til den regionale fremgangsmåde i sundhedsspørgsmål. Der bør ske en prioritering af sundhedsfremmende aktioner, som tager sigte på de vigtigste sygdomsgrupper. Programmet bør støtte udviklingen af en integreret tværsektoriel sundhedsstrategi med henblik på at sikre, at Fællesskabets politikker og aktiviteter bidrager til at beskytte og fremme sundheden.(19) For at dette kan nås, bør programmet tage hensyn til betydningen af undervisning, uddannelse og netværkssamarbejde.(20) I traktaten kræves det, at der sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter. Der skal etableres en stærk forbindelse mellem alle fællesskabspolitikker, der har indvirkning på sundheden, og Fællesskabets indsats inden for folkesundhed. Inden for folkesundhedsprogrammet vil en af hovedopgaverne være at udvikle kriterier og metoder for evaluering af politikforslag og gennemførelsen af disse. Det bør i forbindelse med udviklingen af programmets foranstaltninger og fælles strategier og aktioner med andre relevante fællesskabsprogrammer og -aktioner sikres, at disse andre fællesskabspolitikker og -aktioner indarbejder sundhedsaspektet, og at de bygger på en politik, der går på tværs af sektorerne.(21) At virkeliggøre såvel det samlede mål som programmets generelle mål kræver, at medlemsstaterne finder sammen i et effektivt samarbejde og engagerer sig uforbeholdent i gennemførelsen af Fællesskabets aktioner, samt at institutioner, instanser, organisationer og organer på sundhedsområdet og offentligheden som helhed involveres. For at sikre bæredygtighed og en effektiv anvendelse af Fællesskabets eksisterende investeringer og kapacitet bør de etablerede netværk inden for Fællesskabet og på nationalt plan anvendes til at samle ekspertise og erfaring fra medlemsstaterne vedrørende effektive metoder til gennemførelse af foranstaltninger til fremme af sundheden og forebyggelse af sygdomme og af kvalitetskriterier. Der bør navnlig etableres en dialog med alle nøglepartnere, som arbejder på at forbedre folkesundheden, og deres ekspertise inddrages i en effektiv og gennemskuelig fællesskabsvidenbase. Der bør gennem passende mekanismer som f.eks. sundhedsfora samarbejdes med organer og ikke-statslige organisationer, som er aktive på sundhedsområdet.(22) I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5, handler Fællesskabet på de områder, der som folkesundhedsområdet ikke hører ind under dets enekompetence, kun hvis og i det omfang dets mål, på grund af den påtænkte handlings omfang eller virkninger, bedre kan virkeliggøres på fællesskabsplan. Programmets mål kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne som følge af mangelen på fuldstændig kontrol på nationalt plan over de faktorer, som påvirker sundhedstilstanden, og på grund af disse faktorers kompleksitet og tværnationale karakter, og derfor bør programmet støtte og supplere medlemsstaternes aktioner og foranstaltninger. Programmet kan sikre en betydelig forøgelse af værdien af de sundhedsfremmende foranstaltninger og af sundhedssystemerne inden for Fællesskabet gennem støtte til strukturer og programmer, som forbedrer kapaciteten hos enkeltpersoner, institutioner, foreninger, organisationer og organer inden for sundhedsområdet ved at lette udvekslingen af erfaringer og oplysninger om de bedste fremgangsmåder og ved at skabe grundlag for en fælles analyse af de faktorer, der påvirker folkesundheden. Programmet kan også give merværdi i tilfælde af trusler mod folkesundheden af tværnational karakter som f.eks. smitsomme sygdomme eller forurening af miljø eller fødevarer, for så vidt som disse trusler giver anledning til fælles strategier og aktioner. Med gennemførelsen af dette program vil Fællesskabet kunne tage et skridt i retning af at opfylde sine traktatfæstede forpligtelser på folkesundhedsområdet, samtidig med at det fuldt ud respekterer, at medlemsstaterne selv har ansvaret for at tilrettelægge og tilbyde sundhedstjenester og -pleje. Denne afgørelse er ikke mere vidtrækkende end nødvendigt i forhold til de definerede mål.(23) Programforanstaltningerne tjener til støtte for Fællesskabets sundhedsstrategi, men derudover frembyder de yderligere fordele ved at opfylde en række behov, der følger af de vilkår og strukturer, som Fællesskabets indsats på andre områder har ført med sig, ved at beskæftige sig med den nyeste udvikling, nye risici og nye problemer og derved sætte Fællesskabet i stand til at yde sine borgere en bedre beskyttelse, ved at kompilere aktiviteter, som er blevet gennemført i relativ isolation og med begrænset virkning på nationalt plan, og supplere disse, således at resultaterne får en positiv betydning for Fællesskabets borgere, og ved at bidrage til en styrkelse af solidariteten og samhørigheden inden for Fællesskabet. Den nye strategi på sundhedsområdet og programmet for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed bør give mulighed for, at Fællesskabets sundhedspolitik i højere grad tilgodeser borgernes interesser.(24) For at sikre aktionerne en fuld effektiv virkning med hensyn til brede sundhedsspørgsmål og -risici i samarbejde med andre fællesskabspolitikker og -aktiviteter bør der i programmerne gives mulighed for, at der kan gennemføres fælles aktioner med beslægtede fællesskabsprogrammer og -aktioner, idet overlapning dog må undgås. En proaktiv anvendelse af andre fællesskabspolitikker, såsom strukturfondene og socialpolitikken, kunne påvirke sundhedsdeterminanterne positivt.(25) For at gennemførelsen af foranstaltningerne og aktionerne kan blive effektiv, og for at den tilstræbte effekt af programmet på folkesundhedsområdet kan opnås, er det nødvendigt, at de indsamlede data er sammenlignelige. Det vil også være værdifuldt, hvis systemerne og nettene for udveksling af oplysninger og data med henblik på udvikling af folkesundheden er kompatible og interoperable, og der bør tages yderligere skridt til opfyldelse af disse mål. Det er af væsentlig betydning, at udvekslingen af oplysninger finder sted på grundlag af sammenlignelige og kompatible data.(26) Generelt må der i programmets aktiviteter og aktioner tages højde for udviklingen af ny teknologi og anvendelsen af informationsteknologi, og der må især ske en nær samordning med de planer, som fastlægges og gennemføres på folkesundhedsområdet under det integrerede handlingsprogram for et elektronisk Europa (e-Europa) og andre relevante programmer, idet overlapning må undgås, og det især tilstræbes at sikre lige adgang til sundhedsoplysninger.(27) Det Europæiske Råd i Feira i juni 2000 støttede handlingsplanen "e-Europa 2002 - Et informationssamfund for alle", hvori medlemsstaterne under Health Online opfordres til at udvikle en infrastruktur med brugervenlige, validerede og interoperable systemer til sundhedsundervisning, sygdomsforebyggelse og lægebehandling. Det er vigtigt, at den nye informationsteknologi udnyttes til at gøre sundhedsinformationen så tilgængelig som muligt for borgerne.(28) Ved gennemførelsen af programmet bør der gøres fuldt ud brug af de relevante resultater fra de EF-forskningsprogrammer, hvis midler anvendes til at støtte forskning på områder, der er omfattet af programmet.(29) Der bør tages hensyn til de erfaringer, der er opnået fra forskellige chartre på folkesundhedsområdet.(30) Under gennemførelsen af fællesskabsprogrammet må der ske overholdelse af alle relevante retsforskrifter vedrørende beskyttelse af personoplysninger, og der må indføres systemer, som sikrer fortroligheden og sikkerheden af disse oplysninger.(31) Programmet bør have en varighed på seks år, således at der er tilstrækkelig tid til at gennemføre foranstaltninger og virkeliggøre målene.(32) Det er vigtigt, at Kommissionen sikrer, at programmet gennemføres i nært samarbejde med medlemsstaterne. Med henblik på programmets gennemførelse er det ønskeligt at indhente oplysninger og råd fra forskere og eksperter af internationalt format.(33) Der bør sikres sammenhæng og komplementaritet mellem de aktioner, der gennemføres under programmet, og dem, der planlægges eller gennemføres under andre politikker eller aktiviteter, navnlig i betragtning af kravet om, at der ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter skal sikres et højt beskyttelsesniveau for menneskers sundhed.(34) Der imødeses et nært samarbejde med og høring af fællesskabsinstanser, som er ansvarlige for risikovurdering, overvågning og forskning inden for fødevare- og fodersikkerhed, miljøbeskyttelse og produktsikkerhed.(35) Denne afgørelse fastlægger den finansieringsramme for programmets samlede varighed, som udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 33 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(22). Finansieringsrammen bør være i overensstemmelse med programmets behov og mål.(36) Finansiering via andre fællesskabspolitikker, som er øremærket til fælles aktioner under programmet, supplerer den finansielle ramme, der er fastsat for programmet.(37) Det er af afgørende betydning, at der er tilstrækkelig fleksibilitet, således at ressourcerne kan omfordeles og aktiviteterne tilpasses, samtidig med at der tages hensyn til nødvendigheden af gennemsigtighed samt kriterierne for udvælgelse af prioriterede opgaver og for opstilling af prioriteringsrækkefølgen alt efter risikoens størrelse eller forventningerne med hensyn til effekten, resultaterne af evalueringen, offentlighedens interesse, eksistensen af interventionsmetoder eller mulighed for at udvikle sådanne, subsidiaritet, merværdi og indvirkning på andre sektorer. Det er imidlertid nødvendigt at opretholde en balance mellem programmets tre mål og sørge for, at bevillingerne fordeles på en rimelig måde mellem dem.(38) Praktiske foranstaltninger har en afgørende betydning for opfyldelsen af programmets mål. Derfor bør der ved programmets gennemførelse og fordelingen af ressourcerne lægges særlig vægt på betydningen af de praktiske foranstaltninger.(39) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(23).(40) Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS-aftalen) indeholder bestemmelser om et udvidet samarbejde på folkesundhedsområdet mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og de lande i Den Europæiske Frihandelssammenslutning, der deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EFTA/EØS-lande), på den anden side. Også de associerede lande i Central- og Østeuropa bør kunne deltage i dette program på de betingelser, der er fastsat i Europaaftalerne, i tillægsprotokollerne til disse aftaler og i de respektive associeringsrådsafgørelser. Det samme gælder Cypern på grundlag af supplerende bevillinger efter procedurer, der skal aftales med dette land, samt Malta og Tyrkiet på grundlag af supplerende bevillinger i overensstemmelse med traktatens bestemmelser.(41) Ansøgerlandene bør inddrages aktivt i udarbejdelsen og gennemførelsen af programmet, og det bør overvejes at fastlægge en strategisk politik for sundhedsområdet i disse lande, især med henblik på deres specifikke problemer.(42) Ved nye medlemsstaters tiltrædelse skal Kommissionen aflægge rapport om disse tiltrædelsers konsekvenser for programmet.(43) Der bør etableres et samarbejde i folkesundhedsspørgsmål med tredjelande og med de relevante internationale organisationer, såsom WHO, Europarådet og OECD, ikke blot vedrørende indsamling og analyse af data (herunder indikatorer), men også vedrørende tværfaglige sundhedsfremmende foranstaltninger for at sikre udgiftseffektivitet, undgå overlapning af aktiviteter og programmer og styrke synergi og interaktion under særlig hensyntagen til de specifikke samarbejdsarrangementer såsom samarbejdet mellem WHO og Kommissionen.(44) For at øge programmets værdi og dets virkning bør der regelmæssigt foretages kontrol og evaluering, herunder uafhængig ekstern evaluering, af de gennemførte foranstaltninger. Det bør være muligt at tilpasse eller ændre programmet på baggrund af disse evalueringer og i forhold til den udvikling, der måtte ske inden for rammerne af Fællesskabets indsats på folkesundhedsområdet og dermed forbundne områder. Europa-Parlamentet vil blive underrettet om den årlige arbejdsplan, som udarbejdes af Kommissionen.(45) Programmet for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed er baseret på aktiviteterne og de otte programmer under de tidligere udstukne rammer samt på arbejdet i nettet til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme i Fællesskabet og viderefører alle målsætninger og foranstaltninger i disse aktioner i form af en global og integreret sundhedsstrategi. Afgørelserne om disse otte programmer er dækket af det nye program og bør derfor ophæves med virkning fra den 31. december 2002 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Fastlæggelse af programmet1. Ved denne afgørelse fastlægges et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed, herefter benævnt "programmet".2. Programmet gennemføres i perioden 1. januar 2003 - 31. december 2008.Artikel 2Overordnet sigte og generelle mål1. Programmet, som skal supplere de nationale politikker, tager sigte på at beskytte menneskers sundhed og forbedre folkesundheden.2. Programmets generelle mål er:a) en højnelse af oplysnings- og vidensniveauet med henblik på at udbygge folkesundhedenb) en forbedring af mulighederne for at reagere hurtigt og med en koordineret indsats på sundhedsrisicic) sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse ved at tage fat på sundhedsdeterminanter i forbindelse med alle politikker og aktiviteter.3. Programmet skal derved bidrage til:a) sikring af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau hos mennesker ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter ved fremme af en integreret sundhedsstrategi på tværs af sektorerb) at løse problemer med helbredsmæssige ulighederc) tilskyndelse til samarbejde mellem medlemsstaterne på de områder, der er omfattet af traktatens artikel 152.Artikel 3Fællesskabsaktioner og -aktiviteter1. Forfølgelse af programmets generelle mål, jf. artikel 2, skal ske ved hjælp af de aktioner, der er anført i bilaget.2. Disse aktioner gennemføres i tæt samarbejde med medlemsstaterne ved hjælp af støtte til tværgående aktiviteter, som kan anvendes til iværksættelse af alle eller en del af aktionerne, og som, hvis det er nødvendigt, kan kombineres. De nævnte aktiviteter er følgende:a) Aktiviteter i forbindelse med overvågning og hurtige reaktionssystemeri) netaktiviteter ved hjælp af strukturer, der fastlægges af medlemsstaterne, og andre aktiviteter af interesse for Fællesskabet med henblik på at overvåge folkesundheden og stille nationale oplysninger og data på fællesskabsniveau til rådighed for at støtte programmets målii) aktiviteter med henblik på at imødegå sundhedsrisici, herunder større sygdomme, og reagere på uforudsete begivenheder, muliggøre undersøgelser og koordinere reaktionerneiii) forberedelse, oprettelse og drift af passende strukturarrangementer til koordinering og integration af net vedrørende sundhedsovervågning og hurtig reaktion på sundhedsrisiciiv) udvikling af hensigtsmæssige forbindelser mellem de aktioner, der henhører under systemerne for henholdsvis sundhedsovervågning og hurtig reaktion på risici.b) Aktiviteter vedrørende sundhedsdeterminanterTilrettelæggelse og gennemførelse af sundhedsfremmende og sygdomsforebyggende aktiviteter på tværs af alle fællesskabspolitikker, som eventuelt omfatter deltagelse af ikke-statslige organisationer, innovative projekter eller pilotprojekter og netværk mellem nationale institutioner og aktiviteter.c) Aktiviteter i forbindelse med lovgivningi) forberedende arbejde med henblik på fællesskabsretsakter på folkesundhedsområdetii) vurdering af fællesskabslovgivningens virkninger for sundhedeniii) koordinering af Fællesskabets og medlemsstaternes holdning i fora, hvor sundhedsrelaterede spørgsmål drøftesd) Aktiviteter i forbindelse med konsultation, viden og oplysningi) udarbejdelse og formidling til kompetente myndigheder i medlemsstaterne, til fagfolk i sundhedsvæsenet og andre sektorer, samt i givet fald til andre parter og den brede offentlighed af oplysninger og viden om sundhed, herunder statistikker, rapporter, undersøgelser, analyser, samt rådgivning angående spørgsmål af interesse for såvel Fællesskabet som medlemsstaterneii) oplysning og konsultation om sundhed og sundhedsrelaterede spørgsmål på fællesskabsplan med deltagelse af alle interesserede parter såsom patientorganisationer, fagfolk i sundhedsvæsenet, udbydere af sundhedsydelser, fagforeninger, arbejdsmarkedets parter og ngo'er på folkesundhedsområdetiii) udveksling af erfaringer og oplysninger om sundhedsrelaterede spørgsmål mellem Fællesskabet og myndigheder og ansvarlige organisationer i medlemsstaterneiv) fremme af almen uddannelse og erhvervsuddannelse inden for folkesundhed, som er af relevans for programmets målv) udvikling og vedligeholdelse af net til udveksling af oplysninger om god praksis på folkesundhedsområdet og sundhedspolitikkernes effektivitetvi) opnåelse af videnskabelig information og råd fra videnskabsmænd og eksperter på højt planvii) støtte til og fremme af Fællesskabets og medlemsstaternes aktiviteter med hensyn til god praksis og forsvarlige retningslinjer for folkesundhedsområdet baseret på videnskabelige data.e) Fremme af samordningen på europæisk plan af ikke-statslige organisationer, som udvikler aktiviteter, der er defineret som prioriterede i henhold til programmet. De kan arbejde enten enkeltvis eller i form af flere koordinerede sammenslutninger.Artikel 4Fælles strategier og aktionerFor at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter kan programmets mål gennemføres som fælles strategier og fælles aktioner ved at skabe forbindelser mellem på den ene side relevante fællesskabsprogrammer og -aktioner, navnlig inden for forbrugerbeskyttelse, social sikring, sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen, beskæftigelse, forskning og teknologisk udvikling, det indre marked, informationssamfundet og informationsteknologi, statistik, landbrug, uddannelse, transport, industri og miljø, og på den anden side aktioner, som gennemføres af Det Fælles Forskningscenter og andre relevante fællesskabsorganer, hvormed samarbejdet skal udbygges.Artikel 5Gennemførelse af programmet1. Kommissionen varetager i nært samarbejde med medlemsstaterne gennemførelsen af de aktioner, som er omhandlet i programmet, i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 9, og idet den sikrer programmets harmoniske og afbalancerede forløb.2. Med henblik på at lette gennemførelsen sikrer Kommissionen gennem passende strukturarrangementer, som binder medlemsstaterne tæt sammen, koordineringen og integrationen af net vedrørende sundhedsovervågning og hurtig reaktion på sundhedsrisici.3. Kommissionen og medlemsstaterne drager omsorg for, at det på deres respektive kompetenceområder sikres, at programmet afvikles effektivt, og at der skabes passende mekanismer på fællesskabsplan og på medlemsstatsplan, således at programmålene kan virkeliggøres. De sørger for, at der i passende omfang oplyses om de aktioner, som modtager støtte i medfør af programmet, samt at aktioner, som forudsætter gennemførelse via lokale eller regionale myndigheder eller ikke-statslige organisationer, sikres den bredest mulige deltagelse.4. Kommissionen vil i nært samarbejde med medlemsstaterne fortsætte med at undersøge sammenligneligheden af data og information og, hvor det er muligt, kompatibiliteten og interoperabiliteten af systemer og net til udveksling af data og information om sundhed.5. Under gennemførelsen af programmet sikrer Kommissionen i samarbejde med medlemsstaterne, at alle relevante retsforskrifter vedrørende beskyttelse af personoplysninger overholdes, og at der indføres systemer, som sikrer fortroligheden og sikkerheden af disse oplysninger, hvor det er hensigtsmæssigt.6. Kommissionen og medlemsstaterne sikrer i nært samarbejde overgangen mellem de aktioner, der gennemføres som led i de folkesundhedsprogrammer, der er vedtaget ved de afgørelser, der henvises til i artikel 13, og som bidrager til de prioriteter, der er fastlagt i programmet, og dem, der gennemføres under programmet.Artikel 6Sammenhæng og komplementaritetKommissionen er ansvarlig for, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem de aktioner, som gennemføres under programmet, og dem, der gennemføres i henhold til andre fællesskabspolitikker og -aktiviteter, herunder de politikker, der er omhandlet i artikel 4. Kommissionen udvælger navnlig de forslag, som er særlig relevante i forhold til programmålene og-aktionerne, og underretter det i artikel 9 omhandlede udvalg om, hvorledes der tages hensyn til sundhedsrelaterede spørgsmål i disse forslag og om de virkninger, de forventes at have for sundheden.Artikel 7Finansiering1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af dette program fastsættes for den i artikel 1 anførte periode til 312 mio. EUR.Udgifter til teknisk og administrativ bistand i forbindelse med strukturarrangementerne i artikel 3, stk. 2, litra a), nr. iii), og aktiviteter i forbindelse hermed afholdes inden for programmets samlede budget.2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af det finansielle overslag.Artikel 8Gennemførelsesbestemmelser1. Der vedtages følgende nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse for så vidt angår de emneområder, der er nævnt nedenfor, efter forvaltningsproceduren i artikel 9, stk. 2:a) det årlige arbejdsprogram for iværksættelse af programmet med fastsættelse af de prioriteter og aktioner, der skal gennemføres, herunder tildeling af ressourcerb) de nærmere bestemmelser, kriterier og procedurer for udvælgelse og finansiering af programmets aktionerc) gennemførelsesbestemmelserne for de fælles strategier og aktioner som omhandlet i artikel 4d) de nærmere bestemmelser for evaluering af programmet som omhandlet i artikel 12e) de nærmere bestemmelser for forberedelse af strukturarrangementer med henblik på koordinering af sundhedsovervågningen og hurtig reaktion på sundhedsrisicif) arrangementer vedrørende fremsendelse, udveksling og formidling af information samt vedrørende hurtig reaktion på sundhedsrisici i henhold til programmet med forbehold af de gennemførelsesforanstaltninger, der træffes i henhold til afgørelse 2119/98/EF.2. De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse vedtages, for så vidt angår alle andre aspekter, efter rådgivningsproceduren i artikel 9, stk. 3.Artikel 9Udvalg1. Kommissionen bistås af et udvalg.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 10Deltagelse af EFTA/EØS-landene, de associerede lande i Central- og Østeuropa, Cypern, Malta og TyrkietProgrammet er åbent for deltagelse af:a) EFTA/EØS-landene i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i EØS-aftalenb) de associerede lande i Central- og Østeuropa i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i Europaaftalerne, i tillægsprotokollerne til disse aftaler og i de respektive associeringsrådsafgørelserc) Cypern, hvis deltagelse finansieres gennem supplerende bevillinger efter procedurer, der aftales med dette landd) Malta og Tyrkiet, hvis deltagelse finansieres gennem supplerende bevillinger i overensstemmelse med traktatens bestemmelser.Artikel 11Internationalt samarbejdeI forbindelse med gennemførelsen af programmet tilskyndes der til samarbejde med tredjelande og med internationale organisationer med kompetence på folkesundhedsområdet, navnlig Verdenssundhedsorganisationen (WHO), Europarådet og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), samt med organisationer, som kan få indvirkning på folkesundheden, såsom Verdenshandelsorganisationen (WTO) og FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation (FAO) efter proceduren i artikel 9, stk. 3.Artikel 12Overvågning, evaluering og resultatformidling1. Kommissionen, der eventuelt bistås af eksperter, fører i nært samarbejde med medlemsstaterne regelmæssigt tilsyn med gennemførelsen af programmets aktioner sammenholdt med målene. Den forelægger årligt udvalget rapporter herom. Den tilsender Europa-Parlamentet og Rådet en kopi af sine hovedkonklusioner.2. Medlemsstaterne sender på anmodning af Kommissionen oplysninger om gennemførelsen og virkningen af dette program.3. Inden udgangen af programmets fjerde år lader Kommissionen uafhængige kvalificerede eksperter foretage en ekstern evaluering af gennemførelsen og resultaterne i programmets første tre år. Den skal også evaluere, hvilken virkning der er opnået for sundheden, og om midlerne er brugt effektivt, og om der er sammenhæng og komplementaritet med andre relevante programmer, aktioner og initiativer, der gennemføres i henhold til andre fællesskabspolitikker og -aktiviteter. Kommissionen meddeler Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget konklusionerne af evalueringen og sine bemærkninger hertil. Kommissionen forelægger desuden disse institutioner og organer en endelig rapport over gennemførelsen af programmet inden udgangen af det år, som følger umiddelbart efter afslutningen af programmet.4. Kommissionen gør resultaterne af de gennemførte aktioner og evalueringsrapporterne offentligt tilgængelige.Artikel 13OphævelseFølgende afgørelser ophæves med virkning fra den 31. december 2002:Afgørelse nr. 645/96/EF, nr. 646/96/EF, nr. 647/96/EF, nr. 102/97/EF, nr. 1400/97/EF, nr. 372/1999/EF, nr. 1295/1999/EF og nr. 1296/1999/EF.Artikel 14IkrafttrædenDenne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 23. september 2002.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneM. Fischer BoelFormand(1) EFT C 337 E af 28.11.2000, s. 122 og EFT C 240 E af 28.8.2001, s. 168.(2) EFT C 116 af 20.4.2001, s. 75.(3) EFT C 144 af 16.5.2001, s. 43.(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 4.4.2001 (EFT C 21 af 24.1.2002, s. 161), Rådets fælles holdning af 31.7.2001 (EFT C 307 af 31.10.2001, s. 27) og Europa-Parlamentets afgørelse af 12.12.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Europa-Parlamentets afgørelse af 3.7.2002 og Rådets afgørelse af 26.6.2002.(5) EFT L 95 af 16.4.1996, s. 1. Senest ændret ved afgørelse nr. 521/2001/EF (EFT L 79 af 17.3.2001, s. 1).(6) EFT L 95 af 16.4.1996, s. 9. Senest ændret ved afgørelse nr. 521/2001/EF.(7) EFT L 95 af 16.4.1996, s. 16. Senest ændret ved afgørelse nr. 521/2001/EF.(8) EFT L 19 af 22.1.1997, s. 25. Ændret ved afgørelse nr. 521/2001/EF.(9) EFT L 193 af 22.7.1997, s. 1. Ændret ved afgørelse nr. 521/2001/EF.(10) EFT L 46 af 20.2.1999, s. 1.(11) EFT L 155 af 22.6.1999, s. 1.(12) EFT L 155 af 22.6.1999, s. 7. Ændret ved afgørelse nr. 521/2001/EF.(13) EFT L 268 af 3.10.1998, s. 1.(14) EFT L 21 af 26.1.2000, s. 32.(15) EFT L 203 af 21.7.1998, s. 14.(16) EFT L 199 af 30.7.1999, s. 59.(17) EFT C 390 af 15.12.1998, s. 1.(18) EFT C 200 af 15.7.1999, s. 1.(19) EFT C 407 af 28.12.1998, s. 21.(20) EFT C 51 af 22.2.1999, s. 53.(21) EFT C 175 af 21.6.1999, s. 135.(22) EFT C 172 af 18.6.1999, s. 3.(23) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.BILAGAKTIONER OG STØTTEFORANSTALTNINGER1. Højnelse af informations- og vidensniveauet på sundhedsområdet med henblik på at udbygge folkesundheden gennem:1.1. udvikling og forvaltning af et bæredygtigt sundhedsovervågningssystem, der tager sigte på at opstille sammenlignelige kvantitative og kvalitative indikatorer på fællesskabsplan på grundlag af den bestående indsats og de opnåede resultater og indsamle, analysere og formidle sammenlignelige og kompatible køns- og aldersspecifikke oplysninger om folkesundheden på fællesskabsplan i forbindelse med den almindelige sundhedstilstand, sundhedspolitikker og sundhedsdeterminanter, herunder befolkningsmæssige, geografiske og socioøkonomiske forhold, personlige og biologiske faktorer, adfærdsmønstre, såsom stofmisbrug, ernæring, motion, seksuel adfærd, arbejds- og levevilkår samt miljøbetingelser med særlig vægt på sundhedsmæssige uligheder1.2. udvikling af et oplysningssystem til tidlig varsling, opdagelse og overvågning af sundhedsrisici, herunder risici i forbindelse med såvel overførbare sygdomme, bl.a. med hensyn til risikoen for grænseoverskridende spredning af sygdomme (herunder resistente patogener), som ikke-overførbare sygdomme1.3. forbedring af systemet for overførsel og udveksling af oplysninger og sundhedsdata, herunder ved at give offentligheden lettere adgang til dem1.4. udvikling og anvendelse af mekanismer til analyse, rådgivning, indberetning, oplysning og høring af medlemsstater og berørte parter om relevante sundhedsspørgsmål på fællesskabsplan1.5. forbedring af analyse af og viden om, hvordan udviklingen af sundhedspolitikkerne og de andre fællesskabspolitikker og -aktiviteter virker, såsom det indre marked, for så vidt det berører sundhedssystemerne, med hensyn til deres bidrag til et højt sundhedsbeskyttelsesniveau, herunder udvikling af kriterier og metoder for vurdering af politikkernes indvirkning på sundheden og udvikling af andre forbindelser mellem folkesundhed og andre politikker1.6. revision og analyse af samt støtte til udvekslingen af erfaringer om sundhedsteknologier, herunder af nye informationsteknologier1.7. støtte til udvekslingen af oplysninger og erfaringer om god praksis1.8. udvikling og forvaltning af en fælles aktion på grundlag af de planer, der er udarbejdet i forbindelse med e-Europa for at forbedre offentlighedens adgang til information om sundhedsspørgsmål på Internettet, og overvejelse af mulighederne for at indføre en ordning med et genkendeligt fællesskabsmærke til godkendelse af websteder.Eksisterende data og oplysningerne fra systemet skal være umiddelbart tilgængelige for Fællesskabet, autoriserede brugere i medlemsstaterne og i givet fald internationale organisationer.Systemets statistiske del udvikles i samarbejde med medlemsstaterne, eventuelt under anvendelse af Fællesskabets statistiske program for at fremme synergi og undgå overlapning.2. Forbedring af mulighederne for hurtig og koordineret reaktion på sundhedsrisici gennem:2.1. forbedring af evnen til at håndtere overførbare sygdomme med støtte til den videre gennemførelse af beslutning nr. 2119/98/EF om oprettelse af et fællesskabsnet til epidemiologisk overvågning af og kontrol med overførbare sygdomme2.2. støtte til udnyttelsen af nettet i medlemsstaterne og i de lande, der deltager i medfør af denne afgørelses artikel 10, navnlig i forbindelse med fælles undersøgelser, efteruddannelse, vedvarende vurdering, kvalitetssikring og, hvor det er hensigtsmæssigt, i forbindelse med dets bidrag til de aktioner, der er omfattet af bestemmelserne i bilag 1.2 og 1.32.3. udvikling af strategier og instrumenter til forebyggelse af, udveksling af oplysninger om og reaktion på risici vedrørende ikke-overførbare sygdomme, herunder kønsspecifikke sundhedsrisici og sjældne sygdomme2.4. udveksling af oplysninger om strategier til afværgelse af sundhedstrusler fra fysiske, kemiske eller biologiske kilder i nødsituationer, herunder i forbindelse med terrorhandlinger, og, hvor det er hensigtsmæssigt, udvikling af fællesskabsmetoder og fællesskabsmekanismer2.5. udveksling af oplysninger om vaccinations- og immuniseringsstrategier2.6. forbedring af sikkerheden ved og kvaliteten af organer og stoffer af menneskelig oprindelse, herunder blod, blodkomponenter og blodprækursorer, ved sikring af høje standarder for kvaliteten og sikkerheden i forbindelse med indsamling, behandling, opbevaring, distribution og anvendelse af disse stoffer2.7. oprettelse af overvågningsnet i forbindelse med produkter fra mennesker, som f.eks. blod, blodkomponenter og blodprækursorer2.8. fremme af strategier og foranstaltninger angående beskyttelsen af menneskers sundhed imod mulige negative virkninger fra miljømæssige agenser som f.eks. ioniserende og ikke-ioniserende stråling og støj2.9. udvikling af strategier til mindskelse af resistens over for antibiotika.3. Sundhedsfremme og sygdomsforebyggelse både gennem aktioner vedrørende sundhedsdeterminanter og aktioner på tværs af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter gennem:3.1. formulering og gennemførelse af strategier og foranstaltninger, bl.a. vedrørende befolkningens bevidsthed om livsstilsrelaterede sundhedsdeterminanter, såsom ernæring, fysisk aktivitet, tobak, alkohol, narkotika og andre stoffer, og vedrørende den mentale sundhed, herunder foranstaltninger, der skal træffes i alle fællesskabspolitikker og alders- og kønsspecifikke strategier3.2. analyse af situationen og udarbejdelse af strategier vedrørende sociale og økonomiske sundhedsdeterminanter med henblik på dels at konstatere og bekæmpe uligheder i sundhedsmæssig sammenhæng, dels vurdere de sociale og økonomiske faktorers indvirkning på sundheden3.3. analyse af situationen og formulering af strategier vedrørende miljørelaterede sundhedsdeterminanter med henblik på at bidrage til en indkredsning og vurdering af de miljørelaterede faktorers konsekvenser for sundheden3.4. analyse af situationen og udveksling af oplysninger genetiske faktorer og anvendelse af genetisk screening3.5. udformning af metoder, der gør det muligt at evaluere de sundhedsfremmende strategiers og foranstaltningers kvalitet og effektivitet3.6. fremme af relevante uddannelsesaktiviteter, der vedrører ovennævnte foranstaltninger.4. Støtteforanstaltninger4.1. Der kan ydes fællesskabsstøtte til de aktioner og aktiviteter, der nævnes i artikel 3.4.2. Kommissionen kan ved gennemførelsen af programmet have behov for yderligere ressourcer, herunder mulighed for at søge ekspertbistand, f.eks. til overvågningssystemet, evaluering af programmet eller udarbejdelse af ny lovgivning. Den kan endvidere have behov for eksperter, der kan fungere i Fællesskabets strukturarrangementer til koordinering og integration af net vedrørende sundhedsovervågning og hurtig reaktion på sundhedsrisici. Den i artikel 12, stk. 1, omhandlede rapport ledsages eventuelt af forslag om tilpasning af kravene.4.3. Kommissionen kan også gennemføre aktioner vedrørende oplysning, offentliggørelse og formidling. Ligeledes kan den gennemføre evalueringsundersøgelser og tilrettelægge seminarer, kollokvier og andre ekspertmøder.Erklæring fra KommissionenErklæring vedrørende strukturarrangementerneFor at sikre den effektive gennemførelse af programmet i overensstemmelse med afgørelsens artikel 5 har Kommissionen til hensigt at gå frem som følger:1. Den vil tage de nødvendige skridt til at sikre arbejdet i det udvalg, der nedsættes i henhold til artikel 8 og 9 i afgørelsen. Dette udvalg kommer til at bestå af repræsentanter udpeget af medlemsstaterne, jf. afgørelse 1999/468/EF.2. Under fuldstændig overholdelse af bestemmelserne i EF-traktatens artikel 218, stk. 2, vil den anvende sine tjenestegrene bedst muligt med henblik på at lette opnåelsen af de tre generelle mål for programmet, jf. afgørelsens artikel 2.3. I overensstemmelse med punkt 4 i bilaget til afgørelsen vil Kommissionen gøre brug af videnskabelige og tekniske eksperter for at styrke sin egen kapacitet på de særlige indsatsområder i programmet. Disse eksperter skal arbejde sammen med Kommissionens tjenestegrene under overholdelse af de relevante administrative regler.4. Kommissionen har også til hensigt at gøre fuld brug af de muligheder, der er beskrevet i dens meddelelse om eksternalisering (KOM(2000) 788) og forslag til forordning (KOM(2001) 808). Dette kan omfatte undersøgelser med henblik på at oprette et forvaltningsorgan, der skal bistå Kommissionen med at gennemføre visse programopgaver, når forslaget til forordning, der for øjeblikket er til behandling i Rådet, er blevet vedtaget.Kommissionen erklærer endvidere, at de under punkt 1 og 2 nævnte foranstaltninger vil blive iværksat senest i begyndelsen af 2003, når programmet træder i kraft. Punkt 3 starter tidligt i programmet, så snart de relevante arrangementer kan træffes, og punkt 4 vil blive overvejet senere i programmet, når forslaget til forordning er vedtaget.Erklæring om artikel 7Programmets finansieringsramme bliver revideret på baggrund af såvel nye medlemsstaters tiltrædelse som forarbejdet til revideringen af de finansielle overslag under hensyntagen til oprettelsen af strukturarrangementerne og udviklingen i de prioriterede områder. Der fremsættes i givet fald finansieringsforslag.


title: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2015/1128 af 7. juli 2015 om udnævnelse af missionschefen for EU-grænsebistandsmissionen ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EU BAM Rafah/1/2015)

text:
               11.7.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 184/16

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE (FUSP) 2015/1128
   af 7. juli 2015
   om udnævnelse af missionschefen for EU-grænsebistandsmissionen ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EU BAM Rafah/1/2015)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,
   under henvisning til Rådets fælles aktion 2005/889/FUSP af 12. december 2005 om oprettelse af en EU-grænsebistandsmission ved grænseovergangen i Rafah, EU BAM Rafah (1), særlig artikel 10, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 10, stk. 1, i fælles aktion 2005/889/FUSP bemyndiges Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité i overensstemmelse med traktatens artikel 38 til at træffe de relevante afgørelser med henblik på at udøve den politiske kontrol med og den strategiske styring af Den Europæiske Unions grænsebistandsmission ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah), herunder afgørelsen om at udnævne en missionschef.

               (2)

               Den 29. maj 2015 foreslog Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik at udnævne Natalina CEA som missionschef for EU BAM Rafah fra den 1. juli 2015 til den 30. juni 2016.

               (3)

               Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1065 (2) forlængede varigheden af EU BAM Rafah indtil den 30. juni 2016 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Natalina CEA udnævnes herved til missionschef for EU BAM Rafah for perioden fra den 1. juli 2015 til den 30. juni 2016.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1. juli 2015.

      Udfærdiget i Bruxelles, den af 7. juli 2015.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

         W. STEVENS

            Formand

      (1)  EUT L 327 af 14.12.2005, s. 28.

      (2)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1065 af 2. juli 2015 om ændring af fælles aktion 2005/889/FUSP om oprettelse af en EU-grænsebistandsmission ved grænseovergangen i Rafah (EU BAM Rafah) (EUT L 174 af 3.7.2015, s. 23).