title: Rådets afgørelse (EU) 2016/763 af 13. maj 2016 om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Udvalget for Offentlige Udbud for så vidt angår udkastet til afgørelse om voldgiftsprocedurer i henhold til artikel XIX, stk. 8, i den reviderede aftale om offentlige udbud

text:
               14.5.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 126/71

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/763
   af 13. maj 2016
   om fastlæggelse af den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Udvalget for Offentlige Udbud for så vidt angår udkastet til afgørelse om voldgiftsprocedurer i henhold til artikel XIX, stk. 8, i den reviderede aftale om offentlige udbud
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den reviderede aftale om offentlige udbud (»den reviderede GPA-aftale«), som trådte i kraft den 6. april 2014, fastlægger en ny retlig ramme, der finder anvendelse på den reviderede GPA-aftales parters omfattede udbud. Den reviderede GPA-aftale giver den reviderede GPA-aftales parter mulighed for at anvende voldgiftsprocedurer i tilfælde af indsigelser mod en foreslået ændring, overførsel af en ordregiver fra et bilag til et andet, tilbagetrækning af en ordregiver eller enhver anden ændring af en parts bilag til tillæg I, som ikke kunne løses gennem høringer.

               (2)

               I henhold til artikel XIX, stk. 8, i den reviderede GPA-aftale vedtager Udvalget for Offentlige Udbud voldgiftsprocedurer, som skal fremme løsningen af disse indsigelser.

               (3)

               Den reviderede GPA-aftales parter har indgående behandlet det mulige indhold af sådanne voldgiftsprocedurer for så vidt angår de forskellige muligheder, der kan anvendes i forbindelse med indsigelser mod en foreslået ændring af en parts omfattede udbud. Den reviderede GPA-aftales parter er nået frem til enighed om procedurerne.

               (4)

               De aftalte voldgiftsprocedurer er fastsat i et udkast til afgørelse om voldgiftsprocedurer i henhold til artikel XIX, stk. 8, i den reviderede GPA-aftale.

               (5)

               Dette udkast til afgørelse om voldgiftsprocedurer fastsætter de betingelser, der skal være opfyldt for at kunne anvende voldgiftsprocedurerne, og fastsætter regler for udpegelsen af voldgiftsmænd, tredjemands deltagelse i voldgiftsprocedurer, voldgiftsagens forløb og voldgiftsmændenes afgørelser.

               (6)

               Vedtagelsen af dette udkast til afgørelse om voldgiftsprocedurer forventes at yde et positivt bidrag til den eksisterende retlige ramme i den reviderede GPA-aftale, da det har til formål at fremme løsningen af indsigelser vedrørende en foreslået ændring, overførsel af en ordregiver fra et bilag til et andet, tilbagetrækning af en ordregiver eller enhver anden ændring af en parts bilag til tillæg I til den reviderede GPA-aftale.

               (7)

               Det er derfor hensigtsmæssigt at fastlægge den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Udvalget for Offentlige Udbud vedrørende udkastet til afgørelse om voldgiftsprocedurer —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i Udvalget for Offentlige Udbud, er at godkende vedtagelsen af udkastet til afgørelse om voldgiftsprocedurer i henhold til artikel XIX, stk. 8, i den reviderede WTO-aftale om offentlige udbud.
   Teksten til udkastet til afgørelse om voldgiftsprocedurer er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2016.

            På Rådets vegne

         E.M.J. PLOUMEN

            Formand

      UDKAST TIL AFGØRELSE OM VOLDGIFTSPROCEDURER I HENHOLD TIL ARTIKEL XIX, STK. 8, I DEN REVIDEREDE GPA-AFTALE
      Udvalget for Offentlige udbud (»udvalget«),
      som noterer sig, at artikel XIX, stk. 8, i den reviderede aftale om offentlige udbud (»aftalen«) fastsætter, at udvalget vedtager voldgiftsprocedurer, som skal fremme løsningen af indsigelser, jf. aftalens artikel XIX, stk. 2, og
      som bekræfter betydningen af aftalens artikel XIX, stk. 8, litra b) og c), i forbindelse med disse voldgiftsprocedurer, og som gentager parternes tilsagn om at vedtage beslutninger i henhold til aftalens artikel XIX, stk. 8, litra b) og c),
      vedtager herved følgende voldgiftsprocedurer, som skal fremme løsningen af indsigelser i henhold til aftalens artikel XIX, stk. 2:

            Indledning af voldgiftsprocedurer

                  1.

                  Den ændrende part eller en part, der gør indsigelse, kan, jf. aftalens artikel XIX, stk. 7, indbringe ændringen til voldgift, hvis den ændrende part og den part, der gør indsigelse, er ude af stand til at løse en indsigelse mod en foreslået ændring i henhold til aftalens artikel XIX, stk. 1, og skal begrunde sin anmodning herom over for udvalget tidligst 45 dage efter datoen for rundsendelsen af meddelelsen om den foreslåede ændring, jf. aftalens artikel XIX, stk. 1.

                  2.

                  Hvis to eller flere parter har indbragt de samme ændringer til voldgift før udnævnelsen af voldgiftsmændene, skal den ændrende part og alle parter, der gør indsigelse, godkende, at der gennemføres en enkelt voldgiftssag vedrørende alle indsigelser mod den foreslåede ændring. Sker der flere indbringelser om den samme foreslåede ændring efter udnævnelsen af voldgiftsmændene, skal den ændrende part og alle parter, der gør indsigelse, godkende, at der gennemføres en enkelt voldgiftssag, når det er muligt.

            Udpegelse af voldgiftsmænd

                  3.

                  Voldgiften foretages af voldgiftsmænd. Der udpeges tre voldgiftsmænd, medmindre parterne aftaler andet. Voldgiftsmænd skal opfylde kravene til paneldeltagere i artikel 8, stk. 1, 2 og 9, i forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister

                  4.

                  Udvalgets sekretariat skal efter anmodning fra en part til voldgift foreslå kandidater, der indstilles til udnævnelse som voldgiftsmænd. Parterne i voldgiftssagen modsætter sig ikke indstillingerne, medmindre der er tvingende grunde hertil. Borgere fra parterne i voldgiftssagen og regeringsembedsmænd fra tredjeparter kan ikke udnævnes som voldgiftsmænd, medmindre andet aftales af parterne i voldgiftssagen.

                  5.

                  Hvis parterne i voldgiftssagen ikke kan blive enige om, hvem der skal udpeges som voldgiftsmænd senest 20 dage efter indbringelsen af den foreslåede ændring til voldgift, udpeger generaldirektøren efter anmodning fra en af parterne i voldgiftssagen voldgiftsmændene senest 10 dage efter at have hørt parterne i voldgiften og formanden for udvalget.

            Tredjemands deltagelse

                  6.

                  Enhver part i aftalen, som har en væsentlig interesse i en foreslået ændring, der er indbragt til voldgift, og som har anmeldt sin interesse for udvalget (»tredjemand«) senest 10 dage efter den foreslåede ændring er indbragt til voldgift, opfordres til at indgive et skriftligt indlæg, deltage i møder med voldgiftsmændene og parterne i voldgiften, fremsætte mundtlige udtalelser, og vedkommende skal være berettiget til at svare på spørgsmål fra voldgiftsmændene.

            Procedurer

                  7.

                  I en voldgiftssag anvender voldgiftsmændene de relevante bestemmelser i aftalen og tager udgangspunkt i den afgørelse, der vedtages af udvalget i overensstemmelse med aftalens artikel XIX, stk. 8, litra b), når denne er vedtaget. Desuden gælder følgende arbejdsprocedurer:

                              a.

                              Udvalgets sekretariat sender straks den gældende meddelelse og indsigelse til voldgiftsmændene i henhold til aftalens artikel XIX, stk. 1 eller 2. Senest 10 dage efter udpegelsen af voldgiftsmændene og efter at have hørt parterne i voldgiften vedtager voldgiftsmændene en tidsplan for gennemførelsen af voldgiftsproceduren. Tidsplanen bør baseres på den tidsplan, der er anført i bilaget til denne afgørelse.

                              b.

                              Voldgiftsmændene holder et møde med parterne i voldgiftssagen, medmindre parterne er enige om, at det er unødvendigt. Før mødet sender parterne deres skriftlige indlæg til voldgiftsmændene, hvori de redegør for sagens faktiske forhold og fremfører deres argumenter.

                              c.

                              Når en part forelægger oplysninger, der er betegnet som fortrolige, til voldgiftsmændene, behandler voldgiftsmændene, parterne i voldgiftssagen og tredjemand disse oplysninger som fortrolige. Efter anmodning fra en af parterne fastlægger voldgiftsmændene yderligere procedurer for at beskytte fortroligheden af disse oplysninger.

                              d.

                              Hvis en part betegner oplysninger i sine skriftlige indlæg som fortrolige, skal parten efter anmodning fra en anden part i voldgiftssagen eller tredjemand give et ikke-fortroligt resumé af oplysningerne i sine indlæg, som kan bringes til offentlighedens kendskab.

                              e.

                              Under mødet anmoder voldgiftsmændene den part, der har anmodet om voldgift, om at fremlægge sin sag ved et mundtligt indlæg. Den indklagede part vil derefter blive anmodet om at fremsætte sine synspunkter ved et mundtligt indlæg.

                              f.

                              Voldgiftsmændenes møder er åbne for offentligheden, medmindre en part i voldgiftssagen anmoder om et lukket møde for at beskytte oplysninger, der er betegnet som fortrolige.

                              g.

                              Voldgiftsmændene kan på et hvilket som helst tidspunkt stille spørgsmål til parterne i voldgiftssagen og tredjemand og anmode dem om forklaringer enten under mødet eller skriftligt.

                              h.

                              Parternes skriftlige indlæg i voldgiftssagen, herunder eventuelle svar på spørgsmål fra voldgiftsmændene, stilles til rådighed for den anden part eller parter i voldgiftssagen samt for til tredjemand. Parterne forelægger en skriftligt version af deres mundtlige erklæringer fremsat på mødet med voldgiftsmændene for voldgiftsmændene, den anden part eller de andre parter i voldgiftssagen og tredjemand.

                              i.

                              Tredjemands skriftlige bemærkninger, svar på spørgsmål og skriftlige udgaver af mundtlige indlæg stilles til rådighed for voldgiftsmændene, parterne i voldgiftssagen og andre tredjeparter og indgår i voldgiftsmændenes rapport.

                              j.

                              Voldgiftsmændenes drøftelser er fortrolige.

                              k.

                              Voldgiftsmændene kan indhente oplysninger fra enhver relevant kilde og konsultere eksperter. Voldgiftsmændene fremlægger alle oplysninger, der sendes til eller modtages fra eksperter, for parterne i voldgiftssagen og tredjemand. Parterne i voldgiftssagen skal have mulighed for at fremsætte bemærkninger til de oplysninger, der er modtaget fra eksperter.

                              l.

                              Eventuelle supplerende procedurer, der er specifikke for voldgiftssagen, fastsættes af voldgiftsmændene i samråd med parterne i voldgiftssagen.

                              m.

                              Intet i disse procedurer er til hinder for, at en part i en voldgiftssag eller en tredjemand kan offentliggøre erklæringer vedrørende deres holdninger, jf. dog stk. 7, litra c).

                  8.

                  Adfærdskodeksen om forståelsen vedrørende reglerne og procedurerne for tvistbilæggelse finder anvendelse på enhver person, der fungerer som voldgiftsmand i henhold til disse procedurer og, som anført i adfærdskodeksen og de relevante bestemmelser i vedtægten, på de medlemmer af sekretariatet, der bistår voldgiftsmændene.

                  9.

                  Hvis parterne i voldgiftssagen når frem til en gensidigt acceptabel løsning af indsigelserne mod den foreslåede ændring, underretter de straks voldgiftsmændene. Efter modtagelsen af meddelelsen afslutter voldgiftsmændene procedurerne for disse parter. Indholdet af en gensidigt aftalt løsning meddeles udvalget, hvorefter enhver part i aftalen kan fremsætte bemærkninger.

            Voldgiftsmændenes afgørelse

                  10.

                  Voldgiftsmændene har beføjelser til:

                              a.

                              i forbindelse med en foreslået tilbagetrækning i henhold til artikel XIX, stk. 1, litra a), i aftalen at vurdere, om den statslige kontrol med eller indflydelse på den ordregivers omfattede udbud, som foreslås tilbagetrukket, kan anses for at være reelt ophørt, eller

                              b.

                              i forbindelse med enhver anden foreslået ændring i henhold til artikel XIX, stk. 1, litra b), at vurdere om den foreslåede ændring opretholder en balance i rettigheder og forpligtelser og et sammenligneligt niveau for en gensidig acceptabel dækning i aftalen og eventuelt niveauet for kompensationstilpasninger.

                  11.

                  Voldgiftsmændene udarbejder en rapport med en begrundet afgørelse til parterne i voldgiftssagen inden for 90 dage eller, hvis tidsplanen ændres af voldgiftsmændene, senest 120 dage efter:

                              a.

                              udpegelsen af voldgiftsmændene, hvis en voldgiftskendelse er gennemført i henhold til stk. 1, eller

                              b.

                              anmodningen, hvis voldgiftssagen er gennemført i henhold til stk. 12.

                        Den frist, der er anført i dette stykke, kan forlænges ved fælles overenskomst mellem parterne i voldgiftssagen. Sekretariatet videresender straks rapporten til parterne i aftalen, når den er blevet oversat.

                  12.

                  Hvis voldgiftsmændene træffer en negativ afgørelse i henhold til stk. 10, litra a), og hvis voldgiftsmændene ikke fastlagde kompensationstilpasninger i overensstemmelse med stk. 10, litra b), kan enhver part i voldgiftssagen efter 30 dage, dog højst 60 dage efter videresendelsen af voldgiftsmændenes rapport anmode om, at samme voldgiftsmænd om muligt fastsætter kompensationstilpasninger, der resulterer i et tilsvarende dækningsniveau og opretholder balancen mellem rettigheder og forpligtelser i henhold til aftalen. Derved tager voldgiftsmændene udgangspunkt i den afgørelse, der vedtages af udvalget i overensstemmelse med aftalens artikel XIX, stk. 8, litra c), når denne er vedtaget. Hvis en af de oprindelige voldgiftsmænd ikke er til rådighed, udpeges en afløser i overensstemmelse med stk. 3-5.

            Gennemførelse

                  13.

                  Parterne i voldgiftssagen skal acceptere voldgiftsmændenes afgørelse som endelig.

                  14.

                  Med henblik på anvendelsen af artikel XIX, stk. 7, litra b), nr. i), i aftalen er voldgiftsproceduren afsluttet:

                              a.

                              når en rapport i henhold til stk. 11, der ikke giver anledning til yderligere sagsbehandling, jf. stk. 12, rundsendes til parterne i aftalen, eller

                              b.

                              når parterne i voldgiftssagen ikke udøver deres ret i henhold til stk. 12, efter udløbet af den tidsfrist, der er fastsat i nævnte stykke.

         BILAG

            FORESLÅET TIDSPLAN FOR VOLDGIFT

         Voldgiftsmændene skal basere tidsplanen, der er vedtaget i henhold til stk. 7, litra a), på følgende:

                     a.

                     Indsendelse af parternes skriftlige indlæg til voldgiftssagen:

                                 1)

                                 Sagsøger:

                     - - - - - - - - - - 2 uger

                                 2)

                                 Sagsøgte:

                     - - - - - - - - - - 2 uger

                     b.

                     Frist for tredjeparters indsendelse af oplysninger:

                     - - - - - - - - - - 1 uge

                     c.

                     Møde med voldgiftsmænd:

                     - - - - - - - - - - 1-2 uger

                     d.

                     Svar på spørgsmål til parterne og tredjemand i voldgiftssagen:

                     - - - - - - - - - - 1-2 uger

                     e.

                     Udarbejdelse og rundsendelse af voldgiftsmændenes rapport om afgørelsen:

                     - - - - - - - - - - 4 uger

               I overensstemmelse med bestemmelserne i stk. 11, kan voldgiftsmændene ændre ovenstående tidsplan og planlægge yderligere møder med parterne i voldgiftssagen efter at have hørt dem.


Avis juridique important

|

32002D0179

2002/179/EF: Rådets afgørelse af 17. december 2001 om indgåelse af en rammeaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Tyrkiet om de almindelige betingelser for Republikken Tyrkiets deltagelse i Fællesskabets programmer

EF-Tidende nr. L 061 af 02/03/2002 s. 0027 - 0028

Rådets afgørelseaf 17. december 2001om indgåelse af en rammeaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Tyrkiet om de almindelige betingelser for Republikken Tyrkiets deltagelse i Fællesskabets programmer(2002/179/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 13, 61, 95, 129, 137, 149, stk. 4, 150, stk. 4, 151, stk. 5, 152, stk. 4, 153, stk. 4, 156, 157, 166, 175, stk. 1, og 308 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, andet punktum, artikel 300, stk. 3, andet afsnit, og artikel 300, stk. 4,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) I Associeringsrådet EU-Tyrkiets resolution af 6. marts 1995 blev der udtrykt forventning om, at der ville blive taget initiativer på forskellige områder med henblik på at udvide samarbejdet mellem Den Europæiske Union og Tyrkiet, herunder Tyrkiets deltagelse i visse af Fællesskabets programmer.(2) Det Europæiske Råd i Luxembourg i december 1997 gjorde deltagelse i Fællesskabets programmer til et middel til at fremme den udvidede førtiltrædelsesstrategi for kandidatlandene, idet de nærmere betingelser for deltagelse skulle fastsættes i de enkelte tilfælde. Samtidig hermed blev der fastlagt en europæisk strategi for Republikken Tyrkiet, som også åbnede denne mulighed for Tyrkiet. Som følge af Det Europæiske Råds møde i Helsingfors i december 1999 og specielt Det Europæiske Råds møde i Nice i december 2000 skal betingelserne for deltagelse ikke længere fastsættes i de enkelte tilfælde, men der kan i stedet vedtages en mere generel fremgangsmåde, som skal omfatte de fleste af Fællesskabets programmer.(3) Det Europæiske Råd udtalte på sit møde i Helsingfors, at Republikken Tyrkiet er et kandidatland, der vil kunne tiltræde Den Europæiske Union på grundlag af de samme kriterier som dem, der gælder for de andre kandidatlande, og at Republikken Tyrkiet med udgangspunkt i den bestående europæiske strategi og i lighed med de andre kandidatlande vil drage fordel af en førtiltrædelsesstrategi, der kan stimulere og støtte reformerne i landet, og at Republikken Tyrkiet også skal have mulighed for at deltage i Fællesskabets programmer og agenturer og i møder mellem kandidatlandene og Den Europæiske Union med relation til tiltrædelsesprocessen.(4) I overensstemmelse med de forhandlingsdirektiver, der blev vedtaget af Rådet den 5. juni 2001, har Kommissionen på Fællesskabets vegne ført forhandlinger med Republikken Tyrkiet om en rammeaftale om de generelle principper for landets deltagelse i Fællesskabets programmer.(5) For visse af de programmer, der er omfattet af aftalen, indeholder traktaten ikke anden hjemmel end artikel 308.(6) De specifikke betingelser og vilkår, herunder det finansielle bidrag, for Tyrkiets deltagelse i Fællesskabets programmer fastsættes af Kommissionen på Fællesskabets vegne. Kommissionen vil blive bistået i denne opgave af et særligt udvalg oprettet af Rådet.(7) Republikken Tyrkiet kan anmode om finansiel støtte til at deltage i Fællesskabets programmer i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1488/96 af 23. juli 1996 om finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (MEDA) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet(3), Rådets forordning (EF) nr. 764/2000 af 10. april 2000 om iværksættelse af foranstaltninger til udbygning af toldunionen EF-Tyrkiet(4), eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 257/2001 af 22. januar 2001 om iværksættelse af foranstaltninger til økonomisk og social udvikling i Tyrkiet(5).(8) I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i den del af nærværende afgørelse, der er vedtaget under henvisning til afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og nævnte del af afgørelsen er ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Danmark.(9) Det Forenede Kongerige og Irland har til hensigt at deltage i vedtagelsen af Rådets forordning om fastlæggelse af en generel ramme for Fællesskabets aktiviteter med henblik på at fremme gennemførelsen af et europæisk civilretligt område, og når den er vedtaget vil den være bindende for og finde anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland. Med hensyn til ethvert fællesskabsinstrument, der i fremtiden måtte blive vedtaget i henhold til afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og som gennemfører eller indfører et fremtidigt fællesskabsprogram, vil den del af nærværende afgørelse, der er vedtaget under henvisning til afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, kun være bindende for og finde anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland, hvis Det Forenede Kongerige og Irland er bundet af nævnte instrument i overensstemmelse med protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af det Europæiske Fællesskab.(10) Kommissionen bør regelmæssigt tage aftalen op til revision.(11) Aftalen bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Rammeaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Tyrkiet om de generelle principper for Republikken Tyrkiets deltagelse i Fællesskabets programmer godkendes på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne afgørelse.Artikel 21. Kommissionen bemyndiges til på Fællesskabets vegne at fastsætte de specifikke betingelser og vilkår, herunder det finansielle bidrag, for Republikken Tyrkiets deltagelse i hvert enkelt program. Kommissionen vil blive bistået i denne opgave af et særligt udvalg oprettet af Rådet.2. Hvis Republikken Tyrkiet anmoder om ekstern bistand, anvendes de procedurer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 1488/96, i forordning (EF) nr. 764/2000 og i forordning (EF) nr. 257/2001, eller som fastsættes i lignende fremtidige forordninger om ekstern bistand fra Fællesskabet til Republikken Tyrkiet.Artikel 3Senest tre år efter datoen for aftalens ikrafttræden og hvert tredje år derefter vurderer Kommissionen gennemførelsen af aftalen, og rapporterer vurderingen for Rådet. Rapporten ledsages eventuelt af relevante forslag.Artikel 4Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Fællesskabet.Artikel 5Formanden for Rådet fremsender på Fællesskabets vegne den meddelelse, der er omhandlet i artikel 9 i aftalen(6).Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2001.På Rådets vegneA. Neyts-UyttebroeckFormand(1) EFT C 304 E af 30.10.2001, s. 342.(2) Udtalelse af 11.12.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT L 189 af 30.7.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2698/2000 (EFT L 311 af 12.12.2000, s. 1).(4) EFT L 94 af 14.4.2000, s. 6.(5) EFT L 39 af 9.2.2001, s. 1.(6) Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende af Rådets Generalsekretariat.


64/436/EØF: Kommissionens afgørelse af 20. juli 1964 om oprettelse af særligt underudvalg for ris under Den rådgivende Komité for Korn


title: 2012/509/EU: Afgørelse vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer af 20. september 2012 om udnævnelse af en dommer ved Retten

text:
               21.9.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/30

         AFGØRELSE VEDTAGET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER
   af 20. september 2012
   om udnævnelse af en dommer ved Retten
   (2012/509/EU)
   REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS MEDLEMSSTATER HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 19,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 254 og 255, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 5 og 7 i protokollen vedrørende statutten for Den Europæiske Unions Domstol skal der, efter at Ena CREMONA er trådt tilbage, udnævnes en dommer ved Retten for resten af Ena CREMONAs embedsperiode, dvs. indtil den 31. august 2013.

               (2)

               Eugène BUTTIGIEG er blevet indstillet til den ledige stilling.

               (3)

               Det udvalg, der er nedsat ved artikel 255 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har afgivet udtalelse om Eugène BUTTIGIEGs kvalifikationer til at udøve embedet som dommer ved Retten —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Eugène BUTTIGIEG udnævnes til dommer ved Retten for perioden fra den 22. september 2012 til den 31. august 2013.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2012.

         K. KORNELIOU

            Formand


Avis juridique important

|

31997D2228

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2228/97/EF af 13. oktober 1997 om et EF- handlingsprogram for kulturarven, Raphael-programmet

EF-Tidende nr. L 305 af 08/11/1997 s. 0031 - 0041

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 2228/97/EF af 13. oktober 1997 om et EF-handlingsprogram for kulturarven, RAPHAEL-programmet EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 128,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (2),under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (3),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (4), på grundlag at Forligsudvalgets fælles udkast af 2. juli 1997, ogud fra følgende betragtninger:(1) De mest iøjnefaldende og afgørende kendetegn ved Europa betragtet som helhed er ikke kun af geografisk, politisk, økonomisk og social art, men også af kulturel art;(2) i traktatens afsnit IX, som specielt omhandler kultur, anføres det, at Fællesskabet bidrager til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhæver den fælles kulturarv;(3) i traktatens artikel 128 nævnes kulturarven som et særligt aktionsområde, idet kulturarven er udtryk for den nationale og regionale identitet og for forbindelserne mellem folkene; det er vigtigt at bevare kulturarven og give borgerne bedre adgang til den (også de borgere, for hvem adgangen volder særlige problemer) med henblik på at fremme større gensidig forståelse og respekt;(4) en fællesskabsindsats kan medvirke til bedre bevarelse af kulturarven ved at fremme udveksling af erfaringer og knowhow, en konkret, praktisk synergieffekt samt partnerskaber;(5) bevarelsen af kulturarven indgår på grund af de sociale og økonomiske aspekter i en større samfundssammenhæng og kan i høj grad bidrage til jobskabelse, fremme af kulturel turisme, regional udvikling og forbedring af borgernes livskvalitet og nærmiljø; moderne kunst kan spille en vigtig rolle i den forbindelse;(6) kulturområdet er et vigtigt aktionsområde i forbindelse med informationssamfundet, som understreget i Kommissionens meddelelse »Europa på vej mod informationssamfundet - en handlingsplan«;(7) det er nødvendigt, at der på fællesskabsplan forskes i bevarelse af kulturarven; der gennemføres en fællesskabsindsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner som led i rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling (5), hvilket nærværende program kunne drage nytte af;(8) Kommissionen kan trække på sine erfaringer fra de hidtil gennemførte foranstaltninger, navnlig vedrørende den arkitektoniske arv, samt på resultaterne af sine høringer af alle de berørte parter;(9) Europa-Parlamentet lægger stor vægt på Fællesskabets indsats vedrørende kulturarven, især inden for uddannelse, forskning, bevidstgørelse af børn og unge, samarbejde med tredjelande og med Europarådet, og det lægger desuden vægt på sammenhængen med de øvrige fællesskabspolitikker, navnlig for så vidt angår uddannelse og regionaludvikling (6);(10) Europa-Parlamentet har vedtaget en række beslutninger om fællesskabsstøtte til restaurering af særlig værdifulde bygningsværker (7);(11) Rådet har vist interesse for øget samarbejde omkring den arkitektoniske arv, kunstgenstande og kunstværker samt arkiver, navnlig for så vidt angår udveksling af viden, dokumentation og uddannelse; net af kulturelle organisationer spiller en vigtig rolle for det kulturelle samarbejde i Europa (8);(12) i meddelelsen af 29. april 1992 »Nye perspektiver for Fællesskabets indsats på kulturområdet« anfører Kommissionen, at Fællesskabets indsats bør udvides til også at omfatte kulturgenstande, og at der bør tilskyndes til dialog og samarbejde mellem de forskellige aktører og sørges for udbredelse af erfaringer og faglig information; Europa-Parlamentet og Rådet har bakket denne opfattelse op (9);(13) fællesskabsinstitutionerne har understreget, at det er vigtigt at få de forskellige aspekter af kulturarven indarbejdet i en samlet fællesskabsaktion (10), der tager hensyn til kulturarvens rigdom og mangfoldighed, både hvad angår bygningsværker og kulturgenstande, og som baseres på de mange implicerede parters arbejde;(14) det er fortsat nødvendigt, at det størst mulige udsnit af offentligheden gennem generel oplysning gøres opmærksom på betydningen af, at kulturarven beskyttes;(15) der bør i forbindelse med Fællesskabets indsats tages hensyn til, at definitionen af begrebet kulturarv til stadighed ændrer sig, og alle former for kulturarv bør inddrages, ved at tværfagligheden fremmes;(16) Kommissionen har afholdt høringer med alle implicerede parter, navnlig medlemsstaternes myndigheder, fagfolk, ikke-statslige organisationer, fonde og foreninger, med henblik på at forberede et handlingsprogram for kulturarven;(17) kulturarven i Fællesskabet har mange berøringspunkter med kulturarven i tredjelande og er således et område, hvor det er oplagt at udvikle forskellige former for samarbejde med tredjelande, Europarådet og andre internationale organisationer, der beskæftiger sig med kulturarven, f.eks. UNESCO, i overensstemmelse med traktatens bestemmelser og ovennævnte konklusioner, resolutioner og beslutninger;(18) konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i København den 21.-23. juni 1993 opfordrer til at give de lande i Central- og Østeuropa, som der er indgået associeringsaftaler med, mulighed for at deltage i fællesskabsprogrammer; Fællesskabet har med nogle tredjelande indgået samarbejdsaftaler, der indeholder bestemmelser om kultur;(19) i denne afgørelse fastlægges der for hele programmets varighed en finansieringsramme, der som omhandlet i punkt 1 i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens erklæring af 6. marts 1995 udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden inden for rammerne af den årlige budgetprocedure;(20) i forbindelse med foranstaltningerne i dette program skal der også tages hensyn til muligheden for at supplere foranstaltninger, der kan iværksættes inden for rammerne af Fællesskabets politik på andre områder;(21) gennemførelsen af dette program skal ske i nært samarbejde med de nationale myndigheder for at sikre, at Fællesskabets indsats støtter og supplerer de nationale foranstaltninger under overholdelse af subsidiaritetsprincippet som defineret i traktatens artikel 3 B;(22) det kan på baggrund af erfaringerne blive nødvendigt at ændre tærsklerne for Fællesskabets tilskud til de forskellige typer projekter, der er omhandlet i bilaget (aktion I, II og III);(23) Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen indgik den 20. december 1994 en modus vivendi vedrørende gennemførelsesforanstaltningerne til retsakter vedtaget efter fremgangsmåden i traktatens artikel 189 B (11) -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Ved denne afgørelse iværksættes EF-handlingsprogrammet »RAPHAEL« for kulturarven, i det følgende benævnt »RAPHAEL-programmet«, som er gengivet i bilaget, for perioden 1. januar 1997 til 31. december 2000.RAPHAEL-programmet skal gennem samarbejde støtte og supplere medlemsstaternes indsats for den kulturarv, der er af betydning på europæisk plan.Artikel 2 Uden at dette i øvrigt berører medlemsstaternes ret til selv at definere, hvad de forstår ved kulturarv, skal der i forbindelse med programmets anvendelsesområde- ved »kulturarv« forstås bygningsværker og kulturgenstande (museer og samlinger, biblioteker, arkiver, herunder foto-, film- og lydarkiver), arkæologiske og undervandsarkæologiske kulturværdier, den arkitektoniske kulturarv, kulturhistoriske og historiske steder og kulturlandskaber (områder, hvor kulturværdier og naturen tilsammen udgør en helhed)- ved »bevarelse« forstås enhver aktivitet, der bidrager til at udbrede kendskabet til, forvalte, bevare, restaurere, præsentere og fremme adgangen til kulturarven.Artikel 3 RAPHAEL-programmet skal fremme det europæiske samarbejde mellem medlemsstaterne på kulturarvens område. Det støtter og udbygger deres indsats i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og bidrager til, at deres kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhæver den fælles kulturarv.Med henblik herpå og i overensstemmelse med det generelle mål i artikel 1, stk. 2, har RAPHAEL-programmet særlig til formål på grundlag af udvikling af tværnationalt samarbejde:a) at fremme bevarelse og restaurering af dele af den kulturarv, der er af betydning på europæisk plan, og derved bidrage til, at de fremhæves og bliver bedre kendtb) at fremme udviklingen af tværnationalt samarbejde mellem kulturarvens institutioner og/eller formidlere for derigennem at bidrage til, at alle er fælles om knowhow, og til udvikling af de bedste metoder til bevarelse af kulturarvenc) at forbedre adgangen til kulturarven i dens europæiske dimension og tilskynde borgerne, navnlig børn, unge, dårligt stillede og folk, der bor i fjerntliggende regioner og landområder i Fællesskabet, til aktivt at være med til at beskytte og fremhæve den europæiske kulturarvd) at fremme tværnationalt samarbejde vedrørende udvikling af ny teknologi, der kan anvendes på de forskellige områder, herunder også fagområder, inden for kulturarven, og vedrørende bevarelse af kulturarvens traditionelle håndværksfag og teknikkere) at anspore til, at der tages hensyn til kulturarven i andre fællesskabsprogrammer og -politikkerf) at fremme samarbejde med tredjelande og de relevante internationale organisationer.Artikel 4 For at nå de mål, der er nævnt i artikel 3, stk. 2, skal de projekter, der udvikles inden for rammerne af RAPHAEL-programmet, have en europæisk dimension og tilføre en ekstra gevinst i forhold til de foranstaltninger, der træffes i medlemsstaterne, samt opfylde følgende kriterier:- bidrage til at gøre kulturarven bedre kendt, herunder gennem information- være af interesse på fællesskabsplan ved at være mønstergyldige, nyskabende eller oplysende- vedrøre problemer i forbindelse med bevarelse af kulturarven og bidrage til at udvikle de bedste bevaringsmetoder- være i stand til at skabe en multiplikatorvirkning på det kulturelle, uddannelsesmæssige eller socioøkonomiske område.Artikel 5 For at nå målene i artikel 3, stk. 2, gennemføres de aktioner, der er beskrevet i bilaget. De iværksættes efter procedure i artikel 7.Artikel 6 1. RAPHAEL-programmet er åbent for deltagelse af de associerede lande i Central- og Østeuropa på de vilkår, der er fastsat i de tillægsprotokoller til associeringsaftalerne vedrørende deltagelse i fællesskabsprogrammer, der er indgået eller skal indgås med disse lande. RAPHAEL-programmet er åbent for Cyperns og Maltas deltagelse samt for samarbejde med andre tredjelande, med hvem der er indgået associerings- eller samarbejdsaftaler, som indeholder kulturelle bestemmelser, på grundlag af supplerende bevillinger, som skal ydes efter procedurer, der skal aftales med disse lande.2. Fællesskabet og medlemsstaterne fremmer samarbejdet med Europarådet og med andre internationale organisationer, der beskæftiger sig med kulturelle forhold (f.eks. UNESCO), idet de sikrer sig, at de anvendte instrumenter supplerer hinanden, samtidig med at de enkelte institutioners og organisationers egenart og handlefrihed respekteres, og de sørger for, at midlerne udnyttes på den bedst mulige måde.Artikel 7 1. Kommissionen gennemfører RAPHAEL-programmet i overensstemmelse med denne afgørelse.2. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af to repræsentanter for hver medlemsstat, og som har Kommissionens repræsentant som formand. Udvalgets medlemmer kan lade sig bistå af eksperter eller konsulenter.3. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget udkast til foranstaltninger vedrørende- de generelle prioriteter og retningslinjer for de foranstaltninger, der er beskrevet i bilaget, og de relevante årlige arbejdsprogrammer- en oversigt over den generelle ligevægt mellem alle aktionerne- regler og kriterier for udvælgelse af de forskellige former for projekter, der er beskrevet i bilaget (aktion I, II, III og IV)- den finansielle støtte, der skal ydes af Fællesskabet (beløb, løbetid, fordeling og modtagere)- de nærmere bestemmelser for overvågningen og evalueringen af RAPHAEL-programmet og konklusionerne i den i artikel 11 omhandlede evalueringsrapport samt enhver foranstaltning til tilpasning af RAPHAEL-programmet, der træffes på grundlag af denne rapport.Udvalget afgiver en udtalelse om de i første afsnit nævnte udkast til foranstaltninger inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillægges de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, den vægt, der er fastlagt i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, underrettes Rådet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger.I så fald gælder følgende:a) Kommissionen kan udsætte gennemførelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgørelse om, i et tidsrum på to måneder regnet fra datoen for denne underretning.b) Rådet kan med kvalificeret flertal træffe en anden afgørelse inden for det tidsrum, der er nævnt i litra a).4. Kommissionen kan høre udvalget om alle andre spørgsmål vedrørende gennemførelsen af RAPHAEL-programmet end de i stk. 3 nævnte.Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte under hensyn til, hvor meget det pågældende spørgsmål haster, i givet fald ved afstemning.Udtalelsen optages i mødeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.Artikel 8 1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af RAPHAEL-programmet er for den i artikel 1 omhandlede periode fastlagt til 30 mio. ECU, uden fordeling på år.2. De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.3. Den i stk. 1 nævnte finansieringsramme skal efter forslag fra Kommissionen tages op til fornyet undersøgelse inden udgangen af det andet år på baggrund af budgetsituationen og de resultater, der er opnået i første fase af programmet.Artikel 9 Kommissionen bestræber sig på, eventuelt i samarbejde med medlemsstaterne, at skabe sammenhæng og komplementaritet mellem aktionerne i RAPHAEL-programmet og de øvrige programmer på det kulturelle område og aktionerne i de programmer i henhold til andre bestemmelser i traktaten, der har aspekter, som vedrører kulturarven; den vurderer ligeledes disse programmers samlede indvirkning på kulturarven.Artikel 10 1. To år og seks måneder efter iværksættelsen af RAPHAEL-programmet og senest seks måneder efter denne periodes udløb forelægger Kommissionen efter samråd med udvalget en detaljeret evalueringsrapport om de opnåede resultater for Europa-Parlamentet og Rådet, eventuelt ledsaget af passende forslag til justering af RAPHAEL-programmet. Denne rapport skal både kvalitativt og kvantitativt evaluere, i hvilken grad RAPHAEL-programmet har gjort det muligt at nå målene i artikel 3.2. Når dette program er afsluttet, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Regionsudvalget en kvalitativ og kvantitativ rapport om programmets gennemførelse og de opnåede resultater i forhold til de i stk. 1 omhandlede mål.Artikel 11 RAPHAEL-programmet offentliggøres hvert år i De Europæiske Fællesskabers Tidende, C-udgaven, sammen med praktiske oplysninger om proceduren, fristerne for indsendelse af ansøgninger samt den dokumentation, der skal fremsendes sammen med ansøgningen, for hver enkelt aktion eller foranstaltning.Kommissionen prioriterer offentliggørelse og udbredelse af oplysninger om programmet højt, således at samtlige kulturformidlere og kulturelle net orienteres og gøres bevidst om de foranstaltninger, der berører dem.Alle projekter, der modtager finansiel støtte under RAPHAEL-programmet, skal være forsynet med Den Europæiske Unions mærke og en henvisning til kilden til projektets finansiering.Udfærdiget i Bruxelles, den 13. oktober 1997.På Europa-Parlamentets vegneJ. M. GIL-ROBLESFormandPå Rådets vegneR. GOEBBELSFormand(1) EFT C 265 af 12. 9. 1996, s. 4.(2) EFT C 256 af 2. 10. 1995, s. 38.(3) EFT C 100 af 2. 4. 1996, s. 119.(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 12. oktober 1995 (EFT C 287 af 30. 10. 1995, s. 161), Rådets fælles holdning af 8. juli 1996 (EFT C 264 af 11. 9. 1996, s. 69) og Europa-Parlamentets afgørelse af 22. oktober 1996 (EFT C 347 af 18. 11. 1996, s. 29), Europa-Parlamentets afgørelse af 16. september 1997 (EFT C 304 af 6. 10. 1997) og Rådets afgørelse af 24. juli 1997.(5) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1110/94/EF af 26. april 1994 om fjerde rammeprogram for Det Europæiske Fællesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (1994-1998) (EFT L 126 af 18. 5. 1994, s. 1).(6) Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af Europas kulturarv (EFT C 62 af 30. 5. 1974, s. 5).Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af den arkitektoniske og arkæologiske kulturarv (EFT C 267 af 11. 10. 1982, s. 25).Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af den arkitektoniske og arkæologiske kulturarv (EFT C 309 af 5. 12. 1988, s. 423).Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af den arkitektoniske arv og beskyttelse af kulturgoderne (EFT C 72 af 15. 3. 1993, s. 160).(7) Europa-Parlamentets beslutning om økonomisk støtte til Athosbjerget (klostersamfund) (EFT C 144 af 15. 6. 1981, s. 92).Europa-Parlamentets beslutning om anvendelse af Fællesskabets finansielle midler i forbindelse med saneringen af Palermos historiske bymidte (EFT C 187 af 18. 7. 1988, s. 160).Europa-Parlamentets beslutning om støtte til genopbygning af Chiado-kvarteret i Lissabon (EFT C 262 af 10. 10. 1988, s. 110).Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af den arkitektoniske og arkæologiske kulturarv i Fællesskabet (EFT C 309 af 5. 12. 1988, s. 423).Europa-Parlamentets beslutning om branden på teatret Gran Teatro del Liceo (Barcelona) (EFT C 61 af 28. 2. 1994, s. 184).(8) Resolution vedtaget af ministrene med ansvar for kulturelle anliggender, forsamlet i Rådet, den 13. november 1986, om bevarelse af Europas arkitektoniske arv (EFT C 320 af 13. 12. 1986, s. 1).Resolution vedtaget af ministrene med ansvar for kulturelle anliggender, forsamlet i Rådet, den 13. november 1986, om bevarelse af kunstværker og kulturgenstande (EFT C 320 af 13. 12. 1986, s. 3).Resolution vedtaget af Rådet og kulturministrene, forsamlet i Rådet, den 14. november 1991, om bestemmelser vedrørende arkiver (EFT C 314 af 5. 12. 1991, s. 2).Rådets konklusioner af 17. juni 1994 om større samarbejde mellem medlemsstaternes arkiver (EFT C 235 af 23. 8. 1994, s. 3).Resolution vedtaget af Rådet og kulturministrene, forsamlet i Rådet, den 14. november 1991, om europæiske kulturelle net (EFT C 314 af 5. 12. 1991, s. 1).(9) Europa-Parlamentets beslutning om meddelelse fra Kommissionen om nye perspektiver for Fællesskabets indsats på kulturområdet (EFT C 42 af 15. 2. 1993, s. 173).Europa-Parlamentets beslutning om Fællesskabets kulturpolitik (EFT C 44 af 14. 2. 1994, s. 184).Konklusioner vedtaget af Rådet og kulturministrene, forsamlet i Rådet, den 12. november 1992, om retningslinjerne for Fællesskabets indsats på kulturområdet (EFT C 336 af 19. 12. 1992, s. 1).(10) Europa-Parlamentets beslutning om bevarelse af den arkitektoniske arv og beskyttelse af kulturgoderne (EFT C 72 af 15. 3. 1993, s. 160).Rådets konklusioner af 17. juni 1994 vedrørende udarbejdelse af en EF-handlingsplan for kulturarven (EFT C 235 af 23. 8. 1994, s. 1).(11) EFT C 102 af 4. 4. 1996, s. 1.BILAG EF-HANDLINGSPROGRAM FOR KULTURARVEN (RAPHAEL-PROGRAMMET) Under overholdelse af nærhedsprincippet skal RAPHAEL-programmet støtte foranstaltninger på europæisk plan inden for alle områder af kulturarven (bygningsværker og kulturgenstande).AKTION I Bevarelse, beskyttelse og fremhævelse af den europæiske kulturarv gennem europæisk samarbejde - Aktionen skal medvirke til, at den europæiske kulturarv, særlig den kulturarv, der er truet, bevares, beskyttes og fremhæves, idet der tilskyndes til, at de bedste metoder udvikles, og at alle deles om disse med henblik på at skabe et miljø, der er gunstigt for bevarelse og restaurering af kulturarven.- Aktionen omfatter følgende foranstaltninger:1. Støtte til projekter vedrørende bevarelse og beskyttelse af kulturarven, der kan betegnes som »europæiske laboratorier for kulturarv«, i kraft af det påtænkte arbejdes store betydning eller mønstergyldige art. Projekterne forelægges af de ansvarlige myndigheder i medlemsstaterne og skal vedrøre værker, monumenter eller steder af usædvanlig historisk, arkitektonisk eller kunstnerisk værdi, og navnlig sådanne, som kun kan bevares ved hjælp af indgreb, der er meget komplicerede ud fra et videnskabeligt og/eller teknisk synspunkt.Disse »laboratorier«, hvortil der som led i dette program kan ydes EF-støtte i fire år, har til formål at samle den bedste fagkundskab, idet der til projektet knyttes et europæisk, tværfagligt team, der skal undersøge særlig vanskelige bevaringsproblemer og udvikle egnede fremgangsmåder, metoder og/eller teknikker, hvorved det sikres, at hvert enkelt projekt tilfører en ekstra gevinst. De ansvarlige for projektet er forpligtet til at sikre, at de erfaringer, der opnås under arbejdet, udbredes på en hensigtsmæssig måde.2. Støtte til projekter til bevarelse og beskyttelse af den europæiske kulturarv, der er bygget op omkring fælles temaer, som fastlægges af Kommissionen efter forelæggelse for det i afgørelsens artikel 7 omhandlede udvalg under hensyn til problemerne inden for de forskellige områder af kulturarven. Disse projekter, der skal forelægges af den/de ansvarlige for det pågældende kulturgode, må højst have tre års varighed. Projekter, der kan tjene som model, eller som har en multiplikatorvirkning på det kulturelle, tekniske, socioøkonomiske og/eller kulturformidlingsmæssige område, skal prioriteres. De ansvarlige for projektet er forpligtet til at sikre, at de erfaringer, der opnås vedrørende de pågældende forvaltnings- og/eller bevaringsproblemer, udbredes på en hensigtsmæssig måde til fagfolk.EF-støtten skal bidrage til, at de projekter, der udvikles som led i denne aktion, tilfører en ekstra gevinst på europæisk plan, og til at skabe betingelser for udvikling af europæisk knowhow.Projekterne skal indeholde en afbalanceret finansieringsplan med angivelse af de finansielle midler, der er nødvendige for deres gennemførelse, idet det er en forudsætning, at de administrative omkostninger ikke må overstige 12 % af Fællesskabets finansiering af projektet.Fællesskabets finansielle bidrag til et projekt inden for denne aktion kan ikke overstige 50 % af de samlede udgifter til det pågældende projekt og kan i forbindelse med projekter under punkt 2 ikke overstige 250 000 ECU.Der skal indsendes en særlig ansøgning for hvert projekt til Det Europæiske Fællesskab. Ansøgningen skal ledsages af:- en detaljeret beskrivelse af de planlagte foranstaltninger. En udtalelse om projektets tekniske overensstemmelse skal udfærdiges af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og fremsendes til Kommissionen inden for den tidsfrist, der gælder for indsendelse af projekter. Hvis denne udtalelse ikke foreligger inden for en nærmere fastsat tidsfrist, fortsættes proceduren til udvælgelse af projektet- et detaljeret budgetoverslag for de planlagte foranstaltninger.De midler, der skal afsættes til denne aktion, skal udgøre ca. 50 % af den samlede bevillingsramme til RAPHAEL-programmet.AKTION II Samarbejde med henblik på udveksling af erfaringer og udvikling af teknikker, der anvendes i forbindelse med kulturarven - Aktionen skal tilskynde til at styrke tværnationalt samarbejde med henblik på fælles anvendelse af knowhow og udvikling af de bedste metoder via net og partnerskaber og ved hjælp af udveksling af fagfolk mellem kulturarvens institutioner og/eller formidlere. Der skal lægges særlig vægt på udvikling af ny teknologi inden for de forskellige fagområder af kulturarven samt på bevarelse af kulturarvens traditionelle håndværksfag og teknikker.Nettene kan afhængigt af emneområdet skabe kontakt mellem offentlige og/eller private institutioner og/eller formidlere på kulturarvens område samt om nødvendigt mellem andre offentlige og/eller private institutioner, forskningscentre og virksomheder, der i særlig grad berøres.Der lægges særlig vægt på net, som fremmer adgangen til kulturarven for de dårligst stillede befolkningsgrupper.- Aktionen omfatter følgende foranstaltninger:1. Innovation og ny teknologi1.1. Støtte til projekter, der sigter på kortlægning af behovet for forskning på fællesskabsplan vedrørende kulturarven, udbredelse af forskningsresultater blandt fagfolk samt udvikling af konkrete applikationer til brug for fagfolk, der arbejder i marken. Foranstaltningerne vil så vidt muligt blive gennemført i synergi med rammeprogrammet for forskning. Alle eventuelle senere forskningsaktioner vil blive gennemført som led i rammeprogrammet for FTU og efter reglerne heri.1.2. Støtte til projekter, der sigter på anvendelse af ny teknologi og nye tjenester inden for de forskellige fagområder inden for kulturarven (teknikker til restaurering og bevarelse; audiovisuelt materiale og materiale baseret på multimedieteknik; avancerede informations- og kommunikationstjenester mv.).2. Udveksling og efteruddannelse af fagfolk2.1. Støtte til projekter vedrørende udveksling af fagfolk inden for de forskellige områder, herunder også fagområder, inden for kulturarven, så de får mulighed for at arbejde i et tilsvarende fagligt miljø i en anden medlemsstat i en periode på højst tolv måneder.Tilskuddet fra Fællesskabet skal bidrage til at organisere sådanne udvekslinger samt til at dække de dermed forbundne ekstraudgifter, f.eks. rejse- og opholdsudgifter.2.2. Støtte til tværnationale projekter, der skal tilskynde til, at fagfolk på området får efteruddannelse i, hvorledes ny teknologi og avancerede tjenester inden for information og kommunikation kan anvendes på kulturarvens område, samt til projekter med sigte på at udvikle og bevare teknikkerne inden for kulturarvens traditionelle håndværks fag.3. Udveksling af erfaringer og oplysninger3.1. Støtte til udveksling af erfaringer i form af gennemførelse af undersøgelser, rundspørger, arbejdsmøder samt afholdelse af seminarer, særlig inden for følgende områder:- udvikling af tekniske anvisninger (standarder) til forbedring af sædvaner og praksis inden for forvaltning og/eller bevarelse af kulturarven- fastlæggelse af risikofaktorer for kulturgenstande samt undersøgelse af systemer til regelmæssig kontrol af deres bevaringstilstand- forebyggende sikring af kulturgenstande, værker og monumenter mod skader samt undersøgelse af betingelserne for bevarelse af dem- de faglige kvalifikationer inden for de fag, der vedrører bevarelse af kulturarven- dokumentation om kulturgoder- betingelser for udlån af værker til midlertidige udstillinger- de øvrige fællesskabspolitikkers afsmitning på kulturarvens område.3.2. Støtte til tværnationale samarbejdsprojekter mellem kulturarvens institutioner, der inddrager elektronisk kommunikationsteknik (online, cd-rom, cd-i mv.) til indsamling/udveksling og udbredelse af faglig information, særlig på følgende områder:- lovgivning vedrørende kulturarven i medlemsstaterne- lister og oversigter over kulturarven- oversigt (for hvert fagområde) over efteruddannelseskurser- integrerede databaser med henblik på katalogisering og beskrivelse af kulturgenstande- statistikker og indikatorer vedrørende kulturarven- oversigter og fortegnelser over innovative projekter på området- metoder og systemer til bevarelse, restaurering og forvaltning af kulturarven samt til udbredelse af kendskabet til den i medlemsstaterne- guider, håndbøger og nyhedsskrifter vedrørende kulturarven.Ved ansøgninger om støtte, som skal forelægges af de berørte institutioner og/eller formidlere, skal der stilles økonomiske garantier for gennemførelsen. Fællesskabets bidrag inden for denne aktion kan under ingen omstændigheder overstige 50 % af de samlede udgifter til det pågældende projekt eller beløbe sig til mere end 50 000 ECU, bortset fra bidrag til projekter under punkt 1.2 og 2.2, hvor Fællesskabet kan yde op til 150 000 ECU, samt til projekter under punkt 2.1 og punkt 3.1, fjerde led, hvor Fællesskabet kan yde op til 100 000 ECU.AKTION III Borgernes adgang til, deltagelse i og bevidstgørelse om kulturarven - Aktionen tager sigte på at give borgerne bedre adgang til kulturarven ved at støtte bevidstgørelsesprojekter med en europæisk dimension og fremme anvendelsen af avancerede informations- og kommunikationsteknikker og -tjenester.- Aktionen omfatter følgende foranstaltninger:1. Støtte til tværnationale samarbejdsprojekter mellem kulturarvens institutioner og/eller formidlere, som ved hjælp af systemer og produkter inden for multimedieteknik eller andre kommunikationsteknikker kan præsentere kulturarven med understregning af den europæiske dimension og navnlig tilbyde borgerne adgang til alle de kunstværker inden for tilsvarende og/eller komplementære stilarter, der opbevares i andre europæiske museer, samlinger mv.2. Støtte til oplysningskampagner om den europæiske kulturarv på europæisk plan.3. Støtte til flersproget præsentation af kulturarven i museer, ved monumenter og kulturhistoriske steder, i biblioteker og arkiver mv., beregnet på besøgende overalt i Den Europæiske Union. Projekterne kan f.eks. vedrøre præsentationsmateriale, brochurer, skiltning og elektroniske guider samt audiovisuelt materiale, materiale baseret på multimedieteknik osv.4. Støtte til tværnationale samarbejdsprojekter, hvori deltager institutioner og/eller kulturformidlere fra mindst tre af Fællesskabets medlemsstater, og som går ud på at øge offentlighedens kendskab til kulturarven, som f.eks. udstillinger, undervisningsprogrammer, tværnationale kulturruter, osv.Ved ansøgninger om støtte, som skal forelægges af de berørte institutioner og/eller formidlere, skal der stilles økonomiske garantier for gennemførelsen. Fællesskabets bidrag inden for denne aktion kan under ingen omstændigheder overstige 50 % af de samlede udgifter til det pågældende projekt eller beløbe sig til mere end 50 000 ECU, bortset fra bidrag til projekter under punkt 1 og 3, hvor Fællesskabet kan yde op til 150 000 ECU.AKTION IV Samarbejde med tredjelande og internationale organisationer - Formålet med aktionen er at gennemføre projekter med tredjelande og skabe et samspil med den indsats, der gøres af andre internationale organisationer, navnlig Europarådet og UNESCO.- Aktionen omfatter følgende foranstaltninger:1. Støtte til samarbejde med tredjelande inden for de områder, der dækkes af aktion I, II og III.De nærmere bestemmelser vedrørende tredjelandes deltagelse fremgår af artikel 6.2. Støtte til projekter i samspil med de internationale organisationer inden for kulturarvens område, navnlig med Europarådet og UNESCO. De nærmere bestemmelser for dette samspil fastlægges i hvert enkelt tilfælde af Fællesskabet og den pågældende internationale organisation efter proceduren i artikel 7, stk. 3.Erklæring fra Kommissionen Ad artikel 5 (komitologi)Kommissionen underretter under overholdelse af de interinstitutionelle procedurer og aftaler udvalget, der nedsættes i henhold til afgørelsen om RAPHAEL, om alle de projekter, som den agter at finansiere i forbindelse med denne afgørelse inden for rammerne af den finansielle støtte, som vil blive ydet af Fællesskabet.Erklæring fra Europa-Parlamentet Ad artikel 5 (komitologi)Europa-Parlamentet, der konstaterer, at artikel 7, stk. 3, i RAPHAEL-programmet ikke giver udvalget mulighed for at tage stilling til udvælgelsen af de enkelte projekter, har intet at indvende imod, at udvalget orienteres om alle de projekter, som Kommissionen agter at finansiere.Parlamentet ønsker at modtage de samme oplysninger fra Kommissionen.Erklæring fra Kommissionen Under henvisning til Rådets afgørelse af 30. juni 1997 om fremtiden for det europæiske kultursamarbejde og Europa-Parlamentets ønsker om oprettelse af et rammeinstrument for kulturen bekræfter Kommissionen, uden at dette anfægter dens initiativret, at den vil forelægge et forslag til samlet program snarest muligt for at sikre kontinuiteten i og udviklingen af Fællesskabets indsats på kulturområdet.Kommissionen vil gennemføre den bredest mulige konsultation af alle interesserede parter, og den vil med henblik herpå afholde møder med de europæiske institutioner og de berørte organisationer.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/598 af 15. april 2015 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Centralasien

text:
               16.4.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 99/25

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/598
   af 15. april 2015
   om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Centralasien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 31, stk. 2, og artikel 33,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 25. juni 2012 vedtog Rådet afgørelse 2012/328/FUSP (1) om udnævnelse af Patricia FLOR til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for Centralasien.

               (2)

               Der udnævnes en EUSR for Centralasien for en periode på 12 måneder.

               (3)

               EUSR skal gennemføre mandatet under forhold, der muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den Europæiske Unions særlige repræsentant
   Peter BURIAN udnævnes herved til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for Centralasien indtil den 30. april 2016. Rådet kan dog beslutte, at EUSR's mandat skal afsluttes tidligere, på grundlag af en vurdering fra Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) og efter forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR).
   Artikel 2
   Politikmål
   EUSR's mandat bygger på Unionens politikmål i Centralasien. Disse mål omfatter:

               a)

               fremme af gode og tætte forbindelser mellem Unionen og landene i Centralasien på grundlag af fælles værdier og interesser som fastsat i relevante aftaler

               b)

               bidrag til styrkelse af stabiliteten og samarbejdet mellem landene i regionen

               c)

               bidrag til styrkelse af demokrati, retsstatsprincipper, god regeringsførelse og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i Centralasien

               d)

               tackling af hovedtrusler, navnlig specifikke problemer med direkte følger for Unionen

               e)

               styrkelse af Unionens effektivitet og synlighed i regionen, herunder gennem en snævrere koordinering med andre relevante partnere og internationale organisationer som f.eks. Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE) og De Forenede Nationer (FN).

         Artikel 3
   Mandat
   1.   For at nå politikmålene har EUSR mandat til:

               a)

               at fremme Unionens overordnede politiske koordinering i Centralasien og bidrage til at sikre konsekvens i Unionens optræden udadtil i regionen

               b)

               på vegne af HR sammen med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og Kommissionen at overvåge gennemførelsen af Unionens strategi for et nyt partnerskab med Centralasien, suppleret af de relevante rådskonklusioner og efterfølgende fremskridtsrapporter om gennemførelsen af Unionens strategi for Centralasien, samt regelmæssigt fremsætte henstillinger og aflægge rapport til de relevante rådsorganer

               c)

               at bistå Rådet med den videre udvikling af en samlet politik over for Centralasien

               d)

               nøje at følge den politiske udvikling i Centralasien ved at udvikle og opretholde tætte kontakter med regeringer, parlamenter, retsvæsen, civilsamfund og massemedier

               e)

               at tilskynde Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan til at samarbejde om regionale spørgsmål af fælles interesse

               f)

               at udvikle passende kontakter og samarbejde med de vigtigste berørte aktører i regionen og alle relevante regionale og internationale organisationer

               g)

               at bidrage til gennemførelse af Unionens menneskerettighedspolitik i regionen i samarbejde med EUSR for menneskerettigheder, herunder Unionens retningslinjer om menneskerettigheder, navnlig Unionens retningslinjer om børn i væbnede konflikter, samt om vold mod kvinder og piger og bekæmpelse af alle former for diskrimination mod dem, og Unionens politik vedrørende FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000) om kvinder, fred og sikkerhed, bl.a. ved at overvåge og rapportere om udviklingen samt at udarbejde henstillinger i den henseende

               h)

               i tæt samarbejde med FN og OSCE at bidrage til konfliktforebyggelse og -løsning ved at udvikle kontakter med myndighederne og andre lokale aktører, bl.a. ikkestatslige organisationer, politiske partier, minoriteter, religiøse grupper og deres ledere

               i)

               at give input til udformningen af aspekter vedrørende energisikkerhed, grænsesikkerhed, bekæmpelse af grov kriminalitet, herunder narkotika- og menneskehandel, samt vandressourceforvaltning, miljø og klimaforandring i den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik for så vidt angår Centralasien

               j)

               at fremme regional sikkerhed inden for Centralasiens grænser i forbindelse med reduktionen af den internationale tilstedeværelse i Afghanistan.

         2.   EUSR skal støtte HR's arbejde og bevare et overblik over alle Unionens aktiviteter i regionen.
   Artikel 4
   Gennemførelse af mandatet
   1.   EUSR har ansvaret for gennemførelsen af mandatet og handler med reference til HR.
   2.   PSC opretholder privilegerede forbindelser med EUSR og er EUSR's primære kontaktpunkt for forbindelserne med Rådet. PSC giver EUSR strategisk vejledning og politiske retningslinjer i forbindelse med mandatet med forbehold af HR's beføjelser.
   3.   EUSR arbejder tæt sammen med EU-Udenrigstjenesten og dens relevante tjenestegrene.
   Artikel 5
   Finansiering
   1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat i perioden indtil den 30. april 2016 udgør 810 000 EUR.
   2.   Udgifterne forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Udgifterne forvaltes i henhold til en kontrakt mellem EUSR og Kommissionen. EUSR står til regnskab for alle udgifter over for Kommissionen.
   Artikel 6
   Sammensætning af medarbejderstaben
   1.   EUSR er inden for rammerne af sit mandat og de tilsvarende finansielle midler, der stilles til rådighed, ansvarlig for at sammensætte en medarbejderstab. Medarbejderstaben skal have den ekspertise i specifikke politiske spørgsmål, som mandatet kræver. EUSR holder Rådet og Kommissionen løbende underrettet om medarbejderstabens sammensætning.
   2.   Medlemsstaterne, EU-institutionerne og EU-Udenrigstjenesten kan foreslå udstationering af medarbejdere til EUSR. Løn til udstationerede medarbejdere afholdes af henholdsvis den pågældende medlemsstat, den pågældende EU-institution eller EU-Udenrigstjenesten. Eksperter, der udstationeres af medlemsstaterne ved EU-institutionerne eller EU-Udenrigstjenesten, kan også udstationeres til EUSR. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en medlemsstat.
   3.   Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats, den udsendende EU-institutions eller EU-Udenrigstjenestens administrative myndighed og udfører sine opgaver og handler i EUSR's mandats interesse.
   4.   EUSR's personale placeres samme sted som den relevante tjenestegren i EU-Udenrigstjenesten med henblik på at sikre sammenhæng og konsekvens i deres respektive aktiviteter.
   Artikel 7
   Privilegier og immuniteter for EUSR og dennes medarbejderstab
   De privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige for, at EUSR og dennes medarbejdere kan opfylde og afvikle EUSR's mission uhindret, aftales med værtslandene i relevant omfang. Medlemsstaterne og EU-Udenrigstjenesten yder den fornødne støtte med henblik herpå.
   Artikel 8
   Sikkerheden i forbindelse med EU's klassificerede informationer
   EUSR og medarbejderne i EUSR's stab overholder de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2013/488/EU (2).
   Artikel 9
   Adgang til oplysninger og logistisk støtte
   1.   Medlemsstaterne, Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten og Generalsekretariatet for Rådet sikrer, at EUSR får adgang til alle relevante oplysninger.
   2.   Alt efter tilfældet yder Unionens delegationer i regionen og/eller medlemsstaterne logistisk støtte i regionen.
   Artikel 10
   Sikkerhed
   EUSR skal i overensstemmelse med Unionens sikkerhedspolitik for personale, der er udstationeret uden for Unionen som led i operationer i medfør af afsnit V i traktaten, i overensstemmelse med mandatet og på baggrund af sikkerhedssituationen i det geografiske ansvarsområde træffe alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler med hensyn til sikkerheden for alt personale, der står under EUSR's direkte myndighed, navnlig ved

               a)

               at udarbejde en missionsspecifik sikkerhedsplan på grundlag af rådgivning fra EU-Udenrigstjenesten, der omfatter missionsspecifikke materielle, organisatoriske og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger vedrørende styringen af sikre personalebevægelser til og inden for missionsområdet og styringen af sikkerhedshændelser, samt en beredskabsplan og en evakueringsplan for missionen

               b)

               at sikre, at alle vedtagne henstillinger, der udarbejdes efter regelmæssige sikkerhedsvurderinger, gennemføres, og aflægge skriftlige rapporter om deres gennemførelse og om andre sikkerhedsspørgsmål som led i statusrapporten og rapporten om gennemførelse af mandatet til HR, Rådet og Kommissionen.

         Artikel 11
   Rapportering
   EUSR aflægger regelmæssigt mundtlig og skriftlig rapport til HR og PSC. EUSR aflægger også efter behov rapport til Rådets arbejdsgrupper. Der udsendes regelmæssigt rapporter gennem Coreunettet. EUSR kan aflægge rapport til Rådet for Udenrigsanliggender. I overensstemmelse med traktatens artikel 36 kan EUSR inddrages i underretningen af Europa-Parlamentet.
   Artikel 12
   Koordinering
   1.   EUSR bidrager til, at Unionens aktion fremtræder som en helhed, er sammenhængende og effektiv og medvirker til at sikre, at alle Unionens instrumenter og medlemsstaternes aktioner sættes ind på en sammenhængende måde for at nå Unionens politikmål. EUSR's aktiviteter koordineres med den relevante geografiske tjenestegren i EU-Udenrigstjenesten samt med Kommissionen og med de aktiviteter, der udføres af EUSR for Afghanistan. EUSR sørger for regelmæssig briefing af medlemsstaternes missioner og Unionens delegationer.
   2.   På stedet holdes der tæt kontakt til cheferne for Unionens delegationer og medlemsstaternes missionschefer. De bestræber sig videst muligt omfang på at bistå EUSR i gennemførelsen af mandatet. EUSR skal også holde forbindelse med andre internationale og regionale aktører på stedet.
   Artikel 13
   Revision
   Gennemførelsen af denne afgørelse og dens sammenhæng med andre bidrag fra Unionen til regionen tages løbende op til revision. EUSR forelægger HR, Rådet og Kommissionen en fremskridtsrapport inden udgangen af september 2015 og en samlet rapport om gennemførelsen af mandatet inden udgangen af januar 2016.
   Artikel 14
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. april 2015.

            På Rådets vegne

         E. RINKĒVIČS

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2012/328/FUSP af 25. juni 2012 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Centralasien (EUT L 165 af 26.6.2012, s. 59).

      (2)  Rådets afgørelse 2013/488/EU af 23. september 2013 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 274 af 15.10.2013, s. 1).