title: 2008/874/EF: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 14. november 2008 om gennemførelse af forordning ECB/2008/11 af 23. oktober 2008 om midlertidige ændringer af reglerne om belånbar sikkerhed (ECB/2008/15)

text:
               20.11.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 309/8

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE

   af 14. november 2008
   om gennemførelse af forordning ECB/2008/11 af 23. oktober 2008 om midlertidige ændringer af reglerne om belånbar sikkerhed
   (ECB/2008/15)
   (2008/874/EF)
   DIREKTIONEN FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 105, stk. 2, første led, og artikel 110, og
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 34.1, andet led, sammenholdt med artikel 3.1, første led, samt artikel 18.2, og
   under henvisning til artikel 8 i forordning ECB/2008/11 af 23. oktober 2008 om midlertidige ændringer af reglerne om belånbar sikkerhed
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 15. oktober 2008 besluttede Styrelsesrådet for Den Europæiske Centralbank (ECB) midlertidigt at godkende gældsfordringer i henhold til syndikerede lån, som er underlagt lovgivningen i England og Wales, som belånbar sikkerhed i henseende til Eurosystemets pengepolitiske operationer. Styrelsesrådet gennemførte denne beslutning den 23. oktober 2008 gennem vedtagelse af forordning ECB/2008/11 (1).

               (2)

               I henhold til artikel 3, stk. 2, i forordning ECB/2008/11, må det samlede antal af gældende lovgivninger, der finder anvendelse på mobiliseringen af syndikerede lån, ikke være højere end tre. De komplicerede retlige problemstillinger, der er forbundet med mobiliseringen af syndikerede lån, for hvilke indtil tre forskellige gældende lovgivninger kan finde anvendelse, kræver at de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har indført euroen, (i det følgende benævnt »de nationale centralbanker«) foretager en retlig vurdering og en risikovurdering, når de yder likviditet på grundlag af sådan sikkerhed.

               (3)

               Den komplicerede retlige problemstilling, der er forbundet med mobilisering af de ovennævnte lån, kræver vedtagelse af gennemførelseskriterier med hensyn til godkendelse som belånbar sikkerhed af syndikerede lån, der er underlagt lovgivningen i England og Wales —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:

               —

               »Dokumentationsgrundlaget«: bilag I til retningslinje om ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (2)

               —

               »syndikerede lån«: gældsfordringer der repræsenteres af syndikatets institutters andele af syndikerede lån, som beskrevet i kapitel 6.2.2 i Dokumentationsgrundlaget, og underlagt lovgivningen i England og Wales.

         Artikel 2
   Mobiliseringsteknikker for syndikerede lån
   1.   En national centralbank skal mobilisere syndikerede lån direkte hos dens relevante modpart i overensstemmelse med de nationale procedurer for gældsfordringer. Aftalen om mobilisering skal være undergivet lovgivningen i en medlemsstat inden for euroområdet.
   2.   Kapitel 6.6 i Dokumentationsgrundlaget gælder ikke for mobilisering af syndikerede lån.
   Artikel 3
   Transferabilitet af lån
   Kun fuldt transferable syndikerede lån er belånbare. I bilag 7, fjerde led, i bilag I til Dokumentationsgrundlaget, anses syndikerede lån ikke for fuldt transferable og at kunne mobiliseres uden begrænsninger som sikkerhed for Eurosystemets kreditoperationer, medmindre låneaftalen uden betingelser tillader:

               i)

               at långiver kan pantsætte, overdrage eller på anden måde skabe en sikkerhedsret i henhold til sin ret med henblik på at stille sikkerhed for den pågældende långivers forpligtelser i forhold til en national centralbank, og

               ii)

               at den pågældende nationale centralbank kan håndhæve sin sikkerhedsret i et sådant lån ved at kræve betaling i henhold til lånet direkte eller indirekte hos den oprindelige debitor og ved at overdrage eller transportere lånet til en bank eller finansiel institution eller til en trust fund eller anden enhed, som regelmæssigt er beskæftiget med eller oprettet med henblik på at etablere, erhverve eller investere i lån, værdipapirer eller andre finansielle aktiver.

         Artikel 4
   Meddelelse til debitor
   1.   Modparten har pligt til at give meddelelse til debitor for en syndikeret låneaftale om mobiliseringen af et sådant syndikeret lån som sikkerhed, før eller umiddelbart efter lånets mobilisering. En sådan meddelelse skal gives i overensstemmelse med den anvendelige procedure som angivet i aftalen om det syndikerede lån.
   2.   Den pågældende nationale centralbanks ret til at give meddelelse til debitor berøres ikke af stk. 1.
   Artikel 5
   Registreringsbevis
   Modparter skal fremsende kopi til den pågældende nationale centralbank af bekræftelse fra »Registrar of Companies of England and Wales« på, at mobilisering af det syndikerede lån er registreret hos »Companies House«.
   Artikel 6
   Modpartens fremsendelse af retlig udtalelse fra ekstern advokat
   Inden mobilisering af syndikerede lån skal modparterne fremsende en retlig udtalelse fra en ekstern advokat til den relevante nationale centralbank, på en for Eurosystemet tilfredsstillende måde og form, med omtale af bestemte spørgsmål, som løbende udvikles af ECB og offentliggøres på ECB’s websted.
   Artikel 7
   Debitor er et særligt selskab til securitisation (special purpose vehicle)
   1.   Et særligt selskab til securitisation (special purpose vehicle, SPV) kan kun godkendes som debitor i henhold til et syndikeret lån, såfremt (i) det særlige selskab er dækket af en garanti udstedt af et ikke-finansielt selskab, der er godkendt som garant i henhold til kapitel 6.2.2 i Dokumentationsgrundlaget, (ii) garantien er i overensstemmelse med de i kapital 6.3.3 i Dokumentationsgrundlaget angivne betingelser, og (iii) den pågældende nationale centralbank er retligt beføjet til at gøre garantien gældende efter mobiliseringen af det syndikerede lån.
   2.   Gældsfordringer i henhold til syndikerede lån med et særligt selskab til securitisation som debitor udgør godkendt sikkerhed for Eurosystemets kreditoperationer, såfremt det særlige selskab og garanten er etableret i Euroområdet.
   3.   Kravet om fremsendelse af retlig bekræftelse som bestemt i kapitel 6.3.3 i Dokumentationsgrundlaget gælder også, hvis debitor er et særligt selskab til securitisation, for hvilket der er stillet sikkerhed i henhold til stk. 1.
   Artikel 8
   Valutadenominering
   Med hensyn til kapitel 6.2.2 i Dokumentationsgrundlaget anses syndikerede lån for denomineret i euro, for så vidt låneaftalen ikke giver debitor eller debitors fuldmægtig på dennes vegne ret til at ændre den valuta, hvori det syndikerede lån er denomineret eller betalbart, på et tidspunkt inden forfaldstid for den pågældende kreditoperation i Eurosystemet.
   Artikel 9
   Ingen modregning eller modkrav
   Syndikerede lån er kun belånbar sikkerhed i henseende til Eurosystemets kreditoperationer, såfremt låneaftalen for det syndikerede lån omfatter en udtrykkelig klausul, hvorefter alle betalinger fra debitor skal ske frit og uden fradrag for modregning eller modkrav.
   Artikel 10
   Begrænsninger i realisering af sikkerhed
   1.   Syndikerede lån indeholdende kontraktbestemmelser med krav om, at et flertal af långiverne skal træffe afgørelse for syndikatet i forhold til debitor, udgør belånbar sikkerhed i henseende til Eurosystemets kreditoperationer.
   2.   Syndikerede låneaftaler indeholdende kontraktbestemmelser, der tillader, at visse vilkår i den pågældende aftale om det syndikerede lån kan ændres eller lades ude af betragtning med samtykke fra flertallet af långiverne, udgør belånbar sikkerhed i henseende til Eurosystemets kreditoperationer. Dette gælder dog kun, hvis låneaftalen for sådanne lån ikke bestemmer, at der kan træffes flertalsafgørelser med hensyn til: (i) forlængelse af tidspunktet for betaling af et beløb, der er forfaldent i henhold til aftalen, eller (ii) nedsættelse af marginbetaling eller beløbet for betaling af hovedstol eller rente, og (iii) ændring af princippet om, at forpligtelserne for hver långiver i henhold til aftalen er proratarisk.
   3.   Syndikerede lån, som omfatter en serviceringsagent til at indkræve og fordele betalinger, udgør kun belånbar sikkerhed i henseende til Eurosystemets kreditoperationer, såfremt serviceringsagenten er et kreditinstitut med en mindste langfristet rating på »A« efter Fitch eller Standard & Poor’s, »A3« efter Moody's eller »AL« efter DBRS.
   Artikel 11
   Klausuler om erstatning af långiver
   Et syndikeret lån indeholdende kontraktbestemmelser, hvorefter debitor kan erstatte långiver med et udestående lån, udgør kun belånbar sikkerhed i henseende til Eurosystemets kreditoperationer, såfremt modparten inden mobilisering giver den relevante nationale centralbank en sikkerhedsret, der kan fuldbyrdes, i modpartens ret til betaling for en sådan erstatning.
   Artikel 12
   Afgivelse af fortrolige oplysninger
   Et syndikeret lån udgør kun belånbar sikkerhed i henseende til Eurosystemets kreditoperationer, såfremt aftalen om det syndikerede lån tillader långiver at afgive fortrolige oplysninger til en centralbank i Eurosystemet i forbindelse med et pant, overdragelse eller sikkerhedsret, som långiver giver i sine rettigheder i henhold til aftalen til sikkerhed for sine forpligtelser over for en centralbank i Eurosystemet.
   Artikel 13
   Beskatning og friholdelse
   1.   Et syndikeret lån udgør kun belånbar sikkerhed i henseende til Eurosystemets kreditoperationer, såfremt modparten opfylder betingelserne i denne artikel.
   2.   Modparten skal fremlægge bekræftelse fra en britisk skatteadvokat om enten a) at debitor hverken i henhold til britisk eller anden lovgivning er forpligtet til at indeholde britisk skat (»UK withholding tax«) som følge af en overdragelse af ejendomsret af låneaktivet til den nationale centralbank, eller b) at debitor er forpligtet til at tilbageholde »UK withholding tax« som følge af en sådan overdragelse af ejendomsretten til den nationale centralbank, men at den nationale centralbank vil kunne gøre brug af en beskatningsaftale mellem Storbritannien og den pågældende nationale centralbanks jurisdiktion således, at når der er udstedt en anvisning fra de britiske skattemyndigheder (»Her Majesty’s Revenue & Customs (HMRC)«), i henhold til den pågældende beskatningsaftale, vil debitor være berettiget til at foretage rentebetalinger til den nationale centralbank uden at skulle indeholde britisk skat, og den nationale centralbank vil være berettiget til modtage tilbagebetaling af allerede indeholdt skat, eller c) at debitor vil skulle indeholde britisk skat som følge af en sådan overdragelse af ejendomsret til den nationale centralbank, og den nationale centralbank ikke vil kunne gøre brug af beskatningsaftalen mellem Storbritannien og den nationale centralbanks jurisdiktion eller nogen anden undtagelse.
   3.   Såfremt den britiske skatteadvokat bekræfter, at overførsel af ejendomsret til låneaktivet til den nationale centralbank falder ind under enten kategori b) eller c) i stk. 2, er modparten forpligtet til at friholde den nationale centralbank for »UK withholding tax«, som måtte være indeholdt af debitor (og ikke lagt sammen i henhold til låneaftalen), samt enhver negativ påvirkning på pengestrømme som følge »UK withholding tax«, som først er fratrukket og efterfølgende tilbagebetalt til den nationale centralbank.
   4.   Modparten bærer alene ansvar for meddelelse til debitor vedrørende overdragelse af ejendomsretten til lånet til den nationale centralbank, der indebærer at debitor bliver forpligtet til at indeholde britisk skat (eller at indeholde britisk skat med en anden skattesats).
   5.   Modparten bærer de fulde omkostninger som følge af britiske stempelafgifter (tillige med strafgebyrer og renter heraf), der skal betales som følge af en overdragelse i henhold til engelsk eller nogen anden lovgivning af ejendomsret til låneaktivet, og som den nationale centralbank med rette anser at skulle betale, for at den nationale centralbank kan fremlægge låneaktivet som bevis ved en engelsk domstol eller anvende låneaktivet til andre formål i Storbritannien. Modparten bærer også de fulde omkostninger som følge af britisk stempelafgift (»stamp duty reserve tax«), der i givet fald skal betales som følge af en sådan overdragelse.
   6.   Modparten skal fremsende bekræftelse fra rimelig skatteadvokat i de jurisdiktioner, som modparten anser for anvendelige, med udtalelse om, at debitor ikke vil være forpligtet til at tilbageholde ikke-britisk kildeskat (»non-UK withholding tax«) som følge af en overdragelse i henhold til engelsk eller anden lovgivning af ejendomsret til et låneaktiv til den nationale centralbank, og at en sådan overdragelse ikke vil udløse ikke-britisk stempel- eller overdragelsesafgift (»non-UK stamp or transfer duty«).
   7.   Modparten skal fuldstændigt friholde den pågældende nationale centralbank for alle gebyrer, som skal betales til servicerings- eller betalingsagenten, samt for alle andre gebyrer og omkostninger, som står i forbindelse med lånets administration.
   Artikel 14
   Afsluttende bestemmelser
   1.   Afgørelsen træder i kraft den 17. november 2008.
   2.   Forordningen er gældende indtil den 30. november 2008.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 14. november 2008.

            Formand for ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  EUT L 282 af 25.10.2008, s. 17.

      (2)  EFT L 310 af 11.12.2000, s. 1.


title: 2009/153/EF,Euratom: Rådets og Kommissionens afgørelse af 16. februar 2009 om indgåelse af protokollen til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               24.2.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 51/8

      RÅDETS OG KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 16. februar 2009
   om indgåelse af protokollen til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union
   (2009/153/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 310, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, andet punktum, og artikel 300, stk. 3, andet afsnit,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101, stk. 2,
   under henvisning til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til Rådets godkendelse i overensstemmelse med artikel 101 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Protokollen til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union blev undertegnet på Fællesskabets vegne den 15. juli 2008 i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2008/800/EF (2).

               (2)

               Protokollen bør indgås —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs, Det Europæiske Atomenergifællesskabs og medlemsstaternes vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet deponerer på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne det i protokollens artikel 12, stk. 2, nævnte godkendelsesinstrument. Formanden for Kommissionen deponerer samtidig dette instrument på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. februar 2009.

            På Rådets vegne

         O. LIŠKA

            Formand

            På Kommissionens vegne

         José MANUEL BARROSO

            Formand

      (1)  Samstemmende udtalelse af 16.12.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT L 286 af 29.10.2008, s. 45.


title: 2014/837/EU: Rådets afgørelse af 27. november 2014 om visse direkte finansielle konsekvenser, der opstår som følge af, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ophører med at deltage i visse EU-retsakter på området politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager, der blev vedtaget inden Lissabontraktatens ikrafttræden

text:
               28.11.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 343/17

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 27. november 2014
   om visse direkte finansielle konsekvenser, der opstår som følge af, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ophører med at deltage i visse EU-retsakter på området politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager, der blev vedtaget inden Lissabontraktatens ikrafttræden

      (2014/837/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til protokol nr. 36 om overgangsbestemmelser (i det følgende benævnt »protokol nr. 36«), der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 10, stk. 4, tredje afsnit,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I medfør af protokol nr. 36 havde Det Forenede Kongerige mulighed for inden den 31. maj 2014 at meddele Rådet, at det ikke godkender Kommissionens og Domstolens beføjelser i medfør af Lissabontraktaten, hvad angår retsakter på området politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager, som blev vedtaget inden Lissabontraktatens ikrafttræden.

               (2)

               Ved skrivelse af 24. juli 2013 til formanden for Rådet meddelte Det Forenede Kongerige Rådet, at det ikke godkender de beføjelser, som Kommissionen og Domstolen i medfør af Lissabontraktaten har fået på området politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager. Som følge heraf ophører de relevante retsakter på området politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager med at finde anvendelse på Det Forenede Kongerige fra den 1. december 2014.

               (3)

               Det Forenede Kongerige kan meddele, at det ønsker at deltage i de retsakter, der er ophørt med at finde anvendelse på landet.

               (4)

               Det Forenede Kongerige har tilkendegivet en intention om at ville meddele, at landet ønsker at deltage i nogle af disse retsakter.

               (5)

               På forslag af Kommissionen bør Rådet fastsætte de nødvendige følge- og overgangsordninger, jf. artikel 10, stk. 4, andet afsnit, i protokol nr. 36. Rådet kan også på grundlag af artikel 10, stk. 4, tredje afsnit, fastsætte, at Det Forenede Kongerige skal bære de direkte finansielle konsekvenser, der nødvendigvis og uundgåeligt opstår, fordi Det Forenede Kongerige ikke længere deltager i disse retsakter.

               (6)

               Da Det Forenede Kongerige ikke har meddelt Rådet, at det ønsker at deltage i Rådets afgørelse 2008/615/RIA (1) og 2008/616/RIA (2) og Rådets rammeafgørelse 2009/905/RIA (3), (i det følgende benævnt »Prümafgørelserne«), vil de ophøre med at finde anvendelse på Det Forenede Kongerige pr. 1. december 2014. I lyset af Prümafgørelsernes praktiske og operationelle betydning for den offentlige sikkerhed i Unionen, navnlig retshåndhævelse og forebyggelse, opdagelse og efterforskning af strafbare handlinger, har Rådet ved afgørelse 2014/836/EU (4) besluttet, at Det Forenede Kongerige skal gennemføre en fuldstændig konsekvens- og cost-benefit-analyse for at vurdere, hvilken nytteværdi og hvilke praktiske fordele det vil have for Det Forenede Kongerige igen at deltage i Prümafgørelserne, og hvilke foranstaltninger det vil være nødvendigt at træffe for at gøre det; resultaterne heraf vil blive offentliggjort inden den 30. september 2015. Hvis resultaterne af konsekvens- og cost-benefit-analysen er positive, skal Det Forenede Kongerige inden den 31. december 2015 beslutte, om det inden for de efterfølgende fire uger vil meddele Rådet, at det ønsker at deltage i Prümafgørelserne, jf. artikel 10, stk. 5, i protokol nr. 36.

               (7)

               Der er allerede blevet bevilget midler fra programmet »Forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet«, der blev oprettet ved Rådets afgørelse 2007/125/RIA (5), til Det Forenede Kongerige i forbindelse med to projekter vedrørende afgørelse 2008/615/RIA og 2008/616/RIA; det første vedrører Det Forenede Kongeriges iværksættelse i henseende til Prüm af udveksling af DNA-oplysninger med en maksimal medfinansiering på 961 019 EUR, der blev tildelt det britiske indenrigsministerium, og det andet vedrører Det Forenede Kongeriges gennemførelse i henseende til Prüm af evaluering af fingeraftryk med en maksimal medfinansiering på 547 836 EUR, der blev tildelt det britiske indenrigsministerium. Det udgør i alt 1 508 855 EUR.

               (8)

               Hvis Det Forenede Kongerige ikke overholder en af fristerne i artikel 2 i afgørelse 2014/836/EU, eller hvis Det Forenede Kongerige beslutter ikke at deltage i Prümafgørelserne, bør landet som en direkte finansiel konsekvens, der nødvendigvis og uundgåeligt opstår, fordi Det Forenede Kongerige ikke længere deltager i Prümafgørelserne, tilbagebetale de beløb, som Kommissionen reelt har udbetalt som bidrag fra Unionens almindelige budget til gennemførelsen af disse afgørelser.

               (9)

               Det Forenede Kongerige deltager ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, men er bundet af den, jf. artikel 10, stk. 4, tredje afsnit, i protokol nr. 36 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Hvis Det Forenede Kongerige ikke overholder en af fristerne i artikel 2 i afgørelse 2014/836/EU eller beslutter ikke at deltage i Prümafgørelserne, tilbagebetaler det til Unionens almindelige budget de beløb, op til 1 508 855 EUR, landet har modtaget inden for rammerne af programmet om forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft den 1. december 2014.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 2014.

            På Rådets vegne

         A. GIACOMELLI

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1).

      (2)  Rådets afgørelse 2008/616/RIA af 23. juni 2008 om gennemførelse af afgørelse 2008/615/RIA om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (EUT L 210 af 6.8.2008, s. 12).

      (3)  Rådets rammeafgørelse 2009/905/RIA af 30. november 2009 om akkreditering af leverandører af kriminaltekniske ydelser, der udfører laboratorieaktiviteter (EUT L 322 af 9.12.2009, s. 14).

      (4)  Rådets afgørelse 2014/836/EU af 27. november 2014 om fastsættelse af visse følge- og overgangsordninger i i forbindelse med, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ophører med at deltage i visse EU-retsakter på området politisamarbejde og retligt samarbejde i straffesager, der blev vedtaget inden Lissabontraktatens ikrafttræden (se side 11 i denne EUT).

      (5)  Rådets afgørelse 2007/125/RIA af 12. februar 2007 om oprettelse for perioden 2007-2013 af særprogrammet »Forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet« som en del af det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder (EUT L 58 af 24.2.2007, s. 7).


title: Rådets afgørelse af 20. september 2011 om udnævnelse af et medlem af og en suppleant til bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for Malta

text:
               22.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 278/2

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 20. september 2011
   om udnævnelse af et medlem af og en suppleant til bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for Malta
   (2011/0000/)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af leve- og arbejdsvilkårene (1), særlig artikel 6,
   under henvisning til de kandidatlister, som medlemsstaternes regeringer og arbejdstagernes og arbejdsgivernes organisationer har fremlagt, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har ved sine afgørelser af 22. november 2010 (2) og 7. marts 2011 (3) udnævnt medlemmerne af og suppleanterne til bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for perioden fra den 1. december 2010 til den 30. november 2013 med undtagelse af visse medlemmer og suppleanter.

               (2)

               Den maltesiske regering har foretaget indstillinger til to pladser, der skal besættes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til medlem af og suppleant til bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene udnævnes for den periode, der udløber den 30. november 2013:
   I.   REGERINGSREPRÆSENTANTER

               Land

               Medlem

               Suppleant

               Malta

               Noel VELLA

               Sylvia GAUCI

         Artikel 2
   Rådet vil senere udnævne de medlemmer og suppleanter, der endnu ikke er indstillede.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2011.

            På Rådets vegne

         M. SAWICKI

            Formand

      (1)  EFT L 139 af 30.5.1975, s. 1.

      (2)  EUT C 322 af 27.11.2010, s. 8.

      (3)  EUT C 83 af 17.3.2011, s. 4.


title: Rådets Afgørelse af 17. februar 1975 om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den arabiske republik Ægypten om levering af butteroil som fødevarehjælp

text:
1 . 4. 75                           De Europæiske Fællesskabers Tidende                                   Nr. L 81 / 1
                                                         II
                             (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                    RÅD
                                          RÅDETS AFGØRELSE
                                             af 17 . februar 1975
          om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den
               arabiske republik Ægypten om levering af butteroil som fødevarehjælp
                                                 (75/ 1 88 / EØF)
          RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
          under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab,
          særlig artiklerne 113 , 114 og 228 ,
          under henvisning til henstilling fra Kommissionen , og
          ud fra følgende betragtninger :
          Rådet har ved forordning ( EØF) nr. 530 /74 besluttet at stille 1 000 tons butteroil til rådig
          hed for Den arabiske republik Ægypten —
          VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                    A rtikel /
          På Fællesskabets vegne indgås aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
          Den arabiske republik Ægypten om levering af butteroil som fødevarehjælp .
          Aftalens tekst er bilaget denne afgørelse .
                                                    Artikel 2
          Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de personer som er beføjede til at under
          tegne aftalen og at give dem de nødvendige fuldmagter til at forpligte Fællesskabet .
          Udfærdiget i Bruxelles, den 17. februar 1975 .
                                                                        På Rådets vegne
                                                                          Ricliie RYAN
                                                                            I-'ormaml


Avis juridique important

|

32001D0265

2001/265/EF: Rådets afgørelse af 19. marts 2001 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 108 af 18/04/2001 s. 0004 - 0005

Rådets afgørelseaf 19. marts 2001om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport(EØS-relevant tekst)(2001/265/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71 og 93 sammenholdt med artikel 300, stk. 3, andet afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Ved indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport, i det følgende benævnt "aftalen", videreudvikles transportforbindelserne mellem de kontraherende parter på passende måde.(2) Aftalen medvirker til at få det indre marked til at fungere bedre, fordi den fremmer transittrafikken gennem Bulgarien mellem Grækenland og de øvrige medlemsstater og dermed muliggør handel inden for Fællesskabet med færrest mulige omkostninger for den brede offentlighed, og fordi den reducerer de administrative og tekniske hindringer, som handelen påvirkes af, til et minimum.(3) Aftalen fremmer kombineret transport under hensyn til miljøbeskyttelsen.(4) Aftalen bør godkendes på Fællesskabets vegne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Bulgarien om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet foranstalter den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 19.Artikel 3Kommissionen, som bistås af repræsentanter for Rådets medlemmer, repræsenterer Fællesskabet i det Transportudvalg for Fællesskabet/Bulgarien, der er oprettet ved aftalens artikel 13, i det følgende benævnt "udvalget".Den holdning, Fællesskabet skal indtage i udvalget, vedtages af Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen. Rådet træffer afgørelse med simpelt flertal, hvis den afgørelse, udvalget agter at træffe, vedrører dets egen forretningsorden.Udvalgets beslutninger offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2001.På Rådets vegneM. WinbergFormand(1) EFT C 89 E af 28.3.2000, s. 52.(2) Udtalelse afgivet den 25.10.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).


title: 2010/812/EU: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 15. december 2010 om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2010/023 ES/Lear, Spanien)

text:
               28.12.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 342/24

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 15. december 2010
   om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2010/023 ES/Lear, Spanien)
   (2010/812/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 28,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2), særlig artikel 12, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til arbejdstagere, der afskediges som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene på grund af globaliseringen, og at hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               Anvendelsesområdet for Globaliseringsfonden blev udvidet for ansøgninger indgivet fra den 1. maj 2009, således at det også omfatter støtte til arbejdstagere, der bliver afskediget som en direkte følge af den internationale finansielle og økonomiske krise.

               (3)

               Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende Globaliseringsfonden inden for et årligt loft på 500 mio. EUR.

               (4)

               Spanien indgav den 23. juli 2010 en ansøgning om anvendelse af Globaliserings-fonden i forbindelse med afskedigelser i virksomheden Lear og supplerede den med yderligere oplysninger den 10. august 2010. Ansøgningen opfylder kravene til fastlæggelse af støttebeløbets størrelse, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1927/2006. Kommissionen foreslår derfor, at der ydes en støtte på 382 200 EUR.

               (5)

               Der bør derfor som følge af Spaniens ansøgning ydes støtte fra Globaliseringsfonden —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I forbindelse med Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 382 200 EUR i form af forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 15. december 2010.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         O. CHASTEL

            Formand

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1.


title: Rådets afgørelse 2012/325/FUSP af 25. juni 2012 om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sudan og Sydsudan

text:
               26.6.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 165/49

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/325/FUSP
   af 25. juni 2012
   om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sudan og Sydsudan
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 31, stk. 2, og artikel 33,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 11. august 2010 afgørelse 2010/450/FUSP (1) om udnævnelse af Rosalind MARSDEN til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for Sudan.

               (2)

               Rådet vedtog den 1. august 2011 afgørelse 2011/499/FUSP (2), der ændrede mandatet og titlen for EUSR på baggrund af Sydsudans uafhængighedserklæring. EUSR's mandat udløber den 30. juni 2012.

               (3)

               EUSR's mandat bør forlænges i en yderligere periode på 12 måneder.

               (4)

               EUSR gennemfører mandatet under forhold, der muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den Europæiske Unions særlige repræsentant
   Mandatet for Rosalind MARSDEN som EUSR for Sudan og Sydsudan forlænges herved indtil den 30. juni 2013. EUSR's mandat kan dog afsluttes tidligere, hvis Rådet træffer afgørelse herom efter forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR).
   Artikel 2
   Politikmål
   EUSR's mandat er baseret på Unionens politikmål for Sudan og Sydsudan, i samarbejde med deres regeringer, Den Afrikanske Union (»AU«) og De Forenede Nationer (»FN«) samt andre nationale, regionale og internationale interessenter med henblik på at nå frem til en fredelig sameksistens mellem Sudan og Sydsudan på grundlag af princippet om to levedygtige, fredelige og fremgangsrige stater. Unionens politikmål omfatter bl.a. at bidrage aktivt til en løsning af udestående spørgsmål i forbindelse med den samlede fredsaftale (CPA) og perioden efter CPA og bistå parterne med at gennemføre det aftalte, støtte bestræbelser på at stabilisere det ustabile grænseområde mellem nord og syd, fremme institutionsopbygning og befordre stabilitet, sikkerhed og udvikling i Sydsudan, fremme en politisk løsning på konflikten i Darfur, fremme bestræbelserne på at løse konflikten i staterne Sydkordofan og Blå Nil, fremme demokratisk regeringsførelse, ansvarliggørelse og respekt for menneskerettigheder, herunder samarbejde med Den Internationale Straffedomstol, øge engagementet i Østsudan og forbedre den humanitære adgang i hele Sudan og Sydsudan.
   Derudover er EUSR's mandat baseret på Unionens politikmål om at bidrage til at begrænse og fjerne truslerne mod stabiliteten i Sydsudan og regionen som helhed fra Lord's Resistance Army (»LRA«).
   Artikel 3
   Mandat
   For at nå politikmålene har EUSR mandat til at:

               a)

               etablere kontakter med Sudans regering, Sydsudans regering, de sudanske og sydsudanske politiske partier, de væbnede bevægelser og oprørsbevægelser i Sudan og Sydsudan samt civilsamfundet og ikkestatslige organisationer med henblik på at forfølge Unionens politikmål

               b)

               bevare et tæt samarbejde med FN, herunder FN's mission i Sydsudan (UNMISS), FN's midlertidige sikkerhedsstyrke i Abyei (UNISFA) og FN's særlige udsending, AU og især AU's højniveaupanel for Sudan, Den blandede AU/FN-operation i Darfur (UNAMID), Den Arabiske Liga (LAS), Den Mellemstatslige Organisation for Udvikling (IGAD) samt andre førende regionale og internationale aktører

               c)

               repræsentere Unionen og fremme dets politikmål og holdninger i internationale og offentlige fora, når det anses for passende

               d)

               medvirke til at befordre EU-politikkens sammenhæng og effektivitet over for Sudan og Sydsudan og samtidig fremme en konsekvent international tilgang til de to lande

               e)

               bidrage til de internationale mæglingsbestræbelser, der ledes af AUHIP, for at fremme en aftale mellem Sudan og Sydsudan om udestående spørgsmål i forbindelse med perioden efter CPA og finde en inklusiv politisk løsning på den igangværende konflikt i staterne Sydkordofan og Blå Nil

               f)

               støtte gennemførelsen af spørgsmål, der er vedtaget i forbindelse med CPA, og den eventuelle gennemførelse af aftaler vedrørende spørgsmål i forbindelse med perioden efter CPA

               g)

               fremme institutionsopbygningen i Sydsudan

               h)

               bidrage til de internationale bestræbelser på at fremme en samlet, inklusiv og varig fredsaftale for Darfur og at fremme gennemførelsen af Dohadokumentet i tæt samarbejde med FN, AU, Qatars regering og andre internationale interessenter, når det anses for passende

               i)

               fremme respekt for menneskerettigheder ved at opretholde regelmæssige kontakter med de relevante myndigheder i Sudan og Sydsudan, anklageren ved Den Internationale Straffedomstol, højkommissæren for menneskerettigheder og menneskerettighedsobservatørerne, der er aktive i området

               j)

               bidrage til gennemførelsen af Unionens menneskerettighedspolitik, herunder EU's retningslinjer om menneskerettigheder, navnlig EU's retningslinjer om børn i væbnede konflikter og om vold mod kvinder og piger og bekæmpelse af alle former for diskrimination mod dem, og Unionens politik vedrørende FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000) om kvinder, fred og sikkerhed, herunder ved at overvåge og rapportere om udviklingen samt at udarbejde henstillinger i den henseende

               k)

               bidrage til gennemførelsen af en samlet EU-tilgang til Sudan og Sydsudan som vedtaget på Udenrigsrådets samling den 20. juni 2011

               l)

               bidrage i tæt samarbejde med EU-Udenrigstjenesten til Unionens engagement med alle relevante interessenter for at støtte bestræbelserne på at begrænse og fjerne truslen fra LRA mod civile og stabiliteten i Sydsudan og regionen som helhed

               m)

               følge op på og aflægge rapport om de sudanske og sydsudanske parters overholdelse af de relevante FN's Sikkerhedsråds resolutioner, især 1556 (2004), 1564 (2004), 1590 (2005), 1591 (2005), 1593 (2005), 1612 (2005), 1663 (2006), 1672 (2006), 1679 (2006), 1769 (2007), 1778 (2007), 1881 (2009), 1882 (2009), 1891 (2009), 1919 (2010), 1990 (2011), 1996 (2011), 2024 (2011) og 2046 (2012).

         Artikel 4
   Gennemførelse af mandatet
   1.   EUSR har ansvaret for gennemførelsen af mandatet og handler med reference til HR.
   2.   Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) opretholder privilegerede forbindelser med EUSR og er EUSR's primære kontaktpunkt for forbindelserne med Rådet. PSC giver EUSR strategisk vejledning og politiske retningslinjer inden for rammerne af mandatet med forbehold af HR's beføjelser.
   3.   EUSR arbejder tæt sammen med EU-Udenrigstjenesten og dens relevante tjenestegrene.
   Artikel 5
   Finansiering
   1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat i perioden fra den 1. juli 2012 til den 30. juni 2013 udgør 1 900 000 EUR.
   2.   Udgifterne forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Udgifterne forvaltes i henhold til en kontrakt mellem EUSR og Kommissionen. EUSR står til regnskab for alle udgifter over for Kommissionen.
   Artikel 6
   Sammensætning af medarbejderstaben
   1.   EUSR er inden for rammerne af mandatet og de finansielle midler, der stilles til rådighed i den forbindelse, ansvarlig for at sammensætte en medarbejderstab. Medarbejderstaben skal have den ekspertise i specifikke politiske og sikkerhedsmæssige spørgsmål, som mandatet kræver. EUSR underretter omgående Rådet og Kommissionen om medarbejderstabens sammensætning.
   2.   Medlemsstaterne, EU-institutionerne og EU-Udenrigstjenesten kan foreslå udstationering af medarbejdere til at arbejde sammen med EUSR. Løn til sådant udstationeret personale afholdes af henholdsvis den pågældende medlemsstat, den pågældende EU-institution eller EU-Udenrigstjenesten. Eksperter, der udstationeres af medlemsstaterne ved EU-institutionerne eller EU-Udenrigstjenesten, kan også udstationeres ved EUSR. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en medlemsstat.
   3.   Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats, den udsendende EU-institutions eller EU-Udenrigstjenestens administrative myndighed og udfører sine opgaver og handler i EUSR's mandats interesse.
   Artikel 7
   Privilegier og immuniteter for EUSR og dennes medarbejderstab
   De privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige for, at EUSR og dennes medarbejdere kan opfylde og afvikle EUSR's mission uhindret, aftales med værtslandet/-landene, alt efter hvad der er relevant. Medlemsstaterne og Kommissionen yder den fornødne støtte med henblik herpå.
   Artikel 8
   Sikkerheden i forbindelse med EU's klassificerede informationer
   EUSR og medarbejderne i dennes stab overholder de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2011/292/EU af 31. marts 2011 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (3).
   Artikel 9
   Adgang til oplysninger og logistisk støtte
   1.   Medlemsstaterne, Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten og Generalsekretariatet for Rådet sikrer, at EUSR får adgang til alle relevante oplysninger.
   2.   Alt efter tilfældet yder Unionens delegationer og/eller medlemsstaterne logistisk støtte i regionen.
   Artikel 10
   Sikkerhed
   EUSR skal i overensstemmelse med Unionens sikkerhedspolitik for personale, der er udstationeret uden for Unionen som led i operationer i medfør af afsnit V i traktaten, i overensstemmelse med EUSR's mandat og på baggrund af sikkerhedssituationen i det geografiske ansvarsområde træffe alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler med hensyn til sikkerheden for alt personale, der står under EUSR's direkte myndighed, navnlig ved at:

               a)

               udarbejde en missionsspecifik sikkerhedsplan på grundlag af rådgivning fra EU-Udenrigstjenesten, der omfatter missionsspecifikke materielle, organisatoriske og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger vedrørende styringen af sikre personalebevægelser til og inden for missionsområdet samt styringen af sikkerhedshændelser og herunder en beredskabsplan og en evakueringsplan for missionen

               b)

               sikre, at alt personale, der er udstationeret uden for Unionen, er dækket af en højrisikoforsikring, der er tilpasset forholdene i missionsområdet

               c)

               sikre, at alle medarbejdere i EUSR's stab, der skal udstationeres uden for Unionen, herunder lokalt ansat personale, har modtaget relevant sikkerhedsuddannelse før eller ved ankomsten til missionsområdet på grundlag af de risikoratings, som EU-Udenrigstjenesten har opstillet for missionsområdet

               d)

               sikre, at alle vedtagne henstillinger, der udarbejdes efter regelmæssige sikkerhedsvurderinger, gennemføres, og aflægge skriftlige rapporter om deres gennemførelse og om andre sikkerhedsspørgsmål som led i statusrapporten og rapporten om gennemførelse af mandatet til Rådet, HR og Kommissionen.

         Artikel 11
   Rapportering
   1.   EUSR aflægger regelmæssigt mundtlig og skriftlig rapport til HR og PSC. EUSR aflægger også efter behov rapport til Rådets arbejdsgrupper. Der udsendes regelmæssigt skriftlige rapporter gennem Coreu-nettet. EUSR kan efter henstilling fra HR eller PSC aflægge rapport til Rådet for Udenrigsanliggender.
   2.   EUSR aflægger regelmæssigt rapport til PSC om situationen i Darfur og om situationen i Sudan og Sydsudan.
   Artikel 12
   Koordinering
   1.   EUSR bidrager til, at Unionens aktion fremtræder som en helhed, er sammenhængende og effektiv og medvirker til at sikre, at alle Unionens instrumenter og medlemsstaternes aktioner sættes ind på en sammenhængende måde for at nå Unionens politikmål. EUSR's aktiviteter koordineres med Kommissionens aktiviteter samt med de aktiviteter, der udføres af andre EUSR’er, som er aktive i regionen. EUSR sørger for regelmæssig briefing af medlemsstaternes og Unionens missioner i regionen.
   2.   Under arbejdet på stedet holdes der tæt kontakt til cheferne for Unionens delegationer, herunder i Khartoum, Jupa, Addis Abeba og New York, og til medlemsstaternes missionschefer. De bestræber sig i videst mulige omfang på at bistå EUSR i gennemførelsen af mandatet. EUSR skal også holde forbindelse med andre internationale og regionale aktører på stedet.
   3.   EUSR rådgiver i tæt samråd med chefen for EU-delegationen i Juba chefen for missionen EUAVSEC-South Sudan om lokale politiske forhold. EUSR og den øverstbefalende for den civile operation konsulterer hinanden efter behov.
   Artikel 13
   Revision
   Gennemførelsen af denne afgørelse og dens sammenhæng med andre bidrag fra Unionen til regionen skal løbende tages op til revision. EUSR forelægger Rådet, HR og Kommissionen en statusrapport inden udgangen af december 2012 og en samlet rapport om gennemførelsen af mandatet ved mandatets afslutning.
   Artikel 14
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 25. juni 2012.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  EUT L 211 af 12.8.2010, s. 42.

      (2)  EUT L 206 af 11.8.2011, s. 50.

      (3)  EUT L 141 af 27.5.2011, s. 17.


title: 2005/454/EF, Euratom: Rådets afgørelse af 13. juni 2005 om beskikkelse af et medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

text:
               23.6.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 160/25

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 13. juni 2005
   om beskikkelse af et medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg
   (2005/454/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 259,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 167,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2002/758/EF, Euratom af 17. september 2002 om beskikkelse af medlemmerne af Det Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 2002 til den 20. september 2006 (1),
   under henvisning til den kandidatliste, som den franske regering har forelagt,
   under henvisning til Kommissionens udtalelse, og
   ud fra følgende betragtning:
   En plads som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er blevet ledig efter Noël DUPUYs fratræden, der blev meddelt Rådet den 2. februar 2005 —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Bruno CLERGEOT beskikkes som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg som efterfølger for Noël DUPUY for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 20. september 2006.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 13. juni 2005.

            På Rådets vegne

         J. ASSELBORN

            Formand

      (1)  EFT L 253 af 21.9.2002, s. 9.


Avis juridique important

|

32002D0621(01)

Rådets afgørelse af 11. juni 2002 om udnævnelse af svenske medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen

EF-Tidende nr. C 148 af 21/06/2002 s. 0002 - 0002

Rådets afgørelseaf 11. juni 2002om udnævnelse af svenske medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen(2002/C 148/02)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til Rådets afgørelse 74/325/EØF af 27. juni 1974 om oprettelse af et rådgivende udvalg for sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse på arbejdspladsen(1),under henvisning til den kandidatliste, som den svenske regering har forelagt Rådet, ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådet har ved afgørelse af 18. december 2000(2) udnævnt medlemmerne af og suppleanterne til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen for perioden fra den 18. december 2000 til den 17. december 2003, bortset fra repræsentanterne for de svenske arbejdstagerorganisationer og arbejdsgiverorganisationer.(2) Se svenske medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen skal udnævnes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 17. december 2003 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen udnævnes for perioden fra den 11. juni 2002 til den 17. december 2003:1. REPRÆSENTANTER FOR ARBEJDSTAGERORGANISATIONER>TABELPOSITION>2) REPRÆSENTANTER FOR ARBEJDSGIVERORGANISATIONER>TABELPOSITION>Artikel 2Denne afgørelse offentliggøres til underretning i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 11. juni 2002.På rådets vegneM. Arias CañeteFormand(1) EFT L 185 af 9.7.1974, s. 15.(2) EFT C 1 af 4.1.2001, s. 1.


Avis juridique important

|

31988D0381

88/381/EØF: Rådets afgørelse af 24. juni 1988 om supplering, for så vidt angår tetrachlormethan, af bilag IV til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening

EF-Tidende nr. L 183 af 14/07/1988 s. 0027 - 0029 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 8 s. 0103  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 8 s. 0103

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 24. juni 1988  om supplering, for saa vidt angaar tetrachlormethan, af bilag IV til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening  (88/381/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved afgoerelse 77/586/EOEF (3) har Faellesskabet indgaaet Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening, i det foelgende benaevnt »Den Kemiske Konvention«, samt tillaegsoverenskomsten til den i Bern den 29. april 1963 undertegnede Overenskomst om Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Rhinen mod Forurening, i det foelgende benaevnt »Den Internationale Kommission«;  i henhold til artikel 5 i Den Kemiske Konvention foreslaar Den Internationale Kommission graensevaerdier for udledning af visse stoffer i Rhinbassinets overfladevand ved aendring af bilag IV til Den Kemiske Konvention; i henhold til artikel 14 i Den Kemiske Konvention skal saadanne aendringer vedtages med enstemmighed af de kontraherende parter for at kunne traede i kraft;  Den Internationale Kommission har udarbejdet graensevaerdier for tetrachlormethan i form af et forslag om supplering af bilag IV til Den Kemiske Konvention;  i direktiv 86/280/EOEF (4) er der fastsat graensevaerdier for udledning af tetrachlormethan i Faellesskabets vandmiljoe; disse graensevaerdier er identiske med de i forslaget fra Den Internationale Kommission fastsatte graensevaerdier;  Faellesskabet boer som kontraherende part i Den Kemiske Konvention vedtage naevnte forslag -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Forslaget fra Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Rhinen mod Forurening om supplering, for saa vidt angaar tetrachlormethan, af bilag IV til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening vedtages herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til forslaget er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet giver efter fremgangsmaaden i Den Kemiske Konvention Schweiz' regering meddelelse om vedtagelsen af de i artikel 1 naevnte forslag.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 24. juni 1988.  Paa Raadets vegne  M. BANGEMANN  Formand  (1) Udtalelse afgivet den 15. juni 1988 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (2) EFT nr. C 356 af 31. 12. 1987, s. 68.  (3) EFT nr. L 240 af 19. 9. 1977, s. 35.  (4) EFT nr. L 181 af 4. 7. 1986, s. 16.  Forslag fra Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Rhinen mod Forurening om supplering af bilag IV til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening, undertegnet i Bonn den 3. december 1976  DEN INTERNATIONALE KOMMISSION FOR BESKYTTELSE AF RHINEN MOD FORURENING,  som henviser til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening, undertegnet i Bonn den 3. december 1976,  som saerlig tager artikel 3, 4, 5 og 14 i denne konvention i betragtning,  FORESLAAR DE KONTRAHERENDE PARTER I KONVENTIONEN FOELGENDE TILFOEJELSE  i bilag IV til Konventionen, for saa vidt angaar tetrachlormethan:  1.2.3.4.5.6 //  //  //  //  //  //  // Stof eller stofgruppe  // Oprindelse  // Graensevaerdi udtrykt i maksimal- koncentration af et stof  // Graensevaerdi udtrykt i maksimalmaengde af et stof  // Udloeb af tidsfristen for de eksisterende udledninger  // Bemaerkninger  //  //  //  //  //  //  // 1  // 2  // 3  // 4  // 5  // 6  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  // Tetrachlor- methan   // 1. Produktion af tetrachlormethan ved perchlorering uden vask   // 1,5 mg pr. liter spildevand   // 2,5 g tetrachlormethan pr. ton af den samlede produktionskapacitet for tetrachlormethan og perchlorethylen   // 1. januar 1988  // (1), (2), (3), (4), (5)   //   //    //   //   //   //  //   // 2. Produktion af chlormethan ved chlorering af methan (herunder chlorolyse under hoejtryk) og paa basis af methanol  // 1,5 mg pr. liter spildevand   // 10 g tetrachlormethan pr. ton af den samlede produktionskapacitet for chlormethan   // 1. januar 1988   // (1), (2), (3), (4), (5)   //   //    //   //  //   //   //   // 3. Omdannelse til chlorfluorcarboner   //  //   //   // (6)   //    //   //   //   //   //  (1) De i tabellen angivne graensevaerdier svarer til maksimalvaerdierne for den gennemsnitlige maanedlige koncentration (graensevaerdier udtrykt i koncentration) eller den maanedlige udledning (graensevaerdier udtrykt i vaegt).  De udledte maengder tetrachlormethan udtrykkes som funktion af den faktor, der er karakteristisk for forureningsprocessen, nemlig: for produktion af tetrachlormethan ved perchlorering som industrivirksomhedens samlede produktionskapacitet for CCL4 og perchlorethylen; for produktion af chlormethan ved chlorering af methan eller paa basis af methanol som industrivirksomhedens samlede produktionskapacitet for chlormethan.  (2) Graensevaerdierne udtrykt i maksimalkoncentration maa under ingen omstaendigheder vaere hoejere end graensevaerdierne udtrykt i maksimalmaengde, divideret med vandforbruget til den faktor, der er karakteristisk for forureningsprocessen.  Da koncentrationen af tetrachlormethan i spildevandet imidlertid afhaenger af, hvor meget vand der benyttes, hvilket er forskelligt for de forskellige processer og i de forskellige virksomheder, skal de graensevaerdier, der er udtrykt i maengden af tetrachlormethan i forhold til den faktor, der er karakteristisk for forureningsprocessen, overholdes i alle tilfaelde.  (3) De graensevaerdier, der er anfoert i ovenstaaende tabel, gaar paa indholdet af tetrachlormethan i en proeve fra alt det spildevand, der udledes fra det paagaeldende industrianlaeg.  Saafremt spildevand med indhold af CCL4 behandles uden for industrivirksomheden i et anlaeg bestemt til fjernelse heraf, kan regeringerne tillade, at graensevaerdierne anvendes paa det sted, hvor spildevandet forlader behandlingsanlaegget.  I betragtning af tetrachlormethans flygtighed og for at undgaa overfoersel af forureningen til andre miljoeer (luft, jordbund), skal regeringerne, saafremt der anvendes en metode, hvorved der sker en staerk bevaegelse i fri luft af det spildevand, der indeholder tetrachlormethan, kraeve, at graensevaerdierne overholdes i leddet forud for det paagaeldende anlaeg; de skal sikre sig, at der tages behoerigt hensyn til samtlige de vandomraader, der er udsat for forurening.  (4) De gennemsnitlige daglige graensevaerdier udregnes ved at multiplicere de i tabellen anfoerte gennemsnitlige maanedlige graensevaerdier med 2.  (5) Med hensyn til maale-, analyse- og proeveudtagningsmetoder henvises til henstillingerne fra Den Internationale Kommission af 3. juni 1986.  (6) Det er for oejeblikket umuligt at fastsaette graensevaerdier for denne sektor. Den Internationale Kommission vil senere foreslaa saadanne vaerdier for Konventionens kontraherende parter. Den Internationale Kommission vil om fornoedent foreslaa graensevaerdier for andre industrier, saasom virksomheder, der anvender CCL4 som oploesningsmiddel, paa et senere tidspunkt. Indtil da fastsaetter regeringerne autonomt emissionsnormer for tetrachlormethan i overensstemmelse med Konventionens artikel 3 og 4. Fastsaettelsen af disse normer skal vaere baseret paa de bedst mulige til raadighed staaende tekniske midler, og de skal vaere mindst lige saa strenge som den graensevaerdi i bilag IV, hvormed de bedst kan sammenlignes.  Bestemmelserne i dette afsnit finder ligeledes anvendelse, saafremt en industrivirksomhed har andre aktiviteter end dem, der er fastsat graensevaerdier for i ovenstaaende tabel, og som kan medfoere udledninger af tetrachlormethan.  I henhold til Konventionens artikel 14 og 19 traeder disse bestemmelser i kraft efter de kontraherende parters enstemmige vedtagelse.  De kontraherende parter giver meddelelse om vedtagelsen til den schweiziske regering, som underretter dem om modtagelsen af disse erklaeringer.


title: 2013/521/EU: Rådets afgørelse af 7. oktober 2013 om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om lempelse af reglerne for udstedelse af visa til kortvarigt ophold til statsborgere i Republikken Kap Verde og Den Europæiske Union

text:
               24.10.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 282/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 7. oktober 2013
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om lempelse af reglerne for udstedelse af visa til kortvarigt ophold til statsborgere i Republikken Kap Verde og Den Europæiske Union
   (2013/521/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I overensstemmelse med Rådets afgørelse 2012/649/EU af 15. oktober 2012 (1) blev aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om lempelse af reglerne for udstedelse af visa til statsborgere i Republikken Kap Verde og Den Europæiske Union (herefter kaldet »aftalen«) undertegnet den 26. oktober 2012 med forbehold af dens senere indgåelse.

               (2)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (2). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (3)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (3). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

               (4)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

               (5)

               Aftalen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kap Verde om lempelse af reglerne for udstedelse af visa til kortvarigt ophold til statsborgere i Republikken Kap Verde og Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »aftalen«) godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 12, stk. 1 (4).
   Artikel 3
   Kommissionen, der bistås af eksperter fra medlemsstaterne, repræsenterer Unionen i det blandede udvalg, der nedsættes ved aftalens artikel 10.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 7. oktober 2013.

            På Rådets vegne

         J. BERNATONIS

            Formand

      (1)  EUT L 288 af 19.10.2012, s. 1.

      (2)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

      (3)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

      (4)  Datoen for aftalens ikrafttrædelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende af Rådets Generalsekretariat.


Avis juridique important

|

31987D0373

87/373/EØF: Rådets afgørelse af 13. juli 1987 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen

EF-Tidende nr. L 197 af 18/07/1987 s. 0033 - 0035 den finske specialudgave: kapitel 1 bind 2 s. 0072  den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 2 s. 0072

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 13. juli 1987  om fastsaettelse af de naermere vilkaar for udoevelsen af de gennemfoerelsesbefoejelser, der tillaegges Kommissionen  (87/373/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 145,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  I de retsakter, Raadet vedtager, tillaegger det Kommissionen befoejelser til at gennemfoere de forskrifter, som det udfaerdiger; det kan opstille visse naermere vilkaar for udoevelsen af disse befoejelser, og det kan ligeledes i saerlige tilfaelde forbeholde sig ret til selv direkte at udoeve gennemfoerelsesbefoejelser;  for at forbedre effektiviteten af Faellesskabets beslutningsproces boer der fastsaettes begraensninger med hensyn til de typer af vilkaar, Raadet for fremtiden kan fastsaette; der boer derfor opstilles visse regler, der skal overholdes med hensyn til alle nye bestemmelser, hvorved der fastsaettes naermere vilkaar for udoevelsen af de gennemfoerelsesbefoejelser, som Raadet tillaegger Kommissionen;  denne afgoerelse maa ikke beroere de vilkaar for udoevelse af Kommissionens befoejelser, der er fastsat i retsakter, som er vedtaget forud for dens ikrafttraeden, og det skal vaere muligt, naar saadanne retsakter aendres, eller naar deres gyldighedsperiode forlaenges, at tilpasse de paagaeldende vilkaar til de i denne afgoerelse fastsatte vilkaar eller at opretholde de eksisterende vilkaar -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Med undtagelse af de saerlige tilfaelde, hvor Raadet forbeholder sig ret til selv direkte at udoeve gennemfoerelsesbefoejelser, tillaegger det i de retsakter, det vedtager, Kommissionen befoejelser til at gennemfoere de forskrifter, det udfaerdiger. Raadet angiver hovedindholdet af disse befoejelser.  Raadet kan for udoevelsen af disse befoejelser opstille naermere vilkaar, som skal vaere i overensstemmelse med de i artikel 2 og 3 anfoerte procedurer.  Artikel 2  PROCEDURE I  Kommissionen bistaas af et udvalg af raadgivende karakter, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.  Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til de paagaeldende spoergsmaals hastende karakter, i givet fald ved afstemning.  Udtalelsen optages i moedeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indfoeres i moedeprotokollen.  Kommissionen tager stoerst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.  PROCEDURE II  Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.  Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til det paagaeldende spoergsmaals hastende karakter. Det udtaler sig med det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.  Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med den af udvalget afgivne udtalelse, underrettes Raadet dog straks af Kommissionen om disse foranstaltninger. I saa fald gaelder foelgende:  Variant a)  Kommissionen kan udsaette gennemfoerelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgoerelse om, i et tidsrum paa hoejst en maaned regnet fra datoen for denne underretning.  Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden for det tidsrum, der er naevnt i ovenstaaende afsnit.  Variant b)  Kommissionen udsaetter gennemfoerelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgoerelse om, i et tidsrum, som fastsaettes i hver enkelt retsakt, der skal vedtages af Raadet, men som under ingen omstaendigheder kan vaere laengere end tre maaneder regnet fra datoen for underretningen.  Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden afgoerelse inden for det tidsrum, der er naevnt i ovenstaaende afsnit.  PROCEDURE III  Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.  Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til det paagaeldende spoergsmaals hastende karakter. Det udtaler sig med det flertal, som er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemningen i udvalget tildeles de stemmer, der afgives af repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.  Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.  Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller hvis der ikke er afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med kvalificeret flertal.  Variant a)  Har Raadet efter udloebet af en frist, som fastsaettes i hver enkelt retsakt, der skal vedtages af Raadet i henhold til dette stykke, men som under ingen omstaendigheder kan vaere paa over 3 maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for Raadet, ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen.  Variant b)  Har Raadet efter udloebet af en frist, som fastsaettes i hver enkelt retsakt, der skal vedtages af Raadet i henhold til dette stykke, men som under ingen omstaendigheder kan vaere paa over 3 maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for Raadet, ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig mod de naevnte foranstaltninger.  Artikel 3  Foelgende procedure kan anvendes, naar Raadet tillaegger Kommissionen befoejelse til at traeffe afgoerelse om beskyttelsesforanstaltninger:  - Kommissionen underretter Raadet og medlemsstaterne om enhver afgoerelse vedroerende saadanne beskyttelsesforanstaltninger.  Det kan bestemmes, at Kommissionen, inden den traeffer sin afgoerelse, skal hoere medlemsstaterne i henhold til bestemmelser, der skal fastsaettes i hvert enkelt tilfaelde.  - enhver medlemsstat kan indbringe Kommissionens afgoerelse for Raadet inden for en frist, der skal fastsaettes i den paagaeldende retsakt.  Variant a)  Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe anden afgoerelse inden for en frist, der skal fastsaettes i den paagaeldende retsakt.  Variant b)  Raadet kan med kvalificeret flertal bekraefte, aendre eller ophaeve Kommissionens afgoerelse. Har Raadet ikke truffet afgoerelse inden for en frist, der skal fastsaettes i den paagaeldende retsakt, betragtes Kommissionens afgoerelse som ophaevet. Artikel 4  Denne afgoerelse beroerer ikke vilkaarene for udoevelse af de befoejelser, der er tillagt Kommissionen i retsakter, som er vedtaget forud for dens ikrafttraeden.  Hvis saadanne retsakter aendres eller deres gyldighedsperiode forlaenges, kan Raadet enten tilpasse de i disse retsakter fastsatte vilkaar til de i artikel 2 og 3 anfoerte vilkaar eller opretholde de eksisterende vilkaar.  Artikel 5  Raadet tager de i denne afgoerelse fastsatte procedurer op til fornyet overvejelse paa grundlag af en rapport, som Kommissionen forelaegger inden den 31. december 1990.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. juli 1987.  Paa Raadets vegne  P. SIMONSEN  Formand  (1) EFT nr. C 70 af 25. 3. 1986, s. 6.  (2) EFT nr. C 297 af 24. 11. 1986, s. 94.


Avis juridique important

|

31990D0160

90/160/EØF: Rådets afgørelse af 22. marts 1990 om indgåelse af konventionen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på den ene side og Republikken Østrig på den anden side, om samarbejde om forvaltning af vandressourcerne i Donau- bassinet

EF-Tidende nr. L 090 af 05/04/1990 s. 0018 - 0019 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 9 s. 0187  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 9 s. 0187

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 22. marts 1990  om indgaaelse af konventionen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab paa den ene side og Republikken OEstrig paa den anden side, om samarbejde om forvaltning af vandressourcerne i Donau-bassinet  (90/160/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 S,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3),  under henvisning til resolution vedtaget af Raadet for De Europaeiske Faellesskaber og repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Raadet den 19. oktober 1987 om viderefoerelse og gennemfoerelse af en politik og et handlingsprogram for De Europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet (1987-1992) (4) og til De Europaeiske Faellesskabers fjerde handlingsprogram paa miljoeomraadet, der er knyttet som bilag til denne resolution, i det foelgende benaevnt »fjerde handlingsprogram«, og  ud fra foelgende betragtninger:  Blandt de vigtigste foranstaltninger i det fjerde handlingsprogram, som er en viderefoerelse af de tidligere handlingsprogrammer, er styring og kontrol med henblik paa at forbedre vandkvaliteten og nedbringe forureningen;  det fjerde handlingsprogram fremhaever, at Faellesskabet og dets medlemsstater boer deltage aktivt i internationale foranstaltninger til beskyttelse af miljoeet, og der laegges i denne forbindelse saerlig vaegt paa bilaterale forbindelser med tredjelande;  et vaesentligt punkt i konventionen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab paa den ene side og Republikken OEstrig paa den anden side om samarbejde om forvaltning af vandressourcerne i Donau-bassinet, som blev undertegnet i Regensburg den 1. december 1987, er oprettelsen af en staaende komité for forvaltning af vandressourcerne, som udarbejder henstillinger til de kontraherende parter om foranstaltninger, der boer traeffes for bl. a. at forbedre kvaliteten af vandressourcerne i Donau-bassinet, for saa vidt som disse er omfattet af denne konvention;  femten direktiver, som er opfoert i bilaget til slutprotokollen til den paagaeldende konvention, er gaeldende for Donau-bassinet;  Faellesskabet boer godkende denne konvention for at opfylde en af Faellesskabets maalsaetninger for bevarelsen, beskyttelsen og forbedringen af kvaliteten af miljoeet som fastsat i Den Europaeiske Faelles Akt;  naevnte konvention blev undertegnet den 1. december 1987 paa Faellesskabets vegne -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Konventionen mellem Forbundsrepublikken Tyskland og Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab paa den ene side og Republikken OEstrig paa den anden side om samarbejde om forvaltning af vandressourcerne i Donau-bassinet godkendes herved paa Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs vegne.  Teksten til konventionen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet for De Europaeiske Faellesskaber deponerer paa Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs vegne godkendelsesinstrumentet som omhandlet i artikel 12 i konventionen. Da baade Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Forbundsrepublikken Tyskland er parter i denne konvention, koordinerer deres respektive myndigheder deres tidsplaner, saaledes at begge parters godkendelsesinstrumenter deponeres samtidig.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. marts 1990.  Paa Raadets vegne  P. FLYNN  Formand  (1) EFT nr. C 98 af 19. 4. 1989, s. 10.  (2) EFT nr. C 256 af 9. 10. 1989, s. 152.  (3) EFT nr. C 298 af 27. 11. 1989, s. 1.  (4) EFT nr. C 328 af 7. 12. 1987, s. 1.


Avis juridique important

|

32001D0266

2001/266/EF: Rådets afgørelse af 19. marts 2001 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Ungarn om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 108 af 18/04/2001 s. 0027 - 0027

Rådets afgørelseaf 19. marts 2001om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Ungarn om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport(EØS-relevant tekst)(2001/266/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71 og 93 sammenholdt med artikel 300, stk. 3, andet afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Ved indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Ungarn om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport, i det følgende benævnt "aftalen", videreudvikles transportforbindelserne mellem de kontraherende parter på passende måde.(2) Aftalen medvirker til at få det indre marked til at fungere bedre, fordi den fremmer transittrafikken gennem Ungarn mellem Grækenland og de øvrige medlemsstater og dermed muliggør handel inden for Fællesskabet med færrest mulige omkostninger for den brede offentlighed, og fordi den reducerer de administrative og tekniske hindringer, som handelen påvirkes af, til et minimum.(3) Aftalen fremmer kombineret transport under hensyn til miljøbeskyttelsen.(4) Aftalen bør godkendes på Fællesskabets vegne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Ungarn om bestemte betingelser for vejgodstransport og om fremme af kombineret transport godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet foranstalter den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 19(3).Artikel 3Kommissionen, som bistås af repræsentanter for Rådets medlemmer, repræsenterer Fællesskabet i det Transportudvalg for Fællesskabet/Ungarn, der er oprettet ved aftalens artikel 13, i det følgende benævnt "udvalget".Den holdning, Fællesskabet skal indtage i udvalget, vedtages af Rådet, der træffer afgørelse med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen. Rådet træffer afgørelse med simpelt flertal, hvis den afgørelse, udvalget agter at træffe, vedrører dets egen forretningsorden.Udvalgets beslutninger offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2001.På Rådets vegneM. WinbergFormand(1) EFT C 89 E af 28.3.2000, s. 36.(2) Udtalelse afgivet den 25.10.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: 2014/626/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 3. april 2014 om afslutningen af regnskaberne for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2012

text:
               5.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 266/329

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 3. april 2014
   om afslutningen af regnskaberne for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2012
   (2014/626/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2012,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2012 med fællesforetagendets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 18. februar 2014 (05851/2014 — C7-0053/2014),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 72/2008 af 20. december 2007 om oprettelse af fællesforetagendet ENIAC (4), særlig artikel 11, stk. 4,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om finansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0204/2014),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2012;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for fællesforetagendet ENIAC, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 369 af 17.12.2013, s. 18.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 30 af 4.2.2008, s. 21.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: 2011/575/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/149

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009
   (2011/575/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009 med centrets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 276 og til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 851/2004 af 21. april 2004 om oprettelse af et europæisk center for forebyggelse af og kontrol med sygdomme (3), særlig artikel 23,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0107/2011),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 124.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 142 af 30.4.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.