title: Rådets afgørelse (EU) 2016/414 af 10. marts 2016 om bemyndigelse af Republikken Østrig til i Den Europæiske Unions interesse at undertegne og ratificere og af Malta til i Den Europæiske Unions interesse at tiltræde Haagerkonventionen af 15. november 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle spørgsmål

text:
               22.3.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 75/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/414
   af 10. marts 2016
   om bemyndigelse af Republikken Østrig til i Den Europæiske Unions interesse at undertegne og ratificere og af Malta til i Den Europæiske Unions interesse at tiltræde Haagerkonventionen af 15. november 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle spørgsmål
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Haagerkonventionen af 15. november 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle spørgsmål (»konventionen«) forenkler fremgangsmåden ved fremsendelse af retslige og udenretslige dokumenter mellem de kontraherende stater. Den forenkler således det retslige samarbejde i grænseoverskridende civile og kommercielle retssager.

               (2)

               Mange lande, herunder medlemsstaterne undtagen Republikken Østrig og Malta, er deltagere i konventionen. Republikken Østrig og Malta har udtrykt interesse for at blive deltagere i konventionen. Det er i Unionens interesse, at alle medlemsstater deltager i konventionen. Desuden tilskynder Unionen inden for rammerne af Unionens eksterne politik på det civilretlige område tredjelande til at tiltræde og ratificere konventionen.

               (3)

               Unionen har ekstern kompetence med hensyn til konventionen, for så vidt som bestemmelserne heri berører de regler, der er fastsat i visse af bestemmelserne i EU-lovgivningen, eller for så vidt som yderligere medlemsstaters tiltrædelse af konventionen ændrer rækkevidden af visse bestemmelser i EU-lovgivningen såsom artikel 28, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 (2).

               (4)

               Konventionen giver ikke mulighed for deltagelse for regionale organisationer for økonomisk integration, såsom Unionen. Unionen har derfor ikke mulighed for at tiltræde konventionen.

               (5)

               Rådet bør derfor give Republikken Østrig bemyndigelse til i Unionens interesse at undertegne og ratificere og Malta bemyndigelse til i Unionens interesse at tiltræde konventionen. Medlemsstaterne bevarer deres kompetence på de områder af konventionen, som ikke berører EU-regler eller ændrer deres rækkevidde i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

               (6)

               Det Forenede Kongerige og Irland er bundet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 (3) og deltager derfor i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

               (7)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Rådet bemyndiger herved Republikken Østrig til i Unionens interesse at undertegne og ratificere og Malta til i Unionens interesse at tiltræde Haagerkonventionen af 15. november 1965 om forkyndelse i udlandet af retslige og udenretslige dokumenter i sager om civile eller kommercielle spørgsmål.
   Teksten til konventionen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   1.   Republikken Østrig træffer de nødvendige foranstaltninger til at deponere sit ratifikationsinstrument vedrørende konventionen hos Kongeriget Nederlandenes udenrigsministerium inden for en rimelig tidsfrist og senest den 31. december 2017.
   2.   Republikken Østrig underretter Rådet og Kommissionen om datoen for dens deponering af ratifikationsinstrumentet.
   Artikel 3
   1.   Malta underretter, efter at denne afgørelse får virkning, Kongeriget Nederlandenes Udenrigsministerium om den dato, hvor konventionen får virkning i Malta.
   2.   Malta underretter ligeledes Rådet og Kommissionen om den i stk. 1 omhandlede dato.
   Artikel 4
   Denne afgørelse får virkning fra dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 5
   Denne afgørelse er rettet til Malta og Republikken Østrig.

      Udfærdiget den Bruxelles, den 10. marts 2016.

            På Rådets vegne

         K.H.D.M. DIJKHOFF

            Formand

      (1)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12. december 2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT L 351 af 20.12.2012, s. 1).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1393/2007 af 13. november 2007 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager (forkyndelse af dokumenter) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 (EUT L 324 af 10.12.2007, s. 79).


Avis juridique important

|

31986D0479

86/479/EØF: Kommissionens afgørelse af 18. september 1986 om oprettelse af et rådgivende udvalg for miljøbeskyttelse i særligt truede områder (Middelhavsbækkenet)

EF-Tidende nr. L 282 af 03/10/1986 s. 0023 - 0024 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 7 s. 0146  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 7 s. 0146

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 18. september 1986  om oprettelse af et raadgivende udvalg for miljoebeskyttelse i saerligt truede omraader (Middelhavsbaekkenet)  (86/479/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, og  ud fra foelgende betragtninger:  I De europaeiske Faellesskabers handlingsprogram paa miljoeomraadet (1982-86), der blev vedtaget af Raadet den 7. februar 1983 (1), hedder det, at miljoehensyn boer vaere afgoerende for den samfundsoekonomiske udvikling;  Kommissionen vedtog den 11. april 1984 en meddelelse vedroerende fastlaeggelse af en strategi og en handlingsplan for miljoebeskyttelse i middelhavsomraadet (2), som kraever, at der udarbejdes en raekke sammenhaengende aktioner, der kan skabe gunstige vilkaar for en harmonisk udvikling af de socio-oekonomiske aktiviteter i omraadet;  i Europa-Parlamentets beslutning om ovennaevnte meddelelse godkendes forslaget om oprettelse af et raadgivende udvalg (3);  Middelhavsbaekkenet er et omraade, der kendetegnes af saerlige fysiske, samfundsoekonomiske og kulturelle forhold, og hvis problemer og potentielle udviklingsmuligheder kraever en ganske saerlig hensyntagen i Faellesskabets politik paa de forskellige omraader;  Kommissionen maa kunne indhente udtalelser fra medlemsstaternes eksperter vedroerende forurening i omraader, hvor miljoeet er saerlig truet;  Faellesskabet maa ligeledes have et forum, hvor eksperter kan moedes, for at det kan faa kendskab til information og erfaringer i medlemsstaterne, saaledes at samordningen lettes mellem de foranstaltninger, der traeffes eller paataenkes paa nationalt, internationalt eller EF-plan -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Der oprettes under Kommissionen et raadgivende udvalg for miljoebeskyttelse i saerligt truede omraader, i det foelgende benaevnt »udvalget«.  Artikel 2  Udvalget har til opgave at bistaa Kommissionen i forbindelse med ivaerksaettelsen af det program, der omhandles i meddelelsen om miljoebeskyttelse i Middelhavsbaekkenet, herunder:  1. at indsamle oplysninger om allerede eksisterende eller forudseelige miljoeproblemer og om igangvaerende eller paataenkte aktioner;  2. at behandle og afgive udtalelse om gennemfoerlighedsundersoegelser, beskrivende analyser, pilotprojekter eller demonstrationsprojekter, for hvilke det paataenkes at yde finansielle bidrag fra Kommissionen inden for budgettets rammer til direkte faellesskabsaktioner i omraader, hvor miljoeet er saerligt truet;  3. at undersoege og gennemgaa spoergsmaal, hvis loesning forudsaetter mere adaekvate midler, og hvor der kun kan forventes resultater paa laengere sigt;  4. at udvikle en strategi og en handlingsplan paa mellemlang og lang sigt ved hjaelp af ovennaevnte midler med henblik paa beskyttelse af miljoeet i Middelhavsbaekkenet.  Artikel 3  Udvalget bestaar maksimalt af seksten hoejt kvalificerede specialister, som er eksperter paa de i artikel 2 omhandlede omraader.  Artikel 4  Eksperterne udnaevnes af Kommissionen efter indstilling fra medlemsstaterne.  Artikel 5  Der udpeges en suppleant for hvert medlem af udvalget efter den i artikel 4 fastsatte fremgangsmaade. Suppleanten deltager kun i udvalgets moeder og arbejde, saafremt det medlem, som suppleanten er stedfortraeder for, er forhindret, jf. dog artikel 9.  Artikel 6  Udvalgsmedlemmernes mandat har en varighed paa to aar. Efter udloebet af denne to-aarsperiode fortsaetter udvalgsmedlemmerne deres funktion, indtil de udskiftes, eller deres mandat fornyes. Et medlems eller en suppleants  mandat ophoerer foer udloebet af to-aarsperioden ved medlemmets doed eller fratraeden, eller dersom den regering, som har indstillet ham, anmoder om hans udskiftning. Hans efterfoelger udnaevnes for den resterende periode af mandatet efter den i artikel 4 fastsatte fremgangsmaade.  Udvalgsarbejdet er uloennet.  Artikel 7  Kommissionen offentliggoer en liste over medlemmerne og suppleanterne i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Artikel 8  Formandskabet varetages af en repraesentant for Kommissionen.  Artikel 9  Personer med saerlig kompetence inden for et emne, der er opfoert paa dagsordenen, kan af formanden anmodes om at deltage som ekspert i udvalgets arbejde. Eksperterne deltager kun i behandlingen af det spoergsmaal, der er grunden til deres tilstedevaerelse.  Artikel 10  Kommissionen kan i givet fald individuelt indkalde et eller flere medlemmer med saerlig kompetence paa det paagaeldende omraade.  Artikel 11  Repraesentanter for de tjenestegrene i Kommissionen, der beroeres af sagen, deltager i udvalgets arbejde.  Kommissionens tjenestegrene varetager sekretariatsfunktionen for udvalget.  Artikel 12  Udvalget fastsaetter selv i fornoedent omfang sin forretningsorden.  Artikel 13  Udvalgets medlemmer maa ikke videregive oplysninger, som de har faaet kendskab til gennem udvalgets arbejde, naar Kommissionen giver meddelelse om, at den udtalelse, der anmodes om, eller det spoergsmaal, der forelaegges, vedroerer et emne af fortrolig karakter, jf. i oevrigt traktatens artikel 214. I disse tilfaelde deltager kun udvalgets medlemmer og repraesentanter for Kommissionens tjenestegrene i moederne.  Artikel 14  Denne afgoerelse har virkning fra den 18. september 1986.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. september 1986.  Paa Kommissionens vegne  Stanley CLINTON DAVIS  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1.  (2) EFT nr. C 133 af 21. 5. 1984, s. 12.  (3) EFT nr. C 141 af 10. 6. 1985, s. 493.


Avis juridique important

|

31994D0051

94/51/EKSF: Kommissionens afgørelse af 20. december 1993 om indgåelse på Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs vegne af tillægsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og Republikken Ungarn og til Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater og Republikken Ungarn

EF-Tidende nr. L 025 af 29/01/1994 s. 0033 - 0033 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 28 s. 0044  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 28 s. 0044

KOMMISSIONENS AFGOERELSE af 20. december 1993 om indgaaelse paa Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskabs vegne af tillaegsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul-  og Staalfaellesskab og Republikken Ungarn og til Europaaftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater og Republikken Ungarn (94/51/EKSF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 95, stk. 1,  under henvisning til Det Europaeiske Raads konklusioner paa samlingen i Koebenhavn den 21. og 22. juni 1993, og ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen har paa Faellesskabernes vegne forhandlet en tillaegsprotokol til interimsaftalen om handel og handelsanliggender og til Europaaftalen med Republikken Ungarn;  denne tillaegsprotokol boer godkendes;  det er noedvendigt at indgaa tillaegsprotokollen for at virkeliggoere Faellesskabets maalsaetning som fastsat isaer i artikel 2 og 3 i traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab; denne traktat indeholder ikke bestemmelser om alle de  tilfaelde, der er omfattet af denne afgoerelse;  efter samraad i Det Raadgivende Udvalg og med enstemmig og samstemmende udtalelse fra Raadet - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  Tillaegsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side og til Europaaftalen mellem De Europaeiske  Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side godkendes herved paa Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskabs vegne.  Teksten til tillaegsprotokollen er knyttet til denne afgoerelse (1).   Artikel 2  Formanden for Kommissionen foranstalter paa Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskabs vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 9 i tillaegsprotokollen.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. december 1993.  Paa Kommissionens vegne Jacques DELORS Formand  (1) Se side 7 i denne Tidende.


title: Rådets afgørelse af 8. oktober 2015 om vedtagelse af Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 7 for regnskabsåret 2015

text:
               13.10.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 338/2

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. oktober 2015
   om vedtagelse af Rådets holdning til forslag til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 7 for regnskabsåret 2015
   (2015/C 338/02)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 314, sammenholdt med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (1), særlig artikel 41, og
   ud fra følgende betragtninger:

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Rådets holdning til forslaget til Den Europæiske Unions ændringsbudget nr. 7 for regnskabsåret 2015 blev vedtaget den 8. oktober 2015.
   Den fuldstændige tekst kan læses eller hentes på Rådets websted: http://www.consilium.europa.eu/

      Udfærdiget i Luxembourg, den 8. oktober 2015.

            På Rådets vegne

         J. ASSELBORN

            Formand

      (1)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (2)  EUT L 69 af 13.3.2015, s. 1.


title: Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion V — Revisionsretten

text:
               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/89

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 5. maj 2010
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion V — Revisionsretten
   (2010/501/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008 (1),
   der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2008 — Bind I (C7-0176/2009) (2),
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2008,
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2008 med institutionernes svar (3),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (4),
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, samt til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0097/2010),

               1.

               meddeler Revisionsrettens generalsekretær decharge for gennemførelsen af Revisionsrettens budget for regnskabsåret 2008;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 71 af 14.3.2008.

      (2)  EUT C 273 af 13.11.2009, s. 1

      (3)  EUT C 269 af 10.11.2009, s. 1.

      (4)  EUT C 273 af 13.11.2009, s. 122.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/90

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 5. maj 2010
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion V — Revisionsretten
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008 (1),
   der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2008 — Bind I (C7-0176/2009) (2),
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2008,
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2008 med institutionernes svar (3),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (4),
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, samt til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0097/2010),

               1.

               bemærker, at Revisionsrettens disponible forpligtelsesbevillinger i 2008 beløb sig til i alt 133 mio. EUR (2007: 122 mio. EUR, 2006: 114 mio. EUR) med en udnyttelsesgrad på 90,66 %, hvilket er under gennemsnittet for de øvrige institutioner (95,67 %);

               2.

               minder om, at Revisionsrettens årsregnskab for 2008 blev revideret af et uafhængigt firma, PricewaterhouseCoopers (i lighed med 2007; i de foregående år af KPMG), som nåede frem til følgende konklusioner:

                           a)

                           hvad angår nøjagtigheden af regnskaberne for regnskabsåret 2008: »Det er [revisorernes] opfattelse, at dette årsregnskab giver et retvisende billede af Den Europæiske Revisionsrets finansielle stilling pr. 31. december 2008 samt af resultatet af dens transaktioner og af dens pengestrømme i det regnskabsår, der afsluttedes pr. denne dato, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002, Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til denne rådsforordning og Den Europæiske Revisionsrets regnskabsregler.« og

                           b)

                           hvad angår anvendelsen af de midler, Retten har fået tildelt, og tilstrækkeligheden af de eksisterende kontrolprocedurer i regnskabsåret 2008: »[Revisorerne er] ikke blevet opmærksom på forhold, der giver anledning til at mene, at: a) de midler, Retten har fået tildelt, ikke i al væsentlighed og på grundlag af [nærmere fastlagte] kriterier er blevet anvendt i overensstemmelse med hensigten [og] b) de indførte kontrolprocedurer ikke i al væsentlighed og på grundlag af ovennævnte kriterier frembyder den fornødne garanti, så det sikres, at de finansielle transaktioner stemmer overens med de gældende regler og forordninger.«;

               3.

               minder om sit forslag om at overveje muligheden af at arbejde sig frem til en mere rationel struktur for Revisionsretten, og anmoder Revisionsretten om at overveje alternative modeller med henblik på at reducere det samlede antal medlemmer ved at indføre et loft og f.eks. vedtage et system med ligelig rotation mellem medlemmerne;

               4.

               noterer sig Revisionsrettens indsats for at forbedre proceduren for offentliggørelse og fremlæggelse af sin årsberetning; håber, at man i fremtiden kan fastlægge en fælles procedure for denne afgørende fase af dechargeproceduren med respekt for Revisionsrettens fulde uafhængighed og det kompetente udvalgs beføjelser;

               5.

               bemærker, at de aktuelle procedurer for offentliggørelse og præsentation af Rettens særberetninger øger Revisionsrettens identitet og synlighed, men samtidig giver anledning til visse bekymringer: Parlamentet anerkender uforbeholdent, at Revisionsretten til enhver tid har ret til at forelægge sine bemærkninger i form af særberetninger, men er af den opfattelse, at den aktuelle procedure, der begynder med særberetningens forelæggelse for offentligheden og Revisionsrettens pressekonference i god tid inden forelæggelsen af særberetningen for Budgetkontroludvalget, måske ikke helt genspejler Revisionsrettens rolle som en rapporterende institution, der skal yde bistand til Parlamentet og Rådet, når disse udøver deres kontrolbeføjelser i forhold til budgettets gennemførelse;

               6.

               glæder sig over, at en peerevalueringsrapport (forelagt i december 2008) udarbejdet af en international peerevalueringsgruppe nåede frem til en samlet konklusion, og at denne rapport anerkendte, at de fleste henstillinger var blevet foregrebet inden for rammerne af den handlingsplan, der var udarbejdet inden evalueringen; glæder sig over, at Revisionsretten har til hensigt at lade de øvrige henstillinger indgå i revisionsstrategien for 2009-2012, og at den bestræber sig for at gennemføre dem inden for denne periode;

               7.

               bemærker, at selv om Revisionsretten ansatte 97 medarbejdere i 2008 (48 fastansatte, 18 midlertidigt ansatte, 31 kontraktansatte), var det samlede antal ledige stillinger ved udgangen af 2008 (69) højere end ved udgangen af 2007 (56); tager højde for, at Revisionsretten fik 22 yderligere stillinger (853 i alt), og at der ikke var nok egnede kandidater, hvilket hindrede Revisionsretten i at ansætte så mange nye medarbejdere som planlagt; anmoder Revisionsretten om at aflægge beretning om eventuelle fremskridt med hensyn til en afkortning af forsinkelserne i ansættelsesprocessen;

               8.

               glæder sig over, at der er oprettet et Ligestillingsudvalg, samt over de fremskridt der er sket inden for it og telekommunikation og en effektiv forvaltning af kontorarealer;

               9.

               bemærker, at årsberetningen for 2008 fra Revisionsrettens interne revisor i vid udstrækning var positiv, og glæder sig i den forbindelse over, at de fleste henstillinger fra den interne revisor er blevet accepteret og indgår i korrigerede handlingsplaner; glæder sig over, at der er blevet etableret en struktur til overvågning af den interne kontrols effektivitet og vedtaget nøgleresultatindikatorer;

               10.

               glæder sig over det nye integrerede system for forvaltning og finanskontrol (SAP), som har været anvendt siden den 1. januar 2008, og som indebærer betydelige budgetbesparelser og effektivitetsgevinster i de tre involverede institutioner (Rådet, Revisionsretten og Domstolen), men beklager, at Revisionsretten ikke har implementeret systemet tidligere;

               11.

               glæder sig over det igangværende frugtbare interinstitutionelle samarbejde med Domstolen på uddannelsesområdet;

               12.

               minder i forbindelse med medlemmernes erklæringer om økonomiske interesser om, at medlemmerne af Revisionsretten i overensstemmelse med Revisionsrettens adfærdskodeks indgiver en erklæring om deres økonomiske interesser til Revisionsrettens formand, som opbevarer dem fortroligt, og at disse erklæringer ikke offentliggøres; gentager sit krav om, at medlemmerne af alle EU-institutioner af hensyn til gennemsigtigheden skal indgive en erklæring om økonomiske interesser, som bør være tilgængelig på internettet via et offentligt register, og opfordrer Revisionsretten til at træffe de nødvendige foranstaltninger i så henseende;

               13.

               lykønsker Revisionsretten med kvaliteten af den årlige aktivitetsrapport, og glæder sig over, at den indeholder et kapitel om opfølgningen i løbet af regnskabsåret af Parlamentets dechargeafgørelser.

      (1)  EUT L 71 af 14.3.2008.

      (2)  EUT C 273 af 13.11.2009, s. 1.

      (3)  EUT C 269 af 10.11.2009, s. 1.

      (4)  EUT C 273 af 13.11.2009, s. 122.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.


title: Rådets afgørelse af 11. marts 2010 om undertegnelse og midlertidig anvendelse af samarbejdsaftalen om satellitnavigation mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater og Kongeriget Norge

text:
               29.10.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 283/11

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 11. marts 2010
   om undertegnelse og midlertidig anvendelse af samarbejdsaftalen om satellitnavigation mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater og Kongeriget Norge
   (2010/652/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172 sammenholdt med artikel 218, stk. 5 og stk. 8, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har ført forhandlinger om en samarbejdsaftale om satellitnavigation med Kongeriget Norge (i det følgende benævnt »aftalen«), som blev paraferet den 17. juli 2009.

               (2)

               Aftalen skal også ratificeres af medlemsstaterne.

               (3)

               I henhold til aftalens artikel 12, stk. 4, bør aftalen anvendes midlertidigt af Den Europæiske Union, for så vidt angår elementer, der henhører under dens kompetence, og af Kongeriget Norge, indtil den træder i kraft.

               (4)

               Aftalen bør undertegnes på Den Europæiske Unions vegne og anvendes midlertidigt som anført i denne afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af samarbejdsaftalen om satellitnavigation mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater og Kongeriget Norge godkendes herved på Unionens vegne med forbehold af indgåelse af aftalen.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 3
   Med hensyn til de elementer, der henhører under Unionens kompetence, anvendes aftalen midlertidigt, indtil den træder i kraft. Kommissionen offentliggør en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende med oplysning om datoen for aftalens midlertidige anvendelse.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2010.

            På Rådets vegne

         J. BLANCO

            Formand

    ---documentbreak---

               29.10.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 283/12

         SAMARBEJDSAFTALE
   om satellitnavigation mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater og Kongeriget Norge
   DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende tillige benævnt »Unionen«,
   og
   KONGERIGET BELGIEN,
   REPUBLIKKEN BULGARIEN,
   DEN TJEKKISKE REPUBLIK,
   KONGERIGET DANMARK,
   FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,
   REPUBLIKKEN ESTLAND,
   IRLAND,
   DEN HELLENSKE REPUBLIK,
   KONGERIGET SPANIEN,
   DEN FRANSKE REPUBLIK,
   DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
   REPUBLIKKEN CYPERN,
   REPUBLIKKEN LETLAND,
   REPUBLIKKEN LITAUEN,
   STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,
   REPUBLIKKEN UNGARN,
   MALTA,
   KONGERIGET NEDERLANDENE,
   REPUBLIKKEN ØSTRIG,
   REPUBLIKKEN POLEN,
   DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,
   RUMÆNIEN,
   REPUBLIKKEN SLOVENIEN,
   DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,
   REPUBLIKKEN FINLAND,
   KONGERIGET SVERIGE,
   DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,
   kontraherende parter i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, i det følgende benævnt »medlemsstaterne«,
   på den ene side, og
   KONGERIGET NORGE, i det følgende benævnt »Norge«,
   på den anden side,
   idet Den Europæiske Union, medlemsstaterne og Norge, i det følgende samlet benævnes »parterne«,
   SOM ANERKENDER Norges tætte deltagelse i Galileo- og Egnosprogrammerne siden disse programmers definitionsfaser,
   SOM ER OPMÆRKSOM PÅ udviklingen i styringen, ejerskabet og finansieringen af de europæiske GNSS-programmer i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 1321/2004 af 12. juli 2004 om forvaltningsstrukturerne for de europæiske programmer for satellitbaseret radionavigation (1) med senere ændringer og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 683/2008 af 9. juli 2008 om den videre gennemførelse af de europæiske satellitbaserede navigationsprogrammer (Egnos og Galileo) (2),
   SOM TAGER HENSYN TIL fordelene ved et ensartet niveau for beskyttelse af de europæiske GNSS-systemer og tilhørende tjenester på parternes område,
   SOM ANERKENDER Norges intention om rettidig vedtagelse og gennemførelse på sit område af foranstaltninger, der garanterer samme grad af sikkerhed (safety and security) som de foranstaltninger, der gælder i Den Europæiske Union,
   SOM ANERKENDER parternes forpligtelser i henhold til international ret,
   SOM ANERKENDER Norges interesse i alle Galileotjenester, herunder den beskyttede statsregulerede tjeneste (PRS),
   SOM ANERKENDER aftalen mellem Norge og Den Europæiske Union om sikkerhedsforanstaltninger for udveksling af klassificerede oplysninger,
   SOM ØNSKER formelt at etablere et tæt samarbejde i alle aspekter af de europæiske GNSS-programmer,
   SOM TAGER HENSYN TIL aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt »EØS-aftalen«) som et egnet juridisk og institutionelt grundlag for udviklingen af et samarbejde mellem Den Europæiske Union og Norge inden for satellitnavigation,
   SOM ØNSKER at supplere bestemmelserne i EØS-aftalen med en bilateral aftale om satellitnavigation på områder af specifik relevans for Norge, Unionen og dens medlemsstater,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Aftalens formål
   Denne aftales hovedformål er at styrke samarbejdet yderligere mellem parterne ved at supplere de bestemmelser i EØS-aftalen, som finder anvendelse på satellitnavigation.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne aftale forstås ved:
   a)   »europæiske globale satellitnavigationssystemer (GNSS)«: bl.a. Galileosystemet og den europæiske geostationære navigations-overlay-tjeneste (Egnos)
   b)   »forstærkning«: regionale mekanismer som f.eks. Egnos. Disse mekanismer giver brugerne af GNSS øget udbytte i form af bl.a. øget nøjagtighed, disponibilitet, integritet og pålidelighed
   c)   »Galileo«: et selvstændigt civilt europæisk system for global satellitbaseret navigation og tidsbestemmelse, som er under civil kontrol, og som skal levere GNSS-tjenester, der konstrueres og udvikles af Unionen og dens medlemsstater. Driften af Galileo kan overlades til en privat part.
   Galileo skal efter planen omfatte åbne kommercielle tjenester, livskritiske tjenester og eftersøgnings- og redningstjenester samt PRS med begrænset adgang til imødegåelse af behovet herfor blandt de brugere ved offentlige myndigheder, der har adgang hertil
   d)   »regulerende foranstaltning«: enhver lov, administrativ forskrift, politik, bestemmelse, procedure, afgørelse eller lignende administrativ foranstaltning truffet af en part
   e)   »klassificerede oplysninger«: oplysninger, der uanset deres form skal beskyttes mod uautoriseret udbredelse, og som i forskelligt omfang vil kunne skade parternes eller de enkelte medlemsstaters væsentlige interesser, herunder nationale sikkerhedsinteresser. Klassifikationerne er angivet ved en klassifikationsmærkning. Sådanne oplysninger klassificeres af parterne i overensstemmelse med gældende love og forskrifter og bør beskyttes mod enhver form for tab af fortrolighed, integritet og disponibilitet.
   Artikel 3
   Principperne for samarbejdet
   1.   Parterne er enige om at anvende følgende principper for det samarbejde, der er omfattet af denne aftale:

               a)

               EØS-aftalen danner grundlag for samarbejdet om satellitnavigation mellem parterne

               b)

               frihed til at levere satellitnavigationstjenester på parternes områder

               c)

               frihed til at benytte alle Galileo- og Egnostjenester, herunder PRS, forudsat at betingelserne for deres brug er opfyldt

               d)

               tæt samarbejde om GNSS-relaterede sikkerhedsanliggender gennem vedtagelse og gennemførelse af ensartede GNSS-sikkerhedsforanstaltninger både i Unionen og Norge

               e)

               behørig overholdelse af parternes internationale forpligtelser med hensyn til de europæiske GNSS-systemers jordbaserede anlæg.

         2.   Denne aftale berører ikke den institutionelle struktur, der er etableret ved Den Europæiske Unions lovgivning med henblik på driften af Galileoprogrammet. Aftalen berører heller ikke gældende regulerende foranstaltninger til gennemførelse af ikke-sprednings- og eksportkontrolforpligtelser, kontrol med immaterielle teknologioverførsler eller nationale sikkerhedsforanstaltninger.
   Artikel 4
   Radiofrekvenser
   1.   Parterne er enige om at samarbejde om radiofrekvensanliggender i forbindelse med de europæiske satellitnavigationssystemer inden for rammerne af Den Internationale Telekommunikationsunion (ITU) og under iagttagelse af »aftalememorandummet om forvaltningen af ITU-registreringer (»filings«) vedrørende satellitnavigationssystemet Galileo«, som blev underskrevet den 5. november 2004.
   2.   I den forbindelse beskytter parterne hensigtsmæssige frekvenstildelinger til de europæiske satellitnavigationssystemer for at sikre, at disse systemers tjenester kan stilles til rådighed for brugerne.
   3.   Endvidere anerkender parterne betydningen af at beskytte radionavigationsfrekvenser mod afbrydelse og interferens. Med dette formål indkredser de kilder til interferens og søger gensidigt acceptable løsninger til bekæmpelse af en sådan interferens.
   4.   Intet i denne aftale må fortolkes som en fravigelse af ITU's gældende bestemmelser, herunder ITU's radioreglement.
   Artikel 5
   De europæiske GNSS-systemers jordbaserede anlæg
   1.   Norge tager alle realistiske skridt til at lette idriftsættelse, vedligeholdelse og udskiftning af de europæiske GNSS-systemers jordbaserede anlæg (»jordbaserede anlæg«) på områder under landets jurisdiktion.
   2.   Norge træffer alle realistiske forholdsregler for at varetage hensynet til beskyttelse og uafbrudt og uforstyrret drift af jordbaserede anlæg på sine områder, herunder, hvor det er relevant, ved at mobilisere sine retshåndhævende myndigheder. Norge tager alle realistiske skridt til at beskytte anlæggene mod lokal radiointerferens, hacking og aflytningsforsøg.
   3.   Det kontraktlige forhold vedrørende de jordbaserede anlæg aftales mellem Europa-Kommissionen og indehaveren af ejendomsretten. De norske myndigheder respekterer fuldt ud de jordbaserede anlægs særlige status og indhenter i videst muligt omfang forhåndsgodkendelse fra Europa-Kommissionen, før de træffer foranstaltninger vedrørende de jordbaserede anlæg.
   4.   Norge tillader vedvarende og uhindret adgang til de jordbaserede anlæg for alle personer, der er udpeget eller på anden vis bemyndiget hertil af Den Europæiske Union. Til det formål opretter Norge et kontaktpunkt, som skal modtage oplysninger om personer, der vil besøge de jordbaserede anlæg, og som i øvrigt letter disse personers bevægelser og opgaver i praksis.
   5.   Arkiver og udstyr på de jordbaserede anlæg og dokumenter i transit, uanset deres form, under officiel forsegling eller mærkning, kontrolleres ikke af told eller politi.
   6.   I tilfælde af trusler mod eller brud på sikkerheden (security) af jordbaserede anlæg eller deres drift informerer Norge og Europa-Kommissionen straks hinanden om hændelsen og de foranstaltninger, der skal træffes for at afhjælpe situationen. Europa-Kommissionen kan udpege en anden betroet enhed til at optræde som kontaktpunkt for udveksling af disse oplysninger med Norge.
   7.   Parterne fastlægger mere detaljerede procedurer for spørgsmålene i stk. 1-6 i en særskilt aftale. Disse procedurer skal bl.a. omfatte klarlæggelse af kontroller, af kontaktpunkternes pligter, af krav til kurerer og af foranstaltninger imod lokale radiofrekvensers interferens og fjendtlige handlinger.
   Artikel 6
   Sikkerhed (security)
   1.   Parterne er overbevist om nødvendigheden af at beskytte globale satellitnavigationssystemer mod misbrug, interferens, afbrydelse og fjendtlige handlinger. Derfor tager parterne alle realistiske skridt, bl.a. ved at indgå særskilte aftaler, hvor det er relevant, for at sikre kontinuiteten og sikkerheden i satellitnavigationstjenesterne og de tilhørende infrastrukturer og kritiske aktiver på deres område.
   Europa-Kommissionen agter at udforme foranstaltninger til at beskytte, kontrollere og forvalte følsomme aktiver, oplysninger og teknologier i de europæiske GNSS-programmer imod sådanne trusler og uønsket spredning.
   2.   I den forbindelse bekræfter Norge sin intention om rettidig vedtagelse og gennemførelse på sit område af foranstaltninger, der garanterer samme grad af sikkerhed som de foranstaltninger, der gælder i Den Europæiske Union.
   Som anerkendelse heraf vil parterne behandle spørgsmål om GNSS-sikkerhed, herunder akkreditering, i de relevante udvalg i forvaltningsstrukturen for de europæiske GNSS-systemer. De praktiske ordninger og procedurer skal defineres i vedtægterne for de relevante udvalg, idet der også tages hensyn til EØS-aftalens rammer.
   3.   Skulle der opstå en situation, hvor parterne ikke kan sikre en ensartet grad af sikkerhed, skal de konsultere hinanden med henblik på at afhjælpe problemet. Hvor det er relevant, kan afgrænsningen af samarbejdet i denne sektor tilpasses derefter.
   Artikel 7
   Udveksling af klassificerede oplysninger
   1.   Unionens klassificerede informationer udveksles og beskyttes i overensstemmelse med aftalen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Norge om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger (3), som blev underskrevet den 22. november 2004, samt gennemførelsesbestemmelserne til samme aftale.
   2.   Norge kan udveksle klassificerede oplysninger med national klassifikationsmærkning vedrørende Galileo med de medlemsstater, som Norge har indgået bilaterale aftaler med herom.
   3.   Parterne tilstræber at fastlægge fuldt dækkende og sammenhængende retlige rammer for udveksling mellem dem af klassificerede oplysninger vedrørende Galileoprogrammet.
   Artikel 8
   Eksportkontrol
   1.   For at sikre, at parterne fører en ensartet politik for eksportkontrol og ikke-spredning vedrørende Galileo, bekræfter Norge sin intention om rettidig vedtagelse og gennemførelse på sit område af foranstaltninger, der garanterer samme grad af eksportkontrol og ikke-spredning af Galileorelateret teknologi, data og varer som de foranstaltninger, der gælder i Unionen og dens medlemsstater.
   2.   Skulle der opstå en situation, hvor parterne ikke kan sikre en ensartet grad af eksportkontrol og ikke-spredning, konsulterer de hinanden med henblik på at afhjælpe problemet. Hvor det er relevant, kan afgrænsningen af samarbejdet i denne sektor tilpasses derefter.
   Artikel 9
   Den statsregulerede tjeneste
   Norge har udtrykt interesse for Galileo PRS'en, da den af Norge anses for at være et vigtigt element i landets deltagelse i de europæiske GNSS-programmer. Parterne er enige om at tage fat på dette spørgsmål, når politikker og driftsordninger for adgangen til PRS er blevet defineret.
   Artikel 10
   Internationalt samarbejde
   1.   Parterne anerkender værdien af at koordinere fremgangsmåderne inden for internationale standardiserings- og certificeringsorganer for globale satellitnavigationstjenester. Parterne vil navnlig i fællesskab støtte udviklingen af Galileo-standarder, fremme deres anvendelse i hele verden og lægge vægt på interoperabilitet med andre GNSS-systemer.
   2.   For at fremme og gennemføre målene for denne aftale samarbejder parterne således i relevant omfang om alle de GNSS-anliggender, der opstår navnlig i Organisationen for International Civil Luftfart, Den Internationale Søfartsorganisation og ITU.
   Artikel 11
   Konsultation og tvistbilæggelse
   Når en af parterne anmoder om det, konsulterer parterne straks hinanden om ethvert spørgsmål om fortolkning eller anvendelse af denne aftale. Enhver tvist om fortolkning eller anvendelse af denne aftale løses ved konsultationer mellem parterne.
   Artikel 12
   Ikrafttræden og opsigelse
   1.   Denne aftale træder i kraft den første dag i måneden efter den måned, i hvilken parterne har givet hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er nødvendige i så henseende.
   Notifikationerne fremsendes til Generalsekretariatet for Rådet, der er depositar for denne aftale.
   2.   Hvis aftalen udløber eller opsiges, får dette ingen virkning for gyldigheden eller varigheden af eventuelle ordninger, der er etableret i henhold til aftalen, eller for eventuelle specifikke rettigheder og forpligtelser, der er opstået for så vidt angår intellektuelle ejendomsrettigheder.
   3.   Aftalen kan ændres ved indbyrdes skriftlig overenskomst mellem parterne. Ændringer træder i kraft dagen efter modtagelsen af den sidste diplomatiske note, hvori parterne underretter hinanden om afslutningen af de respektive interne procedurer, der er nødvendige for ændringernes ikrafttræden.
   4.   Uanset stk. 1 er Norge og Den Europæiske Union, for så vidt angår elementer, der henhører under dens kompetence, enige om at anvende denne aftale midlertidigt fra den første dag i måneden efter den dato, hvor de notificerer hinanden om, at de dertil nødvendige procedurer er afsluttet.
   5.   Hver af parterne kan opsige aftalen med seks måneders skriftligt varsel til den anden part.
   Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og norsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

         Voor het Koninkrijk België
         Pour le Royaume de Belgique
         Für das Königreich Belgien

         За Република България

         Za Českou republiku

         På Kongeriget Danmarks vegne

         Für die Bundesrepublik Deutschland

         Eesti Vabariigi nimel

         Thar cheann Na hÉireann
         For Ireland

         Για την Ελληνική Δημοκρατία

         Por el Reino de España

         Pour la République française

         Per la Repubblica italiana

         Για την Κυπριακή Δημοκρατία

         Latvijas Republikas vārdā

         Lietuvos Respublikos vardu

         Pour le Grande-Duché de Luxembourg

         A Magyar Köztársaság részéről

         Għal Malta

         Voor het Koninkrijk der Nederlanden

         Für die Republik Österreich

         W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

         Pela República Portuguesa

         Pentru România

         Za Republiko Slovenijo

         Za Slovenskú republiku

         Suomen tasavallan puolesta
         För Republiken Finland

         För Konungariket Sverige

         For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā
         Europos Sąjunga vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         For Kongeriket Norge

      (1)  EUT L 246 af 20.7.2004, s. 1.

      (2)  EUT L 196 af 24.7.2008, s. 1.

      (3)  EUT L 362 af 9.12.2004, s. 29.


Avis juridique important

|

E1995C0706(01)

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol nr. 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse

EF-Tidende nr. C 170 af 06/07/1995 s. 0007 - 0007

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol nr. 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse (95/C 170/06)Vedtagelsesdato: 10. maj 1995EFTA-medlemsstat: NorgeSag nr.: 95-001Titel: Støtte til audiovisuel produktion administreret af Audio-visual Production Foundation (Audiovisuelt produksjonsfond)Formål: Kulturel støtte til kvalitetsproduktioner af spillefilmslængdeRetsgrundlag:- Parlamentsbeslutning nr. 1 (1993-1994)- Kulturministeriets bekendtgørelse af 8. november om Audio-visual Production Foundation- Kulturministeriets retningslinjer af 9. november for statstilskud til film- og tv-produktionerRammebeløb: Budgetbevilling i 1995: 48 mio. nkr.Støtteintensitet: Op til 100 % af de støtteberettigede omkostningerVarighed: UbestemtBetingelser: Forenklet årsberetning


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 922/2009/EF af 16. september 2009 om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder (ISA) (EØS-relevant tekst)

text:
               3.10.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 260/20

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 922/2009/EF
   af 16. september 2009
   om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder (ISA)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 156, stk. 1,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I overensstemmelse med traktatens artikel 154 bør Fællesskabet — for at bidrage til virkeliggørelsen af målene i traktatens artikel 14 og 158 og give unionsborgerne, de erhvervsdrivende og de regionale og lokale administrative enheder mulighed for fuldt ud at udnytte de fordele, som etableringen af et område uden indre grænser medfører — bidrage til oprettelse og udvikling af transeuropæiske net ved hjælp af aktioner til fremme af disse nets sammenkobling, interoperabilitet og tilgængelighed.

               (2)

               Rådet understregede i sine konklusioner af 1. december 2005 vedrørende Kommissionens meddelelse med titlen »i2010 — Et europæisk informationssamfund som middel til vækst og beskæftigelse«, at mere fokuserede, effektive og integrerede politikker for informations- og kommunikationsteknologier (ikt) på både europæisk og nationalt plan er af afgørende betydning for at nå målene for økonomisk vækst og produktivitet. Kommissionen blev opfordret til at fremme effektiv anvendelse af ikt i forbindelse med offentlige tjenester gennem udveksling af erfaringer og til at udvikle fælles fremgangsmåder på nøgleområder som f.eks. interoperabilitet og effektiv anvendelse af åbne standarder.

               (3)

               I sin beslutning af 14. marts 2006 om et europæisk informationssamfund som middel til vækst og beskæftigelse (4) opfordrede Europa-Parlamentet til, at der skulle lægges vægt på spørgsmålene om interoperabilitet og bedste praksis for så vidt angår elektroniske tjenester i den offentlige sektor for borgere og virksomheder med det overordnede formål at fremme fri og uhindret bevægelighed, etablering og beskæftigelse for borgere i medlemsstaterne. Europa-Parlamentet opfordrede ligeledes indtrængende medlemsstaterne til at gennemføre i2010-initiativerne og -programmerne i reformen af deres offentlige administrationer for at sikre såvel deres små og mellemstore virksomheder (SMV'er) som deres borgere bedre, mere effektive og lettilgængelige tjenesteydelser.

               (4)

               I deres erklæring fra Manchester af 24. november 2005 nåede ministrene med ansvar for ikt-politik bl.a. til enighed om at samarbejde indbyrdes og med Kommissionen om en mere effektiv udveksling af eksisterende værktøjer, fælles specifikationer, standarder og løsninger og om at fremme samarbejdet om fælles udvikling af løsninger, hvor dette er nødvendigt.

               (5)

               I deres erklæring fra Lissabon af 19. september 2007 opfordrede ministrene Kommissionen til bl.a. at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem disse og Kommissionen med henblik på at definere, udvikle, implementere og overvåge interoperabilitet på tværs af grænser og sektorer, og de erklærede, at man i forbindelse med fremtidig fællesskabslovgivning bl.a. burde tage højde for og vurdere konsekvenserne af denne lovgivning for ikt-infrastrukturer og omdannelse af tjenester.

               (6)

               Med den hurtige udvikling af ikt er der en risiko for, at medlemsstaterne vælger at satse på forskellige eller inkompatible løsninger, og at der kan opstå e-barrierer, der ville forhindre det indre marked og dermed den frie bevægelighed i at fungere tilfredsstillende. Dette kunne have en negativ virkning på markedernes åbenhed og konkurrenceevne og få betydning for leveringen af visse tjenester af almen interesse for borgere og virksomheder, hvad enten disse tjenester er af økonomisk eller ikke-økonomisk art. Medlemsstaterne og Kommissionen bør øge deres bestræbelser på at undgå markedsopsplitning, opnå interoperabilitet og fremme ikt-løsninger, der er vedtaget i fællesskab, samtidig med at der sikres passende styring.

               (7)

               Borgere og virksomheder vil også drage fordel af fælles, genanvendelige og interoperable løsninger og interoperable bagvedliggende administrative systemer, idet disse løsninger og systemer vil fremme effektiv levering af offentlige tjenester til borgere og virksomheder på tværs af grænser og sektorer.

               (8)

               Der er behov for en vedvarende indsats for at sikre interoperabilitet på tværs af grænser og sektorer, at udveksle erfaringer, etablere og vedligeholde fælles fremgangsmåder, specifikationer, standarder og løsninger samt at vurdere fællesskabslovgivningens ikt-mæssige konsekvenser med henblik på at fremme effektiv kommunikation på tværs af grænserne, bl.a. i forbindelse med gennemførelsen af denne lovgivning, samtidig med at der opnås en reduktion af de administrative byrder og omkostninger.

               (9)

               For at tage disse udfordringer op bør denne indsats foregå i tæt samarbejde, koordination og dialog mellem Kommissionen og medlemsstaterne og i tæt samspil med de sektorer, der har ansvaret for gennemførelsen af Den Europæiske Unions politikker, og, hvor dette er relevant, med andre interessenter under behørig hensyntagen til Den Europæiske Unions prioriteter og sproglige mangfoldighed og til udvikling af fælles fremgangsmåder på nøgleområder, som f.eks. interoperabilitet og effektiv anvendelse og definition af åbne standarder.

               (10)

               Infrastrukturtjenester bør vedligeholdes og drives på en bæredygtig måde i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2004/387/EF af 21. april 2004 om interoperabel levering af paneuropæiske e-forvaltningstjenester til offentlige myndigheder, virksomheder og borgere (IDABC) (5), der pålægger Kommissionen at definere mekanismer, der sikrer infrastrukturtjenesters finansielle og operationelle bæredygtighed. Der er opnået enighed med medlemsstaterne om sådanne infrastrukturtjenester under gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1719/1999/EF af 12. juli 1999 om en række retningslinjer, herunder fastlæggelse af projekter af fælles interesse, for transeuropæiske net til elektronisk dataudveksling mellem administrationerne (IDA) (6) og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/1999/EF af 12. juli 1999 om fastlæggelse af en række aktioner og foranstaltninger med henblik på at sikre interoperabilitet mellem og adgang til transeuropæiske net til elektronisk dataudveksling mellem administrationerne (IDA) (7) og under gennemførelsen af IDABC-programmet og andre relevante programmer.

               (11)

               IDABC-programmet udløber den 31. december 2009 og bør efterfølges af et fællesskabsprogram om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder (ISA-programmet), der tager ovennævnte udfordringer op.

               (12)

               ISA-programmet bør baseres på erfaringerne fra IDA- og IDABC-programmerne. De konklusioner, der er udledt af midtvejsevalueringen af gennemførelsen af IDABC-programmet, som behandler dette programs relevans, effektivitet, nytteværdi og sammenhæng, bør også tages i betragtning. Der bør navnlig lægges vægt på de behov, som dette programs brugere har givet udtryk for. Det er blevet påvist, at en koordineret fremgangsmåde kan medvirke til at give hurtigere og bedre resultater, der opfylder administrative krav, ved hjælp af fælles løsninger, der etableres og drives i samarbejde med medlemsstaterne. Aktiviteterne under IDA- og IDABC-programmerne har allerede ydet væsentlige bidrag til sikring af interoperabilitet til støtte for elektronisk dataudveksling mellem europæiske offentlige myndigheder, med positive afsmittende virkninger på det indre marked, og gør det stadig.

               (13)

               For at undgå opsplitning og for at anlægge en helhedsbetragtning bør der tages behørigt hensyn til den europæiske interoperabilitetsstrategi og den europæiske interoperabilitetsramme, når der fastlægges prioriteter for ISA-programmet.

               (14)

               Løsninger, der etableres eller drives som led i ISA-programmet, bør være efterspørgselsbaserede og så vidt muligt indgå som del af et sammenhængende »økosystem« af tjenester, der letter kommunikationen mellem europæiske offentlige myndigheder, og som sikrer, letter eller muliggør interoperabilitet på tværs af grænser og sektorer.

               (15)

               ISA-programmet bør sikre, at der er fælles referencerammer, fælles tjenester og generelle værktøjer til rådighed til støtte for kommunikationen på tværs af grænser og sektorer mellem europæiske offentlige myndigheder, og det bør støtte de enkelte sektorer, når disse skal vurdere de ikt-mæssige konsekvenser af fællesskabslovgivningen, og når de skal planlægge implementeringen af relevante løsninger.

               (16)

               Fælles referencerammer bør bl.a. omfatte fælles specifikationer, vejledninger og metoder samt fælles strategier. Sådanne referencerammer bør opfylde kravene i den eksisterende fællesskabslovgivning.

               (17)

               Foruden at sikre drift og forbedring af eksisterende fælles tjenester etableret under IDA- og IDABC-programmerne og andre lignende initiativer bør ISA-programmet støtte etablering, industrialisering, drift og forbedring af nye fælles tjenester som svar på nye behov og krav.

               (18)

               I betragtning af de lokale og regionale myndigheders opgave med at sikre, at europæiske offentlige myndigheder fungerer effektivt, og at der er interoperabilitet mellem dem, er det vigtigt, at løsninger tager hensyn til lokale og regionale myndigheders behov.

               (19)

               Foruden at sikre forbedring af eksisterende genanvendelige generelle værktøjer etableret under IDA- og IDABC-programmerne og andre lignende initiativer bør ISA-programmet støtte etablering, levering og forbedring af nye genanvendelige generelle værktøjer som svar på nye behov eller krav, der bl.a. er etableret gennem vurderingen af de ikt-mæssige konsekvenser af fællesskabslovgivning.

               (20)

               Ved etablering, forbedring eller drift af fælles løsninger bør ISA-programmet, hvor dette er relevant, være baseret på eller ledsaget af udveksling af erfaringer og løsninger og udveksling og fremme af god praksis. I denne forbindelse bør overensstemmelse med den europæiske interoperabilitetsramme og åbenhed i standarder og specifikationer fremmes.

               (21)

               Løsninger, der etableres eller drives som led i ISA-programmet, bør være baseret på princippet om teknologisk neutralitet og tilpasningsevne, også med henblik på at sikre, at borgere, virksomheder og myndigheder frit kan vælge den teknologi, der skal anvendes.

               (22)

               Ved alle aktiviteter som led i ISA-programmet bør principperne om sikkerhed, privatlivets fred og beskyttelse af persondata anvendes.

               (23)

               Der bør tilskyndes til, at alle medlemsstaterne deltager i aktionerne under ISA-programmet, men aktioner, hvori kun nogle af medlemsstaterne deltager, bør også være mulige. Medlemsstater, der ikke deltager i sådanne aktioner, bør opfordres til at tilslutte sig på et senere tidspunkt.

               (24)

               ISA-programmet bør bidrage til gennemførelsen af ethvert initiativ til opfølgning af i2010, og bør, for at undgå dobbeltarbejde, tage hensyn til andre fællesskabsprogrammer på ikt-området, navnlig til støtteprogrammet for ikt-politik under rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (2007 til 2013) således som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1639/2006/EF (8).

               (25)

               Kommunikation med den private sektor og andre enheder har allerede vist sig at være effektiv og give merværdi. Der bør derfor tilstræbes synergier i forhold til disse interessenter for således, hvor dette er relevant, at prioritere løsninger, der findes på og støttes af markedet. I denne forbindelse bør den eksisterende praksis med at tilrettelægge konferencer, workshopper og andre møder for at kommunikere med disse interessenter fortsættes. Fortsat brug af elektroniske platforme bør også fremmes yderligere. Alle andre hensigtsmæssige midler til at holde kontakt til disse interessenter bør ligeledes anvendes.

               (26)

               ISA-programmet bør gennemføres i overensstemmelse med fællesskabsreglerne for offentlige indkøb.

               (27)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelsen af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (9).

               (28)

               ISA-programmet bør regelmæssigt overvåges og evalueres for at muliggøre justeringer.

               (29)

               Der bør tilskyndes til internationalt samarbejde, og med henblik herpå bør ISA-programmet også være åbent for deltagelse af lande i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og for kandidatlande. Der bør også tilskyndes til samarbejde med andre tredjelande og internationale organisationer eller organer, det være sig inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet og det østlige partnerskab eller i forhold til nabolande, navnlig landene på Vestbalkan og landene i Sortehavsregionen.

               (30)

               Muligheden for at anvende førtiltrædelsesmidler til at lette kandidatlandes deltagelse i ISA-programmet og for medfinansiering fra strukturfondene og brugerne af anvendelse af fælles referencerammer og generelle redskaber, der er etableret eller forbedret af ISA-programmet, bør undersøges yderligere.

               (31)

               For at sikre en forsvarlig forvaltning af Fællesskabets finansielle midler og undgå unødig spredning af udstyr, gentagne undersøgelser og divergerende fremgangsmåder bør der være mulighed for, at løsninger, der etableres eller drives som led i ISA-programmet, også anvendes i forbindelse med ikke-fællesskabsinitiativer, forudsat at dette ikke påfører Den Europæiske Unions almindelige budget omkostninger, og at Fællesskabets hovedformål med løsningen ikke derved sættes over styr.

               (32)

               I denne afgørelse fastlægges der for det flerårige program en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (10). Denne finansieringsramme bør også dække udgifter til foranstaltninger vedrørende forberedelse, overvågning, kontrol, revision og evaluering, som der direkte er behov for til forvaltning af programmet og for at kunne nå de herfor opstillede mål, bl.a. undersøgelser, ekspertmøder, informations- og publikationstiltag, udgifter til ikt-systemer og netværk for udveksling og behandling af information samt alle andre udgifter til teknisk og administrativ bistand, som Kommissionen måtte afholde i forbindelse med forvaltning af programmet.

               (33)

               Målet for denne afgørelse, nemlig at fremme en effektiv elektronisk kommunikation mellem europæiske offentlige myndigheder på tværs af grænser og sektorer for at muliggøre levering af elektroniske offentlige tjenester til støtte for gennemførelsen af Fællesskabets politikker og aktiviteter, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af afgørelsens omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå dette mål —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Genstand og mål
   1.   Ved denne afgørelse fastlægges for perioden 2010-2015 et program om interoperabilitetsløsninger for europæiske offentlige myndigheder, herunder også lokale og regionale myndigheder samt fællesskabsinstitutioner og -organer, der skal levere fælles løsninger til fremme af interoperabiliteten (ISA-programmet).
   2.   Målet for ISA-programmet er at støtte samarbejdet mellem europæiske offentlige myndigheder ved at fremme en effektiv elektronisk kommunikation på tværs af grænser og sektorer mellem sådanne myndigheder og organer, der udfører offentlige opgaver på deres vegne, og derved muliggøre levering af elektroniske offentlige tjenester til støtte for gennemførelsen af Fællesskabets politikker og aktiviteter.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:
   a)   »interoperabilitet«: det forhold, at adskilte og forskelligartede organisationer er i stand til at interagere med henblik på at nå gensidigt fordelagtige og vedtagne fælles mål, herunder også, at organisationerne udveksler information og viden, via de forretningsprocesser de understøtter, gennem dataudveksling mellem deres respektive ikt-systemer
   b)   »løsninger«: fælles referencerammer, fælles tjenester og generelle værktøjer
   c)   »fælles referencerammer«: strategier, specifikationer, metoder, retningslinjer og lignende fremgangsmåder og dokumenter
   d)   »fælles tjenester«: operationelle applikationer og infrastrukturer af generel art, der opfylder fælles brugerkrav på tværs af politikområder
   e)   »generelle værktøjer«: referenceplatforme, fælles platforme og samarbejdsplatforme, fælles komponenter og lignende byggeenheder, der opfylder fælles brugerkrav på tværs af politikområder
   f)   »aktioner«: undersøgelser, projekter og ledsageforanstaltninger
   g)   »ledsageforanstaltninger«: strategiske og bevidstgørende foranstaltninger, foranstaltninger til støtte for styringen af ISA-programmet og foranstaltninger vedrørende udveksling af erfaringer samt udveksling og fremme af god praksis.
   Artikel 3
   Aktiviteter
   ISA-programmet støtter og fremmer:

               a)

               etablering og forbedring af fælles referencerammer til støtte for interoperabiliteten på tværs af grænser og sektorer

               b)

               vurdering af de ikt-mæssige konsekvenser af foreslået eller vedtaget fællesskabslovgivning og planlægning af implementeringen af ikt-systemer til støtte for gennemførelsen af sådan lovgivning

               c)

               drift og forbedring af eksisterende fælles tjenester og etablering, industrialisering, drift og forbedring af nye fælles tjenester, herunder interoperabiliteten mellem offentlige nøgleinfrastrukturer (PKI)

               d)

               forbedring af eksisterende genanvendelige generelle værktøjer og etablering, levering og forbedring af nye genanvendelige generelle værktøjer.

         Artikel 4
   Generelle principper
   Aktioner, der lanceres eller videreføres under ISA-programmet, skal være baseret på følgende principper om:

               a)

               teknologisk neutralitet og tilpasningsevne

               b)

               åbenhed

               c)

               genanvendelighed

               d)

               privatlivets fred og beskyttelse af persondata, og

               e)

               sikkerhed.

         Artikel 5
   Aktioner
   1.   Fællesskabet gennemfører i samarbejde med medlemsstaterne de aktioner, der er anført i det rullende arbejdsprogram, jf. artikel 9, i overensstemmelse med de gennemførelsesbestemmelser, der er fastsat i artikel 8. Aktionerne vil blive gennemført af Kommissionen.
   2.   En undersøgelse består af én fase og afsluttes med den endelige rapport.
   3.   Et projekt består — hvor dette er relevant — af tre faser:

               a)

               den indledende fase, der skal føre til etablering af projektgrundlaget

               b)

               gennemførelsesfasen, hvis afslutning markeres af gennemførelsesrapporten, og

               c)

               den operationelle fase, der begynder på det tidspunkt, hvor en løsning stilles til rådighed for brugerne.

         De relevante projektfaser defineres, når aktionen optages i det rullende arbejdsprogram.
   4.   Gennemførelsen af ISA-programmet vil blive støttet gennem ledsageforanstaltninger.
   Artikel 6
   Projektgrundlag og gennemførelsesrapport
   1.   Projektgrundlaget skal indeholde en beskrivelse af:

               a)

               omfang, mål og problem eller mulighed, herunder angivelse af, hvem der forventes at ville anvende løsningen, og hvilke fordele der forventes opnået, og kvantitative og kvalitative indikatorer til måling af sådanne fordele

               b)

               fremgangsmåden, herunder projektets organisatoriske aspekter, f.eks. faser, resultater og milepæle og foranstaltninger til fremme af flersproglig kommunikation

               c)

               interessenter og brugere og den dertil knyttede ledelsesstruktur

               d)

               oplysninger om løsningen, herunder dens sammenhæng med og afhængighed af andre løsninger, en oversigt over forventede omkostninger, tidsplan og krav samt et overslag over de samlede ejerskabsomkostninger, herunder eventuelt de årlige driftsomkostninger

               e)

               løsningens karakteristika, og

               f)

               begrænsninger, herunder krav til sikkerhed og beskyttelse af data.

         2.   Gennemførelsesrapporten skal indeholde en beskrivelse af:

               a)

               omfang, mål og problem eller mulighed målt i forhold til projektgrundlaget

               b)

               projektets effektivitet, herunder en måling af opnåede resultater, afholdte udgifter, faktisk tidsplan og krav i forhold til projektgrundlaget, en analyse af det forventede investeringsafkast samt de samlede ejerskabsomkostninger, herunder de årlige driftsomkostninger

               c)

               organisatoriske aspekter, herunder spørgsmålet om, hvorvidt den anvendte ledelsesstruktur er velegnet, og, hvor dette er relevant, anbefalinger vedrørende ledelsesstrukturen efter gennemførelsesfasen

               d)

               hvor dette er relevant, den foreslåede plan for, hvorledes løsningen skal udbredes i den operationelle fase, samt indikatorer for tjenesteniveau, og

               e)

               slutbrugeren og det tilgængelige tekniske støttemateriale.

         Artikel 7
   Løsninger
   1.   Fælles referencerammer etableres og vedligeholdes ved hjælp af undersøgelser.
   Undersøgelser skal også tjene som et middel til at støtte vurderingen af de ikt-mæssige konsekvenser af foreslået eller vedtaget fællesskabslovgivning og planlægningen af implementeringen af løsninger til støtte for gennemførelsen af sådan lovgivning.
   2.   Undersøgelser offentliggøres og fremsendes til Europa-Parlamentets kompetente udvalg som grundlag for fremtidige lovgivningsmæssige ændringer, som er nødvendige for at sikre, at der er interoperabilitet mellem de ikt-systemer, der anvendes af offentlige europæiske myndigheder.
   3.   Generelle værktøjer etableres og vedligeholdes ved hjælp af projekter. Projekter skal ligeledes være et middel til etablering, industrialisering, drift og vedligeholdelse af fælles tjenester.
   Artikel 8
   Gennemførelsesbestemmelser
   1.   Ved gennemførelsen af ISA-programmet skal der tages behørigt hensyn til den europæiske interoperabilitetsstrategi og den europæiske interoperabilitetsramme.
   2.   Der skal tilskyndes til, at så mange medlemsstater som muligt deltager i en undersøgelse eller et projekt. Undersøgelserne eller projekterne skal være åbne for nye deltagere i alle faser, og medlemsstater, der ikke deltager i en undersøgelse eller et projekt, skal tilskyndes til at komme med på et senere tidspunkt.
   3.   For at sikre interoperabilitet mellem nationale systemer og fællesskabssystemer, angives de fælles referencerammer, de fælles tjenester og generelle redskaber, der er forbundet med eksisterende europæiske offentlige standarder for udveksling af oplysninger og integration af tjenester.
   4.   Etablering eller forbedring af løsninger skal, hvor dette er relevant, være baseret på eller ledsaget af udveksling af erfaringer samt udveksling og fremme af god praksis.
   5.   For at undgå dobbeltarbejde og fremskynde etableringen af løsninger vil der, hvor dette er relevant, blive taget hensyn til resultater opnået i forbindelse med andre relevante initiativer på fællesskabsplan og i de enkelte medlemsstater.
   For at opnå de størst mulige synergier og sikre, at de forskellige indsatser kombineres og supplerer hinanden, vil aktionerne, hvor dette er relevant, blive koordineret med andre relevante fællesskabsinitiativer.
   6.   Iværksættelsen af aktioner, definitionen af sådanne aktioners faser og udarbejdelsen af projektgrundlag og gennemførelsesrapporter vil blive udført og overvåget af Kommissionen som led i gennemførelsen af det rullende arbejdsprogram, jf. artikel 9.
   Artikel 9
   Rullende arbejdsprogram
   1.   Kommissionen udarbejder et rullende arbejdsprogram for hele denne afgørelses anvendelsesperiode med henblik på gennemførelse af aktioner.
   2.   Kommissionen godkender det rullende arbejdsprogram og mindst én gang om året enhver ændring heraf.
   3.   Forvaltningsproceduren i artikel 12, stk. 2, finder anvendelse ved Kommissionens godkendelse af det rullende arbejdsprogram og enhver ændring heraf, jf. dog artikel 10, stk. 4.
   4.   For hver aktion skal det rullende arbejdsprogram, hvor dette er relevant, indeholde:

               a)

               en beskrivelse af omfang, mål, problem eller mulighed, forventede brugere og fordele og af den organisatoriske og tekniske fremgangsmåde

               b)

               en oversigt over de forventede omkostninger og, hvor dette er relevant, de milepæle, der skal nås.

         5.   Et projekt kan i en hvilken som helst af sine faser optages i det rullende arbejdsprogram.
   Artikel 10
   Budgetbestemmelser
   1.   Midler vil blive frigivet, når følgende specifikke milepæle er nået:

               a)

               for lancering af en undersøgelse, en ledsageforanstaltning eller et projekts indledende fase: optagelsen af aktionen i det rullende arbejdsprogram

               b)

               for lancering af et projekts gennemførelsesfase: projektgrundlaget

               c)

               for den efterfølgende operationelle fase af et projekt: gennemførelsesrapporten.

         2.   Eventuelle milepæle, der skal nås i gennemførelsesfasen eller i den operationelle fase, defineres i det rullende arbejdsprogram.
   3.   Optages et projekt i det rullende arbejdsprogram i gennemførelsesfasen eller den operationelle fase, frigives midlerne ved projektets optagelse i det rullende arbejdsprogram.
   4.   Ændringer af det rullende arbejdsprogram, som vedrører budgettildelinger på over 400 000 EUR pr. aktion, vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 12, stk. 2.
   5.   ISA-programmet gennemføres i overensstemmelse med fællesskabsreglerne for offentlige indkøb.
   Artikel 11
   Fællesskabets finansielle bidrag
   1.   Etablering og forbedring af fælles referencerammer og generelle værktøjer finansieres fuldt ud via ISA-programmet. Anvendelsen af sådanne referencerammer og værktøjer finansieres af brugerne.
   2.   Etablering, industrialisering og forbedring af fælles tjenester finansieres fuldt ud via ISA-programmet. Driften af sådanne tjenester finansieres fuldt ud via ISA-programmet, i det omfang anvendelsen af dem kan tjene Fællesskabets interesser. I andre tilfælde finansieres anvendelsen af disse tjenester, herunder også decentral drift af dem, af brugerne.
   3.   Ledsageforanstaltninger finansieres fuldt ud via ISA-programmet.
   Artikel 12
   Udvalg
   1.   Kommissionen bistås af Udvalget for Interoperabilitetsløsninger for Europæiske Offentlige Administrationer (ISA-udvalget).
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og artikel 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   3.   Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
   Artikel 13
   Overvågning og evaluering
   1.   Kommissionen overvåger regelmæssigt gennemførelsen af ISA-programmet. Den undersøger eventuelle synergier med andre komplementære fællesskabsprogrammer.
   Kommissionen aflægger én gang om året beretning for ISA-udvalget om gennemførelsen af ISA-programmet.
   2.   Løsninger tages op til revision hvert andet år.
   3.   ISA-programmet underkastes en midtvejsevaluering og en endelig evaluering, hvis resultater meddeles Europa-Parlamentet og Rådet henholdsvis den 31. december 2012 og den 31. december 2015. I forbindelse hermed kan Europa-Parlamentets kompetente udvalg indbyde Kommissionen til at fremlægge resultaterne af evalueringen og besvare spørgsmål fra medlemmerne af udvalget.
   Evalueringerne skal undersøge emner som f.eks. relevansen, effektiviteten, nytteværdien og bæredygtigheden af samt sammenhængen mellem aktionerne under ISA-programmet, og skal desuden indeholde en vurdering af resultaterne set i forhold til målet for ISA-programmet og det rullende arbejdsprogram. Ved den endelige evaluering skal det desuden undersøges, i hvor høj grad ISA-programmet har nået sit mål.
   Ved evalueringerne skal det også undersøges, hvilke fordele aktionerne har givet Fællesskabet, når det drejer sig om fremme af fælles politikker; der skal ske en kortlægning af områder, hvor der kan ske forbedringer, og synergierne i forhold til andre fællesskabsinitiativer vedrørende interoperabilitet på tværs af grænser og sektorer skal efterprøves.
   Artikel 14
   Kommunikation med interessenter
   Kommissionen samler relevante interessenter med henblik på, at de kan udveksle synspunkter indbyrdes og med Kommissionen om spørgsmål, der behandles under ISA-programmet. Med henblik herpå afholder Kommissionen konferencer, workshopper og andre møder. Kommissionen gør desuden brug af elektroniske interaktive platforme og kan anvende andre kommunikationsmidler, som den finder hensigtsmæssige.
   Artikel 15
   Internationalt samarbejde
   1.   ISA-programmet skal stå åbent for deltagelse af landene i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og kandidatlandene inden for rammerne af deres respektive aftaler med Fællesskabet.
   2.   Der bør tilskyndes til samarbejde med andre tredjelande og internationale organisationer eller organer, navnlig inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet og det østlige partnerskab, men også i forhold til nabolandene, navnlig landene på Vestbalkan og landene i Sortehavsregionen. De dermed forbundne omkostninger dækkes ikke af ISA-programmet.
   3.   ISA-programmet fremmer, hvor dette er relevant, tredjelandes genanvendelse af dets løsninger.
   Artikel 16
   Ikke-fællesskabsinitiativer
   Uden at dette berører Fællesskabets øvrige politikker, kan løsninger, der etableres eller drives som led i ISA-programmet, anvendes i forbindelse med ikke-fællesskabsinitiativer, forudsat at dette ikke medfører ekstraomkostninger for Den Europæiske Unions almindelige budget, og at Fællesskabets hovedformål med løsningen ikke derved sættes over styr.
   Artikel 17
   Finansielle bestemmelser
   1.   Finansieringsrammen for gennemførelse af Fællesskabets aktioner i henhold til denne afgørelse for perioden fra 1. januar 2010 til 31. december 2015 er 164 100 000 EUR, hvoraf 103 500 000 EUR er afsat til perioden fra 1. januar 2010 til 31. december 2013.
   For perioden efter den 31. december 2013 vil beløbet blive anset for bekræftet, hvis det for denne fase er i overensstemmelse med den finansielle ramme, der vil være gældende for den periode, der begynder i 2014.
   2.   De årlige bevillinger vil blive godkendt af budgetmyndigheden inden for grænserne af den finansielle ramme.
   Artikel 18
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den finder anvendelse fra 1. januar 2010 til 31. december 2015.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 16. september 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         C. MALMSTRÖM

            Formand

      (1)  Udtalelse af 25.2.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT C 200 af 25.8.2009, s. 58.

      (3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 22.4.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 27.7.2009.

      (4)  EUT C 291 E af 30.11.2006, s. 133.

      (5)  EUT L 144 af 30.4.2004, s. 62 (afgørelsen findes i EUT L 181 af 18.5.2004, s. 25).

      (6)  EFT L 203 af 3.8.1999, s. 1.

      (7)  EFT L 203 af 3.8.1999, s. 9.

      (8)  EUT L 310 af 9.11.2006, s. 15.

      (9)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

      (10)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.


Avis juridique important

|

31999D0543

1999/543/EF, EKSF, Euratom: Rådets afgørelse af 29. juli 1999 om forlængelse af tjenesteperioden for Jürgen Trumpf som generalsekretær for Rådet for Den Europæiske Union

EF-Tidende nr. L 209 af 07/08/1999 s. 0028 - 0028

RÅDETS AFGØRELSEaf 29. juli 1999om forlængelse af tjenesteperioden for Jürgen Trumpf som generalsekretær for Rådet for Den Europæiske Union(1999/543/EF, EKSF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 207, stk. 2,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 30, stk. 2,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 121, stk. 2,under henvisning til Rådets afgørelse af 25. juli 1994 om udnævnelse af Jürgen Trumpf til generalsekretær for Rådet for Den Europæiske Union, ogud fra følgende betragtning:Tjenesteperioden for Jürgen Trumpf som generalsekretær for Rådet for Den Europæiske Union udløber den 31. august 1999; tjenesteperioden bør forlænges -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Jürgen Trumpfs tjenesteperiode som generalsekretær for Rådet for Den Europæiske Union forlænges fra den 1. september 1999 til den sidste dag i den måned, der følger efter den måned, hvor Rådet har udnævnt hans efterfølger.Artikel 2Ovennævnte afgørelse af 25. juli 1994 ændres i det omfang, den er i modstrid med nærværende afgørelse.Artikel 3Formanden for Rådet meddeler Jürgen Trumpf denne afgørelse.Den offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juli 1999.På Rådets vegneS. HASSIFormand


Avis juridique important

|

32003D0285

2003/285/EF: Rådets afgørelse af 18. marts 2003 om indgåelse af en protokol om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side for at tage hensyn til resultatet af parternes forhandlinger om yderligere gensidige indrømmelser på landbrugsområdet

EU-Tidende nr. L 102 af 24/04/2003 s. 0032 - 0037

Rådets afgørelseaf 18. marts 2003om indgåelse af en protokol om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side for at tage hensyn til resultatet af parternes forhandlinger om yderligere gensidige indrømmelser på landbrugsområdet(2003/285/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side(1) fastsætter visse gensidige handelsindrømmelser for visse landbrugsprodukter.(2) Ifølge artikel 20, stk. 5, i Europaaftalen skal EF og Ungarn for hvert enkelt produkt på et ordnet og gensidigt grundlag undersøge mulighederne for at indrømme hinanden yderligere lempelser.(3) De første forbedringer af præferenceordningerne under Europaaftalen med Ungarn blev fastsat i protokollen om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen for at tage hensyn til Republikken Finlands, Kongeriget Sveriges og Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union og resultaterne af landbrugsforhandlingerne under Uruguay-runden, herunder forbedringer af de eksisterende præferenceordninger, godkendt ved afgørelse 1999/67/EF(2).(4) Der blev også gennemført forbedringer af præferenceordningerne som følge af forhandlingerne om liberalisering af handelen på landbrugsområdet, der blev afsluttet i 2000. For Fællesskabets vedkommende blev disse implementeret fra 1. juli 2000 ved Rådets forordning (EF) nr. 1727/2000 af 31. juli 2000 om visse indrømmelser i form af EF-toldkontingenter for visse landbrugsprodukter og om tilpasning, som en selvstændig overgangsforanstaltning, af visse indrømmelser på landbrugsområdet, der er fastsat i Europaaftalen med Ungarn(3). Denne anden tilpasning af præferenceordningerne er endnu ikke blevet inkorporeret i Europaaftalen i form af en tillægsprotokol.(5) Den 25. april 2002 afsluttedes forhandlingerne om yderligere forbedringer af præferenceordningerne under Europaaftalen med Ungarn. Resultaterne af forhandlingerne er indtil videre blevet implementeret af parterne i form af selvstændige foranstaltninger. For Fællesskabets vedkommende blev de selvstændige foranstaltninger implementeret ved Rådets forordning (EF) nr. 1408/2002 af 29. juli 2002 om visse indrømmelser i form af EF-toldkontingenter for visse landbrugsprodukter og om tilpasning, som en selvstændig overgangsforanstaltning, af visse indrømmelser på landbrugsområdet, der er fastsat i Europaaftalen med Ungarn(4). Ungarn har vedtaget og implementeret tilsvarende lovgivningsforanstaltninger.(6) Den nye protokol til Europaaftalen om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side (i det følgende benævnt "protokollen") bør godkendes med henblik på at konsolidere alle handelsindrømmelserne på landbrugsområdet mellem de to parter, herunder resultaterne af de forhandlinger, der blev afsluttet i 2000 og 2002.(7) Ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks(5) blev der fastlagt forvaltningsregler for toldkontingenter, der er baseret på toldangivelsernes kronologiske rækkefølge. Visse toldkontingenter under denne afgørelse bør derfor forvaltes i overensstemmelse med disse regler.(8) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(6).(9) Som et resultat af ovennævnte forhandlinger bør forordning (EF) nr. 1408/2002 ophæves -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Protokollen om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side for at tage hensyn til resultatet af parternes forhandlinger om yderligere gensidige indrømmelser på landbrugsområdet godkendes på Det Europæiske Fællesskabs vegne.Artikel 21. Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne protokollen med bindende virkning for Fællesskabet.2. Formanden for Rådet giver den i protokollens artikel 4 omhandlede meddelelse om godkendelse.Artikel 3Når denne afgørelse træder i kraft, erstatter ordningerne i bilagene til den protokol, der er vedlagt denne afgørelse, ordningerne i bilag VIII og IX, jf. artikel 20, stk. 2, og artikel 20, stk. 3, som ændret, i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side.Kommissionen fastsætter detaljerede gennemførelsesbestemmelser til denne protokol efter proceduren i artikel 5, stk. 2.Artikel 4Løbenumrene for toldkontingenterne i bilaget til denne afgørelse kan ændres af Kommissionen efter proceduren i artikel 5, stk. 2. Toldkontingenter med et løbenummer, der er højere end 09.5100, forvaltes af Kommissionen efter artikel 308a, 308b og 308c i forordning (EØF) nr. 2454/93.Artikel 51. Kommissionen bistås af den forvaltningskomité for korn, der er omhandlet i artikel 23 i forordning (EØF) nr. 1766/92(7), eller eventuelt af den komité, der er nedsat efter de relevante bestemmelser i de øvrige forordninger om de fælles markedsordninger for landbruget.2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF anvendelse.Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til én måned.3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 6Forordning (EF) nr. 1408/2002 ophæves ved protokollens ikrafttrædelse.Udfærdiget i Bruxelles, den 18. marts 2003.På Rådets vegneG. PapandreouFormand(1) EFT L 347 af 31.12.1993, s. 2.(2) EFT L 28 af 2.2.1999, s. 1.(3) EFT L 198 af 4.8.2000, s. 6.(4) EFT L 205 af 2.8.2002, s. 9.(5) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 444/2002 (EFT L 68 af 12.3.2002, s. 11).(6) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(7) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1666/2000 (EFT L 193 af 29.7.2000, s. 1).BILAGLøbenumre for EU-toldkontingenter for produkter med oprindelse i Ungarn(jf. artikel 4)>TABELPOSITION>