Avis juridique important

|

32001D0858

2001/858/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 24. oktober 2001 om decharge for den økonomiske forvaltning af 6., 7. og 8. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1999

EF-Tidende nr. L 321 af 06/12/2001 s. 0023 - 0024

Europa-Parlamentets afgørelseaf 24. oktober 2001om decharge for den økonomiske forvaltning af 6., 7. og 8. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1999(2001/858/EF)EUROPA-PARLAMENTET,der henviser til balancer og forvaltningsregnskaber for 6., 7. og 8. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1999 (KOM(2000) 357 - C5-0257/2000),der henviser til Revisionsrettens beretning for 1999 om 6., 7. og 8. Europæiske Udviklingsfonds aktiviteter med institutionernes svar(1) (C5-0618/2000),der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring om De Europæiske Udviklingsfonde(2) (C5-0618/2000),der henviser til Rådets henstillinger af 14. marts 2001 om meddelse af decharge til Kommissionen for gennemførelse af transaktionerne under Den Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1999 (6536/2001 - C5-0122/2001, 6537/2001 - C5-0123/2001, 6538/2001 - C5-0124/2001),der henviser til Revisionsrettens særberetning nr. 5/2001 om counterpartmidler hidrørende fra strukturtilpasningsstøtte i form af direkte budgetstøtte (7. og 8. EUF) med Kommissionens svar(3),der henviser til sin beslutning af 4. april 2001 om udsættelse af afgørelse om decharge for regnskabsåret 1999(4),der henviser til artikel 33 i intern aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention(5),der henviser til artikel 74 i finansforordningen af 16. juni 1998(6) vedrørende samarbejdet med henblik på udviklings finansiering under fjerde AVS/EF-konvention,der henviser til forretningsordenens artikel 93 sammenholdt med bilag V,der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde (A5-0109/2001),der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0337/2001), ogud fra følgende betragtninger:A. Revisionsretten når i sin revisionserklæring om De Europæiske Udviklingsfonde til det resultat, at de finansielle oversigter og forvaltningsregnskabet for regnskabsåret 1999 med visse indskrænkninger giver et retvisende billede af indtægter og udgifter og af EUF's finansielle stilling pr. regnskabsårets udgang.B. Revisionsretten har gennemgået de underliggende transaktioner overvejende på grundlag af Kommissionens dokumentation i Bruxelles.C. Revisionsretten konstaterer med visse indskrænkninger, at også de underliggende transaktioner for de finansielle oversigter og forvaltningsregnskabet alt i alt har været lovlige og formelt rigtige.D. Parlamentet vedtog i sin beslutning af 4. april 2001 at udsætte decharge for den økonomiske forvaltning af 6., 7. og 8. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1999 for nærmere at undersøge, hvorledes Kommissionen og OLAF behandler tilfælde af svig i forbindelse med udviklingsfondene, og for at behandle rapporten fra Kommissionens interne revisionstjeneste om kontrolprocedurerne i forbindelse med strukturtilpasningsstøtte (budgetstøtte/counterpartmidler),1. giver decharge til Kommissionen for gennemførelsen af 6., 7. og 8. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1999,2. forelægger sine bemærkninger i efterfølgende beslutning,3. pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Investeringsbank og sørge for, at de offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende (L-udgaven).Julian PriestleyGeneralsekretærNicole FontaineFormand(1) EFT C 342 af 1.12.2000, s. 205.(2) EFT C 342 af 1.12.2000, s. 212.(3) EFT C 257 af 14.9.2001.(4) Vedtagne tekster, punkt 8.(5) EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.(6) EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.


title: 2014/365/EU: Rådets afgørelse af 12. juni 2014 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg, til en ændring af protokol 30 til EØS-aftalen vedrørende særlige bestemmelser om tilrettelæggelsen af samarbejdet på statistikområdet

text:
               18.6.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 178/14

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 12. juni 2014
   om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg, til en ændring af protokol 30 til EØS-aftalen vedrørende særlige bestemmelser om tilrettelæggelsen af samarbejdet på statistikområdet

      (2014/365/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 338, stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994.

               (2)

               I henhold til artikel 98 i EØS-aftalen kan Det Blandede EØS-Udvalg beslutte at ændre bl.a. protokol 30 til EØS-aftalen.

               (3)

               Bilag XXI til EØS-aftalen indeholder særlige bestemmelser vedrørende statistikker.

               (4)

               EØS' statistiske program 2014-2017 bør bygge på Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 99/2013 (3), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1383/2013 (4), og bør omfatte de programdele, der er nødvendige for at beskrive og overvåge alle relevante økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

               (5)

               EØS' statistiske program 2003-2007 finder ikke længere anvendelse og bør derfor udgå af EØS-aftalen.

               (6)

               Protokol 30 til EØS-aftalen bør ændres for at muliggøre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2014.

               (7)

               Den holdning, som Unionen skal indtage i Det Blandede EØS-Udvalg, bør baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i Det Blandede EØS-udvalg, til den foreslåede ændring af protokol 30 til EØS-aftalen, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 12. juni 2014.

            På Rådets vegne

         Y. MANIATIS

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 99/2013 af 15. januar 2013 om det europæiske statistiske program 2013-2017 (EUT L 39 af 9.2.2013, s. 12).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1383/2013 af 17. december 2013 om ændring af forordning (EU) nr. 99/2013 om det europæiske statistiske program 2013-2017 (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 84).

      UDKAST
      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …/2014
      af
      om ændring af protokol 30 til EØS-aftalen vedrørende særlige bestemmelser om tilrettelæggelsen af samarbejdet på statistikområdet
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  EØS' statistiske program 2014-2017 bør bygge på Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 99/2013 (1), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1383/2013 af 17. december 2013 om ændring af forordning (EU) nr. 99/2013 om det europæiske statistiske program 2013-2017 (2), og bør omfatte de programdele, der er nødvendige for at beskrive og overvåge alle relevante økonomiske, sociale og miljømæssige aspekter i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

                  (2)

                  EØS' statistiske program 2003-2007 finder ikke længere anvendelse og bør derfor udgå af EØS-aftalen.

                  (3)

                  Protokol 30 til EØS-aftalen bør ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2014 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      I protokol 30 til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:

                  1.

                  I overskriften til artikel 5 ændres »2013« til »2013-2017«.

                  2.

                  I artikel 5, stk. 1, tilføjes følgende:
                  », som ændret ved:

                              —

                                 32013 R 1383: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1383/2013 af 17. december 2013 (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 84).«

                  3.

                  I artikel 5, stk. 2, ændres »31. december 2013« til »31. december 2017«.

                  4.

                  Artikel 5, stk. 3, affattes således:
                  »EFTA's statistiske kontor og Eurostat udarbejder i fællesskab et særskilt årligt statistisk program for EØS for 2013-2017. EØS' årlige statistiske program bygger på et delprogram af og udfærdiges sideløbende med det årlige arbejdsprogram, der udarbejdes af Kommissionen i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 99/2013. EØS' årlige statistiske program godkendes af de kontraherende parter i overensstemmelse med deres egne interne procedurer.«

                  5.

                  Artikel 5, stk. 4 affattes således:
                  »EFTA-staterne bidrager finansielt, jf. artikel 82, stk. 1, litra a), i EØS-aftalen og de dertil knyttede finansforordninger, med et beløb svarende til 75 % af beløbet under budgetpost 29 02 05 (det europæiske statistiske program 2013-17) og 29 01 04 05 (politik for statistisk information — udgifter til den administrative forvaltning), som er opført på Den Europæiske Unions budget for 2013, og med et beløb svarende til 75 % af beløbet under budgetpost 29 02 01 (det europæiske statistiske program 2013-17) og 29 01 04 01 (politik for statistisk information — udgifter til den administrative forvaltning), som er opført på Den Europæiske Unions budget for 2014-2017.«

                  6.

                  Artikel 2 udgår.

            Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft dagen efter, at den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
      Den anvendes fra den 1. januar 2014.
      Artikel 3
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i Bruxelles,

               På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer for

               Det Blandede EØS-Udvalg

         (1)  EUT L 39 af 9.2.2013, s. 12.

         (2)  EUT L 354 af 28.12.2013, s. 84.

         (3)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]


title: Rådets afgørelse 2011/169/FUSP af 21. marts 2011 om ændring af afgørelse 2010/638/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea

text:
               22.3.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 76/59

         RÅDETS AFGØRELSE 2011/169/FUSP
   af 21. marts 2011
   om ændring af afgørelse 2010/638/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 27. oktober 2009 vedtog Rådet fælles holdning 2009/788/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea (1) som reaktion på sikkerhedsstyrkernes voldelige indgreb over for politiske demonstranter i Conakry den 28. september 2009.

               (2)

               Den 25. oktober 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/638/FUSP (2) om forlængelse af de restriktive foranstaltninger indtil den 27. oktober 2011 og om ophævelse af fælles holdning 2009/788/FUSP.

               (3)

               Afgørelse 2010/638/FUSP bør ændres i lyset af den politiske situation og rapporten fra den internationale undersøgelseskommission, som havde til opgave at fastslå kendsgerningerne og omstændighederne vedrørende begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2010/638/FUSP ændres således:

               1)

               Artikel 3, stk. 1, affattes således:
               »1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at nægte de personer, der af den internationale undersøgelseskommission er identificeret som ansvarlige for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea, og personer med tilknytning til dem, der er opført på listen i bilaget, indrejse i eller transit gennem deres område.«

               2)

               Artikel 4, stk. 1, affattes således:
               »1.   Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de personer, der af den internationale undersøgelseskommission er identificeret som ansvarlige for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea, og fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, der er opført på listen i bilaget, indefryses.«

               3)

               Bilaget til afgørelse 2010/638/FUSP erstattes af bilaget til nærværende afgørelse.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2011.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  EUT L 281 af 28.10.2009, s. 7.

      (2)  EUT L 280 af 26.10.2010, s. 10.

      BILAG

            »BILAG

               Liste over personer, der er omhandlet i artikel 3 og 4

                        Navn
                        (og eventuelle kaldenavne)

                        Identifikationsoplysninger
                        (fødselsdato og fødested, nummer i pas (Pasnr.)/id-kort)

                        Begrundelse

                        1.

                        Kaptajn Moussa Dadis CAMARA

                        Fødselsdato: 1.1.1964 eller 29.12.1968
                        Pasnr.: R0001318

                        Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea

                        2.

                        Kommandant Moussa Tiégboro CAMARA

                        Fødselsdato: 1.1.1968
                        Pasnr.: 7190

                        Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea

                        3.

                        Oberst Dr. Abdoulaye Chérif DIABY

                        Fødselsdato: 26.2.1957
                        Pasnr.: 13683

                        Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea

                        4.

                        Løjtnant Aboubacar Chérif (alias Toumba) DIAKITÉ

                        Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea

                        5.

                        Løjtnant Jean-Claude PIVI (alias Coplan)

                        Fødselsdato: 1.1.1960

                        Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea«.


title: 2013/611/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/328

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011
   (2013/611/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (4), særlig artikel 30,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0079/2013),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser for regnskabsåret 2011;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-Medlemsstaternes Ydre Grænser, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 202.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


Avis juridique important

|

32001D0645

2001/645/EF: Kommissionens afgørelse af 22. august 2001 om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af polyethylenterephthalatfolie med oprindelse i Indien og Republikken Korea (meddelt under nummer K(2001) 2561)

EF-Tidende nr. L 227 af 23/08/2001 s. 0056 - 0057

Kommissionens afgørelseaf 22. august 2001om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af polyethylenterephthalatfolie med oprindelse i Indien og Republikken Korea(meddelt under nummer K(2001) 2561)(2001/645/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 2238/2000(2), særlig artikel 8 og 9,efter høring af det rådgivende udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. PROCEDURE(1) Kommissionen indførte ved forordning (EF) nr. 367/2001(3) en midlertidig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie med oprindelse i Indien og Republikken Korea.(2) Efter at have vedtaget midlertidige antidumpingforanstaltninger fortsatte Kommissionen undersøgelsen af spørgsmålet om dumping, skade og Fællesskabets interesser. De endelige resultater og konklusioner af undersøgelsen er angivet i Rådets forordning (EF) nr. 1676/2001 af 13. august 2001 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af polyethylenterephthalatfolie med oprindelse i Indien og Republikken Korea og om endelig opkrævning af den midlertidige told(4).(3) Undersøgelsen bekræftede de foreløbige resultater angående skadelig dumping i forbindelse med importen af varen med oprindelse i Indien og Republikken Korea.B. TILSAGN(4) Efter vedtagelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger afgav fem eksporterende producenter i Indien, som deltog i undersøgelsen, tilsagn i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen"). De har derved indvilget i at sælge den pågældende vare til eller over en pris, der fjerner de skadelige virkninger af dumping.(5) Selskaberne vil også give Kommissionen regelmæssige og detaljerede oplysninger om deres eksport til Fællesskabet, således at Kommissionen kan overvåge tilsagnene effektivt. Desuden betyder disse eksporterende producenters salgsstruktur, at risikoen for omgåelse af tilsagnet er meget begrænset.(6) Tilsagnene anses derfor for at kunne godtages.(7) For yderligere at gøre det muligt for Kommissionen at overvåge effektivt, om selskaberne overholder deres tilsagn, når der fremlægges en anmodning om overgang til fri omsætning for de relevante toldmyndigheder, er fritagelsen for told betinget af, at der fremlægges en handelsfaktura, udstedt af de eksporterende producenter, fra hvilke tilsagnet er godtaget, som mindst indeholder de oplysninger, der er angivet i bilaget til forordning (EF) nr. 1676/2001. Disse oplysninger er også nødvendige for, at toldmyndighederne med tilstrækkelig grad af nøjagtighed kan afgøre, om forsendelserne svarer til handelsdokumenterne. Hvis der ikke fremlægges en sådan faktura, eller hvis den ikke svarer til den vare, der frembydes for toldmyndighederne, skal antidumpingtolden betales med den relevante sats.(8) Hvis tilsagnet misligholdes, trækkes tilbage eller formodes misligholdt, kan der indføres en antidumpingtold i henhold til artikel 8, stk. 9 og 10, i grundforordningen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Det tilsagn, der er afgivet af følgende producenter i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af polyethylenterephthalatfolie med oprindelse i Indien og Republikken Korea, godtages:>TABELPOSITION>Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. august 2001.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.(2) EFT L 257 af 11.10.2000, s. 2.(3) EFT L 55 af 24.2.2001, s. 16.(4) Se side 1 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

31992D0242

92/242/EØF: Rådets afgørelse af 31. marts 1992 om informationssystemers sikkerhed

EF-Tidende nr. L 123 af 08/05/1992 s. 0019 - 0025 den finske specialudgave: kapitel 16 bind 2 s. 0025  den svenske specialudgave: kapitel 16 bind 2 s. 0025

RAADETS AFGOERELSE  af 31. marts 1992  om informationssystemers sikkerhed  (92/242/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Faellesskabet har til opgave gennem oprettelsen af et faelles marked og gennem gradvis tilnaermelse af medlemsstaternes oekonomiske politik at fremme en harmonisk udvikling af den oekonomiske virksomhed i Faellesskabet som helhed, en varig og afbalanceret  ekspansion, en oeget stabilitet, en hurtigere hoejnelse af levestandarden og snaevrere forbindelser mellem medlemsstaterne;  elektronisk lagring, behandling og formidling af information spiller en stadig stoerre rolle for erhvervslivet og samfundet;  fremkomsten af en effektiv verdensomspaendende kommunikation og den udstrakte brug af elektronisk behandling af information betyder, at behovet for en passende beskyttelse oeges;  Europa-Parlamentet har i sine droeftelser og beslutninger ved flere lejligheder understreget vigtigheden af informationssystemers sikkerhed;  Det OEkonomiske og Sociale Udvalg har fremhaevet behovet for at behandle de aspekter, der vedroerer informationssystemers sikkerhed i forbindelse med Faellesskabets foranstaltninger, blandt andet paa baggrund af de virkninger, gennemfoerelsen af det indre  marked maa forventes at faa;  foranstaltninger paa nationalt, internationalt og EF-niveau udgoer et godt udgangspunkt;  der er en naer forbindelse mellem telekommunikation, informationsteknologi, standardisering, informationsmarkedet og politikken vedroerende forskning og teknologisk udvikling (FTU) samt det arbejde, som Det Europaeiske Faellesskab allerede har indledt paa  disse felter;  der boer ske en samordning af indsatsen paa grundlag af allerede igangvaerende nationalt og internationalt arbejde og ved fremme af samarbejdet mellem hovedaktoererne; dette boer ske inden for rammerne af en sammenhaengende handlingsplan;  informationssystemers sikkerhed omfatter mange forskellige aspekter, og der maa derfor udarbejdes strategier, der dels sikrer fri bevaegelighed for informationer i enhedsmarkedet, dels garanterer sikkerheden i anvendelsen af informationssystemer i hele  Faellesskabet;  det er den enkelte medlemsstats ansvar at fastsaette de begraensninger, der er noedvendige af hensyn til sikkerheden og den offentlige orden;  medlemsstaternes ansvar paa dette omraade indebaerer en samordnet indsats paa grundlag af et snaevert samarbejde med hoejtstaaende embedsmaend fra medlemsstaterne;  der er behov for en plan omfattende en handlingsplan for en indledende periode paa 24 maaneder og nedsaettelse af et udvalg af hoejtstaaende embedsmaend med et langfristet mandat, der skal raadgive Kommissionen vedroerende foranstaltninger inden for  informationssystemers sikkerhed;  et beloeb paa 12 mio. ECU skoennes noedvendigt til gennemfoerelsen af planen i en indledende periode paa 24 maaneder; de midler, der i 1992 skoennes noedvendige inden for de nuvaerende finansielle overslag, beloeber sig til 2 mio. ECU;  de midler, der skal afsaettes til finansiering af planen for tiden efter regnskabsaaret 1992, skal ligge inden for Faellesskabets gaeldende finansieringsramme -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Der vedtages hermed en plan for informationssystemers sikkerhed, der omfatter:  - udvikling af overordnede strategier for informationssystemers sikkerhed (handlingsplan) for en indledende periode paa 24 maaneder, og  - nedsaettelse af en gruppe af hoejtstaaende embedsmaend med et langfristet mandat, i det foelgende benaevnt »udvalget«, der skal raadgive Kommissionen vedroerende de foranstaltninger, der skal gennemfoeres inden for informationssystemers sikkerhed.  Artikel 2  1. Kommissionen hoerer systematisk udvalget vedroerende spoergsmaal om informationssystemers sikkerhed i forbindelse med de forskellige faellesskabsaktiviteter, navnlig vedroerende fastlaeggelsen af arbejdsstrategier og -programmer.  2. Handlingsplanen omfatter som anfoert i bilag I forberedende arbejde paa foelgende omraader:  I. Etablering af strategiske rammer for informationssystemers sikkerhed  II. Kortlaegning af brugernes og tjenesteydernes behov med hensyn til informationssystemers sikkerhed  III. Loesninger for brugernes, leverandoerernes og tjenesteydernes umiddelbare og midlertidige behov  IV. Udvikling af specifikationer, standardisering, evaluering og certificering i forbindelse med informationssystemers sikkerhed  V. Teknologisk og driftsmaessig udvikling inden for informationssystemers sikkerhed  VI. Tilvejebringelse af sikkerhed for informationssystemer.  Artikel 3  1. De faellesskabsmidler, der skoennes noedvendige til gennemfoerelse af planen i en indledende periode paa 24 maaneder, beloeber sig til 12 mio. ECU, hvoraf 2 mio. ECU i 1992 inden for rammerne af de finansielle overslag for 1988 til 1992.  Midler til finansiering af den efterfoelgende gennemfoerelse af planen skal ligge inden for Faellesskabets gaeldende finansieringsramme.  2. Budgetmyndigheden fastlaegger de disponible bevillinger for hvert regnskabsaar under hensyntagen til de i artikel 2 i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget omhandlede principper om forsvarlig oekonomisk  forvaltning.  Artikel 4  En gruppe uafhaengige eksperter foretager paa Kommissionens vegne en evaluering af de fremskridt, der er gjort i loebet af den indledende periode. Denne gruppes rapport samt eventuelle bemaerkninger fra Kommissionen sendes til Europa-Parlamentet  og Raadet.  Artikel 5  1. Kommissionen er ansvarlig for planens gennemfoerelse. Den bistaas af et raadgivende udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.  2. Handlingsplanen gennemfoeres i overensstemmelse med de maal, der er fastlagt i artikel 2, og ajourfoeres om noedvendigt. Den skal i detaljer beskrive, hvilke maal og foranstaltningstyper der skal gennemfoeres, og den skal indeholde en oversigt over, hvilke  finansielle ordninger der skal gennemfoeres herfor. Kommissionen indkalder forslag paa grundlag af handlingsplanen.  3. Handlingsplanen gennemfoeres i samarbejde med sektoraktoererne. Den tager hensyn til, fremmer og supplerer igangvaerende europaeisk og internationalt standardiseringsarbejde paa omraadet.  Artikel 6  1. Fremgangsmaaden i artikel 7 gaelder for foranstaltninger vedroerende Faellesskabets politik inden for informationssystemers sikkerhed.  2. Fremgangsmaaden i artikel 8 gaelder for:  - udarbejdelse og ajourfoering af handlingsplanen som omhandlet i artikel 5  - indholdet af indkaldelser af forslag, vurderingen af forslag og det anslaaede beloeb for Faellesskabets bidrag til foranstaltningerne, hvis dette beloeb overstiger 200 000 ECU  - medvirken fra ikke-faellesskabsorganisationers side i aktiviteter, der er omfattet af denne afgoerelse  - ordninger for spredning, beskyttelse og udnyttelse af resultaterne af foranstaltningerne  - de foranstaltninger, der skal traeffes for at evaluere planen.  3. Hvis beloebet for Faellesskabets bidrag til foranstaltningerne er paa 200 000 ECU eller derunder, hoerer Kommissionen udvalget om de foranstaltninger, der skal traeffes, og underretter udvalget om resultatet af sin vurdering.  Artikel 7  Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende  spoergsmaal haster, i givet fald ved afstemning.  Udtalelsen optages i moedeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indfoeres i moedeprotokollen.  Kommissionen tager stoerst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.  Artikel 8  Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende  spoergsmaal haster. Det udtaler sig med det flertal, der er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af  repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, som er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.  Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.  Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med  kvalificeret flertal.  Har Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder regnet fra forslagets forelaeggelse for Raadet ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen, medmindre Raadet med simpelt flertal har udtalt sig imod de naevnte  foranstaltninger. Udfaerdiget i Bruxelles, den 31. marts 1992. Paa Raadets vegne  Vitor MARTINS  Formand   (1) EFT nr. C 277 af 5. 11. 1990, s. 18. (2) EFT nr. C 94 af 13. 3. 1992. (3) EFT nr. C 159 af 17. 6. 1991, s. 38.    BILAG  Resumé af aktionslinjerne  RETNINGSLINJER FOR EN HANDLINGSPLAN VEDROERENDE INFORMATIONSSYSTEMERS SIKKERHED  INDLEDNING  Handlingsplanen har til formaal at fastlaegge overordnede strategier med henblikpaa at yde brugere og producenter af elektronisk lagret, behandlet eller transmitteret information passende beskyttelse mod haendelige eller forsaetlige trusler mod  informationssystemer.  Handlingsplanen skal tage hensyn til og supplere det verdensomspaendende standardiseringsarbejde, der er i gang paa dette omraade.  Den skal omfatte foelgende aktionslinjer:  - etablering af strategiske rammer for informationssystemers sikkerhed  - kortlaegning af brugernes og tjenesteydernes behov med hensyn til informationssystemers sikkerhed  - loesninger for brugernes, leverandoerernes og tjenesteydernes umiddelbare og midlertidige behov  - udvikling af specifikationer, standardisering, evaluering og certificering i forbindelse med informationssystemers sikkerhed  - teknologisk og driftsmaessig udvikling inden for informationssystemers sikkerhed  - tilvejebringelse af sikkerhed for informationssystemer.  Handlingsplanen gennemfoeres af Kommissionen i naer forbindelse med tilsvarende foranstaltninger i medlemsstaterne og sammen med tilsvarende faellesskabsforskning og udviklingsforanstaltninger.  1. Aktionslinje I - Etablering af strategiske rammer for informationssystemers sikkerhed  1.1. Omraade  Det erkendes, at informationssystemers sikkerhed er et grundlaeggende behov i mange sammenhaenge i det moderne samfund. Elektroniske informationstjenester goer sikre telekommunikationsinfrastrukturer, sikker hardware og software samt sikker brug og  forvaltning paakraevet. Der boer etableres en overordnet strategi, der tager hensyn til alle aspekter af informationssystemers sikkerhed, saaledes at en spredning mellem forskellige metoder undgaas. Enhver strategi vedroerende sikkerhed i forbindelse med  information, der behandles i elektronisk form, boer afspejle samfundets oenske om at fungere effektivt, samtidig med at det beskytter sig selv i en verden i hastig forandring.  1.2. Maal  Der boer fastlaegges strategiske rammer, saaledes at de samfundsmaessige, oekonomiske og politiske maal kan forenes med de muligheder, der findes paa teknisk, driftsmaessigt og lovgivningsmaessigt plan inden for Faellesskabet og i international sammenhaeng. Der maa  findes en balance mellem de forskellige oensker, maalsaetninger og begraensninger. Dette bliver en opgave for sektoraktoererne gennem et samarbejde med sigte paa fastlaeggelse af et faelles synspunkt og en faelles strategisk ramme. Dette er en forudsaetning for  at kunne forene modstridende interesser og behov baade inden for den politiske beslutningstagning og i forbindelse med industriens udvikling.  1.3. Status og tendenser  Situationen praeges af en voksende erkendelse af, at der er behov for handling. Saa laenge der ikke foreligger foranstaltninger med sigte paa at samordne indsatsen, er det sandsynligt, at der vil blive taget forskellige initiativer inden for de forskellige  sektorer, og at dette konkret vil ytre sig i en situation med indbyrdes modsaetninger, idet der efterhaanden vil opstaa alvorligere juridiske, samfundsmaessige og oekonomiske problemer.  1.4. Behov, muligheder og prioriteter  Inden for saadanne faelles rammer maa der tages stilling til risikoanalyse og risikostyring afhaengigt af informationens og informationstjenesternes foelsomhed, den indbyrdes tilnaermelse af lovgivninger og bestemmelser vedroerende forkert brug og misbrug af  edb og telekommunikation, de administrative infrastrukturer, herunder sikkerhedspolitik, og hvorledes disse kan implementeres effektivt inden for de forskellige brancher/fagomraader, samt samfundsmaessige aspekter og aspekter i forbindelse med  kommunikationshemmeligheden (blandt andet spoergsmaalet om identificerings-, autentificerings-, ikke-afvisnings- og eventuelt autorisationsordninger i et demokratisk miljoe).  Der maa opstilles klare bestemmelser for udarbejdelse af fysiske og logiske arkitekturer med sigte paa sikre distribuerede informationstjenester, standarder, retningslinjer for og definitioner af garanteret sikre produkter og tjenester, pilotforsoeg og  prototyper til konstatering af gennemfoerligheden af de forskellige administrative strukturer, arkitekturer og standarder med henblik paa specifikke sektorers behov.  Der maa skabes opmaerksomhed omkring sikkerhedsproblematikken med henblik paa at goere brugerne mere agtpaagivende med hensyn til sikkerheden inden for informationsteknologi (IT).  2. Aktionslinje II - Kortlaegning af brugernes og tjenesteydernes behov med hensyn til informationssystemers sikkerhed  2.1. Omraade  Informationssystemers sikkerhed er en klar forudsaetning for integritet, applikationers paalidelighed inden for erhvervslivet, intellektuel ejendomsret og fortrolighed. Dette goer det vanskeligt at finde en balance i valget mellem oensket om fri handel og  oensket om at sikre privatlivets fred og den intellektuelle ejendomsret. Disse valg og de dermed forbundne kompromisloesninger boer baseres paa en fuldstaendig vurdering af behovene og mulighederne for at udnytte forskellige loesninger for  informationssystemers ikkerhed.  Brugerbehov indebaerer, at infomationssystemernes sikkerhedsmaessige funktionaliteter afspejler de teknologiske, driftsmaessige og regulatoriske aspekter. Det vil sige, at en systematisk undersoegelse af de sikkerhedsmaessige behov i forbindelse med  informationssystemer udgoer en vaesentlig del af arbejdet med at udvikle passende og effektive foranstaltninger.  2.2. Maal  Maalet er at konstatere art og karakteristika for brugernes og tjenesteydernes behov samt disses forhold til informationssystemers sikkerhedsforanstaltninger.  2.2. Status og tendenser  Indtil nu er der ikke blevet gjort noget samordnet forsoeg paa at konstatere, hvilke behov hovedaktoererne har med hensyn til informationssystemers sikkerhed, idet disse behov udvikler og aendrer sig meget hurtigt. Faellesskabets medlemsstater har  konstateret, at der er behov for harmonisering af de enkelte landes aktiviteter (specielt for saa vidt angaar sikkerhedskriterier for IT). Ensartede evalueringskriterier og regler for gensidig anerkendelse af evalueringscertifikater er af stor betydning.   2.2. Behov, muligheder og prioriteter  Som grundlag for en konsekvent og transparent behandling af sektoraktoerernes behov boer der vedtages en klassificering af brugerbehovene og konsekvenserne af denne for etableringen af sikkerhed for informationssystemer.  Det betragtes ogsaa som vigtigt at faa konstateret behovene for lovgivning, bestemmelser og kodekser paa baggrund af en vurdering af tendenserne inden for tjenestekarakteristika og tjenesteteknologi, at faa indkredset alternative strategier for, hvordan  maalsaetningerne kan tilgodeses gennem administrative, tjenesterelaterede, driftsmaessige og tekniske bestemmelser, og at faa vurderet, hvor effektive og brugervenlige samt hvor bekostelige eventuelle alternative loesninger med hensyn til  informationssystemers sikkerhed og strategier for brugere, tjenesteleverandoerer og operatoerer vil vaere.  3. Aktionslinje III - Loesninger for brugernes, leverandoerernes og tjenesteydernes umiddelbare og midlertidige behov  3.1. Omraade  Det er i dag muligt at beskytte datamater effektivt mod uvedkommendes indtraengen ved hjaelp af »isolerende« foranstaltninger, dvs. ved hjaelp af konventionelle organisatoriske og fysiske tiltag. Dette gaelder ogsaa for elektronisk kommunikation inden for en  lukket brugergruppe paa et dedikeret net. Forholdene er meget anderledes, dersom informationen er faelles mellem brugergrupper, eller hvis den udveksles via et offentligt net eller et net, hvortil flere har adgang. I dette tilfaelde mangler baade teknologi,  terminaler og tjenester, for slet ikke at naevne standarder og procedurer, hvorfor der ikke er mulighed for at opnaa en tilsvarende informationssystemsikkerhed.  3.2. Maal  Maalet skal vaere med kort varsel at fremskaffe loesninger, der kan tilgodese brugeres, tjenesteyderes og fabrikanters mest presserende behov. Dette indebaerer, at der anvendes faelles sikkerhedsevalueringskriterier for IT. Disse boer opfattes som aabne over  for fremtidige behov og loesninger.  3.3. Status og tendenser  Visse brugergrupper har udviklet forskellige former for teknik og procedurer til deres egne specifikke behov, blandt andet behovet for autentificering, integritet og »ikke-afvisning« (non-repudiation). Normalt anvendes der magnetkort eller smart kort  (chipkort). Nogle anvender mere eller mindre sofistikeret krypteringsteknik. Dette indebaerer ofte, at der maa etableres brugergruppespecifikke »myndigheder«. Det er imidlertid vanskeligt at generalisere denne teknik og disse metoder, saaledes at behovene  i et mere aabent miljoe kan tilgodeses.  ISO arbejder med OSI-informationssystemsikkerhed (ISO DIS 7498-2), og CCITT er ogsaa beskaeftiget hermed inden for rammerne af X400. Det er ogsaa muligt at indsaette informationssikkerhedssegmenter i meddelelser. Autentificering, integritet og  ikke-afvisning behandles som led i meddelelser (EDIFACT) og som en del af X400 MHS.    De retlige rammer omkring elektronisk dataudveksling (EDI) er endnu ikke fuldt fastlagt. Det Internationale Handelskammer har fastlagt ensartede regler i en kodeks for udveksling af handelsdata via telenet.  Flere lande (f.eks. Frankrig, Tyskland, Det Forenede Kongerige og USA) er i faerd med at fastlaegge eller har allerede fastlagt kriterier for evaluering af IT- og telekommunikationsprodukters og -systemers trovaerdighed og procedurer for gennemfoerelse af  evalueringer. Disse kriterier er blevet koordineret med landenes egne fabrikanter og vil resultere i et voksende antal paalidelige produkter og systemer, i foerste omgang simplere produkter. Oprettelsen af nationale organisationer til gennemfoerelse af  evalueringer og udstedelse af certifikater vil stoette denne tendens.  Bestemmelser vedroerende fortrolighedsaspektet betragtes af de fleste brugere som knap saa vigtige i foerste omgang. Det maa imidlertid forventes, at dette vil aendre sig i fremtiden, efterhaanden som avancerede kommunikationstjenester, herunder specielt  mobiltjenester, bliver mere almindelige.  3.4. Behov, muligheder og prioriteter  Det er vigtigt, at der snarest muligt etableres procedurer, standarder, produkter og vaerktoejer til beskyttelse af sikkerheden dels i selve informationssystemerne (datamater, periferiudstyr), dels i offentlige kommunikationsnet. Autentificering,  integritet og ikke-afvisning boer prioriteres hoejt. Der boer udfoeres pilotprojekter til konstatering af, om de foreslaaede loesninger er de bedste. Loesninger paa prioriteringsbehov vedroerende EDI er genstand for undersoegelse inden for TEDIS-programmet som  led i denne handlingsplans mere generelle indhold.  4. Aktionslinje IV - Udvikling af specifikationer, standardisering, evaluering og certificering i forbindelse med informationssystemers sikkerhed  4.1. Omraade  Behovet for sikkerhed for informationssystemer er alment, og ensartede specifikationer og standarder er derfor af afgoerende betydning. Mangelen paa standarder og specifikationer for IT-sikkerhed kan vaere en stor hindring for indfoerelsen af  informationsbaserede processer og tjenester i erhvervslivet og i samfundet som helhed. Der maa ogsaa tages skridt til en hurtigere udvikling og brug af teknologi og standarder inden for flere indbyrdes beslaegtede kommunikations- og datamatnetsomraader, der  er af kritisk betydning for brugerne, industrien og det offentlige.  4.2. Maal  Der boer goeres en indsats for at understoette og varetage specifikke sikkerhedsfunktioner inden for generelle omraader, saasom OSI, ONP, ISDN/IBC og netstyring. Verifikationsteknik og -metoder er taet knyttede til standardisering og specificering, herunder  certificering med henblik paa gensidig anerkendelse. Hvor det er muligt, skal internationalt vedtagne loesninger stoettes. Man boer ligeledes fremme udviklingen og anvendelsen af edb-systemer med sikkerhedsfunktioner.  4.3. Status og tendenser  Navnlig i USA har man taget vaesentlige initiativer med henblik paa informationssystemers sikkerhed. I Europa behandles spoergsmaalet inden for standardiseringen paa IT- og telekommunikationsomraadet af blandt andre ETSI og CEN/Cenelec som forberedelse af  CCITT's og ISO's arbejde paa omraadet.  Paa baggrund af de tiltagende betaenkeligheder paa dette felt sker der for oejeblikket en hastig udbygning af arbejdet i USA, og baade handlende og tjenesteydere er i faerd med at intensivere deres indsats paa omraadet. I Europa har Frankrig, Tyskland og Det  Forenede Kongerige uafhaengigt af hinanden indledt tilsvarende aktiviteter. En samlet indsats paa linje med den amerikanske er dog kun langsomt ved at komme i stand.  4.4. Behov, muligheder og prioriteter  Inden for informationssystemers sikkerhed er der en naturlig taet sammenhaeng mellem regulerende, driftsmaessige, administrative og tekniske aspekter. Regulativer maa udmoentes i standarder, og bestemmelser vedroerende informationssystemsikkerheden maa paa  kontrollerbar maade vaere i overensstemmelse med standarder og regulativer. I flere henseender kraever regulativerne specifikationer, der gaar ud over standardiseringens konventionelle sigte, idet de f.eks. kan indeholde adfaerdskodekser. Behovet for  standarder og adfaerdskodekser er til stede inden for alle omraader af informationssystemers sikkerhed, og der maa skelnes mellem de beskyttelseskrav, der beror paa sikkerhedsmaalsaetningen, og de tekniske krav, der kan varetages af de europaeiske  standardiseringsorganer med befoejelser paa omraadet (CEN/Cenelec/ETSI).  Specifikationer og standarder maa omfatte sikkerhedstjenester for informationssystemer (autentificering af personer og virksomheder, protokoller for ikke-afvisning, juridisk bindende elektronisk bevis, autorisationskontrol), disses  kommunikationstjenester (kommunikationshemmelighed for billeder og for mobilkommunikation af tale og data, beskyttelse af data/billedbaser, beskyttelse af integrerede tjenester), disses kommunikations- og sikkerhedsstyring (systemer baseret paa  offentlig/privat noegle inden for aabne net, beskyttelse af netstyring, beskyttelse af tjenesteydere) samt certificering heraf (kriterier og niveauer for beskyttelse af informationssikkerheden, procedurer for sikkerhedsbeskyttelse af sikrede  informationssystemer).  4. Aktionslinje V - Teknologisk og driftsmaessig udvikling inden for informationssystemers sikkerhed  5.1. Formaal  Systematisk udforskning og udvikling af teknologien med henblik paa oekonomisk rentable og driftsmaessigt tilfredsstillende loesninger paa en raekke nutidige og fremtidige behov for informationssystemers sikkerhed er en forudsaetning for at kunne udvide  tjenestemarkedet og forbedre konkurrenceevnen inden for den europaeiske industri som helhed betragtet.  Enhver form for teknologisk udvikling af informationssystemernes sikkerhed paa noedvendigvis indbefatte saavel datamatsikkerhed som kommunikationssikkerhed, idet de fleste moderne systemer er distribuerede systemer, hvortil man faar adgang via  kommunikationstjenesterne.  5.2. Maal  Maalet er en systematisk udforskning og udvikling af teknologien med henblik paa oekonomisk rentable og driftsmaessigt tilfredsstillende loesninger paa en raekke nutidige og fremtidige behov med hensyn til informationssystemers sikkerhed.  5.3. Behov, muligheder og prioriteter  Arbejdet inden for informationssystemers sikkerhed maa omfatte udviklings- og implementeringsstrategi, teknologi, integration og verificering.  Det strategiske FU-arbejde maa indbefatte konceptuelle modeller til sikre systemer (sikre mod kompromiser, ubefoejede aendringer og afvisning af adgang til tjenesten), modeller for funktionsbehov, risikomodeller og sikkerhedsorienterede arkitekturer.  Det teknologiske FU-arbejde boer omfatte bruger- og meddelelsesautentificering (f.eks. ved hjaelp af stemmeanalyse og elektronisk underskrift), tekniske graenseflader og protokoller for kryptering, adgangskontrolordninger og metoder til implementering af  efterproeveligt sikre systemer.  Verificering og validering af tekniske systemers sikkerhed og anvendeligheden heraf skal udforskes inden for integrations- og verificeringsprojekter.  Ud over konsolidering og udvikling af sikkerhedsteknologi er det paakraevet med en raekke ledsageforanstaltninger af hensyn til udarbejdelse, vedligeholdelse og korrekt anvendelse af standarder, samt validering og certificering af IT- og  telekommunikationsprodukter med hensyn til deres sikkerhedsegenskaber, herunder validering og certificering af metoder til udformning og implementering af systemer.  Faellesskabets tredje rammeprogramm for FTU kan eventuelt finde anvendelse med henblik paa at fremme samarbejdsbaserede projekter paa praekompetitivt og praenormativt niveau.  6. Aktionslinje VI - Tilvejebringelse af sikkerhed for informationssystemer  6.1. Omraade  Afhaengigt af den noejagtige karakter af informationssystemernes sikkerhedssystemer er der behov for inkorporering af sikkerhedsfunktioner i forskellige dele af informationssystemet, blandt andet terminaler og datamater, tjenester, netstyring,  krypteringsanordninger, smart kort, offentlige og private noegler osv. Nogle af disse funktioner kan forventes indbygget i hardware og software af producenterne, mens andre kan indgaa som en del af distribuerede systemer (f.eks. netstyring), vaere i den  enkelte brugers besiddelse (f.eks. smart kort) eller stilles til raadighed af saerlige organisationer (f.eks. offentlige/private noegler).  Det kan forventes, at de fleste sikkerhedsprodukter vil blive stillet til raadighed af producenter, tjenesteleverandoerer og operatoerer. Med hensyn til specifikke funktioner (f.eks. etablering af offentlige/private noegler, revision og autorisation) kan  det blive noedvendigt at udpege og bemyndige saerlige organisationer.  Det samme gaelder med hensyn til certificering, evaluering og verificering af tjenestens kvalitet, dvs. funktioner, der maa kontrolleres af organisationer, der er uafhaengige af producenternes, tjenesteleverandoerernes og operatoerernes interesser. Disse  organisationer kan vaere private, statslige eller vaere koncessioneret af det offentlige med henblik paa varetagelse af bestemte uddelegerede funktioner.  6.2. Maal  For at soerge for, at informationssystemers sikkerhed stilles til raadighed i Faellesskabet paa harmonisk maade, saaledes at offentlighedens og erhvervslivets interesser tilgodeses, maa der fastlaegges en kohaerent fremgangsmaade for, hvorledes dette skal ske. I  de tilfaelde, hvor der maa udpeges uafhaengige organisationer, maa deres funktioner og vilkaar fastlaegges og vedtages og i givet fald indfoejes i en forskriftsmaessig ramme. Maalet boer vaere at naa frem til en klart defineret og alment accepteret fordeling af  ansvaret mellem de forskellige aktoerer paa faellesskabsniveau som en forudsaetning for gensidig anerkendelse.  6.3. Status og tendenser  I dag er informationssystemernes sikkerhed kun tilgodeset paa specifikke omraader, og normalt kun med sigte paa tilfredsstillelse af specifikke behov. Tilrettelaeggelsen heraf paa europaeisk niveau er for det meste af uformel art, og man har endnu ikke  etableret gensidig anerkendelse af verifikation og certificering uden for visse lukkede grupper. Med informationssystemssikkerhedens voksende betydning begynder der at opstaa et presserende behov for at faa fastlagt en kohaerent fremgangsmaade med hensyn  til, hvorledes informationssystemssikkerheden skal tilgodeses i Europa og paa internationalt plan.  6.4. Behov, muligheder og prioriteter  Da der er mange forskellige aktoerer involveret, og der er en naer tilknytning til spoergsmaal af forskriftsmaessig og lovgivningsmaessig art, er det meget vigtigt paa forhaand at naa til enighed om, hvilke principper der boer laegges til grund for  informationssystemers sikkerhed.  For at kunne behandle dette spoergsmaal er det noedvendigt at tage stilling til forskellige aspekter, herunder indkredsning og specificering af, hvilke funktioner der paa grund af deres karakter goer det paakraevet, at der staar uafhaengige organisationer (eller  samarbejdende organisationer) til raadighed. Herunder hoerer eventuelt funktioner som administration af et system for offentlige/private noegler.  Endvidere er det noedvendigt i en tidlig fase at undersoege og fastslaa, hvilke funktioner der i almenhedens interesse boer overlades til uafhaengige organisationer (eller samarbejdende organisationer). Dette kan blandt andet omfatte revision,  kvalitetsstyring, verificering, certificering og lignende funktioner.


title: 2010/212/FUSP: Rådets afgørelse 2010/212/FUSP af 29. marts 2010 vedrørende Den Europæiske Unions holdning med henblik på gennemgangskonferencen i 2010 mellem parterne i traktaten om ikke-spredning af kernevåben

text:
               10.4.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 90/8

         RÅDETS AFGØRELSE 2010/212/FUSP
   af 29. marts 2010
   vedrørende Den Europæiske Unions holdning med henblik på gennemgangskonferencen i 2010 mellem parterne i traktaten om ikke-spredning af kernevåben
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Union anerkender fortsat traktaten om ikke-spredning af kernevåben (NPT) som hjørnestenen i den samlede ordning for ikke-spredning af kernevåben og som det afgørende grundlag for den fortsatte atomnedrustning i henhold til artikel VI i NPT samt et vigtigt led i den øgede udvikling af anvendelsen af kerneenergi til fredelige formål.

               (2)

               Den 12. december 2003 vedtog Det Europæiske Råd EU’s strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben som rettesnor for sin indsats på dette område. Den 8. december 2008 vedtog Rådet et dokument om »Nye EU-aktionslinjer i bekæmpelsen af spredning af masseødelæggelsesvåben (WMD) og deres fremføringsmidler«.

               (3)

               Den 12. december 2008 godkendte Det Europæiske Råd Rådets erklæring om styrkelse af den internationale sikkerhed og bekræftede dermed igen, at det er fast besluttet på at bekæmpe spredningen af masseødelæggelsesvåben og deres fremføringsmidler, og fremmede i den forbindelse de konkrete og realistiske nedrustningsinitiativer, som Unionen har forelagt for FN's Generalforsamling.

               (4)

               FN's Sikkerhedsråd vedtog med enstemmighed resolution 1540 (2004), hvori spredning af masseødelæggelsesvåben og disses fremføringsmidler betegnes som en trussel mod den internationale fred og sikkerhed. Den 12. juni 2006 vedtog Rådet fælles aktion 2006/419/FUSP (1) og den 14. maj 2008 vedtog Rådet fælles aktion 2008/368/FUSP (2), der begge støtter gennemførelsen af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 1540 (2004) inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben.

               (5)

               FN's Sikkerhedsråd, der var forsamlet på stats- og regeringschefniveau, vedtog med enstemmighed resolution 1887 (2009), der tager sigte på at opbygge en mere sikker verden for alle og skabe betingelserne for en verden uden kernevåben i overensstemmelse med NPT på en måde, der fremmer international stabilitet, og som er baseret på princippet om uformindsket sikkerhed for alle, og opfordrer alle stater, der ikke er parter i NPT, til at tiltræde den som deltagende stater, der ikke besidder kernevåben, og opfordrer de deltagende stater i NPT til at overholde alle deres forpligtelser fuldt ud og leve op til deres tilsagn i henhold til NPT og til at samarbejde, således at man på NPT-gennemgangskonferencen i 2010 kan formå at styrke NPT og opstille realistiske og opnåelige mål for alle NPT's tre søjler: ikke-spredning, anvendelse af kerneenergi til fredelige formål og nedrustning.

               (6)

               Siden 2004 har Rådet vedtaget flere fælles aktioner om støtte til Den Internationale Atomenergiorganisations (IAEA) aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben, herunder senest fælles aktion 2008/314/FUSP af 14. april 2008 (3).

               (7)

               Den 8. december 2008 vedtog Rådet konklusioner om et EU-bidrag på op til 25 mio. EUR til oprettelsen af en bank for nukleart brændsel i IAEA-regi.

               (8)

               Siden 2006 har Rådet vedtaget flere fælles aktioner om støtte til aktiviteter i Den Forberedende Kommission for Organisationen for Traktaten om et Altomfattende Forbud mod Atomprøvesprængninger med henblik på at styrke dens overvågnings- og kontrolkapaciteter. Disse inkluderer senest fælles aktion 2008/588/FUSP (4). Herudover har Rådet fremmet en snarlig ikrafttræden og universalisering af traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængninger (CTBT).

               (9)

               USA's præsident har indkaldt til et topmøde om nuklear sikkerhed den 13. april 2010 med henblik på at styrke tilsagnet om global nuklear sikkerhed, herunder tackling af truslen om nuklear terrorisme.

               (10)

               På 1995-konferencen om gennemgang og forlængelse af NPT mellem parterne heri blev der vedtaget afgørelser om forlængelse på ubestemt tid af gyldigheden af NPT, om principper og mål for ikke-spredning af kernevåben og atomnedrustning, om styrkelse af processen for gennemgang af NPT og om en resolution vedrørende Mellemøsten.

               (11)

               På NPT-gennemgangskonferencen i 2000 blev der vedtaget et slutdokument.

               (12)

               Den 25. april 2005 vedtog Rådets fælles holdning 2005/329/FUSP vedrørende gennemgangskonferencen i 2005 mellem parterne i traktaten om ikke-spredning af kernevåben (5).

               (13)

               Komitéen til Forberedelse af NPT-gennemgangskonferencen i 2010 har afholdt tre møderækker, den 30. april-11. maj 2007 i Wien, den 28. april-9. maj 2008 i Genève og den 4.-15. maj 2009 i New York.

               (14)

               På baggrund af resultaterne af NPT-gennemgangskonferencen i 2000 og NPT-gennemgangskonferencen i 2005 samt af drøftelserne under de tre møderækker i Komitéen til Forberedelse af NPT-gennemgangskonferencen i 2010 er det i betragtning af den nuværende situation hensigtsmæssigt at ajourføre og videreudvikle de mål, der er opstillet i fælles holdning 2005/329/FUSP, og de initiativer, der er taget i henhold dertil —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Det er Unionens mål at styrke den internationale ordning for ikke-spredning af kernevåben ved at arbejde for et omfattende og afbalanceret resultat af gennemgangskonferencen i 2010 mellem parterne i traktaten om ikke-spredning af kernevåben (NPT) med henblik på at gøre konkrete og realistiske fremskridt i retning af at nå målene i NPT.
   For at nå dette mål bør Unionen især sigte mod at fremme vedtagelsen af et sæt konkrete, effektive, pragmatiske og konsensusprægede forslag med henblik på at intensivere den internationale indsats mod spredning, fortsætte nedrustning og sikre den ansvarlige udvikling af anvendelsen af kerneenergi til fredelige formål i de lande, der ønsker at udvikle deres kapaciteter på dette område. Med henblik herpå har Unionen udarbejdet og forelagt NPT-gennemgangskonferencen i 2010 et arbejdspapir med fremadrettede forslag fra EU vedrørende alle tre søjler i NPT (6), der skal indgå i en ambitiøs handlingsplan til vedtagelse på NPT-gennemgangskonferencen i 2010.
   Artikel 2
   På NPT-gennemgangskonferencen i 2010 arbejder Unionen navnlig frem mod at sikre, at de i NPT deltagende stater (i det følgende benævnt »de deltagende stater«) tager følgende prioriteringer op:

               1)

               at opnå en fornyet bekræftelse fra alle de deltagende stater af deres tilsagn om at overholde deres forpligtelser og opfylde målene i NPT og om at gøre NPT universel

               2)

               at styrke gennemførelsen af NPT gennem vedtagelse af et sæt konkrete, effektive, pragmatiske og konsensusprægede foranstaltninger med henblik på at intensivere den internationale indsats mod spredning, at fortsætte nedrustningen og sikre den ansvarlige udvikling af anvendelsen af kerneenergi til fredelige formål samt gøre fremskridt med hensyn til at gennemføre NPT-resolutionen om Mellemøsten fra 1995

               3)

               at opnå fornyet bekræftelse af tilsagnet om og understrege nødvendigheden af konkrete fremskridt med hensyn til processerne for kontrol og nedrustning på kernevåbenområdet, især ved hjælp af en samlet reduktion af verdens kernevåbenlager i overensstemmelse med artikel VI i NPT, under hensyntagen til de staters ansvar, der har de største arsenaler, og at nå til enighed om specifikke og snarlige foranstaltninger, herunder at opnå traktaten om et altomfattende forbud mod atomprøvesprængningers (CTBT) hurtige ikrafttræden, og indlede forhandlinger på nedrustningskonferencen om en traktat om forbud mod produktion af fissilt materiale til brug for kernevåben eller andre nukleare sprænglegemer (FMCT) som afgørende skridt for at opfylde forpligtelserne og nå målene i artikel VI i NPT

               4)

               at forbedre effektiviteten og fuldstændigheden af ordningen for ikke-spredning af kernevåben ved at gøre indgåelsen af en generel kontrolaftale og en tillægsprotokol til standarden for kontrol i henhold til artikel III i NPT

               5)

               at styrke NPT gennem en fælles forståelse mellem de deltagende stater om, hvordan tilfælde af en deltagende stats opsigelse af NPT kan tackles på en effektiv måde

               6)

               at håndhæve NPT under iagttagelse af de nuværende store udfordringer i forbindelse med spredning, navnlig i Den Demokratiske Folkerepublik Korea og Den Islamiske Republik Iran, gennem en fælles forståelse mellem de deltagende stater om, hvordan tilfælde af manglende overholdelse kan tackles på en målrettet og effektiv måde

               7)

               at udbygge anerkendelsen og støtten med hensyn til ansvarlig udvikling af anvendelsen af kerneenergi til fredelige formål under de bedst mulige forhold med hensyn til sikkerhed, sikring og ikke-spredning og med hensyn til multinationale tiltag ved det nukleare brændselskredsløb.

         Artikel 3
   For at nå det mål, der er omhandlet i artikel 1, og de prioriteringer, der fastlagt i artikel 2, skal Unionen:

               a)

               bidrage til en struktureret og afbalanceret undersøgelse på NPT-gennemgangskonferencen i 2010 af, hvordan NPT fungerer, herunder gennemførelsen af de forpligtelser, som de deltagende stater har indgået som led i NPT, samt fastlæggelsen af de områder og de midler, hvormed der i fremtiden skal søges opnået yderligere fremskridt, navnlig med henblik på NPT-gennemgangskonferencen i 2015

               b)

               bidrage til at tilvejebringe bred enighed på grundlag af den ramme, der er fastlagt i NPT, ved at støtte de afgørelser og den resolution om Mellemøsten, der blev vedtaget på NPT-revisions- og forlængelseskonferencen i 1995 og slutdokumentet fra NPT-revisionskonferencen i 2000 og, under hensyntagen til den nuværende situation og bl.a. arbejde for følgende centrale elementer:

                           1)

                           Indsats for at bevare NPT's integritet og styrke dens autoritet og gennemførelse.

                           2)

                           Anerkendelse af, at NPT er et enestående og uerstatteligt multilateralt instrument til at opretholde og styrke international fred, sikkerhed og stabilitet, da den fastlægger den retlige ramme for at forebygge en øget spredning af kernevåben, yderligere at udvikle et kontrolsystem, der sikrer, at de stater, der ikke besidder kernevåben, udelukkende anvender kerneenergi til fredelige formål, og at den udgør det afgørende grundlag for den fortsatte atomnedrustning i overensstemmelse med artikel VI samt et vigtigt led i videreudviklingen af anvendelsen af kerneenergi til fredelige formål, idet det understreges, at NPT med sine tre gensidigt støttende søjler varetager fælles sikkerhedsinteresser for alle deltagende stater.

                           3)

                           Understregning af, at det er absolut nødvendigt at sikre, at alle deltagende stater overholder samtlige bestemmelser i NPT fuldt ud.

                           4)

                           Understregning af nødvendigheden af, at de deltagende staters politikker og strategier er i overensstemmelse med NPT's bestemmelser.

                           5)

                           Bestræbelse på at gøre NPT universel; opfordring til alle stater, der ikke er parter i NPT, om at de snarest bliver deltagende stater i NPT, som deltagende stater, der ikke besidder kernevåben, og at de, indtil de tiltræder NPT, overholder vilkårene heri og forpligter sig til ikke-spredning og nedrustning.

                           6)

                           Udtryk for tilfredshed med civilsamfundets bidrag med hensyn til at fremme NPT's principper og mål.

                     NEDRUSTNING

                           7)

                           Fornyet bekræftelse af tilsagnet om at opbygge en mere sikker verden for alle og om at skabe betingelserne for en verden uden kernevåben i overensstemmelse med målene i NPT i overbevisning om, at de skridt, der tages på vejen mod dette mål, også kan bidrage væsentligt til at øge sikkerheden for alle.

                           8)

                           Udtryk for tilfredshed med de betydelige kernevåbenreduktioner, der er sket siden den kolde krigs afslutning, navnlig for så vidt angår to EU-medlemsstater; understregning af nødvendigheden af en samlet reduktion af kernevåbenlagrene i de fortsatte systematiske og gradvise bestræbelser hen imod atomnedrustning i henhold til artikel VI i NPT, idet der tages hensyn til de staters særlige ansvar, der har de største lagre; i den forbindelse udtryk for tilfredshed med forhandlingerne om en ny START-aftale mellem USA og Den Russiske Føderation; understregning af, at der skal gøres yderligere fremskridt med at mindske deres våbenlagre og reducere beredskabet af nukleare våbensystemer til det nødvendige minimumsniveau.

                           9)

                           Med hensyn til ikke-strategiske kernevåben:

                                       i)

                                       opfordring af alle deltagende stater, som råder over sådanne våben, til at medregne dem i deres generelle rustnings- og nedrustningskontrolproces, med henblik på deres verificerbare og irreversible nedskæring og afskaffelse

                                       ii)

                                       tilslutning til betydningen af yderligere gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger for at fremskynde denne atomnedrustningsproces

                                       iii)

                                       tilskyndelse af USA og Den Russiske Føderation til at bygge videre på de ensidige præsidentinitiativer fra 1991/92 og medtage ikke-strategiske kernevåben i den næste bilaterale kernevåbenreduktionsrunde, hvilket vil medføre lavere lofter for antallet af både strategiske og ikke-strategiske kernevåben i deres arsenaler.

                           10)

                           Anerkendelse af anvendelsen af princippet om irreversibilitet i forbindelse med alle nedrustnings- og kontrolforanstaltninger på kernevåbenområdet for at bidrage til opretholdelse og styrkelse af international fred, sikkerhed og stabilitet, idet er tages hensyn til disse betingelser.

                           11)

                           Anerkendelse ud fra et atomnedrustningssynspunkt af betydningen af programmer til destruktion og afskaffelse af kernevåben og eliminering af fissilt materiale som led i G8's globale partnerskab.

                           12)

                           Fortsættelse af bestræbelserne på at sikre verificerbarhed, åbenhed og andre tillidsskabende foranstaltninger hos atommagterne til støtte for yderligere fremskridt på nedrustningsområdet og i den forbindelse udtryk for tilfredshed med den øgede åbenhed, som nogle kernevåbenstater har vist, herunder to EU-medlemsstater, med hensyn til de kernevåben, de råder over, og opfordring til, at andre gør det samme.

                           13)

                           Fornyet bekræftelse også af tilsagnet om traktatbaseret kontrol og nedrustning på kernevåbenområdet og understregning af nødvendigheden af at komme videre med de multilaterale bestræbelser og reaktivere de multilaterale instrumenter, navnlig nedrustningskonferencen.

                           14)

                           Opfordring til staterne om at undertegne og ratificere CTBT så hurtigt som muligt og uden betingelser, og specielt de ni resterende stater, der er nævnt i bilag II til CTBT, der endnu ikke har gjort dette, da CTBT er et hovedelement i ordningen for nedrustning og ikke-spredning af kernevåben og med henblik på dens ikrafttræden så hurtigt som muligt og i den forbindelse udtryk for tilfredshed med, at USA for nylig har givet sit tilsagn til at ratificere CTBT hurtigst muligt.

                           15)

                           Opfordring til alle stater om at tilslutte sig et moratorium for atomprøvesprængninger og om at afholde sig fra enhver handling, der strider imod CTBT's forpligtelser og bestemmelser, indtil CTBT er trådt i kraft, og om snarest muligt at nedlægge alle nukleare testanlæg på en måde, der er gennemsigtig og åben for det internationale samfund; understregning af betydningen af og udtryk for tilfredshed med det arbejde, der er udført af Den Forberedende Kommission for Organisationen for CTBT, navnlig med hensyn til det internationale overvågningssystem.

                           16)

                           Udtryk for tilfredshed med vedtagelsen ved konsensus i 2009 af nedrustningskonferencens arbejdsprogram og på denne baggrund opfordring til, at der straks indledes og snarest afsluttes forhandlinger om FMCT på grundlag af dokument CD/1299 af 24. marts 1995 og det heri indeholdte mandat som fastlagt i nedrustningskonferencens afgørelse af 29. maj 2009 om et arbejdsprogram for møderækkerne i 2009 (CD/1864).

                           17)

                           Opfordring til alle berørte stater om, indtil FMCT er trådt i kraft, at erklære og opretholde et moratorium for produktion af fissilt materiale til fremstilling af kernevåben og andre nukleare sprænglegemer samt at nedlægge eller omlægge til udelukkende ikke-eksplosiv udnyttelse de anlæg, der anvendes til produktion af fissilt materiale til kernevåben; udtryk for tilfredshed med initiativet fra de af de fem kernevåbenstater, særligt inden for Unionen, som har indført moratorier i den forbindelse og nedlagt sådanne anlæg.

                           18)

                           Opfordring til alle de berørte stater om at træffe passende konkrete foranstaltninger til begrænsning af risikoen for, at en atomkrig bryder ud ved en fejltagelse.

                           19)

                           Fortsatte overvejelser om spørgsmålet om sikkerhedsgarantier for de ikke-kernevåbenstater, der er deltagende stater i NPT.

                           20)

                           Opfordring til kernevåbenstaterne om at bekræfte de eksisterende sikkerhedsgarantier, som FN's Sikkerhedsråd har anført i resolution 984 (1995) i anerkendelse af, at sådanne sikkerhedsgarantier styrker ordningen for ikke-spredning af kernevåben, og om at undertegne og ratificere de relevante protokoller til de traktater om oprettelse af kernevåbenfrie zoner, der er udarbejdet efter afslutningen af de fornødne konsultationer i overensstemmelse med De Forenede Nationers Nedrustningskommissions (UNDC) retningslinjer fra 1999, idet det erkendes, at sådanne zoner er omfattet af traktatfæstede sikkerhedsgarantier.

                           21)

                           Understregning af nødvendigheden af at fremme den generelle våben- og nedrustningskontrolproces og opfordring til at nå videre inden for alle aspekter af nedrustning med henblik på at øge den globale sikkerhed.

                           22)

                           Indsats for at få indledt konsultationer om en traktat om forbud mod kort- og mellemdistance jord-til-jord-missiler.

                           23)

                           Opfordring til universel anvendelse og faktisk gennemførelse af Haagadfærdskodeksen mod spredning af ballistiske missiler.

                           24)

                           Understregning af betydningen af den globale tiltrædelse og gennemførelse af konventionen om forbud mod biologiske våben og toksinvåben, konventionen om kemiske våben samt konventioner, foranstaltninger og initiativer, som bidrager til kontrol med konventionelle våben.

                           25)

                           Indsats med henblik på løsning af problemer med regional ustabilitet og usikkerhed samt konfliktsituationer, som ofte er årsag til mange våbenprogrammer.

                     IKKE-SPREDNING

                           26)

                           Anerkendelse af, at der har været store udfordringer for så vidt angår spredning af kernevåben i de senere år, navnlig i Den Demokratiske Folkerepublik Korea og Den Islamiske Republik Iran, understregning af, at det internationale samfund skal være parat til at tage disse udfordringer op, og understregning af nødvendigheden af at gribe til beslutsom handling som reaktion herpå.

                           27)

                           Understregning af, at det er nødvendigt at styrke FN’s Sikkerhedsråds rolle, for at det som den endelige beslutningstager kan træffe passende foranstaltninger i tilfælde af manglende overholdelse af de forpligtelser, der følger af NPT, i overensstemmelse med Den Internationale Atomenergiorganisations (IAEA’s) statut, herunder anvendelsen af garantierne.

                           28)

                           Påmindelse om de mulige konsekvenser for den internationale fred og sikkerhed i tilfælde af opsigelse af NPT; indtrængende opfordring til det internationale samfund om at reagere beslutsomt og hurtigst muligt på en meddelelse om opsigelse og konsekvenserne heraf; understregning af kravet om, at FN's Sikkerhedsråd skal reagere med det samme, og navnlig at det omgående skal behandle en hvilken som helst deltagende stats meddelelse om opsigelse af NPT; indtrængende opfordring til deltagende stater om at fremme vedtagelsen af foranstaltninger i denne henseende, herunder ordninger til opretholdelse af passende IAEA-kontrolforanstaltninger for så vidt angår nukleare materialer, udstyr, teknologier og anlæg, der er udviklet til fredelige formål.

                           29)

                           Anmodning om at indstille nukleart samarbejde med en stat, når IAEA ikke kan give tilstrækkelig sikkerhed for, at denne stats nukleare program udelukkende er bestemt til fredelige formål, indtil IAEA er i stand til at give en sådan sikkerhed.

                           30)

                           Opfordring til alle staterne i regionen om bl.a. at komme nærmere oprettelsen i Mellemøsten af en zone uden kernevåben samt andre masseødelæggelsesvåben og disses fremføringsmidler, der kan kontrolleres effektivt, og at afstå fra foranstaltninger, der kan forhindre, at dette mål nås; anerkendelse af betydningen af, at der nås til enighed om konkrete praktiske skridt som del af en proces, der omfatter alle stater i regionen, og som tager sigte på at lette gennemførelsen af NPT-resolutionen fra 1995 om Mellemøsten.

                           31)

                           Endvidere opfordring til, at alle deltagende stater og navnlig deltagende stater, der har kernevåben, udbygger deres samarbejde og gør deres yderste for, at regionale parter opretter en zone i Mellemøsten uden kernevåben samt andre masseødelæggelsesvåben og disses fremføringsmidler, der kan kontrolleres effektivt, i overensstemmelse med NPT-resolutionen fra 1995 om Mellemøsten.

                           32)

                           Da Europas sikkerhed hænger sammen med sikkerheden i Middelhavsområdet, skal gennemførelsen af en ordning for ikke-spredning af kernevåben i denne region prioriteres højt.

                           33)

                           Anerkendelse af betydningen af kernevåbenfrie zoner for fred og sikkerhed på grundlag af frivillige ordninger mellem staterne i den pågældende region i overensstemmelse med UNDC's retningslinjer fra 1999.

                           34)

                           Understregning af, at det er nødvendigt at gøre alt hvad der er muligt for at forebygge risikoen for nuklear terrorisme i forbindelse med terroristers mulige adgang til kernevåben eller nukleart materiale, der kan indgå i fremstillingen af strålespredningsanordninger, og i denne forbindelse understregning af, at forpligtelserne i forbindelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1540 (2004) og 1887 (2009) skal overholdes, og opfordring til forbedret nuklear sikkerhed for højradioaktive strålekilder.

                           35)

                           Opfordring til alle stater, der endnu ikke har gjort det, om at undertegne, ratificere og gennemføre den internationale konvention om bekæmpelse af nuklear terrorisme som en vigtig del af den internationale retlige ramme for behandling af truslen om nuklear terrorisme.

                           36)

                           I lyset af den øgede fare for nuklear spredning og terrorisme støtte til G8's globale partnerskabsinitiativ, IAEA's indsats og andre multilaterale mekanismer i denne henseende, herunder initiativet til bekæmpelse af spredning, det globale initiativ til bekæmpelse af nuklear terrorisme og initiativet til begrænsning af de globale trusler; udtryk for tilfredshed med sikkerhedsmålsætningerne fra topmødet om global nuklear sikkerhed.

                           37)

                           Anerkendelse af, at generelle kontrolaftaler med tillægsprotokoller har en hæmmende virkning på spredning af kernevåben og udgør standarden for kontrol i dag.

                           38)

                           Fortsat indsats med henblik på universalisering og styrkelse af IAEA's kontrolsystem for at sikre øget sporbarhed af krænkelser af forpligtelserne til ikke-spredning, navnlig ved at alle berørte stater vedtager og gennemfører den generelle kontrolaftale og tillægsprotokollen og, hvor det er relevant, den reviderede protokol for mindre mængder for at styrke kontrolsystemet yderligere.

                           39)

                           Indsats for at få NPT-gennemgangskonferencen i 2010 og IAEA's styrelsesråd til at anerkende, at indgåelse og gennemførelse af en generel kontrolaftale sammen med en tillægsprotokol er standarden for kontrol i dag i henhold til artikel III i NPT.

                           40)

                           Understregning af den særlige rolle, som IAEA spiller ved kontrol af, om staterne overholder deres forpligtelser til ikke-spredning af kernevåben.

                           41)

                           Yderligere understregning af den vigtige rolle, som IAEA spiller ved efter anmodning at hjælpe staterne med at øge sikkerheden af nukleare materialer og anlæg og ved at opfordre dem til at yde støtte til IAEA.

                           42)

                           Anerkendelse af betydningen af en effektiv og passende eksportkontrol i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1540 (2004) og 1887 (2009) samt artikel III, stk. 2, i NPT.

                           43)

                           Gennemførelse på nationalt plan af en effektiv kontrol med eksport, transit, omladning og reeksport, samt passende love og forskrifter herom, og beslutsomme internationale og nationale bestræbelser på at bekæmpe finansiering af spredning og kontrollere immaterielle overførsler af teknologi.

                           44)

                           Iværksættelse af effektive, afskrækkende strafferetlige sanktioner for spredningsaktiviteter med henblik på at forebygge ulovlig eksport, transit, mellemhandel og handel samt finansiering heraf, i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1540 (2004).

                           45)

                           Opfordring til Zangger-Komitéen og Gruppen af Leverandører af Nukleart Materiale (NSG) til at udveksle deres erfaringer med eksportkontrol, således at alle staterne følger Zangger-Komitéens ordninger og NSG's retningslinjer og deres gennemførelse.

                           46)

                           Understregning af, at det er nødvendigt at styrke NSG's retningslinjer på et tidligt tidspunkt, navnlig for så vidt angår eksportkontrol med berignings- og oparbejdningsteknologier, og at arbejde internt i NSG mod at gøre overholdelse af tillægsprotokollen til en betingelse for nukleare forsyninger.

                           47)

                           Opfordring til de deltagende stater i konventionen om fysisk beskyttelse af nukleare materialer, om hurtigst muligt at ratificere ændringen af konventionen for at fremskynde dens ikrafttræden.

                           48)

                           Tilskyndelse til udviklingen af spredningsresistente teknologier, der er lette at kontrollere.

                     ANVENDELSE AF KERNEENERGI TIL FREDELIGE FORMÅL

                           49)

                           Anerkendelse af, at de deltagende stater har ret til kerneenergi til fredelige formål, i overensstemmelse med artikel IV i NPT og under iagttagelse af artikel I, II og III i NPT, bl.a. inden for el-produktion, industrien, sundhedssektoren og på landbrugsområdet.

                           50)

                           Fortsat forpligtelse til at sikre en ansvarlig udvikling af anvendelsen af kerneenergi til fredelige formål under de bedst mulige forhold med hensyn til sikkerhed, sikring og ikke-spredning.

                           51)

                           Tilskyndelse i denne henseende til, at de deltagende stater på ny bekræfter og overholder de principper og standarder, der gælder for en ansvarlig udvikling af anvendelsen af kerneenergi til fredelige formål.

                           52)

                           Understregning af betydningen af fortsat internationalt samarbejde for at styrke den nukleare sikkerhed, sikker forvaltning af affald, strålingsbeskyttelse og civilretligt ansvar på det nukleare område og opfordring til de stater, der endnu ikke har gjort dette, til snarest muligt at tiltræde alle relevante konventioner og at gennemføre de heraf følgende forpligtelser i fuldt omfang.

                           53)

                           Støtte til de nationale, bilaterale og internationale bestræbelser på at uddanne den nødvendige kvalificerede arbejdskraft for at sikre en ansvarlig udvikling af anvendelsen af kerneenergi til fredelige formål under de bedst mulige forhold med hensyn til sikkerhed, sikring og ikke-spredning.

                           54)

                           Fortsat fast overbevisning om fordelene ved de multinationale tiltag ved det nukleare brændselskredsløb, i hvilke sikringsmekanismer, enten enkeltvise eller i forbindelse med andre supplerende mekanismer, ikke må virke forvridende på det eksisterende velfungerende marked og bør omfatte retten til at anvende kerneenergi til fredelige formål ved at sørge for forsyningssikkerhed for så vidt angår nukleart brændsel til lande, der udvikler nukleare programmer under de bedst mulige forhold med hensyn til sikkerhed, sikring og ikke-spredning.

                           55)

                           Anerkendelse af, at en række initiativer, herunder oprettelsen af en bank med lavt beriget uran under IAEA's kontrol, kan tilvejebringe backupmekanismer for interesserede lande og lette varige multilaterale løsninger.

                           56)

                           Tilskyndelse til og deltagelse i en fortsat dialog og konsultation med henblik på at afklare udestående spørgsmål og øge støtten til multinationale tiltag ved det nukleare brændselskredsløb.

         Artikel 4
   Unionens indsats som omhandlet i artikel 1, 2 og 3 består i:

               a)

               demarcher med henblik på indtrængende at anmode de deltagende stater, og, hvor det er relevant, stater, der ikke er parter i NPT, om at støtte målene i artikel 1, 2 og 3 i nærværende afgørelse.

               b)

               opnåelse af medlemsstaternes tilslutning til udkast til forslag om væsentlige spørgsmål, der på Unionens vegne skal forelægges til drøftelse mellem de deltagende stater, og som kan danne grundlag for beslutninger på NPT-gennemgangskonferencen i 2010.

               c)

               erklæringer, der fremsættes af Den Europæiske Union under generaldebatten og under drøftelserne i NPT-gennemgangskonferencen i 2010's tre hovedkomitéer og deres hjælpeorganer.

         Artikel 5
   Denne afgørelse får virkning på dagen for vedtagelsen.
   Artikel 6
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. marts 2010.

            På Rådets vegne

         E. ESPINOSA

            Formand

      (1)  EUT L 165 af 17.6.2006, s. 30.

      (2)  EUT L 127 af 15.5.2008, s. 78.

      (3)  EUT L 107 af 17.4.2008, s. 62.

      (4)  EUT L 189 af 17.7.2008, s. 28.

      (5)  EUT L 106 af 27.4.2005, s. 32.

      (6)  NPT/CONF.2010/PC.III/WP.26.


title: 2006/358/EF,Euratom: Rådets afgørelse af  15. maj 2006  om beskikkelse af et litauisk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg

text:
               20.5.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 134/32

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 15. maj 2006
   om beskikkelse af et litauisk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg
   (2006/358/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 259,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 167,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2002/758/EF, Euratom af 17. september 2002 om beskikkelse af medlemmerne af Det Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 2002 til den 20. september 2006 (1),
   under henvisning til indstilling fra Litauens regering,
   efter høring af Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtning:
   En plads som medlem af ovennævnte udvalg er blevet ledig efter Rolandas DOMEIKAS fratræden —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Jovita MOTIEJŪNIENÈ beskikkes som medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg som efterfølger for Rolandas DOMEIKA for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 20. september 2006.
   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2006.

            På Rådets vegne

         U. PLASSNIK

            Formand

      (1)  EFT L 253 af 21.9.2002, s. 9.