title: 2013/560/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2011#Europa-Parlamentets beslutning af 17. april 2013 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/174

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2011
   (2013/560/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2011 med centrets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse (4), særlig artikel 12a,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0073/2013),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse decharge for gennemførelsen af centrets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 17.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EFT L 39 af 13.2.1975, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2011 med centrets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse (4), særlig artikel 12a,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0073/2013);

                  A.

                  der henviser til, at Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (»centret«), som ligger i Thessaloniki, blev oprettet ved Rådets forordning (EØF) nr. 337/75,

                  B.

                  der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at centrets årsregnskab for regnskabsåret 2011 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

                  C.

                  der henviser til, at Parlamentet den 10. maj 2012 meddelte decharge til centrets direktør for gennemførelsen af centrets budget for regnskabsåret 2010 (6) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.:

                              —

                              noterede sig, at centret har givet tilsagn om at opbruge de tidligere års tilskud fra Norge og Island i 2012; opfordrede centret til at holde dechargemyndigheden underrettet om, hvordan disse midler bliver anvendt

                              —

                              glædede sig over centrets tilsagn om yderligere at reducere fremførslerne ved at foretage overvågninger ved hjælp af standardmodeller for gennemførelse af budgettet (forpligtelser, betalinger) og indkøbsprocedurerne

                              —

                              opfordrede centret til at bestræbe sig yderligere på at reducere fremførslen af bevillinger for i højere grad at overholde princippet om etårighed; mindede centret om, at dette kan gøres gennem en forbedring af programmerings- og overvågningssystemet og ved at indgå kontraktforhandlinger tidligere i kalenderåret

                              —

                              opfordrer centret til i videst muligt omfang at reducere overførsler af forpligtelsesbevillinger, som centret har indgået, mellem budgetposter, med henblik på at anvende reglen om specificering

                              —

                              bemærkede, at centrets præstationsmålingssystem (PMS) er fuldt ud implementeret og opfordrede centret til at videreudvikle de kvalitative vurderinger som supplement til de mere kvantitative PMS-indikatorer

                              —

                              opfordrede centret til at informere dechargemyndigheden om implementeringen af de resterende henstillinger fra den interne revisionstjeneste (IAS),

                  D.

                  der henviser til, at centrets endelige budget for regnskabsåret 2011 var på 18 870 845 EUR, sammenlignet med 18 250 000 EUR i 2010, hvilket er en stigning på 3,21 %,

                  E.

                  der henviser til, at Unionens tilskud til centrets budget for regnskabsåret 2011 var på 16 987 000 EUR mod 16 920 000 EUR i 2010, hvilket svarer til en stigning på 0,39 %,

                  F.

                  der henviser til, at det økonomiske resultat for 2011 var negativt, nemlig på – 483 296,74,

         Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

                  1.

                  konstaterer på baggrund af centrets årsregnskaber for regnskabsåret 2011, at centret blev bevilget et ændringsbudget på 1 106 655 EUR, som medførte et samlet budget på 18 870 845 EUR efter ændringer;

                  2.

                  noterer sig, at bestyrelsen i sin udtalelse om centrets årsregnskab for 2011 oplyste, at den del af 2011-budgettet, der var finansieret med tilskud fra Unionen, var gennemført fuldt ud;

                  3.

                  bemærker, at centret modtager årlige tilskud fra to tredjelande, som nyder gavn af dets arbejde; noterer sig, at Norges og Islands tilskud til centrets budget for regnskabsåret 2011 beløb sig til 407 066,59 EUR; påpeger, at disse midler forvaltes som formålsbestemte indtægter, hvilket betyder, at de skal tildeles til specifikke projekter; konstaterer med tilfredshed, at målet for 2011 blev nået, og at 100 % af det planlagte budget blev gennemført; opfordrer centret til at holde dechargemyndigheden underrettet om, hvordan disse midler bliver anvendt;

                  4.

                  bifalder udviklingen af fyldestgørende processer til overvågning af og rapportering om gennemførelsen af det årlige arbejdsprogram og anvendelsen af ressourcer; bemærker dog, at der er behov for yderligere forbedringer, da 67 af i alt 77 budgetoverførsler blev foretaget i slutningen af 2011, hvilket viser, at der er svagheder i budgetplanlægningen og programmeringen; opfordrer til strukturelle foranstaltninger for at afhjælpe situationen;

                  5.

                  bifalder, at de bortfaldne betalingsbevillinger faldt fra 14 % i 2010 til 5,2 % i 2011;

         Fremførte bevillinger

                  6.

                  erkender på baggrund af årsregnskabet, at 0,9 mio. EUR (5 %) blev fremført til 2012; bemærker endvidere, at fremførslerne omfatter 0,6 mio. EUR i bevillinger til afsnit II »driftsudgifter« (37 % af de samlede bevillinger under afsnit II); opfordrer centret til at underrette dechargemyndigheden om de skridt, der træffes for at håndtere denne mangel, da de meget omfattende fremførsler under afsnit II er i strid med princippet om etårighed;

                  7.

                  bemærker, at centret har haft opdelte bevillinger til afsnit III siden 2004, hvilket forklarer, hvorfor der ikke forekommer fremførte bevillinger til driftsaktiviteter i beregningen af budgetgennemførelsen, bortset fra ikke-automatiske fremførsler, der er godkendt af bestyrelsen;

         Overførsler

                  8.

                  noterer sig, at centret overførte 699 920 EUR fra afsnit I til afsnit II og III (henholdsvis 204 620 EUR og 495 300 EUR) i henhold til artikel 23 i finansforordningen; opfordrer centret til at underrette dechargemyndigheden om de foranstaltninger, der skal træffes, for at håndtere denne mangel, idet dette forhold viser, at der er tegn på svagheder ved budgetplanlægningen og -programmeringen og er i strid med princippet om specificering;

         Ydelse af tilskud

                  9.

                  erfarer fra Revisionsretten, at centrets finansiering af tilskud til erhvervsrettet grund- efter- og videreuddannelse andrager ca. 1 mio. EUR om året; bemærker desuden, at afslutningen vedrørende tilskud i regnskabsåret 2010 var stærkt forsinket, fordi modtagerne indsendte de endelige rapporter om deres aktiviteter for sent, og fordi centrets egen verificering af disse rapporter og behandlingen af de endelige betalinger også var forsinket; opfordrer centret til at underrette dechargemyndigheden om de foranstaltninger, det har truffet for at udbedre denne mangel;

                  10.

                  konstaterer, at forsinkelserne i udbetalingen af restbeløbet af 2010-tilskud i 2011 ifølge centret skyldes et særligt omfattende arbejdsprogram i 2010 sammen med en midlertidig underbemanding af den gruppe, der koordinerer netværket, på grund af uforudset længerevarende fravær;

         Menneskelige ressourcer

                  11.

                  anerkender, at 97 ud af 101 stillinger i stillingsbetegnelser var besat den 31. december 2011;

                  12.

                  glæder sig over, at centret i 2010 færdigudviklede et onlinerekrutteringsværktøj, RECON-Recruitment Online, som kan hjælpe centret med at rekruttere hurtigere og mere effektivt;

                  13.

                  beklager, at rekrutteringsprocessen med henblik på ansættelsen af en ny direktør blev erklæret frugtesløs i 2011, og at denne post, der har været ledig siden 15. oktober 2010, ikke er blevet besat i løbet af 2012;

         Præstation

                  14.

                  bemærker med tilfredshed, at centret har efterkommet dechargemyndighedens anmodning om at offentliggøre Gantt-diagrammer over alle de vigtigste operationelle aktiviteter i 2011;

                  15.

                  bemærker på baggrund af årsregnskabet, at centrets præstationsmålingssystem (PMS) er fuldt ud implementeret og opfordrer centret til at videreudvikle de kvalitative vurderinger som supplement til de mere kvantitative PMS-indikatorer;

                  16.

                  opfordrer Kommissionen til sammen med Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene og Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur at undersøge de synergier, der eksisterer mellem disse agenturer, nærmere og til at aflægge beretning til dechargemyndigheden om muligheden for en tættere integration af disse fire agenturer; opfordrer disse agenturer og Kommissionen til at vurdere, om et tættere samarbejde vil kunne føre til storskalafordele og optimere deres resultater;

         Samarbejde med Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (ETF)

                  17.

                  bemærker, at samarbejdsaftalen mellem centret og ETF i november 2009 blev fornyet for perioden 2010–2013; anerkender, at centret og ETF årligt inden for rammerne af samarbejdsaftalen udarbejder et udkast til et fælles arbejdsprogram, som vedlægges begge organisationers arbejdsprogram;

                  18.

                  konstaterer, at centret og ETF i 2011 foretog en yderligere systematisering af deres samarbejde for at maksimere fordelene for deres respektive mandater, hvilket har resulteret i afholdelsen af videndelingsseminarer, samarbejde inden for kvalifikationsudvikling, implementering af fælles EU-instrumenter og samarbejde om udarbejdelsen af 2012-statusrapporterne for kandidatlandene som led i opfølgningen på Bruggekommunikéet om et styrket europæisk samarbejde om erhvervsrettet uddannelse;

         Intern revision

                  19.

                  konstaterer med tilfredshed, at alle syv henstillinger fra IAS fra 2009, ifølge centrets oplysninger i skrivelse af 23. februar 2012, var blevet gennemført ved udgangen af december 2011; opfordrer centret til at informere dechargemyndigheden om fremskridt i forbindelse med gennemførelsen af implementeringen af henstillingerne fra 2010;

                  20.

                  noterer sig med tilfredshed, at alle basiskravene for de interne kontrolstandarder (ICS) 8 ifølge oplysningerne i skrivelse af 23. februar 2012 var blevet opfyldt i slutningen af 2011; noterer sig centrets tilsagn om at ville opfylde basiskravene for ICS 10 inden for første halvdel af 2012;

         Centrets interne revisionsfunktion (IAC)

                  21.

                  anerkender ikke desto minder centrets bemærkninger om, at IAC-funktionerne nu varetages af eksterne leverandører (f.eks. blev revisionen af centrets finansielle software udliciteret og afsluttet i 2011) eller af interne projektgrupper; noterer sig endvidere, at centret har afsluttet dokumentationen af alle de væsentligste procedurer (der er indgået kontrakt med en ekstern revisor for at styre denne proces) og der er blevet organiseret uddannelse med henblik på at sikre implementeringen af det årlige arbejdsprogram og effektive kontroller;

                  22.

                  henviser med hensyn til de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 17. april 2013 (7) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 17.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EFT L 39 af 13.2.1975, s. 1.

         (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (6)  EUT L 286 af 17.10.2012, s. 148.

         (7)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0134 (Se side 374 i denne EUT).


title: 2013/596/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2011#Europa-Parlamentets beslutning af 17. april 2013 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/289

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2011
   (2013/596/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2011 med instituttets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1339/2008 af 16. december 2008 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (4), særlig artikel 17,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0080/2013),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 165.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 82.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2011 med instituttets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1339/2008 af 16. december 2008 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (4), særlig artikel 17,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0080/2013),

                  A.

                  der henviser til, at Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut (i det følgende benævnt »instituttet«), som er beliggende i Torino, blev oprettet ved Rådets forordning (EØF) nr. 1360/90 (6),

                  B.

                  der henviser til, at Revisionsretten fastslår, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at instituttets årsregnskab for regnskabsåret 2011 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

                  C.

                  der henviser til, at Parlamentet den 10. maj 2012 meddelte decharge til instituttets direktør for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2010 (7) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.:

                              —

                              indtrængende opfordrede instituttet og Kommissionen til at underrette dechargemyndigheden om det faktiske tilskud, der blev ydet til instituttet i regnskabsåret 2010

                              —

                              opfordrede instituttet til at fokusere på omkostningseffektiv rapportering til instituttets bestyrelse og de centrale interessehavere, således at disse sættes i stand til at vurdere instituttets resultater

                              —

                              opfordrede instituttet til at implementere de resterende anbefalinger fra Den Interne Revisionstjeneste (IAS) fra tidligere revisioner

                              —

                              opfordrede instituttet til at underrette dechargemyndigheden om revisionen af dets oprindelige budget for 2010,

                  D.

                  der henviser til, at forpligtelsesbevillingerne (8) på 2011-budgettet var på 20 350 000 EUR og 19 850 000 EUR for betalinger,

                  E.

                  der henviser til, at Unionens tilskud til instituttets budget for regnskabsåret 2011 var på 19 850 000 EUR, mod 19 297 822 EUR i 2010, hvilket svarer til en stigning på 2,86 %,

                  F.

                  der henviser til, at instituttet ved udgangen af 2011 skrev sig for et budgetoverskud på 117 686,58 EUR,

         Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

                  1.

                  minder om, at Unionens samlede tilskud til instituttets budget for 2011 beløb sig til 19 850 000 EUR;

                  2.

                  opfordrer instituttet og Kommissionen til at underrette dechargemyndigheden om det faktiske tilskud, der blev ydet til instituttet i regnskabsåret 2011, da dette ikke fremgår klart af instituttets årsregnskaber;

                  3.

                  minder om, at det er meningen, at instituttet tilbagebetaler et samlet beløb på 117 686,58 EUR til Kommissionen, svarende til budgetresultatet for 2011;

                  4.

                  bemærker ud fra instituttets årsberetning, at det opnåede en forpligtelsesrate på 99,69 %, hvilket er lig udnyttelsesgraden i 2010, men højere nominelt set;

                  5.

                  anerkender ud fra årsberetningen, at instituttet i 2011 ændrede sit budget én gang for at indarbejde formålsbestemte indtægter (286 284,28 EUR, der var til rådighed fra tidligere år, og 4 522,81 EUR i påløbne renter), hvilket sædvanligvis ikke er fastsat på tidspunktet for vedtagelsen af budgettet (november 2010 for 2011-budgettet);

                  6.

                  noterer sig instituttets oplysning om, at dets finansielle ledelse er baseret på et aftalememorandum med dets overordnede generaldirektorat, GD for Uddannelse og Kultur (GD EAC), som opstiller klare kriterier for uddelingen af tilskud på grundlag af strenge krav til likviditeten; bemærker endvidere, at instituttet efter Revisionsrettens besøg i november 2012 agter at udarbejde og indføre en formel finansstyringspolitik for den finansielle ledelse i 2013; opfordrer instituttet til at underrette dechargemyndigheden om de tiltag, der gøres for at indføre en formel finansstyringspolitik i den hensigt at minimere og sprede de finansielle risici og samtidig søge at opnå tilstrækkeligt afkast;

         Overførsler og fremførsler

                  7.

                  udleder af årsberetningen, at når udbetalinger til driftsmæssige forpligtelser fremført fra 2010 medregnes, opnåede instituttet en udnyttelsesgrad for betalinger på 99,8 % af de 19 850 000 EUR, der var til rådighed som betalingsbevillinger i 2011, mod 96,5 % i 2010 og 90 % i 2009;

                  8.

                  anerkender ud fra årsberetningen, at instituttet reducerede antallet af budgetoverførsler til 12 i 2011, mod 15 i 2010 og 33 i 2009; anerkender, at instituttet fremførte 13,1 % af det forpligtede 2011-beløb, mod 12,8 % i 2010 og 17 % i 2009;

                  9.

                  noterer sig, at graden af fremførsler for driftsaktiviteter — opdelte bevillinger (reste à liquider) er på 33 %, mens den administrative fremførsel for ikke-opdelte bevillinger er 3,9 %;

                  10.

                  bemærker, at instituttet efter revisionen af aktiviteter og budgettildeling foreslog en budgetomlægning med det formål at forstærke driftsaktiviteterne, hvilket resulterede i en overførsel af forpligtelses- og betalingsbevillinger fra afsnit I til afsnit II og III på 147 340 EUR;

         Offentlige indkøb

                  11.

                  konstaterer, at hvad angår offentlige indkøb, blev 9 udbudsprocedurer annulleret, 38 kontrakter blev indgået og 104 kontrakter var aktive den 31. december 2011;

         Lokaler

                  12.

                  erkender fra Revisionsretten, at situationen med hensyn til instituttets lokaler er utilfredsstillende og frembyder en risiko for, at instituttets aktiviteter afbrydes; opfordrer instituttet til at fastholde dets bestræbelser på at nå til en tilfredsstillende løsning og holde dechargemyndigheden underrettet om de tiltag, der gøres for at udbedre denne mangel; bemærker, at instituttet nu er i færd med at indgå en ny tjenesteydelseskontrakt med regionen, som efter planen — når parterne er nået til enighed — forventes at være på plads i slutningen af februar 2013;

         Menneskelige ressourcer

                  13.

                  bemærker ud fra årsberetningen, at instituttet ved udgangen af 2011 havde seks ledige stillinger opført på stillingsfortegnelsen, mod fire ved udgangen af 2010;

                  14.

                  bemærker desuden, at antallet af medarbejdere ved instituttet nu er 125, og at instituttet fik 15 nye og mistede 10 medarbejdere i 2011;

                  15.

                  bemærker ud fra årsberetningen, at antallet af stillinger beregnet til gennemførelsen af instituttets mandat er som følger:

                              —

                              90 midlertidige stillinger

                              —

                              32 kontraktansatte og lokalt ansatte

                              —

                              to lokalt ansatte

                              —

                              en udlånt national ekspert;

         Resultater

                  16.

                  bemærker ud fra årsberetningen, at instituttet udarbejdede en revideret oversigt over resultatindikatorer med henblik på at øge relevansen og målbarheden af instituttets målsætninger og på at fremskaffe data om, hvilket samlede resultater instituttet opnår, hvad angår dets kerneaktiviteter og hvor godt, det fungerer;

                  17.

                  bemærker endvidere, at instituttet har udarbejdet »instrumentbræt-projektet«, som har til formål at skaffe nøgledata i realtid til brug i det daglige tilsyn med aktiviteterne og især med styring og rapportering;

                  18.

                  anerkender, at instituttet havde succes med videreførelsen af andet år af Torinoprocessen, som giver en kort og præcis, velunderbygget og omfattende analyse af reformerne af uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemet i hvert land, herunder indkredsning af centrale politiktendenser, udfordringer, begrænsninger, god praksis og muligheder, idet konferencen konsoliderer undersøgelsesresultaterne fra analysen i 2010 og aftalen om Torinoprocessen, såvel som Torinet-initiativet om kapacitetsopbygning inden for dokumentationsbaseret politikudformning;

         Samarbejde med Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop)

                  19.

                  bemærker, at samarbejdsaftalen mellem instituttet og Cedefop i november 2009 blev fornyet for perioden 2010–2013; anerkender, at instituttet og Cedefop årligt inden for rammerne af samarbejdsaftalen udarbejder et udkast til et fælles arbejdsprogram, som vedlægges begge organisationers arbejdsprogram; glæder sig over instituttets intention om at afsætte mere plads til rapportering om gennemførelsen af dette fælles arbejdsprogram i årsberetningerne fremover;

                  20.

                  konstaterer, at instituttet og Cedefop i 2011 foretog en yderligere systematisering af deres samarbejde for at maksimere fordelene for deres respektive mandater, hvilket har resulteret i afholdelsen af videndelingsseminarer, samarbejdsrunder inden for kvalifikationsudvikling, implementering af fælles EU-instrumenter og samarbejde om udarbejdelsen af 2012-statusrapporterne for kandidatlandene som led i opfølgningen på Bruggekommunikéet om et styrket europæisk samarbejde om erhvervsrettet uddannelse;

                  21.

                  opfordrer Kommissionen til sammen med instituttet, Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene og Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur nærmere at undersøge synergierne mellem disse agenturer og til at rapportere til dechargemyndigheden om muligheden for en dybere integration af disse fire agenturer; opfordrer disse agenturer og Kommissionen til at vurdere, om et tættere samarbejde vil kunne føre til stordriftsfordele og optimere deres resultater;

         Intern revision

                  22.

                  konstaterer, at IAS foretog en drifts- og efterlevelsesrevision af instituttets eksterne og interne kommunikation i 2011; bemærker især, at IAS fremsatte 14 anbefalinger, hvoraf ingen var betegnet som »essentielle« eller »yderst vigtige«; bemærker endvidere, at 12 anbefalinger blev betegnet som »vigtige« og én anbefaling som »ønskværdig«;

                  23.

                  opfordrer i denne forbindelse instituttet til at gennemføre IAS-anbefalingerne;

                  24.

                  henviser i forbindelse med de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 17. april 2013 (9) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 165.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 82.

         (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (6)  EFT L 131 af 23.5.1990, s. 1.

         (7)  EUT L 286 af 17.10.2012, s. 238.

         (8)  Årsregnskabet for 2011, s. 13.

         (9)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0134 (Se side 374 i denne EUT).


title: 2011/443/EU: Rådets afgørelse af 20. juni 2011 om godkendelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen om havnestatsforanstaltninger, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri#Aftale om havnestatsforanstaltninger, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

text:
               22.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 191/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 20. juni 2011
   om godkendelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen om havnestatsforanstaltninger, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri
   (2011/443/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Union har beføjelse til at vedtage bevarelses-, forvaltnings- og kontrolforanstaltninger for fiskeressourcer; Unionen har ligeledes beføjelse til at indgå aftaler med tredjelande og inden for rammerne af internationale organisationer.

               (2)

               Den Europæiske Union er kontraherende part i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982, der bl.a. forpligter alle medlemmer af det internationale samfund til at samarbejde om at bevare og forvalte de levende marine ressourcer.

               (3)

               Den Europæiske Union og dens medlemmer er kontraherende parter i 1995-aftalen om gennemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention for så vidt angår bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande, der trådte i kraft af den 11. december 2001.

               (4)

               På Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisationens (FAO's) 36. konference i Rom den 18.-23. november 2009 blev aftalen om havnestatsforanstaltninger, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (i det følgende benævnt »aftalen«) godkendt i overensstemmelse med artikel XIV, stk. 1, i FAO's statutter til fremsendelse til FAO's medlemmer.

               (5)

               Aftalen blev undertegnet den 22. november 2009 på Det Europæiske Fællesskabs vegne med forbehold af senere indgåelse.

               (6)

               Unionen er en vigtig aktør i internationalt fiskeri og ét af de største globale markeder for fiskevarer, og det er i EU's interesse at spille en effektiv rolle i aftalens gennemførelse og at godkende aftalen.

               (7)

               Aftalen bør derfor godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen om havnestatsforanstaltninger, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (i det følgende benævnt »aftalen«), godkendes hermed på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen og erklæringen om Unionens kompetence er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet udpeger den eller de personer, der er beføjet til på Unionens vegne at deponere godkendelsesinstrumentet hos generaldirektøren for De Forenede Nationers Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation, der er depositar for aftalen, jf. artikel 26 i aftalen, og erklæringen om Unionens kompetence.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 20. juni 2011.

            På Rådets vegne

         MATOLCSY Gy.

            Formand

      OVERSÆTTELSE
      AFTALE
      om havnestatsforanstaltninger, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri
      PRÆAMBEL
      PARTERNE I DENNE AFTALE,
      SOM ER DYBT FORUROLIGET over det fortsatte ulovlige, urapporterede og uregulerede fiskeri og dets skadelige indvirkning på fiskebestande og marine økosystemer samt på eksistensgrundlaget for de fiskere, der overholder reglerne, og det voksende globale behov for fødevareforsyningssikkerhed,
      DER ER BEVISTE om den rolle, som havnestaterne spiller i vedtagelsen af effektive foranstaltninger til fremme af bæredygtig udnyttelse og langsigtet bevarelse af de levende marine ressourcer,
      SOM ERKENDER, at foranstaltninger til bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri bør baseres på, at det er flagstaterne, der er de hovedansvarlige, og at al eksisterende jurisdiktion i henhold til folkeretten udnyttes, herunder havnestatsforanstaltninger, kyststatsforanstaltninger, markedsrelaterede foranstaltninger og foranstaltninger, der skal sikre, at statsborgere fra de berørte lande ikke støtter eller udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri,
      SOM ERKENDER, at havnestatsforanstaltninger er et effektivt og omkostningseffektivt middel til at forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri,
      SOM ER BEVISTE om behovet for at forbedre koordineringen på regionalt og tværregionalt plan for at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri ved hjælp af havnestatsforanstaltninger,
      SOM ER VIDENDE om den hastige udvikling inden for kommunikationsteknologi, databaser, netværk og globale registre til støtte af havnestatsforanstaltninger,
      SOM ERKENDER behovet for, at der ydes støtte til udviklingslande til vedtagelse og gennemførelse af havnestatsforanstaltninger,
      SOM MÆRKER SIG opfordringerne fra det internationale samfund via FN's instanser, herunder FN's Generalforsamling og Fiskeriudvalget under FN's Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisation, i det følgende benævnt FAO, til at udvikle et bindende internationalt instrument for minimumsstandarder for havnestatsforanstaltninger baseret på FAO' internationale 2001-handlingsplan for at forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og FAO's 2005-model for havnestatsforanstaltninger med henblik på at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri,
      SOM TAGER HENSYN TIL, at lande, når de udøver deres suverænitet over havne på deres territorium, kan træffe endnu skrappere foranstaltninger i overensstemmelse med folkeretten,
      SOM HENVISER TIL de relevante bestemmelser i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982, i det følgende benævnt »konventionen«,
      SOM HENVISER TIL aftalen af 4. december 1995 om gennemførelse af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 for så vidt angår bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande, aftalen af 24. november 1993 om fremme af fiskerfartøjers overholdelse af internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger på det åbne hav og FAO's 1995-adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri,
      SOM ERKENDER behovet for, at der indgås en international aftale under FAO i henhold til artikel XIV i FAO's statutter,
      ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
      DEL 1

         GENERELLE BESTEMMELSER

      Artikel 1
      Definitioner
      I denne aftale forstås ved:
      a)   »bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger«: foranstaltninger, der skal bevare og forvalte levende marine ressourcer, og som træffes og anvendes efter de relevante regler i folkeretten, herunder reglerne i konventionen
      b)   »fisk«: alle arter levende marine ressourcer, også forarbejdede
      c)   »fiskeri«: søgning efter og tiltrækning, lokalisering, fangst eller høst af fisk eller enhver aktivitet, der med rimelighed kan forventes at resultere i tiltrækning, lokalisering, fangst eller høst af fisk
      d)   »fiskerirelateret aktivitet«: enhver aktivitet til støtte eller forberedelse af fiskeri, herunder landing, emballering, forarbejdning, omladning eller transport af fisk, der ikke tidligere har været landet i en havn, samt forsyning med mandskab, brændstof, udstyr og andet på havet
      e)   »ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri«: aktiviteter som fastsat i stk. 3 i FAO's internationale 2001-handlingsplan, der tager sigte på at forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, i det følgende benævnt IUU-fiskeri
      f)   »part«: en stat eller en regional organisation for økonomisk integration, der har indvilget i at være bundet af denne aftale, og for hvilken denne aftale er trådt i kraft
      g)   »havn«: omfatter også offshoreterminaler og andre anlæg til landing, omladning, emballering, forarbejdning eller bunkring og anden forsyning
      h)   »regional organisation for økonomisk integration«: en regional organisation for økonomisk integration, hvis medlemsstater har overdraget kompetence til den i spørgsmål, der er omfattet af denne aftale, herunder beføjelse til i sådanne spørgsmål at træffe beslutninger, der er bindende for dens medlemsstater
      i)   »regional fiskeriforvaltningsorganisation«: en mellemstatslig fiskeriorganisation eller -ordning, alt efter tilfældet, der har beføjelse til at træffe bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger
      j)   »fartøj«: ethvert fartøj eller skib eller enhver anden type båd, der anvendes til, er udstyret til eller påtænkes anvendt til fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter.
      Artikel 2
      Formål
      Formålet med denne aftale er at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri ved at gennemføre effektive havnestatsforanstaltninger og derved sikre, at de levende marine ressourcer og marine økosystemer bevares og udnyttes bæredygtigt på lang sigt.
      Artikel 3
      Anvendelse
      1.   Hver part skal i sin egenskab af havnestat anvende denne aftale på fartøjer, der ikke er berettiget til at føre dens flag, og som anmoder om at anløbe eller allerede befinder sig i en af dens havne, undtagen:

                  a)

                  fartøjer fra nabolande, der udøver selvforsyningsfiskeri, forudsat at havnestaten og flagstaten samarbejder om at sikre, at sådanne fartøjer ikke driver IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri

                  b)

                  containerskibe, der ikke transporterer fisk, eller, hvis de transporterer fisk, så udelukkende transporterer tidligere landet fisk, forudsat at der ikke er alvorlig grund til at mistænke sådanne skibe for at have udøvet fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af IUU-fiskeri.

            2.   En part kan i sin egenskab af havnestat beslutte ikke at anvende denne aftale for fartøjer, som dens statsborgere har chartret udelukkende til fiskeri i områder under dens nationale jurisdiktion, og som fisker i sådanne områder under dens myndighed. Den pågældende par skal for sådanne fartøjer træffe foranstaltninger, der er lige så effektive som de foranstaltninger, der anvendes for fartøjer, der er berettiget til at føre dens flag.
      3.   Denne aftale gælder for ulovligt, urapporteret eller ureguleret havfiskeri, jf. artikel 1, litra e), i denne aftale, og fiskerirelaterede aktiviteter til støtte for sådant fiskeri.
      4.   Denne aftale anvendes på en retfærdig, gennemsigtig og ikkediskriminerende måde efter folkeretten.
      5.   Eftersom dette er en global aftale, der gælder for alle havne, skal parterne tilskynde alle andre enheder til at anvende foranstaltninger, der er i tråd med bestemmelserne i aftalen. Enheder, der ikke kan blive parter i denne aftale, kan forpligte sig til at handle i tråd med bestemmelserne i aftalen.
      Artikel 4
      Sammenhæng med folkeretten og andre internationale instrumenter
      1.   Bestemmelserne i denne aftale indskrænker på ingen måde parternes rettigheder, jurisdiktion og forpligtelser efter folkeretten. Der er frem for alt intet i denne aftale, der påvirker:

                  a)

                  parternes suverænitet over deres indre farvande, arkipelagfarvande og territorialfarvande eller deres suveræne rettigheder over deres kontinentalsokkel og i deres eksklusive økonomiske zoner

                  b)

                  parternes udøvelse af suverænitet over havne på deres territorium efter folkeretten, herunder parternes ret til at nægte fartøjer at anløbe deres havne og til at vedtage havnestatsforanstaltninger, der er skrappere end dem, der er fastsat i denne aftale, herunder foranstaltninger truffet i henhold til regionale fiskeriforvaltningsorganisationers beslutninger.

            2.   Det forhold, at en part anvender denne aftale, betyder ikke, at den bliver bundet af foranstaltninger eller beslutninger truffet af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som den ikke er medlem af, ligesom anvendelsen heller ikke betyder, at den anerkender sådanne organisationer.
      3.   En part i denne aftale er under ingen omstændigheder forpligtet til at iværksætte foranstaltninger eller beslutninger, som en regional fiskeriforvaltningsorganisation har vedtaget, hvis sådanne foranstaltninger ikke er vedtaget i tråd med folkeretten.
      4.   Denne aftale skal fortolkes og anvendes efter folkeretten under hensyntagen til gældende internationale regler og standarder, herunder regler og standarder fastsat gennem Den Internationale Søfartsorganisation og andre internationale instrumenter.
      5.   Parterne skal i god tro opfylde de forpligtelser, de har påtaget sig i henhold til denne aftale, og udøve de rettigheder, der anerkendes i denne aftale, på en måde, som ikke kan betragtes som misbrug af rettigheder.
      Artikel 5
      National integration og koordination
      Parterne skal i størst mulig udstrækning:

                  a)

                  integrere eller koordinere fiskerirelaterede havnestatsforanstaltninger med den mere vidtspændende ordning for havnestatskontrol

                  b)

                  integrere havnestatsforanstaltninger med andre foranstaltninger, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri under behørig hensyntagen til FAO's internationale 2001-handlingsplan for at forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

                  c)

                  træffe foranstaltninger til udveksling af oplysninger mellem relevante nationale organer og koordinere sådanne organers aktiviteter i forbindelse med gennemførelsen af denne aftale.

            Artikel 6
      Samarbejde og udveksling af oplysninger
      1.   Med henblik på effektiv gennemførelse af denne aftale og under behørig hensyntagen til diverse fortrolighedskrav skal parterne samarbejde og udveksle oplysninger med relevante lande, FAO, andre internationale organisationer og regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, herunder oplysninger om de foranstaltninger, som sådanne regionale fiskeriforvaltningsorganisationer har truffet for at nå denne aftales mål.
      2.   Parterne skal i størst muligt omfang træffe foranstaltninger til støtte af bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger truffet af andre lande og andre relevante internationale organisationer.
      3.   Parterne skal samarbejde på subregionalt, regionalt og globalt plan om effektiv gennemførelse af denne aftale, i givet fald også gennem FAO eller regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og -ordninger.
      DEL 2

         ANLØB AF HAVN

      Artikel 7
      Udpegning af havne
      1.   Hver part skal udpege og offentliggøre de havne, som fartøjer kan anmode om at anløbe i henhold til denne aftale. Hver part skal sende en liste over de havne, den har udpeget, til FAO, som sørger for behørig offentliggørelse af den.
      2.   Hver part skal i størst muligt omfang sikre, at alle havne, der er udpeget og offentliggjort i henhold til denne artikels stk. 1, har den fornødne kapacitet til at udføre inspektioner i henhold til denne aftale.
      Artikel 8
      Forhåndsanmodning om anløb af havn
      1.   Hver part skal som en minimumsstandard kræve at få de oplysninger, der er omhandlet i bilag A, inden den giver et fartøj tilladelse til at anløbe sine havne.
      2.   Hver part skal kræve, at de oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, meddeles tilstrækkeligt lang tid i forvejen til, at havnestaten har tilstrækkelig tid til undersøge dem.
      Artikel 9
      Tilladelse til eller afslag på anløb af havn
      1.   Hver part skal, efter at have modtaget de relevante oplysninger, jf. artikel 8, og andre oplysninger, som måtte være nødvendige for at afgøre, om et fartøj, der anmoder om at anløbe en af deres havne, har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af IUU-fiskeri, beslutte, om den vil give det pågældende fartøj tilladelse til eller afslag på at anløbe dens havne og skal meddele en sådan beslutning til fartøjet eller dens repræsentant.
      2.   Hvis fartøjet får tilladelse til at anløbe havn, skal fartøjsføreren eller fartøjsrepræsentanten fremlægge anløbstilladelsen for partens kompetente myndigheder ved fartøjets ankomst i havn.
      3.   Hvis fartøjet får afslag på at anløbe havn, skal hver part meddele fartøjets flagstat og i givet fald om muligt de relevante kyststater, regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og internationale organisationer sin beslutning truffet efter denne artikels stk. 1.
      4.   Uden at det i øvrigt berører denne artikels stk. 1, skal en part, hvis den har tilstrækkeligt bevis for, at et fartøj, der ønsker at anløbe en af dens havne, har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri, især hvis det pågældende fartøj er opført på en liste, som en relevant fiskeriforvaltningsorganisation efter egne regler og procedurer og i overensstemmelse med folkeretten har opstillet over fartøjer, der har udøvet sådant fiskeri eller sådanne fiskerirelaterede aktiviteter, nægte det pågældende fartøj at anløbe dens havne under behørig hensyntagen til artikel 4, stk. 2 og 3 i denne aftale.
      5.   Uanset stk. 3 og 4 i denne artikel kan en part tillade, at et fartøj som omhandlet i de pågældende stykker anløber dens havne udelukkende for, at den pågældende part kan inspicere det og træffe andre relevante foranstaltninger i overensstemmelse med folkeretten, der er mindst lige så effektive som nægtet havneanløb til at forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri.
      6.   Hvis et fartøj som omhandlet i stk. 4 eller 5 i denne artikel af en eller anden grund har anløbet havn, skal en part nægte et sådant fartøj at benytte dens havne til landing, omladning, emballering og forarbejdning af fisk og nægte det adgang til benytte andre havnefaciliteter som fx bunkring, proviantering, vedligeholdelse og tørdok. Artikel 11, stk. 2 og 3, finder tilsvarende anvendelse i sådanne tilfælde. Afslag på sådan anvendelse af havne skal være i overensstemmelse med folkeretten.
      Artikel 10
      Force majeure eller skib i nød
      Det er intet i denne aftale, der hindrer fartøjer i at anløbe havn i overensstemmelse med folkeretten i tilfælde af force majeure eller en nødsituation, eller som hindrer en havnestat i at tillade, at et fartøj anløber havn, når det udelukkende sker for, at der kan ydes assistance til personer, fartøjer eller fly, der er i fare eller nød.
      DEL 3

         BENYTTELSE AF HAVNE

      Artikel 11
      Benyttelse af havne
      1.   Hvis et fartøj har anløbet en af partens havne, skal den pågældende part efter egne love og forskrifter og i overensstemmelse med folkeretten, herunder denne aftale, nægte det pågældende fartøj at benytte havnen til landing, omladning, emballering og forarbejdning af fisk, der ikke tidligere har været landet, og til andre havnefaciliteter som fx bunkring og proviantering, vedligeholdelse og tørdok, hvis:

                  a)

                  parten konstaterer, at fartøjet ikke har gyldig og behørig tilladelse til at udøve fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter, sådan som fartøjets flagstat kræver

                  b)

                  parten konstaterer, at fartøjet ikke har gyldig og behørig tilladelse til at udøve fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter, sådan som en kyststat kræver, for så vidt angår områder under den pågældende stats nationale jurisdiktion

                  c)

                  parten får klart bevis for, at den ombordværende fisk er fanget under tilsidesættelse af de krav, som en kyststat har fastsat, for så vidt angår områder under den pågældende stats jurisdiktion

                  d)

                  flagstaten på anmodning af havnestaten ikke inden for en rimelig frist bekræfter, at den ombordværende fisk er fanget under overholdelse af de krav, som en relevant regional fiskeriforvaltningsorganisation har fastsat, jf. dog artikel 4, stk. 2 og 3

                  e)

                  parten har rimelig grund til at antage, at fartøjet på anden måde har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri, herunder til støtte af et fartøj som omhandlet i artikel 9, stk. 4, medmindre fartøjet kan godtgøre:

                              i)

                              at det har handlet på en måde, der er forenelig med de relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, eller

                              ii)

                              i tilfælde af forsyning af fartøjet på havet med besætningsmedlemmer, brændstof, redskaber mv., at fartøjet på forsyningstidspunktet ikke var et fartøj som omhandlet i artikel 9, stk. 4.

            2.   Uanset denne artikels stk. 1 må en part ikke nægte et fartøj som omhandlet i det pågældende stykke at benytte havnefaciliteter såsom:

                  a)

                  faciliteter, der er af afgørende betydning for besætningens sikkerhed og sundhed eller fartøjets sikkerhed, forudsat at sådanne behov er behørigt godtgjort, eller

                  b)

                  i givet fald faciliteter til ophugning af fartøjet.

            3.   Hvis en part har nægtet et fartøj at benytte sine havne i overensstemmelse med denne artikel, skal den straks give flagstaten og i givet fald relevante kyststater, regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og andre relevante internationale organisationer meddelelse om sin beslutning.
      4.   En part, der har nægtet et fartøj at benytte sine havne i overensstemmelse med denne artikels stk. 1, skal kun trække sit afslag tilbage, hvis der er tilstrækkeligt bevis for, at de årsager, som lå til grund for afslaget, var utilstrækkelige eller fejlagtige eller ikke længere består.
      5.   Hvis en part har trukket sit afslag tilbage, jf. denne artikels stk. 4, skal den straks underrette dem, der har modtaget en meddelelse i henhold til denne artikels stk. 3.
      DEL 4

         INSPEKTION OG OPFØLGNING

      Artikel 12
      Inspektionsniveau og -prioritering
      1.   Hver part skal inspicere så mange fartøjer i sine havne, som det er nødvendigt for at nå et årligt inspektionsniveau der er tilstrækkeligt højt til, at målet med denne aftale nås.
      2.   Parterne skal tilstræbe at opnå enighed om minimumsniveauet for inspektion af fartøjer via regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller FAO eller på anden måde.
      3.   Ved bestemmelse af, hvilke fartøjer der skal inspiceres, skal en part give forrang til:

                  a)

                  fartøjer, der er blevet nægtet anløb eller benyttelse af en havn i overensstemmelse med denne aftale

                  b)

                  anmodninger fra andre relevante parter, stater eller regionale fiskeriforvaltningsorganisationer om inspektion af specifikke fartøjer, især hvis sådanne anmodninger underbygges af bevis for, at det pågældende fartøj har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri

                  c)

                  andre fartøjer, for hvilke der er alvorlig grund til at antage, at de har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri.

            Artikel 13
      Gennemførelse af inspektion
      1.   Hver part skal sørge for, at dens kontrollører mindst udfører de opgaver, der er fastsat som minimumsstandard i bilag B.
      2.   Hver part skal, når den foretager inspektion i sine havne:

                  a)

                  sikre, at inspektioner foretages af behørigt kvalificerede kontrollører, der er godkendt til at foretage sådanne inspektioner under hensyntagen især til artikel 17

                  b)

                  sikre, at kontrollører, før de foretager inspektion, skal forevise relevante id-papirer for fartøjets fører

                  c)

                  sikre, at kontrollører undersøger alle relevante områder på fartøjet, ombordværende fangst, net og andre redskaber, udstyr og alle dokumenter eller registre om bord, der er relevante for at kunne kontrollere, om relevante bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger er overholdt

                  d)

                  kræve, at fartøjsføreren giver kontrollørerne al nødvendig bistand og alle nødvendige oplysninger og fremlægger relevant materiale og dokumentation i det omfang, det er nødvendigt, eller bekræftede kopier deraf

                  e)

                  opfordre flagstaten til at deltage i inspektionen, hvis der findes en relevant ordning med fartøjets flagstat

                  f)

                  gøre alt, for at fortøjet ikke forsinkes unødigt, for at være til mindst mulig gene og ulejlighed, herunder al unødvendig tilstedeværelse af kontrollører om bord, og for at undgå enhver handling, der går ud over kvaliteten af den ombordværende fisk

                  g)

                  gøre alt for at lette kommunikationen med fartøjets fører eller overordnede besætningsmedlemmer, herunder, hvis det er muligt eller nødvendigt, at lade kontrolløren være ledsaget af en tolk

                  h)

                  sikre, at inspektioner foretages på en retfærdig, gennemsigtig og ikkediskriminerende måde, så fartøjer ikke chikaneres

                  i)

                  sikre, at fartøjsførerens muligheder i henhold til folkeretten for at kommunikere med flagstatens myndigheder ikke indskrænkes.

            Artikel 14
      Inspektionsresultater
      Hver part skal mindst give de oplysninger, der er fastsat i bilag C, i den skriftlige rapport om resultaterne af hver inspektion.
      Artikel 15
      Overførsel af inspektionsresultater
      Hver part skal overføre resultaterne af hver inspektion til det inspicerede fartøjs flagstat og alt efter tilfældet også til:

                  a)

                  relevante parter og stater, herunder:

                              i)

                              de stater, for hvilke det ved inspektion er godtgjort, at fartøjet har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri i farvande under deres nationale jurisdiktion

                              ii)

                              den stat, som fartøjsføreren er statsborger i

                  b)

                  relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer

                  c)

                  FAO og andre relevante internationale organisationer.

            Artikel 16
      Elektronisk dataudveksling
      1.   For at lette gennemførelsen af denne aftale skal hver part om muligt indføre en kommunikationsmekanisme, der muliggør direkte elektronisk udveksling af oplysninger under behørig hensyntagen til relevante fortrolighedskrav.
      2.   Parterne bør i størst muligt omfang og under behørig hensyntagen til relevante fortrolighedskrav samarbejde om at indføre en relevant mekanisme for udveksling af oplysninger, om muligt koordineret af FAO, sammen med andre relevante multilaterale og mellemstatslige initiativer, og om at lette udvekslingen af oplysninger med eksisterende databaser, der er relevante for denne aftale.
      3.   Hver part skal udpege en myndighed, der skal være kontraktpunkt for udveksling af oplysninger i henhold til denne aftale. Hver part skal give FAO meddelelse om det udpegede kontaktpunkt.
      4.   Hver part skal forvalte oplysninger, som skal overføres via en mekanisme oprettet i henhold til denne artikels stk. 1, i overensstemmelse med bilag D.
      5.   FAO skal anmode relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer om at meddele oplysninger om de foranstaltninger eller beslutninger, de har truffet og gennemført, og som vedrører denne aftale, med henblik på integrering af sådanne oplysninger i den mekanisme for udveksling af oplysninger, der er omhandlet i denne artikels stk. 2, i det omfang, det er muligt, og under behørig hensyntagen til relevante fortrolighedskrav.
      Artikel 17
      Uddannelse af kontrollører
      Hver part skal sikre, at dens kontrollører er behørigt uddannet under hensyntagen til retningslinjerne for uddannelse af kontrollører i bilag E. Parterne skal tilstræbe at samarbejde herom.
      Artikel 18
      Havnestatsforanstaltninger til opfølgning af inspektion
      1.   Hvis der efter inspektion er alvorlig grund til at formode, at et fartøj har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri, skal den inspicerende part:

                  a)

                  straks underrette flagstaten og i givet fald relevante kyststater, regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og andre internationale organisationer samt den stat, som fartøjsføreren er statsborger i, om resultaterne

                  b)

                  nægte fartøjet at benytte dens havne til landing, omladning, emballering og forarbejdning af fisk, der ikke tidligere har været landet, og at benytte andre havnefaciliteter, herunder f.eks. bunkring og forsyning, vedligeholdelse og tørdok, hvis der ikke allerede er blevet truffet sådanne foranstaltninger over for fartøjet, på en måde, der er forenelig med aftalen, herunder artikel 4.

            2.   Uanset denne artikels stk. 1 må en part ikke nægte et fartøj som omhandlet i det pågældende stykke at benytte havnefaciliteter, der er af afgørende betydning besætningens sikkerhed og sundhed eller fartøjets sikkerhed.
      3.   Der er intet i denne aftale, der forhindrer en part i at træffe foranstaltninger i overensstemmelse med folkeretten, ud over dem, der er omhandlet i denne artikels stk. 1 og 2, herunder foranstaltninger, som fartøjets flagstat udtrykkeligt har anmodet om at få truffet, eller som den har givet sit samtykke til.
      Artikel 19
      Information om ankemuligheder i havnestaten
      1.   Hver part stiller relevante oplysninger til rådighed for offentligheden og oplyser efter skriftlig anmodning sådanne oplysninger til fartøjsejeren, -operatøren, -føreren eller -repræsentanten om, hvilke ankemuligheder den pågældende part efter sine nationale love og forskrifter kan gøre brug af for så vidt angår havnestatsforanstaltninger, som parten har truffet i henhold til artikel 9, 11, 13 eller 18, herunder oplysninger om offentlige myndigheder eller retsinstitutioner, der er relevante i den forbindelse, samt oplysninger om, hvorvidt der efter partens nationale love og forskrifter er mulighed for at søge kompensation i tilfælde af et eventuelt tab eller en eventuel skade lidt som følge af, at den pågældende part hævdedes at have udført ulovlige aktiviteter.
      2.   Parten skal meddele flagstaten og i givet fald ejeren, operatøren, føreren eller repræsentanten om resultatet af en sådan anke. Hvis andre parter, stater eller internationale organisationer er blevet underrettet om den tidligere beslutning, jf. artikel 9, 11, 13 og 18, skal parten meddele dem enhver ændring af en sådan beslutning.
      DEL 5

         FLAGSTATERS ROLLE

      Artikel 20
      Flagstaters rolle
      1.   Hver part skal kræve, at fartøjer, der har ret til at føre dens flag, samarbejder med havnestaten under inspektioner i henhold til denne aftale.
      2.   Hvis en part har alvorlig grund til at formode, at et fartøj, der har ret til at føre dens flag, har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri, og et sådant fartøj forsøger at anløbe eller allerede har anløbet havn i en anden stat, skal den pågældende part, alt efter tilfældet, anmode den pågældende stat om at inspicere fartøjet eller at træffe andre foranstaltninger, der er forenelige med denne aftale.
      3.   Hver part skal tilskynde fartøjer, der har ret til at føre dens flag, til at lande, omlade, emballere og forarbejde fisk og til at benytte andre havnefaciliteter i havne i stater, der agerer i overensstemmelse med eller på en måde, der er forenelig med denne aftale. Parterne tilskyndes til at bl.a. via regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og FAO at indføre retfærdige, gennemsigtige og ikkediskriminerende procedurer for identificering af ethvert land, der ikke agerer i overensstemmelse med eller på en måde, der er forenelig med denne aftale.
      4.   Hvis en flagstatspart efter en havnestatsinspektion modtager en inspektionsrapport, hvoraf det fremgår, at der er alvorlig grund til at formode, at et fartøj, der har ret til at føre dens flag, har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri, skal den straks foretage en tilbundsgående undersøgelse af sagen og, hvis der foreligger tilstrækkeligt bevis, straks træffe håndhævelsesforanstaltninger efter egne love og forskrifter.
      5.   Hver part skal i sin egenskab af flagstat meddele andre parter, relevante havnestater og, alt efter tilfældet, andre relevante lande, regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og FAO, hvilke foranstaltninger den har truffet over for fartøjer, der har ret til at føre dens flag, og for hvilke det som følge af havnestatsforanstaltninger truffet i henhold til denne aftale er fastslået, at de har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri.
      6.   Hver part skal sikre, at foranstaltninger, der anvendes for fartøjer, som har ret til at føre dens flag, er mindst lige så effektive, som de foranstaltninger, der anvendes for fartøjer som omhandlet i artikel 3, stk. 1, til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri.
      DEL 6

         UDVIKLINGSLANDENES BEHOV

      Artikel 21
      Udviklingslandenes behov
      1.   Kommissionen anerkender fuldt ud udviklingslandes særlige behov i forbindelse med gennemførelse af havnestatsforanstaltninger, der er forenelige med denne aftale. I den forbindelse skal parterne enten direkte eller via FAO, andre FN-særorganisationer eller andre relevante internationale organisationer og organer, herunder regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, bistå parter, der er udviklingslande, for bl.a.:

                  a)

                  navnlig at styrke deres evne, især for så vidt angår i de mindst udviklede af disse lande og små udviklingsøstater, til at skabe et retsgrundlag for og kapacitet til at gennemføre effektive havnestatsforanstaltninger

                  b)

                  at gøre det lettere for dem at deltage i internationale organisationer, som fremmer effektiv udvikling og gennemførelse af havnestatsforanstaltninger

                  c)

                  at give dem lettere adgang til teknisk bistand for at styrke deres udvikling og gennemførelse af havnestatsforanstaltninger koordineret med relevante internationale mekanismer.

            2.   Parterne skal tage behørigt hensyn til de særlige behov, som parter, der er udviklingslande, især de mindst udviklede af disse lande og små udviklingsøstater, har, for at sikre, at sådanne lande og stater hverken direkte eller indirekte pålægges en uforholdsmæssig stor byrde. I de tilfælde, hvor det er godtgjort, at parter, der er udviklingslande, er blevet pålagt en uforholdsmæssig stor byrde, skal parterne samarbejde om at gøre det lettere for parter, der er udviklingslande, at gennemføre specifikke forpligtelser, der følger af denne aftale.
      3.   Parterne skal enten direkte eller via FAO vurdere de særlige behov, som parter, der er udviklingslande, har med hensyn til gennemførelsen af denne aftale.
      4.   Parterne skal samarbejde om at indføre passende finansieringsmekanismer for at bistå udviklingslande med at gennemføre aftalen. Formålet med sådanne mekanismer er bl.a. specifikt:

                  a)

                  at udvikle nationale og internationale havnestatsforanstaltninger

                  b)

                  at udvikle og øge kapaciteten med hensyn til bl.a. overvågning, kontrol og inspektion samt uddannelse på nationalt og regionalt plan af havnedirektører, kontrollører og personale med ansvar for håndhævelse og retlige spørgsmål

                  c)

                  at udføre overvågnings-, kontrol-, inspektions- og efterlevelsesaktiviteter, der er relevante for havnestatsforanstaltninger, herunder adgang til teknologi og udstyr

                  d)

                  at opstille lister over parter, som er udviklingslande, med angivelse af udgifter til eventuelle procedurer til bilæggelse af tvister, der skyldes foranstaltninger, som sådanne parter har truffet i henhold til denne aftale.

            5.   Samarbejdet med og mellem parter, der er udviklingslande, om de mål, der er opstillet i denne artikel, kan omfatte ydelse af teknisk og finansiel bistand ad bilaterale, multilaterale og regionale kanaler, herunder syd-syd-samarbejde.
      6.   Parterne skal nedsætte ad hoc-arbejdsgrupper, der regelmæssigt skal rapportere og fremsætte henstillinger til parterne om etablering af finansieringsmekanismer, herunder en bidragsordning, identificering og tilvejebringelse af midler, opstilling af gennemførelseskriterier og -procedurer og fremskridt med hensyn til gennemførelse af finansieringsmekanismer. Ud over de elementer, der er omhandlet i denne artikel, skal ad hoc-arbejdsgruppen tage hensyn til bl.a.:

                  a)

                  vurdering af de behov, som parter, der er udviklingslande, især de mindst udviklede af disse lande og små udviklingsøstater, har

                  b)

                  de disponible midler og rettidig udbetaling heraf

                  c)

                  gennemsigtighed i beslutnings- og forvaltningsprocessen med hensyn til tilvejebringelse og tildeling af midler

                  d)

                  de modtagende udviklingslandsparters ansvar for, at midlerne anvendes som aftalt.

            Parterne skal tage hensyn til rapporterne og enhver henstilling fra ad hoc-arbejdsgruppen og træffe de fornødne foranstaltninger.
      DEL 7

         BILÆGGELSE AF TVISTER

      Artikel 22
      Fredelig bilæggelse af tvister
      1.   Enhver part kan holde samråd med én eller flere andre parter om enhver tvist om fortolkning eller anvendelse af bestemmelserne i denne aftale med henblik på hurtigst muligt at finde en for alle parter tilfredsstillende løsning.
      2.   Hvis en tvist ikke kan løses gennem sådant samråd inden for rimelig tid, skal de involverede parter holde samråd med hinanden hurtigst muligt med henblik på at få bilagt tvisten ved forhandling, undersøgelse, mægling, forlig, voldgift, domstolsafgørelse eller andre fredelige midler efter eget valg.
      3.   Enhver tvist af denne art, der ikke er blevet løst på denne måde, indbringes med parternes samtykke for Den Internationale Domstol, Den Internationale Havretsdomstol eller en voldgiftsdomstol. Hvis parterne ikke kan blive enige om at indbringe tvisten for Den Internationale Domstol, Den Internationale Havretsdomstol eller en voldgiftsdomstol, fortsætter de deres samråd og samarbejde med henblik på at bilægge tvisten efter folkerettens regler om bevarelse af de levende marine ressourcer.
      DEL 8

         IKKEPARTER

      Artikel 23
      Ikkeparter i denne aftale
      1.   Parterne skal tilskynde ikkeparter i denne aftale til at blive parter i den og/eller til at vedtage love og forskrifter og gennemføre foranstaltninger, der er forenelige med aftalens bestemmelser.
      2.   Parterne skal træffe retfærdige, ikkediskriminerende og gennemsigtige foranstaltninger, der er forenelige med denne aftale og andre relevante bestemmelser i folkeretten, for at hindre ikkeparter i at udøve aktiviteter, der underminerer en effektiv gennemførelse af denne aftale.
      DEL 9

         OVERVÅGNING, UNDERSØGELSE OG VURDERING

      Artikel 24
      Overvågning, undersøgelse og vurdering
      1.   Parterne skal inden for rammerne af FAO og dens relevante organer sørge for, at gennemførelsen af denne aftale overvåges og undersøges regelmæssigt og systematisk, ligesom de skal vurdere, hvilke fremskridt der gøres med hensyn til at nå aftalens mål.
      2.   Fire år efter denne aftales ikrafttræden skal FAO indkalde parterne til et møde for at undersøge og vurdere, hvor effektiv aftalen har været med hensyn til at nå de deri fastsatte mål. Parterne afgør, om der er behov for yderligere sådanne møder.
      DEL 10

         AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

      Artikel 25
      Undertegnelse
      Denne aftale er åben for undertegnelse i FAO fra den toogtyvende dag i november 2009 til den enogtyvende dag i november 2010 for alle lande og regionale organisationer for økonomisk integration.
      Artikel 26
      Ratifikation, accept eller godkendelse
      1.   Denne aftale skal ratificeres, accepteres eller godkendes af signatarerne.
      2.   Ratifikations-, accept- og godkendelsesinstrumenter skal deponeres hos depositaren.
      Artikel 27
      Tiltrædelse
      1.   Efter den periode, hvor denne aftale er åben for undertegnelse, vil den fortsat være åben for tiltrædelse af ethvert land eller enhver regional organisation for økonomisk integration.
      2.   Tiltrædelsesinstrumenterne skal deponeres hos depositaren.
      Artikel 28
      Deltagelse af regionale organisationer for økonomisk integration
      1.   I de tilfælde, hvor en regional organisation for økonomisk integration, som er en international organisation, jf. artikel 1 i bilag IX til konventionen, ikke har kompetence i alle spørgsmål, som denne aftale regulerer, anvendes bilag IX til konventionen tilsvarende, hvis en sådan regional organisation for økonomisk integration deltager i aftalen, idet følgende bestemmelser i det pågældende bilag dog ikke anvendes:

                  a)

                  artikel 2, første punktum

                  b)

                  artikel 3, stk. 1.

            2.   I de tilfælde, hvor en regional organisation for økonomisk integration, som er en international organisation, jf. artikel 1 i bilag IX til konventionen, har kompetence i alle spørgsmål, som denne aftale regulerer, anvendes følgende bestemmelser, hvis en sådan regional organisation for økonomisk integration deltager i aftalen:

                  a)

                  ved undertegnelsen eller tiltrædelsen skal en sådan organisation fremsætte en erklæring, hvori det meddeles:

                              i)

                              at den har kompetence i alle spørgsmål, som denne aftale regulerer

                              ii)

                              at dens medlemsstater derfor ikke bliver parter i aftalen som enkeltstater, bortset fra deres territorier, hvor organisationen ikke har nogen kompetence

                              iii)

                              at den anerkender staters rettigheder og forpligtelser i henhold til denne aftale

                  b)

                  en sådan organisations deltagelse betyder under ingen omstændigheder, at rettigheder i henhold til denne aftale overdrages til stater, der er medlem af den pågældende organisation

                  c)

                  i tilfælde af konflikt mellem en sådan organisations forpligtelser i henhold til denne aftale og organisationens forpligtelser i henhold til den aftale, hvorved organisationen blev oprettet, eller andre retsakter i forbindelse hermed har forpligtelserne i henhold til denne aftale forrang.

            Artikel 29
      Ikrafttræden
      1.   Denne aftale træder i kraft tredive dage efter datoen for deponering hos depositaren af det femogtyvende ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument, jf. artikel 26 og 27.
      2.   For hver signatar, som ratificerer, accepterer eller godkender denne aftale efter aftalens ikrafttræden, træder aftalen i kraft tredive dage efter, at den pågældende signatar har deponeret sit ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument.
      3.   For hver stat eller regional organisation for økonomisk integration, der tiltræder denne aftale efter aftalens ikrafttræden, træder aftalen i kraft tredive dage efter, at en sådan stat eller regional organisation for økonomisk integration har deponeret sit tiltrædelsesinstrument.
      4.   Med henblik på anvendelsen af denne artikel tælles et instrument, der deponeres af en regional organisation for økonomisk integration, ikke med oven i de instrumenter, som medlemsstater af den nævnte organisation allerede har deponeret.
      Artikel 30
      Forbehold og undtagelser
      Der kan ikke tages forbehold over for eller indrømmes undtagelser fra denne aftale.
      Artikel 31
      Erklæringer og udtalelser
      Artikel 30 afskærer ikke en stat eller en regional organisation for økonomisk integration fra i forbindelse med undertegnelsen, ratifikationen, accepten eller tiltrædelsen af denne aftale at fremsætte erklæringer eller udtalelser, uanset disses formulering eller betegnelse, bl.a. med henblik på at harmonisere dens love og forskrifter med bestemmelserne i denne aftale, forudsat at sådanne erklæringer og udtalelser ikke tager sigte på at udelukke eller ændre denne aftales retsvirkning i forhold til den pågældende stat eller regionale organisation for økonomisk integration.
      Artikel 32
      Foreløbig anvendelse
      1.   Denne aftale anvendes foreløbigt af stater eller regionale organisationer for økonomisk integration, som indvilliger i at anvende den foreløbigt ved at give depositaren skriftlig meddelelse herom. En sådan foreløbig anvendelse får virkning fra datoen for modtagelse af meddelelsen.
      2.   For stater eller regionale organisationer for økonomisk integration ophører den foreløbige anvendelse ved denne aftales ikrafttræden for de pågældende stater eller regionale organisationer for økonomisk integration eller ved en skriftlig meddelelse fra de pågældende stater eller regionale organisationer for økonomisk integration til depositaren om, at de agter at ophøre med at anvende aftalen foreløbigt.
      Artikel 33
      Ændringer
      1.   Enhver part kan foreslå ændringer af denne aftale efter en periode på to år fra denne aftales ikrafttrædelsesdato.
      2.   Enhver foreslået ændring af denne aftale skal sendes skriftligt til depositaren sammen med en anmodning om, at der indkaldes til et møde mellem parterne med henblik på drøftelse af den pågældende ændring. Depositaren rundsender en sådan meddelelse til alle parter, og det samme gælder parternes svar på anmodningen. Medmindre halvdelen af parterne senest seks måneder efter datoen for rundsendelse af meddelelsen gør indsigelse mod anmodningen, indkalder depositaren til et møde mellem parterne med henblik på drøftelse af den foreslåede ændring.
      3.   Ændringer til denne aftale kan udelukkende vedtages ved konsensus mellem de parter, der deltager i det møde, hvor den pågældende ændring forelægges med henblik på vedtagelse, jf. dog artikel 34.
      4.   Enhver ændring, der vedtages på mødet mellem parterne, træder i kraft for de parter, der har ratificeret, accepteret eller godkendt den, på den halvfemsindstyvende dag efter, at to tredjedele af parterne i denne aftale, baseret på antallet af parter på datoen for vedtagelse af ændringen, har deponeret deres ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument. For alle andre parter træder ændringen i kraft på den halvfemsindstyvende dag efter den dato, hvor sådanne parter har deponeret deres instrument til ratifikation, accept eller godkendelse af ændringen.
      5.   Med henblik på anvendelsen af denne artikel tælles et instrument, der deponeres af en regional organisation for økonomisk integration, ikke med oven i de instrumenter, som medlemsstater af den nævnte organisation allerede har deponeret.
      Artikel 34
      Bilag
      1.   Bilagene udgør en integrerende del af denne aftale, og henvisninger til aftalen skal betragtes som henvisninger til bilagene.
      2.   En ændring af bilaget til denne aftale kan vedtages med totredjedeles flertal blandt de parter, der deltager i et møde, hvor den foreslåede ændring af bilaget drøftes med henblik på vedtagelse. Det skal dog i størst muligt omfang tilstræbes at opnå konsensus om enhver ændring af et bilag. En ændring af et bilag indarbejdes i denne aftale og træder i kraft for de parter, der har godkendt ændringen, fra den dato, hvor depositaren fra to tredjedele af parterne i denne aftale, baseret på antallet af parter på datoen for vedtagelse af ændringen, har fået meddelelse om, at de har godkendt ændringen. Ændringen træder i kraft for alle øvrige parter, efterhånden som depositaren modtager deres godkendelse af ændringen.
      Artikel 35
      Opsigelse
      Enhver part kan opsige denne aftale fra ét år efter den dato, hvor aftalen trådte i kraft for den pågældende part, ved at sende en skriftlig meddelelse om opsigelse til depositaren. Opsigelsen får virkning fra ét år efter, at depositaren har modtaget meddelelsen om opsigelse.
      Artikel 36
      Depositar
      FAO's generaldirektør er depositar for denne aftale. Depositaren skal:

                  a)

                  sende en bekræftet kopi af denne aftale til hver signatar og part

                  b)

                  når aftalen er trådt i kraft, registrere den hos generalsekretæren for De Forenede Nationer i overensstemmelse med artikel 102 i De Forenede Nationers Pagt

                  c)

                  straks underrette hver signatar af og part i denne aftale om:

                              i)

                              alle undertegnelser og ratifikations-, accept-, godkendelses- og tiltrædelsesinstrumenter, der er deponeret i henhold til artikel 25, 26 og 27

                              ii)

                              datoen for denne aftales ikrafttræden, jf. artikel 29

                              iii)

                              forslag til ændringer af denne aftale og deres vedtagelse og ikrafttræden, jf. artikel 33

                              iv)

                              forslag til ændringer af bilagene og deres vedtagelse og ikrafttræden, jf. artikel 34

                              v)

                              opsigelser af denne aftale, jf. artikel 35.

            Artikel 37
      Autentiske tekster
      Den arabiske, den engelske, den franske, den kinesiske, den russiske og den spanske tekst til denne aftale har samme gyldighed.

         TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, der er behørigt bemyndiget dertil, undertegnet denne aftale.
         UDFÆRDIGET i Rom, den toogtyvende dag i november to tusind og ni.

         BILAG A

            Oplysninger, som fartøjer, der anmoder om anløb af havn, skal give på forhånd

         BILAG B

            Procedurer for havnestatsinspektion

         Kontrollører skal:

                     a)

                     i det omfang, det er muligt, kontrollere, at fartøjets ombordværende id-dokumentation og informationen om fartøjsejeren er ægte, fuldstændig og korrekt, om nødvendigt også via relevant kontakt med flagstaten eller internationale skibsregistre

                     b)

                     kontrollere, at fartøjets flag og mærkninger (fx navn, havnekendingsnummer, IMO-identifikationsnummer, internationalt radiokaldesignal og andre mærkninger samt hoveddimensioner) svarer til oplysningerne i dokumentationen

                     c)

                     i det omfang, det er muligt, kontrollere, at tilladelserne til fiskeri og fiskerirelaterede aktiviteter er ægte, fuldstændige, korrekte og i overensstemmelse med oplysningerne meddelt i henhold til bilag A

                     d)

                     kontrollere alle andre former for relevant dokumentation og relevante registre om bord, herunder i det omfang, det er muligt, dokumentation og registre i elektronisk form og FOS-data (FOS = fartøjsovervågningssystem) fra flagstaten eller relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer (RFFO'er). Relevant dokumentation kan være logbøger, fangst-, omladnings- og handelsdokumenter, besætningslister, stuveplaner og –tegninger, beskrivelse af fiskelastrum samt dokumenter, der kræves i henhold til konventionen om international handel med udryddelsestruede vilde dyr og planter

                     e)

                     i det omfang, det er muligt, undersøge alle relevante fiskeredskaber om bord, herunder ethvert redskab, der er stuvet væk, og anordninger i tilknytning hertil, og kontrollere, at de opfylder betingelserne i tilladelserne. Fiskeredskaberne skal i det omfang, det er muligt, også kontrolleres for at sikre, at karakteristika såsom maskestørrelse og trådtykkelse, anordninger, der er fastgjort på redskaber, netdimensioner og -konstruktion, tejner, skrabere og krogstørrelse og -antal er i overensstemmelse med gældende forskrifter, og at redskabernes mærkning svarer til den mærkning, der er godkendt for fartøjet

                     f)

                     i det omfang, det er muligt, fastslå, om fisken om bord er blevet fanget efter gældende tilladelser

                     g)

                     undersøge fisken, bl.a. ved stikprøvekontrol, for at fastslå mængde og sammensætning. I forbindelse med denne kontrol kan kontrollørerne åbne kasser, der er pakket med fisk, og flytte fisk eller kasser for at sikre sig, at lastens indhold er korrekt. En sådan undersøgelse kan omfatte inspektion af varetype og bestemmelse af nominel vægt

                     h)

                     vurdere, om der er alvorlig grund til at antage, at et fartøj har udøvet IUU-fiskeri eller fiskerirelaterede aktiviteter til støtte af sådant fiskeri

                     i)

                     forelægge fartøjsføreren rapporten med inspektionsresultatet og angivelse af, hvilke foranstaltninger der kunne træffes, med henblik på kontrollørens og førerens underskrift. Fartøjsførerens underskift på rapporten er blot en bekræftelse af, at han har fået en kopi af rapporten. Fartøjsføreren skal have mulighed for at fremsætte bemærkninger til rapporten eller gøre indsigelse mod den, og, alt efter tilfældet, have mulighed for at kontakte relevante myndigheder i flagstaten, især hvis fartøjsføreren har alvorlige vanskeligheder med at forstå rapportens indhold. Fartøjsføreren skal have udleveret en kopi af rapporten

                     j)

                     om nødvendigt og muligt sørge for, at relevant dokumentation bliver oversat.

         BILAG C

            Rapport om inspektionsresultater

         BILAG D

            INFORMATIONSSYSTEMER I FORBINDELSE MED HAVNESTATSFORANSTALTNINGER

         Ved gennemførelsen af denne aftale skal hver part:

                     a)

                     tilstræbe at etablere elektronisk kommunikation, jf. artikel 16

                     b)

                     i det omfang, det er muligt, oprette websteder med henblik på offentliggørelse af lister over udpegede havne, jf. artikel 7, og over foranstaltninger truffet efter de relevante bestemmelser i denne aftale

                     c)

                     i det omfang, det er muligt, identificere hver inspektionsrapport ved hjælp af et entydigt referencenummer, der starter med havnestatens alfa-3-kode og det udstedende organs identifikation

                     d)

                     i det omfang, det er muligt, anvende nedenstående internationale kodesystem i bilag A og C og omsætte ethvert andet kodesystem til det internationale system.

                                 lande/territorier

                                 :

                                 ISO-3166 alfa 3-landekode

                                 arter

                                 :

                                 ASFIS alfa-3-kode (og kaldet FAO alfa-3-kode)

                                 fartøjstyper

                                 :

                                 ISSCFV-kode (også kaldet FAO alfa-kode)

                                 redskabstyper

                                 :

                                 ISSCFG-kode (også kaldet FAO alfa-kode)

         BILAG E

            Retningslinjer for uddannelse af kontrollører

         Uddannelsesprogrammer for havnestatskontrollører bør indeholde oplæring i følgende:

                     1.

                     Etik

                     2.

                     Sundhed og sikkerhed

                     3.

                     Gældende nationale love og forskrifter, kompetenceområder og relevante RFFO'ers bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger samt gældende folkeret

                     4.

                     Indsamling, evaluering og registrering af bevismateriale

                     5.

                     Generelle inspektionsprocedurer såsom rapportskrivning og interviews

                     6.

                     Analyse af oplysninger såsom logbøger, elektronisk dokumentation og fartøjers historie (navn, ejerskab og flagstat), der er nødvendige for validering af oplysningerne fra fartøjsføreren

                     7.

                     Bording og inspektion af fartøjer, herunder inspektion af lastrum og beregning af lastrumsvolumen

                     8.

                     Kontrol og validering af oplysninger om landinger, omladninger, forarbejdning og fisk om bord, herunder anvendelse af omregningsfaktorer for de forskellige arter og varer

                     9.

                     Identificering af fiskearter og måling af længde og andre biologiske parametre

                     10.

                     Identificering af fartøjer og redskaber samt metoder til inspektion og måling af redskaber

                     11.

                     FOS-udstyr og dets anvendelse og andre elektroniske sporingssystemer og deres anvendelse

                     12.

                     Foranstaltninger, som skal træffes til opfølgning af inspektion.

      ERKLÆRING OM DEN EUROPÆISKE UNIONS KOMPETENCE I SPØRGSMÅL, DER REGULERES AF AFTALEN OM HAVNESTATSFORANSTALTNINGER, SOM SKAL FOREBYGGE, AFVÆRGE OG STANDSE ULOVLIGT, URAPPORTERET OG UREGULERET FISKERI
      (Erklæring i henhold til artikel 28, stk. 2, litra a), i aftalen)

                  1.

                  Ifølge artikel 28, stk. 2, litra a), i aftalen skal en regional organisation for økonomisk integration, hvis den har kompetence i alle spørgsmål, der reguleres af denne aftale, fremsætte en erklæring herom ved undertegnelsen eller tiltrædelsen.

                  2.

                  Ifølge artikel 1, litra h), i aftalen er en »regional organisation for økonomisk integration« en regional organisation for økonomisk integration, til hvilken medlemsstaterne har overdraget kompetence i spørgsmål, der reguleres af aftalen, herunder beføjelsen til at gøre beslutninger om sådanne spørgsmål bindende for dens medlemsstater.

                  3.

                  Den Europæiske Union betragtes som en regional organisation for økonomisk integration, jf. de ovenfor nævnte artikler.

                  4.

                  Som følge heraf erklærer Den Europæiske Union hermed:

                              i)

                              at den har kompetence i alle spørgsmål, som aftalen regulerer

                              ii)

                              at EU-medlemsstaterne derfor ikke bliver parter i aftalen som enkeltstater, bortset fra deres territorier, hvor EU ingen kompetence har.
                              Den Europæiske Union består for øjeblikket af følgende medlemsstater: Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland

                              iii)

                              at Den Europæiske Union anerkender staters rettigheder og forpligtelser i henhold til aftalen.

                  5.

                  Den Europæiske Union erklærer, at den i tilfælde af en konflikt som omhandlet i artikel 28, stk. 2, litra c), i aftalen vil opfylde de forpligtelser, der følger af den pågældende bestemmelse, i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab som fortolket af EF-Domstolen.