Avis juridique important

|

32001D0586

2001/586/EF: Rådets afgørelse af 18. juni 2001 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Ungarn om Republikken Ungarns deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet

EF-Tidende nr. L 213 af 07/08/2001 s. 0038 - 0038

Rådets afgørelseaf 18. juni 2001om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Ungarn om Republikken Ungarns deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet(2001/586/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og stk. 3, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet blev oprettet ved forordning (EØF) nr. 1210/90(3).(2) På Det Europæiske Råds møde i Luxembourg (december 1997) blev det besluttet at åbne visse fællesskabsprogrammer og -agenturer for deltagelse fra ansøgerlandene i Central- og Østeuropa som led i en styrket førtiltrædelsesstrategi. For så vidt angår agenturerne konkluderede Det Europæiske Råd: "Ansøgerlandene kan deltage i fællesskabsagenturer, hvilket der skal træffes afgørelse om i hvert enkelt tilfælde".(3) På Det Europæiske Råds møde i Helsingfors (december 1999) blev det bekræftet, at tiltrædelsesprocessen er en åben proces, som nu omfatter 13 kandidatlande inden for en fælles ramme, og at kandidatlandene deltager i tiltrædelsesprocessen på lige fod.(4) Rådet bemyndigede den 14. februar 2000 Kommissionen til at føre forhandlinger om ansøgerlandenes deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur. Kommissionen har undertegnet slutakten for forhandlingerne den 9. oktober 2000.(5) Den i denne afgørelse omhandlede aftale bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Ungarn om Republikken Ungarns deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne afgørelse.Artikel 2Rådets formand har bemyndigelse til at udpege den eller de personer, der kan foretage den i aftalens artikel 18 omhandlede notifikation.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 18. juni 2001.På Rådets vegneM. WinbergFormand(1) EFT C 120 E af 24.4.2001, s. 243.(2) Udtalelse afgivet den 31.5.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT L 120 af 11.5.1990, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 933/1999 (EFT L 117 af 5.5.1999, s. 1).


title: 2014/253/EU: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 16. april 2014 om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 13 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2012/004 ES/Grupo Santana fra Spanien)

text:
               7.5.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 134/42

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 16. april 2014
   om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 13 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2012/004 ES/Grupo Santana fra Spanien)
   (2014/253/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (1), særlig artikel 12, stk. 3,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (2), særlig artikel 23, andet afsnit,
   under henvisning til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (3), særlig artikel 12,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (4), særlig punkt 13,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til arbejdstagere, der afskediges som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, som kan tilskrives globaliseringen, og hjælpe disse med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               EGF må ikke overstige et årligt beløb på 150 mio. EUR (2011-priser), jf. artikel 12 i forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013.

               (3)

               Spanien indgav den 16. maj 2012 en ansøgning om anvendelse af EGF i forbindelse med afskedigelser hos Grupo Santana og hos 15 leverandører og producenter i efterfølgende produktionsled og supplerede den med yderligere oplysninger i tiden indtil den 28. november 2013. Ansøgningen opfylder kravene til fastlæggelse af støttebeløbets størrelse, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1927/2006. Kommissionen foreslår derfor, at der ydes en støtte på 1 964 407 EUR.

               (4)

               Uanset ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 finder den fortsat anvendelse på ansøgninger, der indgives indtil den 31. december 2013 i medfør af artikel 23, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1309/2013.

               (5)

               Der bør derfor som følge af Spaniens ansøgning ydes støtte fra EGF —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Inden for rammerne af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2014 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 1 964 407 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         D. KOURKOULAS

            Formand

      (1)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 855.

      (3)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

      (4)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.


Avis juridique important

|

41999D0008

Schengen-reglerne - Eksekutivkomitéens afgørelse af 28. april 1999 om generelle principper for aflønning af informanter (SCH/Com-ex (99) 8 rev. 2)

EF-Tidende nr. L 239 af 22/09/2000 s. 0417 - 0419

EKSEKUTIVKOMITÉENS AFGØRELSEaf 28. april 1999om generelle principper for aflønning af informanter(SCH/Com-ex (99) 8 rev. 2)EKSEKUTIVKOMITÉEN HAR -under henvisning til artikel 132 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen,under henvisning til artikel 70-76 i ovennævnte konvention -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eksekutivkomitéen godkender centralgruppens afgørelse af 22. marts 1999 om de generelle principper for aflønning af informanter (SCH/C (99) 25, SCH/Stup (98) 72 rev.).Luxembourg, den 28. april 1999.C. H. SchapperFormandVedr.: Generelle principper for aflønning af informanterSCH/Stup (98) 72 rev. 21. IndledningInternational narkokriminalitet, andre former for alvorlig kriminalitet og organiseret kriminalitet er et voksende problem, der også berører Schengen-staterne.Kriminelle, især dem, der er involveret i ulovlig narkotikahandel, bliver mere og mere professionelle og tilpasser sig nye geopolitiske, retlige, økonomiske og teknologiske omstændigheder, anvender forretningsmæssige strukturer og væver ulovlige forretninger sammen med lovlige handelsaktiviteter. De er også rede til at handle hensynsløst for at nå deres mål, idet de truer med eller bruger vold mod personer og ejendom og forsøger at manipulere politikere, forretningsfolk og offentlige ansatte, idet deres vigtigste motivation er at opnå den størst mulige fortjeneste og indflydelse.De kriminelle netværks modus operandi er karakteriseret ved specialisering, arbejdsdeling og skarp adskillelse af de forskellige aktiviteter. Ulovlige fortjenester "geninvesteres" i nye kriminelle aktiviteter eller indskydes i lovlige handelsaktiviteter for at opnå indflydelse og skabe et kriminelt monopol.Selv særlige efterforskningsmetoder bliver i stigende grad ineffektive. Det er derfor blevet en meget vigtig teknik for kortlægningen og bekæmpelsen af organiseret narkokriminalitet aktivt at opsøge oplysninger ved undercovervirksomhed og ved at anvende operationelle efterforskningsmetoder såsom systematisk evaluering. I den forbindelse bør der især fokuseres på systematisk, koordineret og målrettet brug af informanter.Informanter skal vinde forbrydernes tillid, så de kan indhente oplysninger om de kriminelle organisationers strukturer.Formandskabet har derfor foretaget en undersøgelse i Schengen-staterne (jf. dok. SCH/Stup (98) 25). Der blev derefter udsendt et dok. SCH/Stup (98) 60 rev. med en redegørelse for resultaterne. Undersøgelsen viste, at loven og til dels også retspraksis med hensyn til aflønning af informanter varierer meget i de forskellige Schengen-stater. Narkotikagruppen blev derfor på mødet den 21. oktober 1998 enig om at udarbejde ikke-bindende retningslinjer for aflønning af og immaterielle fordele til informanter.De generelle principper for aflønning af informanter skal anvendes som ikke-bindende retningslinjer inden for Schengen-området og skal bidrage til en yderligere udvikling af told- og politisamarbejde på dette følsomme område. De bør også tjene som reference for de Schengen-stater, der i øjeblikket er ved at udarbejde eller supplere tilsvarende bestemmelser.2. GenereltInformanters samarbejde med politi- og toldmyndigheder er ofte økonomisk motiveret. Man bør derfor give dem økonomiske incitamenter, der tager hensyn til forholdene på markedet og svarer til deres personlige situation, afspejler de færdigheder, der kræves til operationen og står i et rimeligt forhold til den risiko, de løber, og resultatet af efterforskningen. Økonomiske betragtninger skal også lægges til grund, da det ofte er billigere at bruge informanter.Hvis det sikres, at nedenstående retningslinjer følges i hele Schengen-området, bliver det især muligt at sikre overensstemmelse med taktiske og lovgivningsmæssige krav i forbindelse med narkotikaefterforskning samtidig med, at der tages hensyn til specifikke bilaterale og regionale aspekter og overtrædelsens særlige art. Det vil i øvrigt også forhindre, at der opstår "informantturisme", det vil sige, at politi- og toldmyndigheder, som anvender informanter, konkurrerer med hinanden bilateralt eller med andre tjenester i Schengen-området.3. PrincipperPrincipperne må ikke foregribe nationale bestemmelser.Aflønningen af informanterne skal stå i rimeligt forhold til resultatet af den efterforskning, der er gennemført som et led i retsforfølgningen og/eller faren ved at bruge en informant på den ene side og på den anden informantens personlige risiko. Det økonomiske incitament må ikke forlede informanten til at begå en forbrydelse.Særlige kriterier:- Mængden af oplysninger og de resultater, de fører til, dvs. værdien og betydningen af den narkotika, der beslaglægges, antallet og vigtigheden af de forbrydere, der arresteres, og/eller værdien af de konfiskerede formuegoder.- Kvaliteten af oplysningerne, f.eks. strategisk eller taktisk nyttige oplysninger om metoder, forbrydernes logistiske strategi, den kriminelle organisations mål, hvordan den reagerer på de foranstaltninger, der træffes af de strafferetlige myndigheder.- Informantens personlige karakteristika, f.eks. i hvilken grad han/hun er involveret i operationen, særlige vanskeligheder, risici og farer, troværdighed og motivation.- Den kriminelle organisation/det kriminelle hierarkis betydning, medlemmernes kriminelle aktiviteter, deres indflydelse i de kriminelle miljøer, i hvor høj grad de er infiltreret i det offentlige liv, den reelle eller potentielle skade, sagens sociale relevans og i hvor høj grad den har rod i det lokale kriminelle miljø, samt om oplysningerne også kan anvendes til strategiske formål.Betalingen for samarbejdet er som regel knyttet til en enkelt sag. Der må ikke være tale om at dække informantens leveomkostninger i en ubegrænset periode.Informanter kan også få tilbudt særlig beskyttelse eller andre foranstaltninger efter operationen (såkaldt vidnebeskyttelse), og der kan træffes foranstaltninger til at yde social beskyttelse.Informantens omkostninger (udgifter) kan refunderes i særlige tilfælde.Betaling sker, efter at opgaven er udført. Delvis betaling kan finde sted, efter at dele af opgaven er løst. Der bør ikke udbetales forskud.En informants indtægter er omfattet af de nationale regler for skat og social sikring.Generelt er det politi- og toldmyndigheder, der betaler omkostningerne ved at anvende en informant. Hvis efterforskningen udføres af flere Schengen-organer sammen, bør de på et tidligt tidspunkt blive enige om, hvordan omkostningerne skal fordeles. Bidrag fra tredjeparter bør som princip ikke indgå i betalingen af en informant.Der kan også tilbydes immaterielle fordele afhængigt af de bestemmelser i national ret, der gælder i de forskellige Schengen-stater, og de regnes som materielle bidrag. I den forbindelse skal der tages hensyn til arten af fordelen, dens betydning for informanten og omkostningerne for den stat, der tilbyder den. Beskyttelse af informanten i farlige situationer, bedre afsoningsforhold og fuld eller delvis eftergivelse af straffen i overensstemmelse med national ret hører også ind under kategorien immaterielle fordele.Hvis en informant handler utilstedeligt, f.eks. ved ikke at overholde aftalen, ved at begå en forbrydelse i en særlig sag, ved bevidst eller uforsvarligt at give urigtige oplysninger, ved uretmæssigt ikke at følge de modtagne instruktioner eller ved forsætligt at afvige fra taktiske forskrifter, kan betalingen nedsættes, tilbageholdes eller kræves helt tilbagebetalt afhængigt af, hvor alvorlig informantens forseelse er. Hvis to eller flere Schengen-stater berøres eller kan berøres af en sådan situation, bør det pågældende nationale politi give meddelelse herom ("advarsel") så hurtigt som muligt.De kompetente centrale myndigheder bør udveksle oplysninger om gældende kriterier for aflønning i de forskellige stater.


title: 2011/138/EU: Rådets afgørelse af 28. februar 2011 om ændring af afgørelse 2010/248/EU om tilpasning af de godtgørelser, der er omhandlet i afgørelse 2003/479/EF og afgørelse 2007/829/EF om ansættelsesvilkårene for udstationerede nationale eksperter og militærpersoner i Generalsekretariatet for Rådet

text:
               4.3.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 59/41

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 28. februar 2011
   om ændring af afgørelse 2010/248/EU om tilpasning af de godtgørelser, der er omhandlet i afgørelse 2003/479/EF og afgørelse 2007/829/EF om ansættelsesvilkårene for udstationerede nationale eksperter og militærpersoner i Generalsekretariatet for Rådet
   (2011/138/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 41, stk. 1,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 240, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I artikel 15, stk. 7, i Rådets afgørelse 2003/479/EF (1) og artikel 15, stk. 6, i Rådets afgørelse 2007/829/EF (2) hedder det, at dagpenge og den månedlige godtgørelse for udstationerede nationale eksperter og militærpersoner i Generalsekretariatet for Rådet hvert år tilpasses uden tilbagevirkende kraft på grundlag af tilpasningen af EU-tjenestemændenes grundløn i Bruxelles og Luxembourg.

               (2)

               Rådets afgørelse 2010/248/EU (3) anvendte de satser, der var fastsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1296/2009 af 23. december 2009 om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2009 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner (4), med virkning fra den 1. maj 2010.

               (3)

               Ved dom af 24. november 2010 i sag C-40/10 annullerede Domstolen artikel 2 og artikel 4-18 i forordning (EU, Euratom) nr. 1296/2009, som fastsatte satsen for den årlige tilpasning for 2009 til + 1,85 %. Ved forordning (EU, Euratom) nr. 1190/2010 (5) ændrede Rådet forordning nr. (EU, Euratom) 1296/2009, og satsen for den årlige tilpasning for 2009 blev fastsat til + 3,7 %.

               (4)

               Rådets afgørelse 2010/248/EU bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2010/248/EU foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 1, stk. 1, affattes således:
               »1.   I artikel 15, stk. 1, i afgørelse 2003/479/EF og artikel 15, stk. 1, i afgørelse 2007/829/EF ændres beløbene på 30,75 EUR og 122,97 EUR til henholdsvis 31,89 EUR og 127,52 EUR.«

               2)

               Artikel 1, stk. 2, affattes således:
               »2.   I artikel 15, stk. 2, i afgørelse 2003/479/EF og artikel 15, stk. 2, i afgørelse 2007/829/EF erstattes tabellen med følgende:

                              »Afstand mellem hjemsted og udstationeringssted
                              (i km)

                              Beløb i EUR

                              0-150

                              0,00

                              > 150

                              81,96

                              > 300

                              145,72

                              > 500

                              236,81

                              > 800

                              382,54

                              > 1 300

                              601,13

                              > 2 000

                              719,55« «

               3.

               Artikel 1, stk. 3, affattes således:
               »3.   I artikel 15, stk. 4, i afgørelse 2003/479/EF ændres beløbet på 30,75 EUR til 31,89 EUR.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 1. maj 2010.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. februar 2011.

            På Rådets vegne

         FELLEGI T.

            Formand

      (1)  EUT L 160 af 28.6.2003, s. 72.

      (2)  EUT L 327 af 13.12.2007, s. 10.

      (3)  EUT L 110 af 1.5.2010, s. 31.

      (4)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 10.

      (5)  EUT L 333 af 17.12.2010, s. 1.


title: 2006/890/Euratom: Kommissionens beslutning af 4. december 2006 om indgåelse på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne af en rammeaftale om et multilateralt atommiljøprogram i Den Russiske Føderation og af protokollen om erstatningskrav, sagsanlæg og erstatning til rammeaftalen om et multilateralt atommiljøprogram i Den Russiske Føderation (meddelt under nummer K(2006) 5219)

text:
               8.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 343/85

         KOMMISSIONENS BESLUTNING
   af 4. december 2006
   om indgåelse på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne af en rammeaftale om et multilateralt atommiljøprogram i Den Russiske Føderation og af protokollen om erstatningskrav, sagsanlæg og erstatning til rammeaftalen om et multilateralt atommiljøprogram i Den Russiske Føderation
   (meddelt under nummer K(2006) 5219)
   (2006/890/Euratom)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen deltog på basis af forhandlingsdirektiver udstedt af Rådet ved afgørelse af 10. april 2000 i forhandlingerne med Den Russiske Føderation om en aftale om et multilateralt atommiljøprogram og en protokol om erstatningskrav, sagsanlæg og erstatning.

               (2)

               Der blev den 21. maj 2003 i Stockholm undertegnet en rammeaftale om et multilateralt atommiljøprogram i Den Russiske Føderation (MNEPR) sammen med protokollen om erstatningskrav, sagsanlæg og erstatning til rammeaftalen om et multilateralt atom- og miljøprogram i Den Russiske Føderation.

               (3)

               Rammeaftalen blev undertegnet af Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab, Norge, Sverige, Danmark, Finland, Belgien, Frankrig, Tyskland, Det Forenede Kongerige, Nederlandene og Rusland.

               (4)

               I rammeaftalen om et multilateralt atommiljøprogram i Den Russiske Føderation fastlægges en multilateral lovramme for nuklear-relaterede projekter, som vestlige lande gennemfører i Nordvestrusland, og sigtet med protokollen om erstatningskrav, sagsanlæg og erstatning er at finde en løsning på spørgsmål om erstatningsansvar i forbindelse med aktiviteter, der foretages i denne sammenhæng.

               (5)

               Programmet er udformet til at gøre det lettere at gennemføre projekter, som skal løse problemer vedrørende radioaktivt affald og brugt kernebrændsel og skrottede atomdrevne ubåde og isbrydere i Den Russiske Føderation. Programmet fokuserer hovedsageligt på Nordvestrusland, men i rammeaftalen er det fastsat, at programmet også kan gælde for projekter eller andre former for samarbejde på andre områder med nukleare aktiviteter, herunder nuklear sikkerhed, hvis parterne er enige herom.

               (6)

               Det bilaterale aftalememorandum, der blev undertegnet mellem Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Den Russiske Føderation i 1995, om gennemførelsen af programmerne for faglig bistand inden for kernekraftsikkerhed, og som behandler spørgsmål om erstatningsansvar i forbindelse med kernekraft, vil ikke være gældende for projekter under det nye instrument for samarbejde om sikkerhed på det nukleare område.

               (7)

               Alle EU-medlemsstater, som har undertegnet rammeaftalen, har deponeret deres ratifikationsinstrumenter hos depositarerne, og den sidste medlemsstat var Det Forenede Kongerige, som ratificerede rammeaftalen i april 2006.

               (8)

               Det Europæiske Atomenergifællesskab er nu i stand til at indgå rammeaftalen om et multilateralt atommiljøprogram —

         VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
   Eneste artikel
   1.   Rammeaftalen om et multilateralt atommiljøprogram i Den Russiske Føderation og protokollen om erstatningskrav, sagsanlæg og erstatning til rammeaftalen om et multilateralt atommiljøprogram i Den Russiske Føderation indgås herved på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne.
   2.   Teksten til rammeaftalen og protokollen dertil er knyttet til denne beslutning.
   Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. december 2006.

            På Kommissionens vegne

         Benita FERRERO-WALDNER

            Medlem af Kommissionen

   Framework Agreement on a Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation
   The Government of the Kingdom of Belgium, the Government of the Kingdom of Denmark, the Government of the Republic of Finland, the Government of the French Republic, the Government of the Federal Republic of Germany, the Government of the Kingdom of the Netherlands, the Government of the Kingdom of Norway, the Government of the Russian Federation, the Government of the Kingdom of Sweden, the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the Government of the United States of America, the European Community, and the European Atomic Energy Community (hereinafter referred to as the Parties),

      Noting the Joint Convention on the Safety of Spent Fuel Management and on the Safety of Radioactive Waste Management of 5 September 1997 (hereinafter referred to as the Joint Convention);

      Noting that the Joint Convention stipulates that spent fuel and radioactive waste within military or defence programmes should be managed in accordance with the objectives stated in that Convention even though they are excluded from it except as provided in Article 3 thereof;

      Noting also the Convention on Nuclear Safety of 17 June 1994;

      Recalling the importance the Joint Convention attaches to international cooperation in enhancing the safety of spent fuel and radioactive waste management through bilateral and multilateral mechanisms;

      Reaffirming the importance the Parties attach to the principles embodied in relevant international conventions on nuclear liability for the provision of international assistance in this field;

      Recognising the work of the Contact Expert Group for International Radwaste Projects established under the auspices of the International Atomic Energy Agency to deal with issues regarding international cooperation in radioactive waste management and related issues in the Russian Federation, and its contribution to the development of a comprehensive International Action Plan;

      Desiring to facilitate practical cooperation to enhance the safety of spent fuel and radioactive waste management in the Russian Federation, in particular through the implementation of projects in the Russian Federation that may be identified by the Contact Expert Group for International Radwaste Projects;

      Recalling the Declaration of Principles by members and observers of the Barents Euro-Arctic Council representing Denmark, Finland, France, Germany, Iceland, Italy, the Netherlands, Norway, Poland, the Russian Federation, Sweden, the United Kingdom and the United States regarding the Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation signed at Bodø (Norway) on 5 March 1999 in which the participants declared their readiness to negotiate a multilateral Framework Agreement covering the necessary conditions for the provision of international assistance in this field,
   HAVE AGREED AS FOLLOWS:
   Article 1
   Multilateral Nuclear Environmental Programmein the Russian Federation (MNEPR)
   1.   The Parties hereby establish a framework to facilitate cooperation in the area of safety of spent nuclear fuel and radioactive waste management in the Russian Federation. This framework shall be referred to as the ‘Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation’ (MNEPR). The MNEPR shall apply to projects undertaken between contributors and recipients or any other form of cooperation agreed by them. It may also apply to projects or any other form of cooperation in other areas of nuclear activities, including nuclear safety, if so agreed by the Parties concerned.
   2.   The Parties shall seek to avoid duplication of assistance activities and to ensure that such activities are complementary to activities under other multilateral or bilateral funds, agreements, mechanisms or arrangements.
   Article 2
   Definitions
   For the purposes of this Agreement the following terms shall have the following meanings:

               Technical aid (assistance)

               :

               Any form of gratuitous aid and/or contribution provided under this Agreement or under any Implementing Agreement, or otherwise agreed to by the Russian Party and the Contributing Party or Parties (hereinafter referred to as ‘assistance’);

               Contributor

               :

               Any Party other than the Russian Party or any entity authorised by such Party to provide assistance under the MNEPR;

               Recipient

               :

               The Russian Party or any other Russian entity authorised by the Russian Party to serve as beneficiary of assistance and partner for the realisation of a project under the MNEPR;

               Implementing Agreement

               :

               An agreement between one or more recipients and one or more contributors for the provision of assistance for the realisation of a project under the MNEPR.

         Article 3
   Modes of cooperation under the MNEPR
   1.   Assistance under the MNEPR may be provided through:

               (a)

               Implementing Agreements between one or more recipients and any one of the contributors (Bilateral mode);

               (b)

               Implementing Agreements between one or more recipients and several contributors whereby a common financing arrangement will not be established (Multilateral simple mode);

               (c)

               Implementing Agreements between one or more recipients and several contributors whereby a common financing arrangement will be established (Multilateral funding mode); or

               (d)

               any other mechanism agreed by the recipient(s) and contributor(s) concerned.

         2.   Except as otherwise provided in this Agreement, the terms and conditions of this Agreement shall apply to all assistance provided under paragraph 1 of this Article. The provisions of this Agreement may also apply to activities undertaken before its entry into force if so agreed by the Parties involved in those activities.
   3.   The provision of assistance by the contributors under this Agreement shall be subject to the availability of appropriated funds.
   Article 4
   MNEPR Committee
   1.   To facilitate cooperation and to exchange information under the MNEPR, the Parties hereby establish the MNEPR Committee. The MNEPR Committee shall be composed of one authorised official/governmental representative of each of the Parties, who shall also serve as a contact point for all questions of relevance to the MNEPR.
   2.   The MNEPR Committee may:

               —

               discuss the development and implementation of projects and any other form of cooperation under this Agreement,

               —

               discuss relevant activities under other bilateral or multilateral agreements or arrangements,

               —

               coordinate funding for projects under Article 3(1)(c),

               —

               identify obstacles and problems encountered in the implementation of projects, and make recommendations regarding their resolution,

               —

               establish working groups as required for the functioning of the MNEPR Committee,

               —

               discuss and make recommendations on other matters relevant to the operation of MNEPR activities,
               and

               —

               invite States, intergovernmental organisations or regional economic integration organisations being subject to public international law to accede in accordance with Article 16.

         3.   The MNEPR Committee shall adopt its Rules of Procedure.
   4.   The MNEPR Committee shall elect two co-chairpersons for 12-month periods from among representatives of the Parties, one from among the Contributing Parties and one representing the Russian Party.
   5.   The MNEPR Committee may decide to admit as observers any interested State, intergovernmental organisation or regional economic integration organisation being subject to public international law not party to this Agreement. Where a coordinator has been designated according to Article 5, that coordinator shall be admitted as an observer to meetings of the MNEPR Committee, where relevant.
   6.   Decisions and recommendations of the MNEPR Committee shall be made by consensus.
   Article 5
   Coordinator of multilateral funding under the MNEPR
   1.   The Contributing Parties to a common financing arrangement, as referred to in Article 3.1(c), may designate a coordinator for such an arrangement.
   2.   The rights and obligations of the Contributing Parties under this Agreement apply equally to the Coordinator where the coordinator performs activities on behalf of the contributors.
   Article 6
   Specific undertakings
   1.   The Parties shall promote activities necessary for the implementation of projects under the MNEPR.
   2.   The Russian Party shall ensure the prompt issuance of, inter alia, licences, permits, approvals and the prompt customs clearances necessary for the efficient implementation of projects. The Russian Party shall ensure the provision of data and information necessary for the implementation of specific projects within the framework of this Agreement. The Russian Party shall grant access to sites and facilities necessary for the implementation of specific projects within the framework of this Agreement. Should such access be restricted according to the provisions of the legislation of the Russian Federation, mutually acceptable procedures shall be developed in the Implementing Agreements. The Implementing Agreements shall also define the procedures for, and the scope of, the information to be transferred.
   3.   The provision of assistance shall be complemented by Russian resources. Such resources may be contributed in kind or otherwise for the implementation of projects under the MNEPR.
   Article 7
   Claims, legal proceedings and indemnification
   1.   This Agreement is supplemented by a Protocol containing provisions on claims, legal proceedings and indemnification in respect of claims against contributors and their personnel or contractors, subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods and services at any tier and their personnel, for any loss or damage of whatsoever nature arising from activities undertaken pursuant to this Agreement.
   2.   The Protocol and its Annex shall not apply to any Party that does not become a party to the Protocol.
   3.   Any Party that does not become a party to the Protocol may conclude with the Russian Party a separate agreement covering claims, legal proceedings and indemnification in respect of claims for any loss or damage of whatsoever nature arising from activities undertaken pursuant to this Agreement.
   Article 8
   Use and retransfer of assistance
   1.   Unless the written consent of the contributor has first been obtained, the recipient shall not transfer title to, or possession of, any assistance provided pursuant to this Agreement to any entity, other than an officer, employee or agent of that contributor or that recipient and shall not permit the use of such assistance for purposes other than those for which it has been furnished.
   2.   The Russian Party shall take all reasonable measures within its power to ensure the security of, ensure the appropriate use of, and prevent the unauthorised transfer of assistance provided pursuant to this Agreement.
   Article 9
   Exemption from taxes or similar charges
   1.   The Russian Party shall exempt assistance provided under this Agreement from customs duties, profits taxes, other taxes and similar charges. The Russian Party shall take all necessary steps to ensure that no local or regional taxes are levied on assistance provided under this Agreement. These steps will include the provision of letters from competent local and/or regional authorities confirming that no taxes will be levied on assistance provided under this Agreement. Such letters of confirmation covering localities and regions where projects under this Agreement will be carried out shall be deposited with at least one of the depositaries before the start of implementation of the projects.
   2.   The Russian Party shall exempt remuneration to foreign natural persons and to Russian citizens not ordinarily resident in the Russian Federation for work undertaken and services performed by such persons for the implementation of assistance under this Agreement from income tax, social security tax contributions, and similar charges within the territory of the Russian Federation. With regard to remuneration exempted by this paragraph, the Russian Party shall not have any obligations in terms of any charges and payments to the persons indicated in this paragraph, at the expense of the social security system or any other government funds.
   3.   The Contributing Parties and their personnel, their contractors, subcontractors, suppliers and subsuppliers may import into, and export out of, the Russian Federation equipment, supplies, materials or services required to implement this Agreement. In addition to the provisions regarding assistance, temporary importation and exportation shall not be subject to customs duties, license fees, undue restrictions, taxes or similar charges.
   4.   In addition to the preceding paragraphs, persons and entities participating in the implementation of the programmes in the framework of this Agreement within the territory of the Russian Federation are entitled to exemption from value added tax and other charges with regard to equipment and goods purchased within the territory of the Russian Federation for the implementation of the projects or the programmes in the framework of this Agreement, as well as works done and services rendered within the territory of the Russian Federation.
   5.   Imposition of taxation shall be regarded as a valid reason for suspension or termination of an assistance project, or not to initiate an assistance project.
   6.   The Russian Party shall be responsible for procedures ensuring the implementation of this Article.
   Necessary certificates shall be issued by the relevant competent authority.
   Article 10
   Accounts, audits and examinations
   1.   Each recipient shall maintain proper accounts of all assistance funding received from contributors, and furnish such accounts, together with full supporting documentation, to the contributor or contributors concerned at regular intervals, as specified in the relevant Implementing Agreement or as otherwise agreed.
   2.   Upon request, representatives of a contributor shall have the right, within 60 days of making the request, to examine the use of any assistance provided by that contributor in accordance with this Agreement, at sites of their location or use if possible, and shall have the right to audit and examine any and all related records or documentation for a period of seven years after the completion or early termination of the project in question, unless another period is specified in the Implementing Agreement. The practical details of such audits and examinations shall be set out in the Implementing Agreements.
   Article 11
   Intellectual property
   The Parties shall provide in Implementing Agreements, as appropriate, effective protection and allocation of rights to intellectual property transmitted or created under this Agreement.
   Article 12
   Status of personnel and entry and exit of personnel
   1.   The Russian Party shall facilitate the entry and exit of employees of the Contributing Parties to this Agreement and their personnel and contractors, subcontractors, consultants, suppliers and subsuppliers and their personnel into and out of the territory of the Russian Federation for the purpose of carrying out activities in accordance with this Agreement.
   2.   The Russian Party shall accredit military and civilian personnel of the Contributing Parties, including employees of the Commission of the European Communities present in the territory of the Russian Federation in order to carry out activities related to the provision of assistance under this Agreement, as administrative and technical personnel of the respective diplomatic missions, the mission of the Commission of the European Communities and the missions of intergovernmental organisations, in the Russian Federation. After entry into force of this Agreement, the Parties will consult on the number of such personnel covered by this paragraph. The accreditation of such personnel shall have no effect on the number of accredited personnel permitted at Russian diplomatic missions in the Contributing Parties.
   3.   The Russian Party guarantees that the contractors, subcontractors, consultants, suppliers, subsuppliers and their personnel as referred to in paragraph 1 of this Article may import and re-export out of the territory of the Russian Federation all of their personal household effects as well as foodstuffs for their personal use without being liable to any customs duties, taxes, or similar charges. Duty-free import into and re-export out of the Russian Federation of one motor vehicle per family is allowed, provided that the vehicle is used only within the period of the relevant contract and is re-exported at the end of this period.
   Article 13
   Settlement of disputes
   Any disagreement between two or more Parties concerning the interpretation of this Agreement, or its implementation, shall be resolved through consultations. Consultations shall take place not later than three months after one of the Parties submits such a request in writing to the other Party or Parties.
   Article 14
   Awarding of contracts
   In the event that a Party awards a contract for the acquisition of goods and services, including construction, to implement this Agreement, such contracts shall be awarded in accordance with the laws and regulations of that Party, or such other laws and regulations as that Party may choose. Russian companies can also be used as contractors or subcontractors.
   Article 15
   Modifications and amendments
   1.   Any modification or amendment to this Agreement, and any additional protocol to it, may be made by agreement among the Parties to this Agreement.
   2.   Any modification or amendment made pursuant to this Article shall be subject to ratification, acceptance or approval by all of the Parties. Modifications or amendments shall enter into force for all Parties 30 days following the date of receipt by at least one of the depositaries of the last notification of ratification, acceptance or approval.
   Article 16
   Accession
   1.   This Agreement shall be open for accession by any State, intergovernmental organisation or regional economic integration organisation being subject to public international law upon invitation by the MNEPR Committee.
   2.   This Agreement shall enter into force for the acceding Party 30 days following the date of receipt by at least one of the depositaries of the acceding Party's instrument of accession and the last of the notifications by the Parties expressing concurrence.
   Article 17
   Depositaries
   The Minister of Foreign Affairs of the Russian Federation and the Secretary General of the Organisation for Economic Cooperation and Development are hereby designated as depositaries. The depositaries shall fulfil their duties in accordance with Article 77 of the Vienna Convention on the Law of Treaties of 23 May 1969 and shall consult each other in the fulfilment of their duties.
   Article 18
   Entry into force, duration, withdrawal and termination
   1.   This Agreement shall be subject to ratification, acceptance or approval. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with at least one of the depositaries. It shall enter into force on the 30th day following the date of receipt of such instruments from the Russian Party and from one other signatory, and shall remain in force for a period of five years from that date. For each signatory depositing such an instrument thereafter, this Agreement shall enter into force for it 30 days following the receipt by at least one of the depositaries of such instrument and shall remain in force until the expiration of its original five-year period.
   2.   This Agreement shall be extended automatically for further periods of five years. Any Party may request at least one of the depositaries at least 90 days before the expiration of the five-year period to convene a meeting of the Parties to consider the termination, modification or amendment of this Agreement
   3.   Any Party may withdraw from this Agreement upon giving 90 days written notification to at least one of the depositaries. The MNEPR Committee shall immediately be seized of the matter and shall make recommendations to the Parties on the further continuation of the Agreement.
   4.   The obligations under Articles 8 to 11, Article 12 first and third paragraphs, and Article 13 of this Agreement shall remain in effect regardless of any subsequent transfer of ownership of the object of cooperation, and regardless of any termination of, or withdrawal from, this Agreement, or the expiration of its validity.
   5.   Notwithstanding any termination of this Agreement, it shall continue to apply to any Implementing Agreement which the Parties to such Implementing Agreement agree to continue, for the duration of such Implementing Agreement.
   6.   Where a Party withdraws from this Agreement but continues to be a Party to an Implementing Agreement, this Agreement shall continue to apply to such Party with respect to its participation in such Implementing Agreement.
   7.   This Agreement shall be applied on a provisional basis from the date of its signature.

         Done at Stockholm on 21 May 2003 in the English, French and Russian languages, all texts being equally authentic, in two originals of which one shall be deposited in the archives of the Ministry of Foreign Affairs of the Russian Federation and one in the archives of the Organisation for Economic Cooperation and Development. Duly certified copies of this Agreement shall be transmitted to the signatories and acceding Parties. In the event of any dispute or divergence in relation to this Agreement the English text shall prevail for the purposes of interpretation.

    ---documentbreak---

               8.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 343/92

         PROTOCOL
   on Claims, Legal Proceedings and Indemnification to the Framework Agreement on a Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation
   The Government of the Kingdom of Belgium, the Government of the Kingdom of Denmark, the Government of the Republic of Finland, the Government of the French Republic, the Government of the Federal Republic of Germany, the Government of the Kingdom of the Netherlands, the Government of the Kingdom of Norway, the Government of the Russian Federation, the Government of the Kingdom of Sweden, the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the European Community, and the European Atomic Energy Community (hereinafter referred to as the Parties),

      Reaffirming their commitment to achieving the purposes of the Framework Agreement on a Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation signed on 21 May 2003 (hereinafter referred to as the Agreement),

      Convinced of the need to establish provisions ensuring that claims against the Contributing Parties and their personnel or contractors, subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel, for any loss or damage of whatsoever nature arising from activities undertaken pursuant to the Agreement are not brought by the Russian Party and, if brought by a third party, are indemnified by the Russian Party,
   HAVE AGREED AS FOLLOWS:
   Article 1
   1.   The definitions contained in Article 2 of the Agreement shall apply to this Protocol as fully and effectively as if they were set forth in full herein.
   2.   For the purposes of this Protocol, the following terms shall have the following meanings:

               nuclear incident

               :

               Any occurrence or series of occurrences having the same origin which causes nuclear damage.

               nuclear damage

               :

                           (i)

                           loss of life, any personal injury or any loss of, or damage to, property which arises out of or results from the radioactive properties or a combination of radioactive properties with toxic, explosive or other hazardous properties of nuclear fuel or radioactive products or waste in, or of nuclear material coming from, originating in, or sent to, a nuclear installation;

                           (ii)

                           any other loss or damage so arising or resulting if and to the extent that the law of the competent court so provides; and

                           (iii)

                           if the law of the State in which the nuclear installation of the liable operator is situated so provides, loss of life, any personal injury or any loss of, or damage to, property which arises out of or results from other ionising radiation emitted by any other source of radiation inside a nuclear installation.

         3.   For the purposes of this Protocol, whenever both nuclear damage and damage other than nuclear damage have been caused by a nuclear incident, or jointly by a nuclear incident and one or more other occurrences, such other damage shall, to the extent that it is not reasonably separable from the nuclear damage, be deemed, for the purposes of this Protocol, to be nuclear damage caused by that nuclear incident.
   Article 2
   1.   With the exception of claims for injury or damage against individuals arising from omissions or acts of such individuals done with intent to cause injury or damage, the Russian Party shall bring no claims or legal proceedings of any kind against the contributors and their personnel or contractors, subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel, for any loss or damage of whatsoever nature, including but not limited to personal injury, loss of life, direct, indirect and consequential damage to property owned by the Russian Federation arising from activities undertaken pursuant to the Agreement. This paragraph shall not apply to the enforcement of the express provisions of a contract.
   2.   With the exception of claims for nuclear damage against individuals arising from omissions or acts of such individuals done with intent to cause damage, the Russian Party shall provide for the adequate legal defence of and indemnify, and shall bring no claims or legal proceedings against the contributors and their personnel, or any contractors, subcontractors, consultants, suppliers, or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel in connection with third party claims, in any court or forum, arising from activities undertaken pursuant to the Agreement, for nuclear damage occurring within or outside the territory of the Russian Federation, that results from a nuclear incident occurring within the territory of the Russian Federation.
   3.   Upon request by a Party, the Russian Party or its authorised representative shall issue an indemnity confirmation letter to any contractor, subcontractor, consultant, supplier or subsupplier confirming the provisions of this Protocol. A standard form of such Indemnity Confirmation Letter is enclosed as an integral part of this Protocol.
   4.   The Parties may consult as appropriate, on claims and proceedings under this Article.
   5.   Any payments related to the indemnification in paragraph 2 of this Article shall be made promptly and shall be freely transferable to the beneficiary in its national currency.
   6.   Contributors, contractors, subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel may refer any dispute concerning the implementation of obligations under this Article to arbitration in accordance with UNCITRAL Arbitration Rules, if such dispute has not been resolved amicably within 90 days of its submission to the Russian Party. Any arbitration award shall be final and binding on the parties to the dispute.
   7.   Nothing in this Article shall be construed as acknowledging the jurisdiction of any court or forum outside the Russian Federation over third party claims to which paragraph 2 of this Article applies, except as provided for in paragraph 6 of this Article and in any other case where the Russian Federation has pledged itself to acknowledge and execute a legal decision on the basis of provisions of international agreements.
   8.   Nothing in this Article shall be construed as waiving the immunity of the Parties with respect to potential third party claims that may be brought against any of them.
   Article 3
   1.   This Protocol is open for signature by any signatory to the Agreement.
   2.   This Protocol is subject to ratification, acceptance or approval by signatories that are Parties to the Agreement. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with at least one of the depositaries of the Agreement.
   3.   This Protocol shall be open to accession by any Party that has acceded to the Agreement.
   4.   Accession shall be effected by the deposit of an instrument of accession with at least one of the depositaries of the Agreement.
   5.   The depositaries of this Protocol shall be the depositaries of the Agreement and shall fulfil their duties in accordance with Article 77 of the Vienna Convention on the Law of Treaties of 23 May 1969 and shall consult each other in the fulfilment of their duties.
   Article 4
   1.   Subject to the entry into force of the Agreement, this Protocol shall enter into force on the 30th day following the date of receipt by at least one of the depositaries of the instruments of ratification, acceptance or approval referred to in Article 3(2) from the Russian Federation and from any other signatory to this Protocol and it shall remain in force for a period of five years from that date. For each signatory ratifying, accepting or approving thereafter, this Protocol shall enter into force for it on the 30th day following the receipt by at least one of the depositaries of the instruments of ratification, acceptance or approval referred to in Article 3(2) and it shall remain in force until the expiration of its original five-year period.
   2.   For each Party acceding to this Protocol, it shall enter into force for it 30 days following the receipt by at least one of the depositaries of the instrument of accession referred to in Article 3(4) and it shall remain in force until the expiration of the original five-year period mentioned in paragraph 1 of this Article.
   3.   This Protocol shall be extended automatically for further periods of five years. Any Party may request at least one of the depositaries, at least 90 days before the expiration of the five-year period, to convene a meeting of the Parties to consider the continuation, modification or amendment of this Protocol.
   4.   Any Party may withdraw from this Protocol upon giving 90 days written notification to at least one of the depositaries. The MNEPR Committee shall immediately be seized of the matter and shall make recommendations to the Parties on the further continuation of this Protocol and the Agreement.
   5.   The obligations under this Protocol shall remain in effect regardless of any subsequent transfer of ownership of the object of cooperation, and regardless of any termination of, or withdrawal from, this Protocol or the Agreement, or the expiration of their validity.

               6.

                           (a)

                           Notwithstanding any termination of this Protocol, it shall continue to apply to any Implementing Agreement which the Parties to such Implementing Agreement agree to continue, for the duration of such Implementing Agreement.

                           (b)

                           Where a Party withdraws from this Protocol but continues to be a Party to an Implementing Agreement, this Protocol shall continue to apply to such Party with respect to its participation in such Implementing Agreement.

         7.   Where,

               (a)

               the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963 (hereinafter referred to as the Vienna Convention) and the Joint Protocol relating to the Application of the Vienna Convention and the Paris Convention of 21 September 1988 (hereinafter referred to as the Joint Protocol) have both come into force for the Russian Federation, and

               (b)

               the Vienna Convention or the Paris Convention on Third Party Liability in the Field of Nuclear Energy of 29 July 1960 and the Joint Protocol have both come into force for any other Party to this Protocol, such other Party may, in its discretion and by notice in writing to the Russian Federation, terminate the application of Article 2(2) of this Protocol as between it and the Russian Federation with respect to any activity undertaken pursuant to the Agreement to which these instruments apply. The Russian Federation and such other Party shall each inform the other in writing of the dates upon which such instruments come into force in their respective territories.

         8.   This Protocol shall be applied on a provisional basis from the date of its signature.

         Done at Stockholm on 21 May 2003 in the English, French and Russian languages, all texts being equally authentic, in two originals of which one shall be deposited in the archives of the Ministry of Foreign Affairs of the Russian Federation and one in the archives of the Organisation for Economic Cooperation and Development. Duly certified copies of this Protocol shall be transmitted to the signatories and acceding Parties. In the event of any dispute or divergence in relation to this Protocol the English text shall prevail for the purposes of interpretation (1).

      (1)  It may be useful to provide that a copy of the letter also be sent to the Government of the country in which the Contractor carries on business.
   ANNEX
   Model of an INDEMNITY CONFIRMATION LETTER to be provided by the Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy to [contractor]
   Dear Sirs,
   The Government of the Russian Federation and [name of other Party] are Parties to the Framework Agreement on a Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation (hereinafter referred to as the MNEPR Agreement) of 21 May 2003 to facilitate cooperation in the area of safety of spent nuclear fuel and radioactive waste in the Russian Federation. They are also Parties to the Protocol to the MNEPR Agreement on Claims, Legal Proceedings and Indemnification of 21 May 2003 (hereinafter referred to as the Protocol).
   The Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy, acting on behalf of the Government of the Russian Federation, hereby acknowledges that [contractor] has entered into an [Implementing Agreement/Agreement/Contract] with [recipient] on [date] to provide assistance for the implementation of the MNEPR Project known as [project name]. The persons and entities identified in the attached list are the [contractor’s] personnel, subcontractors, suppliers, subsuppliers and consultants who will be providing equipment, goods or services pursuant to the [Implementing Agreement/Agreement/Contract]. [Contractor] may amend this list, from time to time, upon notification to the Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy or its authorised representative for the implementation of the [project name].
   The Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy, acting on behalf of the Government of the Russian Federation, confirms that in accordance with Articles 2(1) and 2(2) of the Protocol,

               a)

               with the exception of claims for injury or damage against individuals arising from omissions or acts of such individuals done with intent to cause injury or damage, it will bring no claims or legal proceedings of any kind against [contractor] and its personnel or subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel identified in the attached list as amended from time to time, for any loss or damage of whatsoever nature, including but not limited to personal injury, loss of life, direct, indirect and consequential damage to property owned by the Russian Federation arising from activities undertaken pursuant to the MNEPR Agreement, it being agreed that this paragraph shall not apply to the enforcement of the express provisions of a contract; and

               b)

               with the exception of claims for nuclear damage against individuals arising from omissions or acts of such individuals done with intent to cause damage, it shall provide for the adequate legal defence of, and indemnify, and shall bring no claims or legal proceedings against [contractor] and its personnel or any subcontractors, consultants, suppliers, or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel identified in the attached list as amended from time to time, in connection with third-party claims, in any court or forum, arising from activities undertaken pursuant to the MNEPR Agreement, for nuclear damage occurring within or outside the territory of the Russian Federation, that results from a nuclear incident occurring within the territory of the Russian Federation.

         The Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy, acting on behalf of the Government of the Russian Federation, agrees that any dispute, controversy or claim arising out of or relating to this Indemnity Confirmation Letter, including its existence or validity, shall be referred to and finally resolved by arbitration in accordance with UNCITRAL Arbitration Rules if such dispute has not been resolved amicably within 90 days of its submission to the Government of the Russian Federation for resolution. The appointing authority for the purposes of the UNCITRAL Arbitration Rules shall be the Stockholm Chamber of Commerce. The place of arbitration shall be the Arbitration Institute of the Stockholm Chamber of Commerce, Stockholm, Sweden and Swedish law shall apply. Where the UNCITRAL Arbitration Rules do not provide for a particular situation the arbitration tribunal shall determine the course of action to be followed.
   This Indemnity Confirmation Letter shall enter into force upon signature by the Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy, acting on behalf of the Government of the Russian Federation, and it shall remain in effect in accordance with the MNEPR Agreement and the Protocol.
   …
   (Signature)
   (Title)
   (Authorised representative of the Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy)
   …
   (Date)


Avis juridique important

|

31996D0230

96/230/EF: Rådets afgørelse af 19. marts 1996 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 077 af 27/03/1996 s. 0029 - 0029

RÅDETS AFGØRELSE af 19. marts 1996 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget (96/230/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 198 A,under henvisning til Rådets afgørelse af 26. januar 1994 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden fra 26. januar 1994 til 25. januar 1998 (1),i betragtning af, at en plads som medlem af ovennævnte udvalg er ledig, efter at Peter Radunski er trådt tilbage, hvilket Rådet blev underrettet om den 4. marts 1996;under henvisning til indstillingen fra den tyske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Gerd Wartenberg beskikkes som medlem af Regionsudvalget som efterfølger for Peter Radunski for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 1996.På Rådets vegneW. LUCHETTIFormand(1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.


title: 2009/478/EF: Rådets afgørelse af 6. april 2009 om undertegnelse og om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Antigua og Barbuda om visumfritagelse for kortvarige ophold

text:
               30.6.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 169/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 6. april 2009
   om undertegnelse og om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Antigua og Barbuda om visumfritagelse for kortvarige ophold
   (2009/478/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 62, stk. 2, litra b), nr. i), sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets forordning (EF) nr. 1932/2006 (1) ændrede forordning (EF) nr. 539/2001 (2), som fastlagde listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af Den Europæiske Unions ydre grænser (negativlisten), og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (positivlisten), bl.a. ved at overføre Antigua og Barbuda fra negativlisten til positivlisten. I forordning (EF) nr. 1932/2006 anføres det endvidere, at visumfritagelsen først træder i kraft på datoen for ikrafttrædelsen af en visumfritagelsesaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Antigua og Barbuda.

               (2)

               Ved afgørelse af 5. juni 2008 gav Rådet Kommissionen bemyndigelse til at føre forhandlinger om en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Antigua og Barbuda om visumfritagelse for kortvarige ophold.

               (3)

               Forhandlingerne om aftalen blev indledt den 18. juli 2008 og afsluttet den 16. oktober 2008.

               (4)

               Den aftale, der blev paraferet i Bruxelles den 19. november 2008, bør undertegnes og de dertil knyttede erklæringer bør godkendes. Aftalen bør anvendes midlertidigt i afventning af de procedurer, der er nødvendige for dens indgåelse.

               (5)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Antigua og Barbuda om visumfritagelse for kortvarige ophold (i det følgende benævnt »aftalen«) godkendes herved på Fællesskabets vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Erklæringerne, der er knyttet til denne afgørelse, godkendes på Fællesskabets vegne.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til at undertegne aftalen på Fællesskabets vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 4
   Aftalen anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelsen (3) i afventning af gennemførelsen af de procedurer, der er nødvendige for dens indgåelse.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 6. april 2009.

            På Rådets vegne

         J. POSPÍŠIL

            Formand

      (1)  EUT L 405 af 30.12.2006, s. 23.

      (2)  EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1.

      (3)  Datoen for undertegnelsen af aftalen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende af Rådets Generalsekretariat.
   FÆLLESERKLÆRING ANGÅENDE ISLAND, NORGE, SCHWEIZ OG LIECHTENSTEIN
   De kontraherende parter noterer sig de tætte forbindelser mellem Det Europæiske Fællesskab og Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein, navnlig i henhold til aftalerne af 18. maj 1999 og 26. oktober 2004 om disse landes associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne.
   Under disse omstændigheder er det ønskeligt, at myndighederne i Norge, Island, Schweiz og Liechtenstein på den ene side og myndighederne i Antigua og Barbuda på den anden side snarest indgår bilaterale aftaler om visumfritagelse for kortvarige ophold svarende til denne aftale.
   FÆLLESERKLÆRING OM FORTOLKNINGEN AF DEN KATEGORI AF PERSONER, DER INDREJSER MED DET FORMÅL AT UDØVE LØNNET BESKÆFTIGELSE, SOM OMHANDLET I AFTALENS ARTIKEL 3, STK. 2
   Ud fra ønsket om at sikre en fælles fortolkning er de kontraherende parter enedes om, at den kategori af personer, der udøver lønnet beskæftigelse, ved anvendelsen af denne aftale omfatter personer, der indrejser i den anden kontraherende parts område med det formål at udøve erhvervsmæssig beskæftigelse eller drive virksomhed mod betaling som lønmodtager eller tjenesteyder.
   Denne kategori omfatter ikke:

               —

               forretningsrejsende, dvs. personer, der indrejser i forretningsanliggender (uden at være ansat i den anden kontraherende parts land)

               —

               sportsfolk og kunstnere, der udøver en aktivitet lejlighedsvis

               —

               journalister udsendt af medier i deres opholdsland, og

               —

               praktikanter på udvekslingsophold.

         Implementeringen af denne erklæring overvåges af det blandede udvalg inden for rammerne af dets opgaver i henhold til aftalens artikel 6, og udvalget kan foreslå ændringer, når det — i lyset af de kontraherende parters erfaringer — skønner det nødvendigt.
   FÆLLESERKLÆRING OM FORTOLKNINGEN AF TREMÅNEDERSPERIODEN I LØBET AF EN SEKSMÅNEDERSPERIODE EFTER FØRSTE INDREJSE, SOM OMHANDLET I AFTALENS ARTIKEL 4
   De kontraherende parter er enedes om, at de højst tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode efter den første indrejse i Antigua og Barbuda eller i Schengenområdet som omhandlet i aftalens artikel 4 skal forstås som enten et uafbrudt ophold eller flere på hinanden følgende ophold, hvis varighed tilsammen ikke overstiger tre måneder i løbet af nogen seksmånedersperiode.
   FÆLLESERKLÆRING OM INFORMATION AF BORGERNE OM VISUMFRITAGELSESAFTALEN
   I erkendelse af behovet for åbenhed over for borgerne i Den Europæiske Union og Antigua og Barbuda er de kontraherende parter enedes om at sikre fuld formidling af information om visumfritagelsesaftalens indhold og konsekvenser og om dertil knyttede spørgsmål, bl.a. indrejsebetingelser.
    ---documentbreak---

               30.6.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 169/3

         AFTALE
   mellem Det Europæiske Fællesskab og Antigua og Barbuda om visumfritagelse for kortvarige ophold
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,
   i det følgende benævnt »Fællesskabet«,
   og
   ANTIGUA OG BARBUDA
   i det følgende under ét benævnt »de kontraherende parter«, ER —
   MED HENBLIK PÅ at fremme venskabsforbindelserne mellem de kontraherende parter og ud fra ønsket om at lette rejser ved at sikre deres borgere ret til visumfri indrejse og kortvarigt ophold,
   UNDER HENVISNING TIL Rådets forordning (EF) nr. 1932/2006 af 21. december 2006 om ændring af forordning (EF) nr. 539/2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (1), hvorved bl.a. seks tredjelande, heriblandt Antigua og Barbuda, blev overført til listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for visumpligt ved kortvarige ophold i Den Europæiske Unions (EU’s) medlemsstater,
   I BETRAGTNING AF, at visumfritagelsen i henhold til artikel 2 i forordning (EF) nr. 1932/2006 for disse seks lande først skal indføres fra datoen for ikrafttrædelsen af en aftale om visumfritagelse, som Det Europæiske Fællesskab skal indgå med det pågældende land,
   I ANERKENDELSE AF, at flere medlemsstaters statsborgere er fritaget for visumpligt ved indrejse i Antigua og Barbuda med henblik på ophold i en periode på højst seks måneder, mens andre medlemsstaters statsborgere er underlagt visumpligt,
   UD FRA ØNSKET OM at fastholde princippet om ligebehandling af alle EU-borgere,
   I BETRAGTNING AF, at personer, som indrejser med det formål at udøve lønnet beskæftigelse under deres kortvarige ophold ikke er omfattet af denne aftale, og at de relevante bestemmelser i fællesskabsretten, medlemsstaternes nationale lovgivning og Antigua og Barbudas nationale lovgivning om visumpligt eller -fritagelse og om adgang til beskæftigelse derfor fortsat finder anvendelse på disse personer,
   UNDER HENSYNTAGEN TIL protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling og protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som indebærer, at denne aftales bestemmelser ikke gælder for Det Forenede Kongerige og Irland —
   BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Formål
   Denne aftale indeholder bestemmelse om visumfritagelse for statsborgere i Den Europæiske Union og statsborgere i Antigua og Barbuda ved indrejse i den anden kontraherende parts territorium med henblik på ophold i en periode på højst tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne aftale forstås ved:
   a)   »medlemsstat«: enhver af Den Europæiske Unions medlemsstater med undtagelse af Det Forenede Kongerige og Irland
   b)   »statsborger i Den Europæiske Union«: en statsborger i en medlemsstat som defineret under litra a)
   c)   »statsborger i Antigua og Barbuda«: enhver, som har statsborgerskab i Antigua og Barbuda
   d)   »Schengenområdet«: det område uden indre grænser, der omfatter territorier tilhørende de i litra a) definerede medlemsstater, som i fuldt omfang anvender Schengenreglerne.
   Artikel 3
   Anvendelsesområde
   1.   Statsborgere i Den Europæiske Union, der er indehavere af et gyldigt almindeligt pas, diplomatpas eller tjenestepas/officielt pas udstedt af en medlemsstat, har ret til visumfri indrejse og ophold i Antigua og Barbuda i den i artikel 4, stk. 1, fastlagte opholdsperiode.
   Statsborgere i Antigua og Barbuda, der er indehavere af et gyldigt almindeligt pas, diplomatpas eller tjenestepas/officielt pas udstedt af Antigua og Barbuda, har ret til visumfri indrejse og ophold i medlemsstaterne i den i artikel 4, stk. 2, fastlagte opholdsperiode.
   2.   Stk. 1 finder ikke anvendelse på personer, der indrejser med det formål at udøve lønnet beskæftigelse.
   For denne kategori af personer kan hver medlemsstat selv indføre eller ophæve visumpligt for statsborgere i Antigua og Barbuda, jf. artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 539/2001.
   For denne kategori af personer kan Antigua og Barbuda efter sin nationale ret indføre eller ophæve visumpligt for statsborgere i hver enkelt medlemsstat.
   3.   Visumfritagelse efter denne aftale finder anvendelse, uden at dette berører de kontraherende parters lovgivning om betingelser for indrejse og kortvarigt ophold. Medlemsstaterne og Antigua og Barbuda forbeholder sig ret til at nægte indrejse og kortvarigt ophold på deres område, hvis en eller flere af disse betingelser ikke er opfyldt.
   4.   Visumfritagelsen gælder, uanset hvilket transportmiddel der anvendes til at passere de kontraherende parters grænser.
   5.   Spørgsmål, der ikke er omfattet af denne aftale, skal afgøres i henhold til fællesskabsretten, medlemsstaternes nationale lovgivning eller Antigua og Barbudas nationale lovgivning.
   Artikel 4
   Opholdets varighed
   1.   Den Europæiske Unions statsborgere kan opholde sig i Antigua og Barbuda i højst tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode efter deres første indrejse i landet.
   2.   Antigua og Barbudas statsborgere kan opholde sig i Schengenområdet i højst tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode efter deres første indrejse i en medlemsstat, der i fuldt omfang anvender Schengenreglerne. Ved beregning af denne tremånedersperiode i løbet af en seksmånedersperiode tages der ikke hensyn til ophold i en medlemsstat, der endnu ikke i fuldt omfang anvender Schengenreglerne.
   Antigua og Barbudas statsborgere kan opholde sig i højst tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode efter deres første indrejse i en medlemsstat, der endnu ikke i fuldt omfang anvender Schengenreglerne, uden hensyntagen til den opholdsperiode, der er beregnet for Schengenområdet.
   3.   Denne aftale berører ikke Antigua og Barbudas og medlemsstaternes mulighed for at forlænge opholdsperioden ud over tre måneder i overensstemmelse med national lovgivning og fællesskabsretten.
   Artikel 5
   Territorial anvendelse
   1.   Bestemmelserne i denne aftale finder for Den Franske Republiks vedkommende kun anvendelse på Den Franske Republiks europæiske område.
   2.   Bestemmelserne i denne aftale finder for Kongeriget Nederlandenes vedkommende kun anvendelse på Kongeriget Nederlandenes europæiske område.
   Artikel 6
   Blandet udvalg til forvaltning af aftalen
   1.   Parterne nedsætter et blandet ekspertudvalg (»udvalget«), bestående af repræsentanter for Det Europæiske Fællesskab og repræsentanter for Antigua og Barbuda. Fællesskabet repræsenteres af Kommissionen.
   2.   Udvalget har bl.a. til opgave at:

               a)

               føre tilsyn med gennemførelsen af denne aftale

               b)

               fremsætte forslag til ændring eller udvidelse af denne aftale

               c)

               bilægge tvister om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftales bestemmelser.

         3.   Udvalget indkaldes efter behov på anmodning fra en af de kontraherende parter.
   4.   Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden.
   Artikel 7
   Forholdet mellem denne aftale og eksisterende bilaterale visumfritagelsesaftaler mellem medlemsstaterne og Antigua og Barbuda
   Denne aftale har forrang for bestemmelserne i enhver bilateral aftale eller ordning indgået mellem enkelte medlemsstater og Antigua og Barbuda, for så vidt deres bestemmelser omhandler spørgsmål, der falder ind under denne aftale.
   Artikel 8
   Afsluttende bestemmelser
   1.   Denne aftale ratificeres eller godkendes af de kontraherende parter efter deres respektive interne procedurer og træder i kraft den første dag i den anden måned efter den dato, hvor de kontraherende parter giver hinanden meddelelse om, at ovennævnte procedurer er afsluttet.
   2.   Denne aftale indgås på ubestemt tid, men kan opsiges efter reglerne i stk. 5.
   3.   Denne aftale kan ændres efter skriftlig aftale mellem de kontraherende parter. Ændringer træder i kraft, efter at de kontraherende parter har givet hinanden meddelelse om, at de interne procedurer, der er nødvendige herfor, er gennemført.
   4.   Hver af de kontraherende parter kan suspendere denne aftale eller dele af den, navnlig når hensyn til den offentlige orden, den nationale sikkerhed eller folkesundheden tilsiger det, eller på grund af ulovlig indvandring eller en kontraherende parts genindførelse af visumpligt. Afgørelsen herom meddeles den anden part senest to måneder før dens ikrafttræden. Den kontraherende part, der suspenderer anvendelsen af denne aftale, underretter omgående den anden kontraherende part, når grundene til suspensionen ikke længere består.
   5.   Hver kontraherende part kan opsige denne aftale med skriftligt varsel til den anden part. Aftalen ophører 90 dage efter denne opsigelse.
   6.   Antigua og Barbuda kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle medlemsstaters vedkommende.
   7.   Fællesskabet kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle sine medlemsstaters vedkommende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. maj 2009 i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         За Антигуа и Барбуда
         Por Antigua y Barbuda
         Za Antiguu a Barbudu
         For Antigua and Barbuda
         Für Antigua und Barbuda
         Antigua ja Barbuda nimel
         Για την Αντίγκουα και Μπαρμπούντα
         For Antigua and Barbuda
         Pour Antigua-et-Barbuda
         Per Antigua e Barbuda
         Antigvas un Barbudas vārdā
         Antigvos ir Barbudos vardu
         Antigua és Barbuda részéről
         Għal Antigwa u Barbuda
         Voor Antigua en Barbuda
         W imieniu Antigui i Barbudy
         Por Antígua e Barbuda
         Pentru Antigua și Barbuda
         Za Antiguu a Barbudu
         Za Antigvo in Barbudo
         Antigua ja Barbudan puolesta
         För Antigua och Barbuda

      (1)  EUT L 405 af 30.12.2006, s. 23.


Avis juridique important

|

32003D0516

2003/516/EF: Rådets afgørelse af 6. juni 2003 om undertegnelse af aftaler mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om udlevering og gensidig retshjælp i kriminalsager

EU-Tidende nr. L 181 af 19/07/2003 s. 0025 - 0026

Rådets afgørelseaf 6. juni 2003om undertegnelse af aftaler mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om udlevering og gensidig retshjælp i kriminalsager(2003/516/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24 og 38, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den Europæiske Unions medlemsstater samarbejder med Amerikas Forenede Stater om kriminalsager på grundlag af bilaterale aftaler, konventioner, traktater, national lov og arrangementer.(2) Den Europæiske Union er fast besluttet på at forbedre dette samarbejde for at kunne bekæmpe især grænseoverskridende kriminalitet og terrorisme mere effektivt.(3) Rådet besluttede den 26. april 2002 at bemyndige formandskabet til bistået af Kommissionen at indlede forhandlinger med Amerikas Forenede Stater, og formandskabet har herefter forhandlet to aftaler med Amerikas Forenede Stater om internationalt samarbejde i kriminalsager, én om gensidig retshjælp og én om udlevering.(4) Begge aftaler bør undertegnes på Den Europæiske Unions vegne med forbehold af senere indgåelse. Den Europæiske Union vil i forbindelse med undertegnelsen fremsætte følgende erklæring:"Den Europæiske Union erklærer, at den på nuværende tidspunkt er engageret i udviklingen af et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, hvilket kan få konsekvenser, som berører aftalerne med Amerikas Forenede Stater. EU agter at overveje udviklingen på dette område meget nøje, navnlig for så vidt angår artikel 10, stk. 2, i udleveringsaftalen. Unionen ønsker at kunne indlede konsultationer med Amerikas Forenede Stater for at finde løsninger på opståede forhold, som måtte berøre aftalerne, herunder gennem revision af aftalerne. EU erklærer, at artikel 10 ikke danner præcedens for forhandlinger med tredjelande."(5) Ifølge aftalernes artikel 3, stk. 2, skal der udveksles skriftlige instrumenter mellem USA og EU's medlemsstater om anvendelsen af bilaterale traktater. Artikel 3, stk. 3, i aftalen om gensidig retshjælp indeholder en lignende forpligtelse for medlemsstater, der ikke har indgået en bilateral traktat om gensidig retshjælp med USA. Medlemsstaterne samordner i Rådet, hvordan de skal optræde med hensyn til udarbejdelsen af sådanne skriftlige instrumenter -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 11. Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der bemyndiges til at undertegne aftalerne på Den Europæiske Unions vegne med forbehold af senere indgåelse.2. Disse aftaler er sammen med de ledsagende forklarende noter, hvis indhold er blevet aftalt mellem Den Europæiske Union og USA, knyttet som bilag til denne afgørelse.Artikel 21. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at udarbejde skriftlige instrumenter mellem dem og USA som fastsat i artikel 3, stk. 2, i aftalen om udlevering og i artikel 3, stk. 2 og 3, i aftalen om gensidig retshjælp.2. Medlemsstaterne samordner i Rådet deres optræden med hensyn til stk. 1.Artikel 3Hvis aftalernes geografiske anvendelsesområde udvides i overensstemmelse med artikel 20, stk. 1, litra b), andet led, i aftalen om udlevering eller artikel 16, stk. 1, litra b), andet led, i aftalen om gensidig retshjælp, træffer Rådet afgørelse med enstemmighed på Den Europæiske Unions vegne.Artikel 4Denne afgørelse og dens bilag offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 6. juni 2003.På Rådets vegneM. ChrisochoïdisFormand


Avis juridique important

|

32002D0681

2002/654/EKSF: Kommissionens afgørelse af 8. juli 2002 om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og regeringen for Republikken Kasakhstan om handel med visse stålprodukter (meddelt under nummer K(2002) 2489)

EF-Tidende nr. L 222 af 19/08/2002 s. 0019 - 0019

Kommissionens afgørelseaf 8. juli 2002om indgåelse af en aftale mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og regeringen for Republikken Kasakhstan om handel med visse stålprodukter(meddelt under nummer K(2002) 2489)(2002/654/EKSF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 95, stk. 1,under henvisning til udtalelse fra det rådgivende udvalg,efter enstemmig og samstemmende udtalelse fra Rådet, ogud fra følgende betragtninger:(1) Efter afgørelse truffet af Rådet den 19. november 2001 indledte Kommissionen forhandlinger med regeringen for Republikken Kasakhstan, som udmundede i en aftale om handel med visse stålprodukter henhørende under traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab.(2) Ved aftalen fastsættes der kvantitative lofter for overgang til fri omsætning i Fællesskabet af visse stålprodukter i 2002 til 2004 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 11. Aftalen med Republikken Kasakhstan om handel med visse stålprodukter godkendes herved på Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs vegne.2. Teksten til aftalen(1) er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Kommissionen bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne den i artikel 1 omhandlede aftale med bindende virkning for Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2002.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) Se side 20 i denne EFT.


               21.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 346/110

         P8_TA(2015)0096
   Prøvelse af de udpegede kommissionsmedlemmers erklæringer om økonomiske interesser (fortolkning af forretningsordenens nr. 1a) i bilag XVI)
   Europa-Parlamentets afgørelse af 28. april 2015 om prøvelse af de udpegede kommissionsmedlemmers erklæringer om økonomiske interesser (fortolkning af forretningsordenens nr. 1a) i bilag XVI) (2015/2047(REG))
   (2016/C 346/19)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til skrivelse af 9. april 2015 fra formanden for Udvalget om Konstitutionelle Anliggender,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 226,

               1.

               vedtager at vedføje følgende fortolkning til bilag XVI, punkt 1, litra a):
               »Ved prøvelse af et udpeget kommissionsmedlems erklæring om økonomiske interesser skal det udvalg, der er kompetent med hensyn til retlige spørgsmål, ikke kun kontrollere, om erklæringen er behørigt udfyldt, men også vurdere, om en interessekonflikt kan udledes af erklæringens indhold. Det påhviler derefter det udvalg, der er ansvarligt for høringen, at afgøre, om det ønsker yderligere oplysninger fra det udpegede kommissionsmedlem.«

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen til orientering.