title: 2012/278/EU: Kommissionens afgørelse 23. maj 2012 om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien

text:
               24.5.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 134/31

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   23. maj 2012
   om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien
   (2012/278/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 14,
   efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   PROCEDURE

   1.1.   Midlertidige foranstaltninger

               (1)

               Ved forordning (EU) nr. 115/2012 (2) (»forordningen om midlertidig told«) indførte Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en midlertidig udligningstold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien (»Indien« eller »det pågældende land«).

               (2)

               Proceduren blev indledt den 13. maj 2011 (3) efter en klage indgivet af European Industrial Fastener Institute (EIFI) (»klageren«) den 31. marts 2011 på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af Unionens samlede produktion af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål.

               (3)

               Som anført i betragtning 21 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af subsidie og skade perioden fra 1. april 2010 til 31. marts 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2008 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).

         1.2.   Efterfølgende procedure

               (4)

               Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det blev besluttet at indføre midlertidige udligningsforanstaltninger (»den foreløbige fremlæggelse«), indgav en række interesserede parter skriftlige redegørelser, hvori de tilkendegav deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt.

               (5)

               Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.

               (6)

               Dernæst blev alle parter underrettet om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke det var hensigten at afslutte antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien og at frigive de beløb, der var stillet som sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse af oplysninger«). Alle parter fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til denne endelige fremlæggelse af oplysninger.

         2.   DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

               (7)

               Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger genfremsatte den ene part sine bemærkninger vedrørende definitionen af den pågældende vare og samme vare, jf. betragtning 22 og 23 i forordningen om midlertidig told, og hævdede, at visse varetyper burde udelukkes fra varedækningen i denne undersøgelse.

               (8)

               Undersøgelsen har imidlertid bekræftet, at de forskellige varetyper er dækket af beskrivelsen af den pågældende vare og samme vare, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål og derfor tilhører den samme varekategori. Derfor blev denne påstand afvist.

               (9)

               Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til konklusionerne vedrørende den pågældende vare og samme vare, bekræftes konklusionerne i betragtning 22 og 23 i forordningen om midlertidig told.

         3.   SUBSIDIERING

   3.1.   Indledning

               (10)

               I betragtning 24 i forordningen om midlertidig told henvises der til følgende ordninger, som angiveligt indebærer, at der ydes subsidier:

                           a)

                           Duty Entitlement Passbook Scheme (»DEPBS«) (toldgodtgørelsesordning)

                           b)

                           Advance Authorisation Scheme (»AAS«) (forhåndstilladelsesordning)

                           c)

                           Export Promotion Capital Goods Scheme (»EPCGS«) (eksportfremmeordning for kapitalgoder)

                           d)

                           Export Oriented Units Scheme (»EOUS«) (ordning for eksportorienterede virksomheder)

                           e)

                           Focus Product Scheme (»FPS-ordning«)

                           f)

                           Export Credit Scheme (»ECS«) (eksportkreditordning)

                           g)

                           Electricity Duty Exemption (»EDE«) (afgiftsfritagelsesordning for elektricitet).

               (11)

               EU-erhvervsgrenen stillede spørgsmålstegn ved, om Kommissionen havde undladt at tage hensyn til en række subsidieordninger og som følge heraf undervurderede de subsidier, som det var blevet konstateret, at de indiske producenter modtog.

               (12)

               Som svar herpå skal det bemærkes, at klagen omfattede et stort antal nationale og lokale subsidieordninger, som blev medtaget i det spørgeskema, der blev sendt til de eksporterende producenter i Indien, og gennemgået af Kommissionen. Kun for de i betragtning 10 omhandlede ordninger blev det dog konstateret, at de undersøgte eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, havde modtaget subsidier.

               (13)

               Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 24-27 i forordningen om midlertidig told.

               (14)

               Der blev ikke modtaget bemærkninger til konklusionerne vedrørende FPS-ordningen og til EDE-ordningen. For så vidt angår DEPBS, AAS, EPCGS og ECS, fremsatte de samarbejdsvillige eksporterende producenter detaljerede bemærkninger. De fleste af disse bemærkninger vedrørte beregningen af subsidiebeløbene, og visse bemærkninger førte til mindre justeringer af disse beregninger. De samlede konklusioner vedrørende disse ordninger blev imidlertid ikke anfægtet af disse bemærkninger og bekræftes. Der blev også modtaget bemærkninger om EOUS. I betragtning af konsekvenserne af disse bemærkninger om EOUS, jf. betragtning 13-19, er der ikke behov for en detaljeret gengivelse af de øvrige bemærkninger til ovennævnte fire ordninger.

         3.2.   Export Oriented Units Scheme (EOUS — ordning for eksportorienterede virksomheder)

   3.2.1.   Generelt

               (15)

               Der mindes om, at en eksportorienteret virksomhed (EOU) ifølge FT-policy 2009-2014 har en central forpligtelse til at opnå en nettoindtjening i udenlandsk valuta, hvilket vil sige, at den samlede værdi af eksporten i en referenceperiode på fem år skal være højere end den samlede værdi af de importerede varer, jf. afsnit 3.5. i forordningen om midlertidig told. I princippet kan alle virksomheder, der forpligter sig til at eksportere hele deres produktion af varer eller tjenesteydelser, etableres under EOUS. Til gengæld er virksomheder med EOU-status berettiget til de i betragtning 71 i forordningen om midlertidig told omhandlede fordele. Disse fordele udgør finansielle bidrag fra Indiens regering (»GOI«), jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og de medfører en fordel for EOUS. De er retligt betinget af eksportresultater og anses derfor for at være specifikke og udligningsberettigede i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 4, første afsnit, litra a).

               (16)

               I forordningen om midlertidig told blev det konstateret, at EOUS ikke kan betragtes som en tilladt toldgodtgørelsesordning eller substitutionsgodtgørelsesordning i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da den er i overensstemmelse med de strenge bestemmelser i grundforordningens bilag I, punkt h) og i), bilag II (definition af og regler for godtgørelse) og bilag III (definition af og regler for substitutionsgodtgørelse). Det kunne faktisk ikke fastslås, at GOI har en kontrolordning eller -procedure til effektivt at bekræfte, hvorvidt der blev forbrugt told- og/eller omsætningsafgiftsfrie råvarer ved fremstillingen af den eksporterede vare og i hvilke mængder (jf. grundforordningens bilag II, del II, punkt 4, samt for substitutionsgodtgørelsesordningers vedkommende grundforordningens bilag III, del II, punkt 2). Hensigten med den indførte kontrolordning er at overvåge forpligtelsen til at opnå nettoindtjening i udenlandsk valuta og ikke forbruget af import i forbindelse med fremstilling af eksportvarer.

               (17)

               Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner blev der ikke fremført nogen væsentlige argumenter mod EOUSs art, som beskrevet ovenfor, navnlig mangelen på en effektiv kontrolordning og dens udligningsberettigelse. Derfor bekræftes konklusionerne om EOUS i betragtning 78-81 i forordningen om midlertidig told.

         3.2.2.   Bemærkninger fra Viraj Profiles Limited

               (18)

               Den eneste part i stikprøven med EOU-status var Viraj Profiles Limited (»Viraj«). EOU-subsidiesatsen for denne producent var i den indledende fase 2,73 % ud af en samlet subsidiesats på 3,2 %. Viraj tegnede sig i mængde for 87 % af den indiske eksport til Unionen.

               (19)

               Som allerede nævnt i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told indsendte Viraj detaljerede bemærkninger til ordningen. Den pågældende eksporterende producent hævdede, at det subsidie, der blev beregnet i forbindelse med ordningen, ikke ville være i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1, ifølge hvilken udligningstolden ikke må være højere end det udligningsberettigede subsidiebeløb, som virksomheden faktisk modtager. Denne hævdede derfor, at virksomhedens samlede subsidiesats ville være på under 2 %, dvs. ubetydelig. Virksomheden indsendte detaljerede regnskabsoplysninger som dokumentation for sin påstand.

               (20)

               Påstanden blev behørigt undersøgt. De detaljerede regnskabsoplysninger, som Viraj indsendte, kunne sammenholdes med de regnskabsoplysninger, der blev gennemgået ved kontrolbesøget, og disse oplysninger tydede faktisk på, at den udligningsberettigede fordel, som virksomheden havde i UP, var blevet overvurderet. Derfor er udligningstolden for Viraj blevet genberegnet i overensstemmelse hermed.

               (21)

               Følgelig blev Virajs EOUS-subsidiesats genberegnet og endelig fastsat til 0,44 %. Inkl. subsidiesatserne for EPCGS (genberegnet til 0,05 %), ECS (genberegnet til 0,12 %) og fritagelse for elektricitetsafgift (0,09 %) blev Virajs samlede subsidiesats endeligt fastsat til 0,7 %, dvs. under bagatelgrænsen.

         3.2.3.   EU-erhvervsgrenens bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger

               (22)

               Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremsatte EU-erhvervsgrenen bemærkninger og hævdede, at genberegningen af de ydelser, Viraj modtog i forbindelse med EUOS, var uberettiget og ukorrekt. Den fremførte, at Kommissionens analyse var ufuldstændig, ikke i overensstemmelse med den måde, hvorpå institutionerne normalt udligner denne ordning, og at den ikke tog hensyn til andre mulige scenarier, hvor Viraj uretmæssigt kunne have afsat de toldfrit importerede varer. EU-erhvervsgrenen hævdede endvidere, at Viraj’s sene fremlæggelse af de ikke-fortrolige bemærkninger til den foreløbige fremlæggelse af oplysninger alvorligt tilsidesatte EU-erhvervsgrenens ret til at forsvare sig.

               (23)

               For så vidt angår genberegningen af Viraj’s subsidiemargen, bør det præciseres, at denne eksporterende producent havde påvist, at den fastsatte midlertidige udligningsberettigede told overskred det udligningsberettigede subsidiebeløb, der faktisk var modtaget. Virksomheden påviste faktisk, at den potentielle told, der blev givet afkald på, midlertidigt var blevet overvurderet, og at dette derfor måtte justeres i den endelige beregning Det ville have været i strid med bestemmelserne i grundforordningens artikel 3 at udligne visse finansielle bidrag, som klart og ubestrideligt ikke kan anses for at medføre nogen fordel for Viraj. For så vidt angår visse transaktioner, anses ordningen dog stadig for at have ydet specifikke subsidier til den pågældende virksomhed, som bør udlignes. Denne fremgangsmåde er derfor fuldt ud i overensstemmelse med den måde, hvorpå institutionerne har udlignet ordningen tidligere. Derfor er revisionen af EOUS-subsidiemargenen i fuld overensstemmelse med grundforordningens artikel 15, stk. 1.

               (24)

               For så vidt angår den påståede krænkelse af EU-erhvervsgrenens ret til at forsvare sig, skal det bemærkes, at Viraj's bemærkninger til EOUS-subsidieberegningen også var medtaget i to åbne indlæg, der blev modtaget før indførelsen af midlertidige foranstaltninger, samt i to senere åbne indlæg. Det første og vigtigste indlæg i den forbindelse, som foranledigede Kommissionen til at analysere spørgsmålet mere indgående og i sidste ende genoverveje sin holdning, blev forelagt i december 2011 og allerede nævnt i betragtning 77 i forordningen om midlertidig told. Alle ovennævnte dokumenter blev straks medtaget i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter. Viraj's bemærkninger til den foreløbige fremlæggelse af oplysninger var blot et resumé af den holdning, virksomheden allerede havde indtaget i sine tidligere redegørelser. Den ikke-fortrolige udgave af Viraj's bemærkninger til den foreløbige fremlæggelse af oplysninger blev ganske vist indgivet af Viraj på et sent tidspunkt, men Kommissionen stillede den straks til rådighed for EU-erhvervsgrenen, som fik en forlænget frist til at fremsætte bemærkninger hertil.

               (25)

               På baggrund af ovenstående overvejelser måtte EU-erhvervsgrenens påstande afvises.

         3.2.4.   Andre subsidiespørgsmål

               (26)

               Der blev også modtaget bemærkninger til beregningen af subsidiemargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og beregningen af restsubsidiemargenen. Endvidere insisterede den eneste eksporterende producent, som havde anmodet om en individuel undersøgelse, på at få sin anmodning behandlet. I betragtning af konklusionerne under årsagssammenhæng nedenfor er det imidlertid ikke nødvendigt at træffe endelig afgørelse i den forbindelse.

         4.   EU-ERHVERVSGRENEN

               (27)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende EU-produktionen og EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 120-123 i forordningen om midlertidig told.

         5.   SKADE

   5.1.   Indledende bemærkninger og EU-forbrug

               (28)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende de indledende bemærkninger og EU-forbruget, bekræftes konklusionerne i betragtning 124-130 i forordningen om midlertidig told.

         5.2.   Import fra det pågældende land

               (29)

               En part hævdede, at den foreløbige analyse af udviklingen i importpriserne fra Indien og prisunderbud ud fra gennemsnitspriser var vildledende, da den angiveligt ikke inddrager ændringer i varesammensætningen fra det ene år til det andet i den betragtede periode.

               (30)

               I den forbindelse er det værd at bemærke, at oplysninger om priser pr. varetype kun er tilgængelige for den UP, for hvilken eksporterende producenter og EU-producenter er blevet bedt om at udlevere en detaljeret liste over transaktioner i forbindelse med deres spørgeskemabesvarelser. Da der ikke findes oplysninger pr. varetype for de øvrige år i den betragtede periode, kan en meningsfuld analyse af udviklingen i importpriserne derfor kun baseres på gennemsnitspriser. Det bør også bemærkes, at den pågældende part ikke dokumenterede, hvorfor analysen vedrørende udviklingen i importpriserne var vildledende. Derfor blev denne påstand afvist.

               (31)

               For så vidt angår underbud, mindes der om, at for at fastslå prisunderbuddet i UP, jf. betragtning 134 i forordningen om midlertidig told, blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for import fra Indien ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet således som fastsat på cif-basis med passende justeringer for gældende told og omkostninger efter importen.

               (32)

               Endvidere blev prissammenligningen foretaget for hver enkelt type transaktion i samme handelsled, jf. betragtning 135 i forordningen om midlertidig told. Derfor blev denne parts påstand om underbud afvist.

               (33)

               Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende importen fra det pågældende land, bekræftes konklusionerne i betragtning 131-135 i forordningen om midlertidig told.

         5.3.   EU-erhvervsgrenens økonomiske situation

   5.3.1.   Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse

               (34)

               En part hævdede, at den analyse, der var foretaget i forordningen om midlertidig told vedrørende faldet i EU-erhvervsgrenens produktion, var vildledende, og hævdede, at faldet i produktionsmængde skulle ses i lyset af kapacitetsudnyttelsen i EU-erhvervsgrenen, som også udviste en faldende tendens i den betragtede periode.

               (35)

               Undersøgelsen viste, at faldet i produktionen faldt sammen med nedgangen i salget og voksende lagre. Denne situation førte til, at en række EU-producenter lukkede nogle af deres produktionslinjer, hvilket forklarer nedgangen i kapacitetsudnyttelse. Påstanden fra denne part blev derfor afvist.

               (36)

               Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 137 og 138 i forordningen om midlertidig told.

         5.3.2.   Salgsmængde og markedsandel

               (37)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende udviklingen i EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel, bekræftes konklusionerne i betragtning 139 i forordningen om midlertidig told.

         5.3.3.   Vækst

               (38)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende vækst, bekræftes konklusionen i betragtning 140 i forordningen om midlertidig told.

         5.3.4.   Beskæftigelse

               (39)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende beskæftigelse, bekræftes konklusionerne i betragtning 141-142 i forordningen om midlertidig told.

         5.3.5.   Gennemsnitlige enhedspriser i Unionen

               (40)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende gennemsnitlige enhedspriser i Unionen, bekræftes konklusionerne i betragtning 143 og 144 i forordningen om midlertidig told.

         5.3.6.   Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at tilvejebringe kapital

               (41)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at tilvejebringe kapital, bekræftes konklusionerne i betragtning 145-148 i forordningen om midlertidig told.

         5.3.7.   Lagerbeholdninger

               (42)

               En part anmodede Kommissionen om at skaffe aktuelle tal for udviklingen i lagerbeholdninger i den betragtede periode i stedet for indekserede tal og hævdede, at det ikke var muligt at fremsætte bemærkninger til eller vurdere lagerbeholdninger i procent af EU-erhvervsgrenens salg ud fra indekserede tal.

               (43)

               Af fortrolighedshensyn måtte visse mikroindikatorer, herunder lagerbeholdninger, indekseres, jf. betragtning 127 i forordningen om midlertidig told. Under alle omstændigheder muliggør indekseringen af EU-erhvervsgrenens slutlagre i tabel 10 i forordningen om midlertidig told en rimelig forståelse af udviklingen i lagerbeholdningerne i den betragtede periode. Derfor måtte denne påstand afvises.

               (44)

               Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger vedrørende lagerbeholdninger, bekræftes konklusionen i betragtning 149 i forordningen om midlertidig told.

         5.3.8.   Subsidiemargenens størrelse

               (45)

               Der mindes om, at det konstateredes, at den største indiske eksporterende producent, som tegner sig for 87 % af den indiske eksport til Unionen i UP, ikke blev subsidieret. Derfor tegnede den subsidierede import sig for 13 % af den samlede mængde af den pågældende vare, der blev eksporteret fra Indien til Unionen. I betragtning af mængden af, markedsandelen for og priserne på den subsidierede import fra Indien kan de faktiske subsidiemargeners virkning for EU-erhvervsgrenen anses for at være ubetydelige.

         5.3.9.   Konklusion om skade

               (46)

               Undersøgelsen bekræftede, at de fleste skadesindikatorer udviste en faldende tendens i den betragtede periode. Betragtning 151-153 i forordningen om midlertidig told, hvori det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 5, bekræftes derfor.

         6.   ÅRSAGSSAMMENHÆNG

   6.1.   Indledning

               (47)

               I henhold til grundforordningens artikel 8, stk. 5 og 6, undersøgte Kommissionen, om den subsidierede import med oprindelse i Indien har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end den subsidierede import, der samtidig kunne have tilføjet EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet den subsidierede import.

               (48)

               Som anført i betragtning 18-21 ovenfor konstateredes det, at subsidiemargenen for den største indiske eksporterende producent, der tegner sig for 87 % af Indiens samlede eksport til Unionen i UP, var ubetydelig for denne individuelle eksporterende producent, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5, og denne betragtes derfor som værende ikke-subsidieret i forbindelse med denne undersøgelse. Derfor blev blot 13 % af Indiens eksport af den pågældende vare til Unionen i UP subsidieret. Denne subsidierede import havde en markedsandel på 2 % i UP.

         6.2.   Virkningerne af den subsidierede import

               (49)

               Undersøgelsen viste, at EU-forbruget steg med 9 % i den betragtede periode, mens EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt med 14 %, og markedsandelen faldt med 21 %.

               (50)

               Med hensyn til priserne konstateredes det, at de gennemsnitlige priser på den subsidierede import lå under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser på EU-markedet. Men de var ca. 12 % højere end priserne hos den indiske virksomhed, der ikke fandtes at være subsidieret.

               (51)

               På baggrund af ovenstående konkluderes det, at den begrænsede mængde subsidieret import fra Indien til priser, der var højere end den ikke-subsidierede import, kun kan have spillet en meget begrænset rolle, om nogen, i forværringen af EU-erhvervsgrenens situation.

         6.3.   Andre faktorers indvirkning

   6.3.1.   Ikke-subsidieret import fra Indien

               (52)

               Den samlede importmængde fra Indien voksede drastisk med 65 % i den betragtede periode, og Indiens markedsandel steg fra 12,1 % til 18,3 %. Men som anført ovenfor udgjorde den ikke-subsidierede import 87 % af den samlede indiske eksportmængde i UP, svarende til en markedsandel på 15 % i UP, i modsætning til den markedsandel på 2 %, som den subsidierede import fra Indien udgjorde i samme periode.

               (53)

               Priserne på importen fra Indien faldt samlet set med 9 % i den betragtede periode, og de forblev hele tiden lavere end priserne på importen fra resten af verden og EU-erhvervsgrenens salgspriser. Det bemærkes imidlertid, at det som omhandlet i betragtning 50 om de gennemsnitlige priser for den ikke-subsidierede import konstateredes, at de underbød EU-erhvervsgrenens priser langt mere end priserne på den subsidierede import.

         6.3.2.   Import fra andre tredjelande

               (54)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende import fra andre tredjelande, bekræftes konklusionerne i betragtning 161-165 i forordningen om midlertidig told.

         6.3.3.   Den økonomiske krise

               (55)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende virkningerne af den økonomiske krise i forbindelse med den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, bekræftes konklusionerne i betragtning 166-169 i forordningen om midlertidig told.

         6.3.4.   Eksportresultater hos EU-producenterne i stikprøven

               (56)

               Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende eksportresultaterne hos EU-producenterne i stikprøven, bekræftes konklusionerne i betragtning 170 i forordningen om midlertidig told.

         6.4.   Konklusion om årsagssammenhæng

               (57)

               Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for importen fra Indien til lave priser. Det blev også konstateret, at denne import konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.

               (58)

               Men i lyset af det forhold, at eksporten fra den største indiske eksporterende producent, der tegnede sig for 87 % af den indiske eksport til Unionen i UP, ikke var subsidieret, konkluderes det, at årsagssammenhængen mellem den subsidierede import, som tegnede sig for blot 13 % af den samlede mængde, der blev eksporteret fra Indien, og den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, ikke i tilstrækkelig grad kan etableres. I betragtning af den subsidierede indiske eksports begrænsede mængde og meget lille markedsandel (2 %) og den omstændighed, at dens priser i gennemsnit var 12 % højere end priserne på den ikke-subsidierede import, kan det ikke hævdes, at denne import kunne være årsag til den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.

               (59)

               Analysen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, herunder den ikke-subsidierede import, importen fra andre tredjelande, den økonomiske krise og eksportresultaterne for EU-producenterne i stikprøven, viste, at den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen, skyldes virkningerne af den ikke-subsidierede import fra Indien, der tegnede sig for 87 % af Indiens samlede eksport til Unionen i UP, og som fandt sted til betydeligt lavere priser end den subsidierede import.

         7.   AFSLUTNING AF ANTISUBSIDIEPROCEDUREN

               (60)

               I mangel af en væsentlig årsagssammenhæng mellem den subsidierede import og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, findes udligningsforanstaltninger unødvendige, og derfor bør nærværende antisubsidieprocedure afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 2.

               (61)

               Klageren og alle andre interesserede parter blev underrettet herom og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. De indkomne bemærkninger ændrede ikke ved den konklusion, at nærværende antisubsidieprocedure bør afsluttes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Antisubsidieproceduren vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 og 7318 15 70, afsluttes.
   Artikel 2
   De beløb, for hvilke der i henhold til forordning (EU) nr. 115/2012 er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer samt dele heraf af rustfrit stål med oprindelse i Indien, frigives.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. maj 2012.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 188 af 18.7.2009, s. 93.

      (2)  EUT L 38 af 11.2.2012, s. 6.

      (3)  EUT C 142 af 13.5.2011, s. 36.


title: Rådets Afgørelse af 31. marts 1976 om de interimsforanstaltninger, der skal finde anvendelse på de med Det europæiske økonomiske Fællesskab associerede oversøiske lande og territorier for så vidt angår etablering, tjenesteydelser, betalinger og kapitalbevægelser

text:
31.3.76                                 De Europæiske Fællesskabers Tidende                                  Nr. L 85/ 15
                                                            II
                                 (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                       RAD
                                                RÅDETS AFGØRELSE
                                                    af 31 . marts 1976
              om de interimsforanstaltninger, der skal finde anvendelse på de med Det europæiske
              økonomiske Fællesskab associerede oversøiske lande og territorier for så vidt angår
                              etablering, tjenesteydelser, betalinger og kapitalbevægelser
                                                      (76/343/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                          det bør fastsættes, at bestemmelserne i denne afgø
FÆLLESSKABER HAR —                                               relse ophører med at finde anvendelse, når den på
                                                                 tænkte afgørelse om landenes og territoriernes as
                                                                 sociering træder i kraft —
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel
                                                                 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
 136 , og
                                                                                Artikel 1
ud fra følgende betragtninger :
                                                                 For så vidt angår den ordning, der finder anvendelse
 Lomé-konventionen      AVS-EØF     mellem    staterne   i       vedrørende etablering og tjenesteydelser, udøver de
 Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det europæiske              kompetente myndigheder i de i bilaget anførte lande
økonomiske Fællesskab træder i kraft den 1 . april               og territorier ingen forskelsbehandling af medlems
 1976 ; den indeholder bestemmelser vedrørende                   staternes statsborgere og selskaber.
etablering, tjenesteydelser, betalinger og kapitalbevæ
 gelser ;                                                        Såfremt en medlemsstat for en bestemt         form   for
                                                                 virksomhed ikke er i stand til at give statsborgere
                                                                 eller selskaber i henholdsvis Den franske Republik,
der forventes en rådsafgørelse om de oversøiske                  kongeriget Nederlandene eller Det forenede konge
 landes og territoriers associering med Det euro                rige Storbritannien og Nordirland, der er etableret
pæiske økonomiske Fællesskab, som vil komme til at                i et land eller territorium, eller selskaber, der hen
 indeholde bestemmelser inden for samme områder ;                hører under det pågældende lands og territoriums
                                                                  egen lovgivning, og som er etableret der, fordele af
 der bør fastsættes en interimsordning for så vidt
                                                                  samme art, er den kompetente myndighed i det på
                                                                 gældende land eller territorium ikke bundet af den
 angår etablering, tjenesteydelser, betalinger og kapi
 talbevægelser inden for forbindelserne med de med                i stk . 1 indeholdte forpligtelse .
 Det europæiske økonomiske Fællesskab associerede
oversøiske lande og territorier, herefter benævnt                                          Artikel 2
 » lande og territorier «, under hensyntagen til den
 ordning, der påtænkes gennemført inden for for                  Ved selskaber forstås i denne afgørelse privatretlige
 bindelserne med AVS-staterne ;                                   og handelsretlige selskaber, herunder kooperative
 ---pagebreak--- Nr. L 85/ 16                             De Europæiske Fællesskabers Tidende                                  31.3.76
selskaber, samt alle andre juridiske personer, der            af denne afgørelses bestemmelser vedrørende tjene
henhører under den offentlige ret eller privatretten,         steydelser og etablering.
med undtagelse af selskaber, som ikke arbejder med
gevinst for øje.                                              Disse forpligtelser er ikke til hinder for, at der af
                                                              grunde, som står i forbindelse med alvorlige økono
I artikel 1 , stk. 1 , forstås ved medlemsstaternes sel      miske vanskeligheder eller svære betalingsbalance
skaber selskaber, som er stiftet i overensstemmelse          problemer, iværksættes nødvendige beskyttelsesfor
med en medlemsstats lovgivning, og hvis vedtægts             anstaltninger under iagttagelse af artikel 4.
mæssige hjemsted, hovedkontor eller hovedvirksom
hed er beliggende i en medlemsstat; for så vidt angår                                 Artikel 4
oprettelse af kontorer, afdelinger eller filialer gælder
dog, at den virksomhed, der drives af selskaber, som
kun har deres vedtægtsmæssige hjemsted i en med              For så vidt angår valutatransaktioner i forbindelse
lemsstat, skal have en reel og vedvarende tilknytning         med investeringer og løbende betalinger afholder de
til denne medlemsstats økonomi .                              kompetente myndigheder i landene og territorierne
                                                              på den ene side og medlemsstaterne på den anden
                                                              side sig i videst muligt omfang fra at træffe diskrimi
I artikel 1 , stk. 2, forstås ved selskaber i Den franske     nerende foranstaltninger over for hverandre eller at
Republik, kongeriget Nederlandene eller Det fore             give tredjelande en gunstigere behandling, idet de
nede kongerige Storbritannien og Nordirland, som              fuldt ud tager hensyn til, at der hele tiden sker en
er etableret i et land eller territorium, selskaber, som      udvikling i det internationale valutasystem, at der
er stiftet i overensstemmelse med henholdsvis den             findes særlige valutaordninger, og at der består be
franske, nederlandske eller britiske lovgivning, og           talingsbalanceproblemer.
hvis vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller
hovedvirksomhed er beliggende i dette land eller              I tilfælde af, at en sådan behandling eller sådanne for
territorium ; for så vidt angår oprettelse af kontorer,       anstaltninger skulle visse sig uundgåelige, skal de
afdelinger eller filialer gælder dog, at den virksom         opretholdes eller indføres i overensstemmelse med
hed, der drives af selskaber, som kun har deres ved          de internationale valutaregler, og alle bestræbelser
tægtsmæssige hjemsted i dette land eller territorium,         skal udfoldes for, at de negative virkninger kan redu
skal have en reel og vedvarende tilknytning til dette         ceres til et minimum for de pågældende parter.
lands eller territoriums økonomi .
                                                                                Artikel 5
 1 artikel 1 , stk. 2, forstås ved selskaber, som henhø
 rer under det pågældende lands eller territoriums
egen lovgivning, og som er etableret der, selskaber,          Denne afgørelse træder i kraft den 1 . april 1976.
 som er stiftet i overensstemmelse med gældende lov
 givning i et bestemt land eller territorium, og hvis                                  Artikel 6
vedtægtsmæssige hjemsted, hovedkontor eller hoved
virksomhed er beliggende i dette land eller terri
 torium ; for så vidt angår oprettelse af kontorer, af       Denne afgørelse finder anvendelse, indtil bestemmel
 delinger eller filialer gælder dog, at den virksomhed,       serne i den påtænkte afgørelse om landenes og terri
 der drives af selskaber, som kun har deres vedtægts         toriernes associering træder i kraft og senest indtil
 mæssige hjemsted i dette land eller territorium, skal        den 31 . juli 1976.
 have en reel og vedvarende tilknytning til dette lands
 eller territoriums økonomi .
                                                                                Artikel 7
                           Artikel 3                          Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fæl
                                                               lesskabers Tidende.
 For så vidt angår de kapitalbevægelser, som er for
 bundet med investeringer, og de løbende betalinger,
 afholder de kompetente myndigheder i landene og               Udfærdiget i Bruxelles, den 31 . marts 1976.
 territorierne og medlemsstaterne sig fra at træffe for
 anstaltninger på valutaområdet, som måtte være                                                  På Rådets vegne
 uforenelige med de forpligtelser, der følger for dem                                               G. THORN
 af anvendelsen af bestemmelserne i Rådets forord
 ning (EØF) nr. 1957/75 vedrørende samhandel og                                                      Formand
 ---pagebreak--- 31.3.76                              De Europæiske Fællesskabers Tidende                                     Nr. L 85/ 17
                                                      BILAG
                         Fortegnelse over de i artikel 1 omhandlede lande og territorier
        (Denne fortegnelse foregriber ikke disse lande og territoriers status eller udviklingen af denne
                                                      status )
        1 . Oversøiske lande under kongeriget Nederlandene :
            — De nederlandske Antiller , ( Aruba , Bonaire , Curacao ; St . Martin , Saba , St . Eustatius).
        2. Oversøiske territorier under Den franske Republik :
            — St . Pierre og Miquelon ,
            — Mayotte ,
            — Afarsernes og Issaernes territorium ,
            — Ny Kaledonien og tilhørende områder ,
            — Øerne Wallis og Futuna ,
            — fransk Polynesien ,
            — Sydpolarlande og Antarktis (franske).
        3 . Oversøiske lande og territorier under Det forenede kongerige Storbritannien og Nordirland :
            — Belize ,
            — Brunei ,
            — de associerede stater i Det karaibiske Hav (Antigua, Dominica , St. Lucia , St. Vincent ,
               St . Christophe, Nevis og Anguilla),
            — Caymanøerne ,
            — Falklandøerne og tilhørende områder,
            — Gilbertøerne ,
            — Salomonøerne,
            — Turks - og Caicosøerne ,
            — De britiske Jomfruøer,
            — Montserrat,
            — Pitcairn ,
            — St. Helena og tilhørende områder ,
            — Seychellerne ,
            — Britisk antarktisk Territorium ,
            — britiske territorier i Det indiske Ocean ,
            — Tuvalu .
        4 . Det fransk-britiske kondominium Ny-Hebriderne .
        5 . Lande , som i en overgangsperiode er omfattet af denne afgørelse
            — Comorerne ,
            — Surinam .


title: 2013/629/EU: Rådets afgørelse af 22. oktober 2013 om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Armenien om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse

text:
               31.10.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 289/12

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 22. oktober 2013
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Armenien om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse
   (2013/629/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 3, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I overensstemmelse med Rådets afgørelse 2013/156/EU (1) blev aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Armenien om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse (»aftalen«) undertegnet den 19. april 2013 med forbehold af dens senere indgåelse.

               (2)

               Aftalen bør godkendes.

               (3)

               Ifølge aftalen oprettes der et blandet tilbagetagelsesudvalg, der vedtager sin egen forretningsorden. Det er hensigtsmæssigt at indføre en forenklet procedure til fastlæggelsen af Unionens holdning hertil.

               (4)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland.

               (5)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Armenien om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse, godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 23, stk. 2 (2).
   Artikel 3
   Kommissionen, der bistås af eksperter fra medlemsstaterne, repræsenterer Unionen i Det Blandede Tilbagetagelsesudvalg, der nedsættes ved aftalens artikel 19.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 22. oktober 2013.

            På Rådets vegne

         L. LINKEVIČIUS

            Formand

      (1)  EUT L 87 af 27.3.2013, s. 1.

      (2)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


Avis juridique important

|

31998D0623

98/623/FUSP: Rådets afgørelse af 3. november 1998 om gennemførelse af fælles aktion 97/288/FUSP om Den Europæiske Unions bidrag til fremme af gennemsigtigheden i kontrollen med eksport af nukleart materiale med henblik på finansieringen af det andet NSG-seminar om kontrol med eksport af nukleart materiale

EF-Tidende nr. L 297 af 06/11/1998 s. 0001 - 0001

RÅDETS AFGØRELSE af 3. november 1998 om gennemførelse af fælles aktion 97/288/FUSP om Den Europæiske Unions bidrag til fremme af gennemsigtigheden i kontrollen med eksport af nukleart materiale med henblik på finansieringen af det andet NSG-seminar om kontrol med eksport af nukleart materiale (98/623/FUSP) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel J.3 og J.11, ogud fra følgende betragtninger:Den 29. april 1997 vedtog Rådet fælles aktion 97/288/FUSP om Den Europæiske Unions bidrag til fremme af gennemsigtigheden i kontrollen med eksport af nukleart materiale (1);som en del af de yderligere foranstaltninger fra Den Europæiske Unions side til støtte for målene i den fælles aktions artikel 1 og 3 bør der ydes et bidrag til finansieringen af andet NSG-seminar om kontrol med eksport af nukleart materiale -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. Der afholdes et beløb på højst 75 000 ECU over De Europæiske Fællesskabers almindelige budget for 1998 med henblik på finansieringen af det andet NSG-seminar om kontrol med eksport af nukleart materiale, der efter planen skal afholdes den 8. og 9. april 1999 i New York.2. De udgifter, der finansieres ved hjælp af det i stk. 1 fastsatte beløb, forvaltes i overensstemmelse med Fællesskabets budgetprocedurer og -regler.Artikel 2 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.Den offentliggøres i EF-Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 3. november 1998.På Rådets vegneB. PRAMMERFormand(1) EFT L 120 af 12. 5. 1997, s. 1.


title: Rådets afgørelse 2014/130/FUSP af 10. marts 2014 om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sahel

text:
               12.3.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 71/14

      RÅDETS AFGØRELSE 2014/130/FUSP
   af 10. marts 2014
   om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sahel
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 31, stk. 2, og artikel 33,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 18. marts 2013 afgørelse 2013/133/FUSP (1) om udnævnelse af Michel Dominique REVEYRAND – DE MENTHON som Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for Sahel. EUSR's mandat udløber den 28. februar 2014.

               (2)

               EUSR's mandat bør forlænges med endnu en periode på 12 måneder.

               (3)

               EUSR skal gennemføre sit mandat under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den Europæiske Unions særlige repræsentant
   1.   Mandatet for Michel Dominique REVEYRAND – DE MENTHON som EUSR for Sahel forlænges herved for perioden fra den 1. marts 2014 til den 28. februar 2015. EUSR's mandat kan afsluttes tidligere, hvis Rådet træffer afgørelse herom efter forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR).
   2.   I forbindelse med EUSR's mandat defineres Sahel som værende det primære fokusområde for EU-strategien for sikkerhed og udvikling i Sahel (»strategien«), dvs. Mali, Mauretanien og Niger. I spørgsmål med bredere regionale implikationer samarbejder EUSR med andre lande og regionale eller internationale enheder uden for Sahel, alt efter hvad der er relevant.
   3.   Henset til behovet for en regional tilgang til de indbyrdes forbundne udfordringer, som regionen står over for, arbejder EUSR for Sahel i tæt samråd med andre relevante EUSR'er, herunder EUSR for det sydlige Middelhavsområde, EUSR for menneskerettigheder og EUSR for Den Afrikanske Union.
   Artikel 2
   Politikmål
   1.   EUSR's mandat baseres på Unionens politikmål i forhold til Sahel om at bidrage aktivt til regionale og internationale tiltag for at opnå vedvarende fred, sikkerhed og udvikling i regionen. EUSR skal derudover have som mål at udvide kvaliteten, intensiteten og indvirkningen af Unionens mangesidede engagement i Sahel.
   2.   EUSR bidrager til at udvikle og gennemføre Unionens tilgang, der omfatter alle aspekter af Unionens indsats, navnlig inden for politiske, sikkerhedsmæssige og udviklingsmæssige områder, herunder strategien, og at koordinere alle relevante instrumenter for Unionens indsats.
   3.   Der gives i første omgang prioritet til Mali og en langsigtet stabilisering af landet samt til de regionale dimensioner af konflikten der.
   4.   For så vidt angår Mali tilstræber Unionens politikmål gennem koordineret og effektiv anvendelse af samtlige dets instrumenter at fremme tilbagevenden for Mali og dets befolkning til en proces med fred, forsoning, sikkerhed og udvikling. Der skal også rettes behørig opmærksomhed mod Burkina Faso og Niger, særligt med tanke på de fremtidige valg i disse lande.
   Artikel 3
   Mandat
   1.   For at nå Unionens politikmål i forhold til Sahel har EUSR mandat til:

               a)

               aktivt at bidrage til gennemførelsen, koordinationen og videreudviklingen af Unionens samlede tilgang til den regionale krise med udgangspunkt i strategien med henblik på at styrke den overordnede sammenhæng og effektivitet i Unionens aktiviteter i Sahel, navnlig i Mali

               b)

               at samarbejde med alle relevante interessenter i regionen, regeringer, regionale myndigheder, regionale og internationale organisationer, civilsamfund og diasporaer med henblik på at fremme Unionens mål og bidrage til en bedre forståelse af Unionens rolle i Sahel

               c)

               at repræsentere Unionen i de relevante regionale og internationale fora, herunder gruppen til støtte for og opfølgning af situationen i Mali, og sikre synligheden af Unionens støtte til krisestyring og konfliktforebyggelse, herunder Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) og Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger)

               d)

               at opretholde et tæt samarbejde med De Forenede Nationer (FN), navnlig generalsekretærens særlige repræsentant for Vestafrika og generalsekretærens særlige repræsentant for Mali, Den Afrikanske Union (AU), navnlig AU's højtstående repræsentant for Mali og Sahel, Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (Ecowas) samt andre førende nationale, regionale og internationale interessenter, herunder andre særlige udsendinge for Sahel og relevante organer i Maghreb-området

               e)

               nøje at følge krisens regionale og grænseoverskridende dimensioner, herunder terrorisme, organiseret kriminalitet, våbensmugling, menneskehandel, narkotikahandel, flygtninge- og migrationsstrømme og dermed forbundne finansielle strømme; i tæt samarbejde med EU-antiterrorkoordinatoren at bidrage til den videre gennemførelse af EU's terrorbekæmpelsesstrategi

               f)

               at opretholde regelmæssige kontakter på højt politisk niveau med de lande i regionen, der er berørt af terrorisme og international kriminalitet, med henblik på at sikre en sammenhængende og omfattende tilgang og at sikre Unionens centrale rolle i de internationale bestræbelser på at bekæmpe terrorisme og international kriminalitet. Dette inkluderer Unionens aktive støtte til regional opbygning af kapacitet i sikkerhedssektoren og af, at der på passende vis tages hånd om de bagvedliggende årsager til terrorisme og international kriminalitet i Sahel

               g)

               nøje at følge de politiske og sikkerhedsmæssige konsekvenser af humanitære kriser i regionen

               h)

               vedrørende Mali at bidrage til regionale og internationale bestræbelser på at fremme en løsning af krisen i Mali, navnlig fuld tilbagevenden til normale forfatningsmæssige tilstande og en normal regeringsførelse i hele området og en troværdig og inklusiv national dialog med henblik på en holdbar politisk løsning

               i)

               at fremme institutionsopbygning, reform af sikkerhedssektoren og langsigtet fredsopbygning og forsoning i Mali

               j)

               at bidrage til gennemførelse af Unionens menneskerettighedspolitik i regionen i samarbejde med EUSR for menneskerettigheder, herunder EU's retningslinjer om menneskerettigheder, navnlig EU's retningslinjer om børn i væbnede konflikter, samt EU's retningslinjer om vold mod kvinder og piger og bekæmpelse af alle former for diskrimination mod dem, og Unionens politik om kvinder, fred og sikkerhed, bl.a. ved at overvåge og rapportere om udviklingen samt at udarbejde henstillinger i den henseende, og at holde regelmæssig kontakt til de relevante myndigheder i Mali og regionen, til anklagemyndigheden ved Den Internationale Straffedomstol, FN's højkommissær for menneskerettigheder, menneskerettighedsforkæmpere og -observatører i regionen

               k)

               at følge op på og rapportere om overholdelsen af relevante resolutioner fra FN's Sikkerhedsråd (UNSCR'er), navnlig UNSCR 2056 (2012), 2071 (2012), 2085 (2012) og 2100 (2013).

         2.   Med henblik på opfyldelsen af sit mandat skal EUSR bl.a.:

               a)

               rådgive og aflægge rapport om fastlæggelse af Unionens holdninger i regionale og internationale fora, alt efter hvad der er relevant, med henblik på proaktivt at fremme og styrke den omfattende EU-tilgang til krisen i Sahel

               b)

               holde sig orienteret om alle Unionens aktiviteter og samarbejde tæt med de relevante EU-delegationer.

         Artikel 4
   Gennemførelse af mandatet
   1.   EUSR har ansvaret for gennemførelsen af mandatet og handler med reference til HR.
   2.   Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) opretholder privilegerede forbindelser med EUSR og er EUSR's primære kontaktpunkt for forbindelserne med Rådet. PSC giver EUSR strategisk vejledning og politiske retningslinjer i forbindelse med mandatet med forbehold af HR's ansvarsområder.
   3.   EUSR arbejder tæt sammen med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og dennes relevante tjenestegrene, særligt direktoratet for Vestafrika.
   Artikel 5
   Finansiering
   1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat i perioden fra den 1. marts 2014 til den 28. februar 2015 udgør 1 350 000 EUR.
   2.   Udgifterne forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Udgifterne forvaltes i henhold til en kontrakt mellem EUSR og Kommissionen. EUSR står til regnskab for alle udgifter over for Kommissionen.
   Artikel 6
   Sammensætning af medarbejderstaben
   1.   EUSR er inden for rammerne af sit mandat og de finansielle midler, der stilles til rådighed i den forbindelse, ansvarlig for at sammensætte sin medarbejderstab. Staben skal omfatte medarbejdere med den ekspertise i specifikke politiske og sikkerhedsmæssige spørgsmål, som mandatet kræver. EUSR underretter omgående Rådet og Kommissionen om medarbejderstabens sammensætning.
   2.   Medlemsstaterne, EU-institutionerne og EU-Udenrigstjenesten kan foreslå udstationering af medarbejdere til at arbejde sammen med EUSR. Løn til medarbejdere udstationeret ved EUSR afholdes af den pågældende medlemsstat, den pågældende EU-institution eller EU-Udenrigstjenesten. Eksperter, der udstationeres af medlemsstaterne ved EU-institutionerne eller EU-Udenrigstjenesten, kan også udstationeres ved EUSR. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en medlemsstat.
   3.   Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats eller EU-institutions eller EU-Udenrigstjenestens administrative myndighed og udfører sine opgaver og handler i EUSR's mandats interesse.
   4.   EUSR's medarbejderstab placeres samme sted som de relevante tjenestegrene i EU-Udenrigstjenesten eller EU-delegationerne med henblik på at sikre sammenhæng og konsekvens med hensyn til deres respektive aktiviteter.
   Artikel 7
   Privilegier og immuniteter for EUSR og EUSR's medarbejderstab
   De privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige for, at EUSR og dennes medarbejdere kan opfylde og afvikle EUSR's mission uhindret, aftales med værtslandene, alt efter hvad der er relevant. Medlemsstaterne og EU-Udenrigstjenesten yder den fornødne støtte med henblik herpå.
   Artikel 8
   Sikkerheden i forbindelse med EU's klassificerede informationer
   EUSR og alle medarbejdere i EUSR's stab respekterer de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2013/488/EU (2).
   Artikel 9
   Adgang til oplysninger og logistisk støtte
   1.   Medlemsstaterne, Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten og Generalsekretariatet for Rådet sikrer, at EUSR får adgang til alle relevante oplysninger.
   2.   Alt efter tilfældet yder EU-delegationerne og/eller medlemsstaterne logistisk støtte i regionen.
   Artikel 10
   Sikkerhed
   I overensstemmelse med Unionens sikkerhedspolitik for personale, der er udstationeret uden for Unionen som led i operationer i medfør af afsnit V i traktaten, træffer EUSR i overensstemmelse med sit mandat og på baggrund af sikkerhedssituationen i det geografiske ansvarsområde alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler med hensyn til sikkerheden for alt personale, der står under EUSR's direkte myndighed, navnlig ved:

               a)

               udarbejde en specifik sikkerhedsplan på grundlag af rådgivning fra EU-Udenrigstjenesten, der bl.a. omfatter specifikke materielle, organisatoriske og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger vedrørende styring af sikre personalebevægelser til og inden for det geografiske område samt styring af sikkerhedshændelser og en beredskabs- og evakueringsplan

               b)

               at sikre, at alt personale, der er udstationeret uden for Unionen, er dækket af en højrisikoforsikring, der er tilpasset forholdene i det geografiske område

               c)

               at sørge for, at alle medarbejdere i staben, der skal udstationeres uden for Unionen, herunder lokalt ansat personale, har modtaget relevant sikkerhedsuddannelse før eller ved ankomsten til det geografiske område på grundlag af de risikoratings, der er opstillet for dette område

               d)

               at sikre, at alle vedtagne henstillinger, der udarbejdes efter regelmæssige sikkerhedsvurderinger, gennemføres, og aflægge skriftlige rapporter om deres gennemførelse og om andre sikkerhedsspørgsmål som led i fremskridtsrapporten og rapporten om gennemførelse af mandatet til Rådet, HR og Kommissionen.

         Artikel 11
   Rapportering
   1.   EUSR aflægger regelmæssigt rapport til HR og PSC. EUSR aflægger også efter behov rapport til Rådets arbejdsgrupper. Der udsendes regelmæssigt rapporter gennem Coreunettet. EUSR kan aflægge rapport til Rådet for Udenrigsanliggender. I overensstemmelse med traktatens artikel 36 kan EUSR inddrages i underretningen af Europa-Parlamentet.
   2.   EUSR aflægger rapport om den bedste måde, hvorpå man kan videreføre Unionens initiativer, såsom Unionens bidrag til reformer, herunder de politiske aspekter af relevante EU-udviklingsprojekter, i samråd med EU-delegationerne i regionen.
   Artikel 12
   Koordinering med andre EU-aktører
   1.   Inden for rammerne af strategien bidrager EUSR til, at Unionens politiske og diplomatiske indsats fremtræder som en helhed og er sammenhængende og effektiv og hjælper med at sikre, at alle EU-instrumenter på området sættes ind på en sammenhængende måde med henblik på at nå Unionens politikmål.
   2.   EUSR's aktiviteter koordineres med EU-delegationernes og Kommissionens aktiviteter samt med de aktiviteter, der udføres af andre EUSR'er, som er aktive i regionen. EUSR sørger for regelmæssig briefing af medlemsstaternes missioner og EU-delegationerne i regionen.
   3.   På stedet holdes der tæt kontakt til cheferne for EU-delegationerne og medlemsstaternes missionschefer. EUSR skal i tæt samarbejde med relevante EU-delegationer sørge for lokal politisk vejledning til missionschefen for EUCAP Sahel Niger og den øverstbefalende for EUTM Mali. EUSR, den øverstbefalende for EUTM Mali og den øverstbefalende for den civile operation for EUCAP Sahel Niger konsulterer hinanden efter behov.
   Artikel 13
   Revision
   Gennemførelsen af denne afgørelse og dens sammenhæng med andre bidrag fra Unionen til regionen tages løbende op til revision. EUSR forelægger Rådet, HR og Kommissionen en fremskridtsrapport senest den 30. juni 2014 og en samlet rapport om gennemførelsen af mandatet inden den 30. november 2014.
   Artikel 14
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1. marts 2014.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. marts 2014.

            På Rådets vegne

         G. VROUTSIS

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2013/133/FUSP af 18. marts 2013 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sahel (EUT L 75 af 19.3.2013, s. 29).

      (2)  Rådets afgørelse 2013/488/EU af 23. september 2013 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 274 af 15.10.2013, s. 1).


title: 2011/737/,Euratom: Kommissionens afgørelse af 9. november 2011 om ændring af dens forretningsorden

text:
               15.11.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 296/58

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 9. november 2011
   om ændring af dens forretningsorden
   (2011/737/EU, Euratom)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 249,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a,
   under henvisning til sin afgørelse 2010/138/EU, Euratom af 24. februar 2010 om ændring af dens forretningsorden (1),
   under henvisning til Kommissionens formands afgørelse C(2011) 8000 af 27. oktober 2011 —
   VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I artikel 12 i Kommissionens forretningsorden indsættes som nyt afsnit 5:

      »5.   Ethvert medlem af Kommissionen, der ønsker at afbryde en skriftlig procedure på området samordning og overvågning af medlemsstaternes økonomiske politik og budgetpolitik, særlig i euroområdet, fremsætter over for formanden en begrundet anmodning herom med en klar angivelse af, hvilke dele af udkastet til afgørelse, anmodningen vedrører, ud fra en upartisk og objektiv vurdering af tidspunktet for, strukturen i, begrundelsen for eller resultatet af forslaget til afgørelse.
      Hvis formanden finder, at anmodningen ikke er begrundet, men anmodningen fastholdes, kan formanden afslå anmodningen og beslutte, at den skriftlige procedure fortsætter; i så fald kontrollerer generalsekretæren, at afslaget støttes af et beslutningsdygtigt flertal af de øvrige medlemmer af Kommissionen, jf. artikel 250 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde. Formanden kan også vælge at optage punktet på dagsordenen for Kommissionens næste møde med henblik på vedtagelse.«

   Artikel 2
   I artikel 23 i Kommissionens forretningsorden indsættes som nyt afsnit 5a:

      »5a.   Generaldirektoratet for økonomiske og finansielle anliggender skal høres ved ethvert initiativ, der vedrører eller har potentielle konsekvenser for vækst, konkurrenceevne eller økonomisk stabilitet i Den Europæiske Union eller i euroområdet.«

   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. november 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 55 af 5.3.2010, s. 60.


Avis juridique important

|

31989D0690

89/690/EOEF: RAADETS AFGOERELSE AF 21. DECEMBER 1989 OM INDGAAELSE AF AFTALEN MELLEM DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB OG REPUBLIKKEN FINLAND OM ELEKTRONISK OVERFOERSEL AF HANDELSDATA

EF-Tidende nr. L 400 af 30/12/1989 s. 0006

RAADETS AFGOERELSEaf 21. december 1989om indgaaelse af aftalen mellem Det Europaeiske  OEkonomiske Faellesskab og Republikken Finland om elektronisk overfoersel af  handelsdata(89/690/EOEF)RAADET FOR DE EUROPAEISKEFAELLESSKABER HAR -under  henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel  235, under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), ogud fra foelgende  betragtninger: Ved afgoerelse 87/499/EOEF (4) vedtog Raadet et faellesskabsprogram for elektronisk overfoersel af  handelsdata via kommunikationsnet (TEDIS); ved afgoerelse 89/241/EOEF (5) aendrede Raadet naevnte afgoerelse for at goere det muligt for virksomheder  fra tredjelande, med hvilke Faellesskabet har indgaaet aftaler om de paagaeldende landes associering  med TEDIS-programmet, at deltage i gennemfoerelsen af naevnte program; ved afgoerelse 89/241/EOEF bemyndigede Raadet endvidere Kommissionen til at forhandle saadanne aftaler  med medlemmerne af Den Europaeiske Frihandelssammenslutning; aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Finland om elektronisk  overfoersel af handelsdata boer godkendes -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1Aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken  Finland om elektronisk overfoersel af handelsdata godkendes herved paa Faellesskabets vegne. Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse. Artikel 2Formanden for Raadet foranstalter paa Faellesskabets vegne den notifikation, der er  omhandlet i artikel 8 i aftalen. Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. december 1989. Paa Raadets vegneE. CRESSONFormand(1) EFT nr. C 285 af 11. 11. 1989, s.  6. (2) Udtalelse afgivet den 15. december 1989 (endnu ikke offentliggjort i EFT). (3) Udtalelse afgivet den 19. december 1989 (endnu ikke offentliggjort i EFT). (4) EFT nr. L 285 af 8. 10. 1987, s. 35. (5) EFT nr. L 97 af 11. 4. 1989, s. 46.


title: RÅDETS AFGØRELSE af 22. juli 1991 om iværksættelse af anden fase af TEDIS-programmet (Trade Electronic Data Interchange Systems) (91/385/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31991D0385

RÅDETS AFGØRELSE af 22. juli 1991 om iværksættelse af anden fase af TEDIS-programmet (Trade Electronic Data Interchange Systems) (91/385/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 208 af 30/07/1991 s. 0066 - 0071 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 20 s. 0226  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 20 s. 0226

RAADETS AFGOERELSE  af 22. juli 1991  om ivaerksaettelse af anden fase af TEDIS-programmet (Trade Electonic Data Interchange Systems)  (91/385/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Faellesskabet har blandt andet til opgave gennem oprettelsen af et faelles marked og gennem gradvis tilnaermelse af medlemsstaternes oekonomiske politikker at fremme en harmonisk udvikling af den oekonomiske virksomhed i Faellesskabet som helhed og snaevrere  forbindelser mellem de stater, som det forener;  Kommissionens hvidbog om etableringen af det indre marked har vist, hvor vigtigt det er at udvikle nye graenseoverskridende tjenester, og hvor meget telenet baseret paa faelles standarder kan bidrage til, at der etableres et marked uden handelshindringer  paa EF-niveau;  udveksling af elektroniske data (EDI) kan i stigende grad bidrage til at styrke de europaeiske virksomheders konkurrenceevne, inden for saavel produktion som tjenesteydelser;  baade det private erhvervsliv og det offentlige tager stadig flere initiativer med henblik paa inden for en enkelt virksomhed, inden for grupper af virksomheder, eller inden for en hel sektor at indfoere EDI-systemer saavel paa nationalt som internationalt  niveau, og disse systemer er ikke noedvendigvis indbyrdes kompatible;  hvis de enkelte lande, virksomheder, virksomhedsgrupper og sektorer foelger hver sin eller en afvigende politik, for saa vidt angaar udveksling af elektroniske data, er der risiko for, at der indfoeres systemer, som ikke er indbyrdes kompatible, og som ikke  kan kommunikere med hinanden, hvorved leverandoerer, udstyr og tjenesteydelser samt brugerne hindres i at opnaa de fulde fordele i forbindelse med udviklingen af EDI;  som det fremgaar af Raadets resolution af 22. januar 1990 om de transeuropaeiske net (1) og af konklusionerne fra Det Europaeiske Raads moeder i Strasbourg og Dublin, er det noedvendigt, for at det indre marked kan fungere korrekt, at virksomheder og  administrationer, der opererer paa markedet, kan udveksle data vedroerende deres aktiviteter og opgaver paa grundlag af indbyrdes kompatible systemer, der goer det muligt at udvikle veritable tvaereuropaeiske dataudvekslingsnet;  det gaelder navnlig om at opnaa et naert samarbejde mellem TEDIS-programmet og saerprogrammet for forskning og teknologisk udvikling inden for kommunikationsteknologierne (1990 til 1994), saerprogrammet for forskning og teknologisk udvikling inden for de  almenrelevante telematiksystemer (1990 til 1994) samt saerprogrammet inden for informationsteknologien (1990 til 1994), som hoerer under Faellesskabets tredje forskningsrammeprogram;  det arbejde, der blev indledt inden for udveksling af elektroniske data som led i foerste fase af TEDIS-programmet (1988 til 1989), der blev igangsat ved afgoerelse 87/499/EOEF (2), stiller saadanne tvaereuropaeiske net i udsigt, forudsat at arbejdet  fortsaettes og udbygges, saaledes at programmet viderefoeres med endnu en fase;  der skal vedtages et program for en periode paa tre aar;  et beloeb paa 25 mio. ECU skoennes noedvendigt til gennemfoerelsen af dette fleraarige program; de midler, der for tidsrummet 1991 til 1992 skoennes noedvendige inden for de nuvaerende finansielle overslag, beloeber sig til 10 mio. ECU;  de midler, der skal afsaettes til finansiering af programmet for tiden efter regnskabsaaret 1992, skal ligge inden for Faellesskabets gaeldende finansieringsramme;  Raadet aendrede ved afgoerelse 89/241/EOEF (1) sin oprindelige afgoerelse vedroerende TEDIS-programmet, saaledes at tredjelande, og herunder specielt landene i Den Europaeiske Frihandelssammenslutning (EFTA), fik mulighed for at blive tilknyttet  TEDIS-programmet, og saaledes at Kommissionen fik bemyndigelse til at forhandle aftalerne med EFTA-landene paa grundlag af Traktatens artikel 228;  der blev ved afgoerelse 89/690/EOEF (2), 89/691/EOEF (3), 89/692/EOEF (4), 89/693/EOEF (5), 89/694/EOEF (6) og 89/689/EOEF (7) indgaaet aftale om systemer for udveksling af handelsdata mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og henholdsvis Finland, Island,  Norge, Sverige, Schweiz og OEstrig;  Traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelse af denne afgoerelse end artikel 235 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  1. Faellesskabet ivaerksaetter anden fase af sit TEDIS-program (Trade Electronic Data Incharge Systems), der vedroerer udveksling af elektroniske data (EDI) inden for handel, industri og administration, i det foelgende benaevnt »programmet«.  Programmet har en varighed paa tre aar.  2. De faellesskabsmidler, der skoennes noedvendige til programmets gennemfoerelse, beloeber sig til 25 mio. ECU, heraf 10 mio. ECU for tidsrummet 1991 til 1992 inden for rammerne af de finansielle overslag for 1988 til 1992.  Midler til finansiering af programmets gennemfoerelse i perioden derefter skal ligge inden for Faellesskabets gaeldende finansieringsramme.  3. Budgetmyndigheden fastlaegger de disponible bevillinger for hvert regnskabsaar under hensyntagen til de i artikel 2 i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget omhandlede principper om forsvarlig oekonomisk  forvaltning.  Artikel 2  Formaalet med programmet er at sikre, at indfoerelsen af EDI-systemer i Faellesskabet sker paa optimal maade af hensyn til saadanne systemers samfundsoekonomiske betydning, og at tilvejebringe de midler, som en optimering paa faellesskabsniveau  kraever.  Artikel 3  Med sigte paa at realisere de i artikel 2 fastlagte maalsaetninger ivaerksaettes og viderefoeres:  - foranstaltninger med henblik paa standardisering af EDI-meddelelser  - foranstaltninger vedroerende saerlige EDI-behov inden for telekommunikation  - foranstaltninger med henblik paa de retlige aspekter i forbindelse med EDI  - foranstaltninger med henblik paa EDI-meddelelsers sikkerhed  - tvaersektorielle og tvaereuropaeiske projekter  - analyse af EDI-teknologiens virkning paa virksomhedernes drift  - opmaerksomhedsskabende foranstaltninger.  En liste over de paataenkte foranstaltninger findes i bilag I. Disse foranstaltninger ivaerksaettes efter fremgangsmaaden i artikel 6 og 7.  Artikel 4  Programmet ivaerksaettes i samordning med den politik og de foranstaltninger, som Faellesskabet har ivaerksat eller planlagt inden for telekommunikationsomraadet, i givet fald under hensyntagen til initiativerne under rammedirektivet (90/387/EOEF)  (8) om aabne net, inden for informationsmarkedet (IMPACT-programmet), inden for informationssystemers sikkerhed og standardiseringsarbejdet samt inden for CADDIA-programmet og KU-projektet, saaledes at det sikres, at den noedvendige synergi med de  specifikke behov for udveksling af elektroniske data tilvejebringes.  Artikel 5  Kontrakter under programmet indgaas med virksomheder, herunder smaa og mellemstore virksomheder, forskningsinstitutioner, nationale administrationer og andre organisationer, der er etableret i Faellesskabet, landene i Den Europaeiske  Frihandelssammenslutning og i tredjelande, hvormed Faellesskabet har indgaaet en aftale om associering i dette program.  Artikel 6  1. Kommissionen har ansvaret for programmets gennemfoerelse. Kommissionen bistaas af et udvalg af raadgivende karakter, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har en repraesentant for Kommissionen som formand.  2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til de paagaeldende spoergsmaals hastende  karakter, i givet fald ved afstemning.  3. Udtalelsen optages i moedeprotokollen; derudover har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indfoeres i moedeprotokollen.  4. Kommissionen tager stoerst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til dets udtalelse.  Artikel 7  1. Uanset bestemmelserne i artikel 6 anvendes foelgende procedure ved udarbejdelsen af arbejdsprogrammet i bilag I, fordelingen af budgetudgifterne hertil, evalueringen af projekter og foranstaltninger, der er omhandlet i naevnte bilag, til en  samlet vaerdi paa over 200 000 ECU og det skoennede beloeb for Faellesskabets bidrag hertil.  2. Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver en udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyntagen til det paagaeldende spoergsmaals hastende  karakter. Det udtaler sig med det flertal, som er fastsat i Traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Under afstemninger i udvalget tildeles de stemmer, der afgives af  repraesentanterne for medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.  3. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Er de ikke er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, underretter Kommissionen dog straks Raadet om disse foranstaltninger.  4. I saa fald kan Kommissionen udsaette gennemfoerelsen af de foranstaltninger, den har truffet afgoerelse om, i et tidsrum paa tre maaneder regnet fra datoen for denne underretning.  Raadet kan med kvalificeret flertal traeffe en anden agoerelse inden for det tidsrum, der er naevnt i foerste afsnit.  Artikel 8  Naar TEDIS-programmet er afsluttet, forelaegger Kommissionen Europa-Parlamentet, Raadet og Det OEkonomiske og Sociale Udvalg en endelig rapport, med uafhaengige eksperters vurdering af, i hvor stort omfang de enkelte maalsaetninger i programmet er  realiseret paa grundlag af de kriterier og anvisninger, der findes i bilag II til denne afgoerelse.  Artikel 9  Denne afgoerelse faar virkning fra den 1. juli 1991. Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. juli 1991. Paa Raadets vegne  P. DANKERT  Formand   (1) EFT nr. C 311 af 12. 12. 1990, s. 6. (2) EFT nr. C 106 af 22. 4. 1991, s. 167. (3) EFT nr. C 102 af 18. 4. 1991, s. 13. (4) EFT nr. C 27 af 6. 2. 1990, s. 8. (5) EFT nr. L 285 af 8. 10. 1987, s. 35. (6) EFT nr. L 97 af 11. 4. 1989, s. 46.  (7) EFT nr. L 400 af 30. 12. 1989, s. 1. (8) EFT nr. L 400 af 30. 12. 1989, s. 6. (9) EFT nr. L 400 af 30. 12. 1989, s. 11. (10) EFT nr. L 400 af 30. 12. 1989, s. 16. (11) EFT nr. L 400 af 30. 12. 1989, s. 21. (12) EFT nr. L 400 af 30. 12. 1989, s. 26.  (13) EFT nr. L 192 af 24. 7. 1990, s. 1.    BILAG I  1. Standardisering af EDI-meddelelser  - Stoette til udvikling af den internationale EDIFACT-standard, navnlig arbejdet i Edifact Board for Vesteuropa; samordnet udarbejdelse af EDIFACT-meddelelse og den noedvendige tekniske stoette.  - Indfoerelse af passende midler til sikring af, at dels EDI-meddelelser, dels konverteringsprogrammer er i overensstemmelse med EDIFACT.  - Om noedvendigt tilpasning af EDIFACT-standarden til de nye EDI-produkter, saasom grafisk EDI, teknisk EDI og interaktivt EDI.  - Stoette til overgang til brugen af internationale standarder, navnlig til brugen af EDIFACT.  - Bestraebelser paa at skabe kompatibilitet mellem den amerikanske standard ANSI X12 og den internationale EDIFACT-standard.  2. Saerlige EDI-behov inden for telekommunikation  - Fremsaettelse af forslag om bedre teknisk sammenkobling mellem de europaeiske brugere af EDI, der paa foelgende maade skal sikre en taet forbindelse mellem nuvaerende KU-aktiviteter paa omraadet, navnlig ONP  a) ved anvendelse af standardiserede kommunikationsprotokoller, der er tilpasset til det aabne EDI i baererkommunikationstjenesterne, saasom P-edi, X400 (1988) eller X500, og ved om noedvendigt en koordinering med ONP-planerne for f.eks. at harmonisere  normer for pakke- og kredsloebskoblet datatransmission  b) ved at tilskynde til broer mellem de bestaaende EDI-tjenester  c) ved at bidrage til indfoerelse paa europaeisk plan af et system af registreringsmyndigheder, der kan loese problemerne vedroerende identificering af EDI-brugernes navn og adresse i en multisektoriel og transeuropaeisk kontekst.  - Tilskyndelse til brug af tjenesteintegrerede digitalnet for EDI.  - Fremme af den indbyrdes tilnaermelse af de forskellige EDI-grupper, der er specialiseret i behandling af kommunikationsproblemer.  - Fremme af den praktiske gennemfoerelse af systemet med étstedsbestilling EDI-meddelelsessikkerhed. for EDI-udvekslinger.  3. Retlige aspekter af EDI  - Faerdiggoerelse af udkastet til europaeisk standardaftale for EDI.  - Igangsaettelse og fortsaettelse af en indgaaende undersoegelse af de juridiske begraensninger og behov paa konkrete omraader.  - En indgaaende juridisk analyse af databaerere og lagringsmedier samt elektroniske underskrifter for EDI-meddelelser.  - Udarbejdelse af et oplaeg om tilpasning og harmonisering af de europaeiske lovgivninger for at indarbejde de noedvendige bestemmelser om brugen af EDI i retsordningerne; udarbejdelse af forslag til den noedvendige tilpasning og harmonisering.  - Sikring af at de funktioner, som EDI-meddelelserne udfoerer, rent juridisk ogsaa kan opfylde funktionerne vedroerende lovgivning og retsregler.  - Analyse af EDI-meddelelsernes indvirkning paa de traditionelle markedsfoeringsfunktioner.  - Overvaagning af udviklingen i spoergsmaalene vedroerende beskyttelse af personlige og fortrolige data med henblik paa at overvaage de saerlige behov, der kan opstaa med udviklingen af EDI.  - Koordinering af de juridiske aspekter af EDI mellem medlemsstaterne og deltagelse i den internationale koordinering.  4. EDI-meddelelsessikkerhed  - Oprettelse af en uformel ekspertgruppe paa dette specifikke omraade.  - Tilrettelaeggelse af aarlige workshops, der skal behandle de forskellige emner vedroerende EDI-meddelelsessikkerhed.  - Skridt til at goere EDI-brugere og andre beroerte grupper opmaerksomme paa EDI-meddelelsessikkerhed.  - Lettelse af udviklingen af procedurer, metoder, tjenester og standarder vedroerende EDI-sikkerhed.  - Undersoegelse af brugerens miljoe, indkredsning af begraensningerne, kvantificering af risiciene og om muligt fastlaeggelse af en passende model for indfoerelse af EDI-sikkerhed.  - Behandling af sikkerhedskravene i forbindelse med de nye EDI-former og de nye teknologiers indvirkning.  - Vurdering af de tjenester og produkter, der er til raadighed for EDI-meddelelsessikkerhed, og om noevendigt behandling af spoergsmaalet om certificering.  - Behandling af de aabne flertjenestemiljoeer ud fra hensynet til EDI-sikkerhed.  5. Sektorielle og tvaersektorielle EDI-projekter  - Oprettelse og ajourfoering af en permanent oversigt over igangvaerende eller potentielle EDI-projekter i Europa.  - Koordinering af sektorprojekter for at imoedekomme erhvervslivets og brugernes behov.  - Stoette til udviklingen af et tvaersektorielt forum for EDI-brugere.  - Tilskyndelse til igangsaetning af tvaersektorielle projekter for at imoedekomme erhvervslivets og brugernes behov.  - Tilskyndelse af de nationale administrationer og faellesskabsinstitutionerne til at deltage i de tvaersektorielle projekter.  - Stoette til fremme af EDI-systemer for at sikre stoerre udbredelse af EDI i Europa.  - Fastlaeggelse af langsigtede foranstaltninger, der gradvis kan stimulere og skabe graenseflader med EDI-systemerne i Middelhavslandene og i Central- og OEsteuropa.  6. Analyse af EDI's paavirkning af virksomhedernes drift  - Identificering og analyse af aendringerne i drift og organisation som foelge af indfoerelsen af EDI; der tages isaer hensyn til smaa og mellemstore virksomheder.  - Behandling af de oekonomiske og samfundsmaessige virkninger af EDI.  - Evaluering af cost/benefit-forholdet i forbindelse med indfoerelsen af EDI i den private eller den offentlige sektor.  - Udarbejdelse af en generel model for indfoerelse af EDI i administrationer, private og offentlige virksomheder.  - Undersoegelse af, om der skal indfoeres en koordineringsordning paa europaeisk plan vedroerende forbindelser mellem virksomhederne baseret paa EDI.  7. Informationsfremstoed  - Regelmaessige undersoegelser af udviklingen inden for EDI i Europa og de disponible EDI-produkter og -tjenester.  - Ivaerksaettelse af detaljerede undersoegelser, isaer vedroerende bestemte lande eller industrisektorer.  - Offentliggoerelse af undersoegelser, analyser og andre resultater af foranstaltninger i henhold til programmet.  - Stoette til oprettelsen af nationale og/eller regionale oplysningscentre. Samordning, levering af materiale og deltagelse i deres opmaerksomhedsskabende aktiviteter.  - Isaer fremme af foranstaltninger til at goere smaa og mellemstore virksomheder opmaerksomme paa EDI.     BILAG II  Retningslinjer for evaluering af TEDIS-programmets maalopfyldelse  Med henblik paa at naa maalet i artikel 2 ivaerksaettes og viderefoeres en raekke foranstaltninger og projekter som naevnt i artikel 3. Det drejer sig saaledes om at evaluere, i hvilket omfang disse foranstaltninger og projekter er blevet gennemfoert.  1. For saa vidt angaar foranstaltningerne med henblik paa standardisering, bliver der tale om at evaluere TEDIS-programmets indflydelse paa:  a) EDIFACT-standardens udvikling og anvendelse i Vesteuropa  b) tilgaengeligheden og udnyttelsen af konverteringsprogrammer og disses overensstemmelse med den internationale EDIFACT-standard.  2. For saa vidt angaar foranstaltningerne med henblik paa sammenkobling af EDI-tjenester, skal man maale TEDIS-programmets indflydelse paa datanettenes indbyrdes interoperabilitet og paa oprettelse af faelleseuropaeiske EDI-tjenester.  3. For saa vidt angaar foranstaltningerne med henblik paa de retlige aspekter af EDI, maa man undersoege, hvordan TEDIS-programmets aktiviteter har bidraget til, at den juridiske gyldighed af EDI-udvekslede data er blevet sikret i hver enkelt medlemsstat, og  hvordan de har fremmet den »papirloese handel«.  4. For saa vidt angaar foranstaltningerne med henblik paa meddelelsessikkerhed, skal det undersoeges, hvordan TEDIS-programmet har bidraget til beskyttelsen af selve EDI-meddelelsen og til sikkerheden ved udveksling af EDI-meddelelser mellem virksomheder.  5. For saa vidt angaar de tvaersektorielle og tvaereuropaeiske projekter, skal det maales, hvordan stoetten til igangsaetning af projekter paa tvaers af sektorer har bidraget til EDI-projekternes sektorielle og geografiske integration.  6. For saa vidt angaar foranstaltningerne med hensyn til drift, evalueres vaerdien af de undersoegelser og analyser - isaer vedroerende smaa og mellemstore virksomheder - der gennemfoeres som led i TEDIS-programmet, med det formaal at vurdere, hvordan EDI har  paavirket virksomhedens drift, og hvilke oekonomiske og samfundsmaessige virkninger EDI har faaet.  7. For saa vidt angaar informationsfremstoed maa man vurdere indflydelsen fra TEDIS-programmets foranstaltninger - isaer vedroerende smaa og mellemstore virksomheder - paa anvendelsen af EDI i Vesteuropa.


Avis juridique important

|

32000D0209(03)

Rådets afgørelse af 31. januar 2000 om udnævnelse af et medlem af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur

EF-Tidende nr. C 037 af 09/02/2000 s. 0003 - 0003

RÅDETS AFGØRELSEaf 31. januar 2000om udnævnelse af et medlem af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur(2000/C 37/03)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 54, stk. 2 og 3,under henvisning til artikel X i vedtægterne for Euratoms Forsyningsagentur(1), senest ændret ved afgørelse 95/1/EF, Euratom, EKSF af 1. januar 1995(2),under henvisning til Rådets afgørelse af 14. juni 1999 om udnævnelse af medlemmerne af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur(3),under henvisning til udtalelse fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:En plads som medlem af nævnte udvalg er blevet ledig ved Pierre Goldschmidts fratræden den 1. juli 1999, der blev meddelt Rådet den 16. marts 1999,denne ledige plads skal derfor besættes;den belgiske regering indstillede en kandidat den 16. marts 1999 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelGérard Pauluis udnævnes til medlem af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur for den resterende del af dette udvalgs mandatperiode, dvs. indtil den 28. marts 2001.Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2000.På Rådets vegneJ. PINA MOURAFormand(1) EFT 27 af 6.12.1958, s. 534/58.(2) EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1.(3) EFT C 186 af 2.7.1999, s. 1.


Avis juridique important

|

31981D0923

81/923/EØF: Rådets afgørelse af 19. oktober 1981 om udnævnelse af en efterfølger for et medlem af Det rådgivende udvalg for arbejdskraftens frie Bevægelighed

EF-Tidende nr. L 337 af 24/11/1981 s. 0011

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 19 . oktober 1981  om udnaevnelse af en efterfoelger for et medlem af Det raadgivende udvalg for arbejdskraftens frie Bevaegelighed   ( 81/923/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1612/68 af 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevaegelighed inden for Faellesskabet ( 1 ) , saerlig artikel 27 ,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 17 . marts 1980 om udnaevnelse for den periode , der udloeber den 16 . marts 1982 , af ordinaere medlemmer af og suppleanter til Det raadgivende udvalg for arbejdskraftens frie Bevaegelighed , og  ud fra foelgende betragtning :  efter at hr . Fabretti , som meddelt Raadet den 6 . oktober 1981 , er traadt tilbage , er der blevet en medlemsplads ledig i ovennaevnte udvalg i kategorien arbejdstagerrepraesentanter , samt  under henvisning til indstillingen af 6 . oktober 1981 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Eneste artikel  Nestore di Meola udnaevnes til medlem af Det raadgivende udvalg for arbejdskraftens frie Bevaegelighed som efterfoelger for hr . Fabretti for resten af dennes mandatperiode , dvs . indtil den 16 . marts 1982 .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 19 . oktober 1981 .  Paa Raadets vegne  P . WALKER  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 257 af 15 . 10 . 1968 , s . 9 .


Avis juridique important

|

31994D0045

94/45/EF: Rådets afgørelse af 20. december 1993 om indgåelse af tillægsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side og til Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side

EF-Tidende nr. L 025 af 29/01/1994 s. 0006 - 0006 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 28 s. 0017  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 28 s. 0017

RAADETS AFGOERELSE af 20. december 1993 om indgaaelse af tillaegsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken Ungarn  paa den anden side og til Europaaftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side (94/45/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2,  under henvisning til Det Europaeiske Raads konklusioner fra samlingen i Koebenhavn den 21. og 22. juni 1993,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen har paa Faellesskabernes vegne forhandlet en tillaegsprotokol til interimsaftalen om handel og handelsanliggender og til Europaaftalen med Republikken Ungarn;  denne tillaegsprotokol boer godkendes - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  Tillaegsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side og til Europaaftalen mellem De Europaeiske  Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Republikken Ungarn paa den anden side godkendes herved paa Det Europaeiske Faellesskabs vegne.  Teksten til tillaegsprotokollen er knyttet til denne afgoerelse.   Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at undertegne tillaegsprotokollen paa Det Europaeiske Faellesskabs vegne.  Formanden for Raadet foranstalter paa Det Europaeiske Faellesskabs vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 9 i tillaegsprotokollen.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. december 1993.  Paa Raadets vegne W. CLAES Formand


Avis juridique important

|

31998D0442

98/442/EF: Afgørelse nr. 167 af 2. december 1997 af De Europæiske Fællesskabers Administrative Kommission for Vandrede Arbejdstageres Sociale Sikring om ændring af afgørelse nr. 146 af 10. oktober 1990 om fortolkning af artikel 94, stk. 9, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 195 af 11/07/1998 s. 0035 - 0036

AFGØRELSE Nr. 167 af 2. december 1997 om ændring af afgørelse nr. 146 af 10. oktober 1990 om fortolkning af artikel 94, stk. 9, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 (EØS-relevant tekst) (98/442/EF) DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR -under henvisning til artikel 81, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, i henhold til hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 og senere forordninger,under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 3427/89 af 30. oktober 1989, som indfører en ensartet løsning for samtlige medlemsstater af problemet vedrørende udbetaling af familieydelser til familiemedlemmer, der ikke er bosat på den kompetente stats område,under henvisning til artikel 94, stk. 9, i forordning (EØF) nr. 1408/71, som ændret ved forordning (EØF) nr. 3427/89, som fastsætter, at de børnetilskud, som den 15. november 1989 udbetales til arbejdstagere beskæftiget i Frankrig for de familiemedlemmer, der er bosiddende i en anden medlemsstat, fortsat udbetales til den sats, inden for de grænser og efter de regler, som er gældende på dette tidspunkt, så længe beløbet overstiger det ydelsesbeløb, som kan kræves udbetalt efter den 16. november 1989, og så længe de pågældende er omfattet af fransk lovgivning uden, at der tages hensyn til bl.a. afbrydelser af beskæftigelsen i de perioder, hvor der oppebæres ydelser ved arbejdsløshed, ogud fra følgende betragtninger:I henhold til stk. 1, litra c), andet afsnit i afgørelse nr. 146 (1), som supplerer de foreskrevne betingelser i artikel 94, stk. 9, i forordning (EØF) nr. 1408/71 med hensyn til arbejdsløshedsperioder, som skal lades ude af betragtning, skal det dreje sig om ydelser ved arbejdsløshed i henhold til fransk lovgivning;det er påkrævet at ophæve denne begrænsning, som ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71;idet beslutning i sagen er truffet på de i artikel 80, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 1408/71 fastsatte betingelser -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:1. Stk. 1, litra a), andet afsnit, i afgørelse nr. 146 af 10. oktober 1990 om fortolkning af artikel 94, stk. 9, i forordning (EØF) nr. 1408/71 affattes således:»Hvad angår betingelsen i artikel 94, stk. 9, om, at den pågældende fortsat skal være omfattet af fransk lovgivning, tages der ikke hensyn til afbrydelser af beskæftigelsen på under en måned eller til perioder, hvor denne beskæftigelse midlertidigt afbrydes som følge af sygdom, moderskab, arbejdsulykke, erhvervssygdom eller arbejdsløshed, og hvor der fortsat udbetales løn eller tilkendes tilsvarende ydelser, med undtagelse af pensioner og renter, eller som følge af ferie med løn, strejke eller lock-out.«.2. Denne afgørelse finder anvendelse fra den 1. september 1991.Georges SCHROEDERFormand for Den Administrative Kommission(1) EFT L 235 af 23. 8. 1991, s. 9.