title: 2010/299/: Kommissionens afgørelse af 21. maj 2010 om ophævelse af afgørelse 2002/627/EF om nedsættelse af de europæiske tilsynsmyndigheders gruppe vedrørende elektroniske kommunikationsnet og -tjenester  (EØS-relevant tekst)

text:
               26.5.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 127/18

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 21. maj 2010
   om ophævelse af afgørelse 2002/627/EF om nedsættelse af de europæiske tilsynsmyndigheders gruppe vedrørende elektroniske kommunikationsnet og -tjenester
   (EØS-relevant tekst)
   (2010/299/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Efter etableringen i 2002 af et regelsæt for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (1), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet) (2), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/20/EF af 7. marts 2002 om tilladelser til elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (tilladelsesdirektivet) (3) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) (4) vedtog Kommissionen afgørelse 2002/627/EF (5) om nedsættelse af en rådgivende gruppe af de uafhængige nationale tilsynsmyndigheder vedrørende elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, kaldet de europæiske tilsynsmyndigheders gruppe vedrørende elektroniske kommunikationsnet og tjenester (ERG).

               (2)

               ERG har bidraget positivt til en ensartet reguleringspraksis ved at lette samarbejdet mellem de nationale tilsynsmyndigheder indbyrdes og mellem disse myndigheder og Kommissionen samt ved at formidle rådgivning og bistand til Kommissionen på området elektronisk kommunikation.

               (3)

               Regelsættet for elektronisk kommunikation af 2002 er ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/140/EF (6) og ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/136/EF (7) samt suppleret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1211/2009 af 25. november 2009 om oprettelse af Sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC) og dens støttekontor (8).

               (4)

               Med forordning (EF) nr. 1211/2009 styrkes og anerkendes den rolle, som tidligere blev varetaget af ERG, gennem nedsættelsen af BEREC og bestemmelserne om dette organs øgede deltagelse i udviklingen af reguleringspolitikken og i de ordninger, der er etableret for at sikre en ensartet anvendelse af reglerne på tværs af medlemsstaterne. Navnlig skal BEREC i henhold til denne forordning erstatte ERG og fungere som det eneste forum for samarbejde mellem nationale tilsynsmyndigheder og mellem disse myndigheder og Kommissionen i udførelsen af samtlige deres opgaver i medfør af EU-regelsættet.

               (5)

               Afgørelse 2002/627/EF bør derfor ophæves —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Kommissionens afgørelse 2002/627/EF ophæves med virkning fra den 1. juni 2010.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. maj 2010.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.

      (2)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 7.

      (3)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 21.

      (4)  EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51.

      (5)  EFT L 200 af 30.7.2002, s. 38.

      (6)  EUT L 337 af 18.12.2009, s. 37.

      (7)  EUT L 337 af 18.12.2009, s. 11.

      (8)  EUT L 337 af 18.12.2009, s. 1.


Avis juridique important

|

31998D0243

98/243/RIA: Rådets afgørelse af 19. marts 1998 om deling af udgifterne i forbindelse med fremstilling af laminat til trykning af standardopholdstilladelser

EF-Tidende nr. L 099 af 31/03/1998 s. 0001 - 0001

RÅDETS AFGØRELSE af 19. marts 1998 om deling af udgifterne i forbindelse med fremstilling af laminat til trykning af standardopholdstilladelser (98/243/RIA) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel K.8, stk. 2, andet afsnit, andet led,under henvisning til fælles aktion af 16. december 1996 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel K.3 i traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 2, stk. 1, om ensartet udformning af opholdstilladelser (1), ogud fra følgende betragtninger:Rådets fastlæggelse af de tekniske specifikationer, der er omhandlet i ovennævnte fælles aktions artikel 2, stk. 1, medfører, at der skal fremstilles laminat til trykning af standardopholdstilladelser;Kongeriget Nederlandene har erklæret sig rede til at fremstille laminatet på de øvrige medlemsstaters vegne;Kongeriget Nederlandenes udgifter til fremstilling af laminatet bør deles mellem medlemsstaterne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Kongeriget Nederlandene bemyndiges til på medlemsstaternes vegne at fremstille laminat til trykning af standardopholdstilladelser.Artikel 2 Udgifterne til fremstilling af laminat til trykning af standardopholdstilladelser, om andrager 124 667 ECU, finansieres gennem bidrag fra medlemsstaterne. Den enkelte medlemsstats finansielle bidrag beregnes ud fra forholdet mellem dens bruttonationalindkomst og medlemsstaternes samlede bruttonationalindkomster, der danner grundlag for finansieringen af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget for 1997 (2). Ved »bruttonationalindkomst« forstås i denne artikel bruttonationalindkomst som defineret i Rådets direktiv 89/130/EØF, Euratom af 13. februar 1989 om harmonisering af fastlæggelsen af bruttonationalindkomsten i markedspriser (3).Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens offentliggørelse i Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 1998.På Rådets vegneJ. STRAWFormand(1) EFT L 7 af 10.1.1997, s. 1.(2) EFT L 44 af 14.2.1997, s. 127.(3) EFT L 49 af 21.2.1989, s. 26.


Avis juridique important

|

31991D0602

91/602/EØF: Rådets afgørelse af 25. november 1991 om opsigelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Socialistiske Føderative Republik Jugoslavien

EF-Tidende nr. L 325 af 27/11/1991 s. 0023 - 0023 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 19 s. 0016  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 19 s. 0016

RAADETS AFGOERELSE  af 25. november 1991  om opsigelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien  (91/602/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 238,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og  ud fra foelgende betragtninger:  i henhold til artikel 60 i samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien (2) kan hver kontraherende part opsige aftalen ved notifikation til den anden kontraherende part;  den fremherskende situation i Jugoslavien tillader ikke laengere at opretholde ovennaevnte aftale og de dertil hoerende akter -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien samt alle dertil hoerende protokoller og akter opsiges.  Artikel 2  Denne afgoerelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende og notificeres Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien af Raadets formand.  Den faar virkning fra dagen for offentliggoerelsen. Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. november 1991. Paa Raadets vegne  J. M. M. RITZEN  Formand   (1) Samstemmende udtalelse afgivet den 20. november 1991 (endnu ikke offentliggjort i Tidende). (2) EFT nr. L 41 af 14. 2. 1983, s. 1.


title: 2009/3/EF: Kommissionens afgørelse af 18. december 2008 om oprettelse af fællesskabsberedskabslagre af afrikansk hestepest-vaccine

text:
               6.1.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 2/9

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 18. december 2008
   om oprettelse af fællesskabsberedskabslagre af afrikansk hestepest-vaccine
   (2009/3/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (1), særlig artikel 6, stk. 2, og artikel 8,
   under henvisning til Rådets direktiv 92/35/EØF af 29. april 1992 om fastsættelse af regler for kontrol med og foranstaltninger til bekæmpelse af hestepest (2), særlig artikel 12, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Afrikansk hestepest er en hovdyrsygdom, der overføres af leddyr, hovedsagligt i Afrika syd for Sahara. Sygdommen har nogle få gange spredt sig uden for Afrika, helt til Indien, men også til Nordafrika og den iberiske halvø og mellem sidstnævnte. Sygdommen forårsages af en orbivirus af lignende type som den, der forårsager bluetongue. I modsætning til bluetongue hos får og kvæg er afrikansk hestepest dog næsten altid dødelig for heste.

               (2)

               Der er ved virusneutralisation påvist ni antigent forskellige serotyper af afrikansk hestepest-virus, men der er iagttaget en vis krydsreaktion mellem serotype 1 og 2, mellem serotype 3 og 7, mellem serotype 5 og 8 og mellem serotype 6 og 9, der anvendes ved vaccinefremstilling.

               (3)

               Den konstante cirkulation af bluetonguevirus i visse medlemsstater er tilstrækkeligt bevis på den næsten uafbrudte tilstedeværelse af potentielle vektorer i de berørte områder. Afrikansk hestepest-virus og bluetonguevirus overføres af samme vektor, culicoides, og derfor er risikoen for indslæbning af virus til medlemsstaterne større end ubetydelig. De områder i Fællesskabet, der er ramt af bluetongue, er også vigtige avlsområder for værdifulde hestepopulationer, der derfor er særlig truede af afrikansk hestepest.

               (4)

               Der er i artikel 6, stk. 1, litra d), i direktiv 92/35/EØF fastsat bestemmelser om omgående anvendelse af vaccine i tilfælde af et udbrud af afrikansk hestepest. I henhold til nævnte direktivs artikel 9, stk. 2, kan medlemsstaterne træffe beslutning om systematisk vaccination af enhovede dyr mod afrikansk hestepest, men lægemiddelindustrien i medlemsstaterne fremstiller for øjeblikket ikke vaccine mod afrikansk hestepest, og ingen international producent har registreret en sådan vaccine i Europa.

               (5)

               Ved hjælp af omfattende EF-tilskud til Spanien, Portugal og senere også Marokko blev udbruddet i 1987-1991 i det pågældende økosystem nedkæmpet, og siden 1993 har alle EU-medlemsstaterne opfyldt betingelserne for at opnå status som frie for afrikansk hestepest i overensstemmelse med kriterierne i fællesskabslovgivningen.

               (6)

               I kapitel 12.1 i den zoosanitære kodeks vedrørende landdyr fra Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE) (3) er der bl.a. fastsat standarder for flytning af vaccinerede eller seropositive hovdyr, ligesom der er fastsat retningslinjer for, hvordan status som sygdomsfri bevares eller generhverves efter et udbrud.

               (7)

               Da der ikke findes en specifik monografi for afrikansk hestepest-vacciner i den europæiske farmakopé, er beskrivelsen i kapitel 2.5.1 i »Manual of Diagnostic Tests and Vaccines for Terrestrial Animals« (4) af den vaccine, der fremstilles af Onderstepoort Biological Products Ltd i Sydafrika, den eneste tilgængelige og autentiske standard for levende svækkede vacciner mod afrikansk hestepest.

               (8)

               I betragtning af erfaringerne med vaccination mod bluetongue i medlemsstaterne og for at forebygge indslæbning af ikke tidligere påviste serotyper i et økosystem er det nødvendigt at etablere kapacitet til, at der i nødstilfælde kan anvendes monovalente vacciner, der kun indeholder den serotype, som allerede forekommer eller udgør en direkte trussel for området. Onderstepoort Biological Products Ltd råder over den nødvendige teknologi til at fremstille egnede monovalente, svækkede vacciner af de syv serotyper, der indgår i de rutinemæssigt fremstillede tri- og tetravalente, svækkede levende vacciner til efterfølgende kombineret brug i endemiske områder, som virker effektivt på alle ni serotyper af afrikansk hestepest-virus.

               (9)

               Onderstepoort Biological Products Ltd er således den eneste potentielle kontrahent, der har den fornødne kapacitet til at tilvejebringe effektive afrikansk hestepest-vacciner, som opfylder internationalt anerkendte standarder, jf. artikel 123, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5).

               (10)

               I OIE’s manual er der angivet en længere stabilitetsperiode, når lyofiliseret vaccine opbevares ved 4-8 °C; fabrikanten garanterer imidlertid en holdbarhed på to år. Der bør derfor træffes en beslutning om udskiftning af vaccinelagrene i god tid inden holdbarhedsperiodens udløb i lyset af den epidemiologiske situation og en eventuel udvikling af nye vacciner.

               (11)

               På grundlag af erfaringerne med andre fællesskabsberedskabslagre af vacciner og under hensyntagen til, at det indledende fulde vaccinationsforløb for afrikansk hestepest består af en første vaccination efterfulgt af en revaccination, vil et samlet antal på 100 000 doser af hver af de syv svækkede serotyper være tilstrækkeligt i forbindelse med en første beredskabsplan.

               (12)

               Af hensyn til beskyttelsen af modtagelige hovdyr bør der derfor oprettes fællesskabsberedskabslagre af afrikansk hestepest-vaccine, som stilles til rådighed til nødvaccination i medlemsstaterne eller i epidemiologisk relevante tredjelande, der støder op til og udgør en særlig risiko for medlemsstaterne for så vidt angår afrikansk hestepest.

               (13)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Fællesskabet træffer foranstaltninger til oprette et beredskab og indkøbe 100 000 doser lyofiliseret, monovalent, svækket levende afrikansk hestepest-vaccine, herunder de nødvendige fortyndingsmidler, af hver af serotyperne 1, 2, 3, 4, 6, 7 og 8.
   2.   De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger omfatter forsyning og opbevaring af i alt 700 000 doser lyofiliseret vaccine og omgående forsendelse af specificeret vaccine i en nødsituation til et af Kommissionen fastlagt sted i Den Europæiske Union eller i epidemiologisk relevante tredjelande, der støder direkte op til Den Europæiske Union.
   Artikel 2
   Maksimumsudgifterne til de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 1, fastsættes til højst 500 000 EUR i en periode på to år.
   Artikel 3
   For at nå målene i artikel 1 og 2 indgår Kommissionen en forsyningsaftale med Onderstepoort Biological Products Ltd, Sydafrika, for årene 2009 og 2010 om:

               —

               forsyning og opbevaring af den i artikel 1, stk. 1, omhandlede vaccine

               —

               levering af vaccine og fortyndingsmidler som anført i artikel 1, stk. 2, og

               —

               de nærmere vilkår for bortskaffelse af vacciner, hvis holdbarhedsdato er overskredet.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2008.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 224 af 18.8.1990, s. 19.

      (2)  EFT L 157 af 10.6.1992, s. 19.

      (3)  http://www.oie.int/eng/normes/mcode/en_chapitre_1.12.1.htm

      (4)  http://www.oie.int/eng/normes/mmanual/2008/pdf/2.05.01_AHS.pdf

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1.


title: 2010/158/: Kommissionens afgørelse af 16. marts 2010 om visse midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5N1 i Rumænien (meddelt under nummer K(2010) 1862) (EØS-relevant tekst)

text:
               17.3.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 67/10

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 16. marts 2010
   om visse midlertidige beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5N1 i Rumænien
   (meddelt under nummer K(2010) 1862)
   (EØS-relevant tekst)
   (2010/158/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (1), særlig artikel 9, stk. 3,
   under henvisning til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (2), særlig artikel 10, stk. 3,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 998/2003 af 26. maj 2003 om dyresundhedsmæssige betingelser for ikke-kommerciel transport af selskabsdyr og om ændring af Rådets direktiv 92/65/EØF (3), særlig artikel 18, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aviær influenza er en infektiøs virussygdom hos fugle, herunder fjerkræ. Infektion med aviær influenza-vira hos tamfjerkræ forårsager to hovedformer af sygdommen, som har forskellig virulens. Den lavpatogene form giver generelt kun milde symptomer, mens den højpatogene form forårsager meget stor dødelighed hos de fleste fjerkræarter. Sygdommen kan have alvorlige konsekvenser for fjerkræopdrættets rentabilitet.

               (2)

               Man finder hovedsagelig aviær influenza hos fugle, men infektionen kan under visse omstændigheder også forekomme hos mennesker, skønt der generelt er tale om en meget lille risiko.

               (3)

               Ved udbrud af aviær influenza er der risiko for, at sygdomsagensen spreder sig til andre fjerkræbedrifter og til vilde fugle. Sygdomsagensen kan således sprede sig fra en medlemsstat til en anden og til tredjelande via handel med levende fugle eller produkter fremstillet heraf eller ved vilde fugles træk.

               (4)

               Ved Rådets direktiv 2005/94/EF af 20. december 2005 om fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza (4) er der fastsat foranstaltninger til bekæmpelse af såvel lavpatogene som højpatogene former for aviær influenza. I henhold til nævnte direktivs artikel 16 skal der oprettes beskyttelses- og overvågningszoner og zoner med supplerende restriktioner i tilfælde af udbrud af højpatogen aviær influenza.

               (5)

               Ved Kommissionens beslutning 2006/415/EF af 14. juni 2006 om visse beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza af subtype H5N1 hos fjerkræ i Fællesskabet (5) er der fastsat supplerende beskyttelsesforanstaltninger, der skal anvendes i en medlemsstat, der er ramt af højpatogen aviær influenza-virus af subtype H5N1, for at hindre sygdommen i at sprede sig, idet den pågældende virusstammes særlige epidemiologi tages i betragtning.

               (6)

               I henhold til artikel 4 i beslutning 2006/415/EF skal medlemsstaterne straks efter mistanke om udbrud eller et bekræftet udbrud af højpatogen aviær influenza af subtype H5N1, oprette et højrisikoområde (område A), som omfatter beskyttelseszoner og overvågningszoner, og et lavrisikoområde (område B), som adskiller område A fra den sygdomsramte medlemsstats sygdomsfrie del. De pågældende områder er opført i bilaget til beslutning 2006/415/EF.

               (7)

               Rumænien har underrettet Kommissionen om et bekræftet udbrud af højpatogen aviær influenza af subtype H5N1 i landet og har truffet de relevante foranstaltninger i overensstemmelse med beslutning 2006/415/EF, herunder oprettelse af et område A og et område B.

               (8)

               Kommissionen har nu gennemgået de pågældende beskyttelsesforanstaltninger sammen med Rumænien og finder det godtgjort, at grænserne for område A og B som oprettet af landets kompetente myndighed ligger tilstrækkelig langt fra det sted, hvor det bekræftede udbrud er konstateret.

               (9)

               For at hindre unødvendige forstyrrelser i samhandelen inden for EU og for at undgå, at tredjelande indfører uberettigede handelshindringer, er det nødvendigt straks på EU-plan at fastlægge en liste over område A og B i Rumænien.

               (10)

               Område A og B i Rumænien, hvor de i beslutning 2006/415/EF fastsatte beskyttelsesforanstaltninger anvendes, bør derfor, i afventning af det næste møde i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, afgrænses i denne afgørelse, ligesom regionaliseringens varighed bør fastsættes.

               (11)

               Denne afgørelse vil blive taget op til fornyet vurdering på det næste møde i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ved denne afgørelse afgrænses de områder, hvor de midlertidige beskyttelsesforanstaltninger foreskrevet i beslutning 2006/415/EF skal anvendes, og foranstaltningernes anvendelsesperiode fastsættes.
   Artikel 2
   1.   Det område, der er anført i del A i bilaget (område A), betragtes som højrisikoområde, jf. artikel 3, stk. 1, i beslutning 2006/415/EF.
   2.   Det område, der er anført i del B i bilaget (område B), betragtes som lavrisikoområde, jf. artikel 3, stk. 2, i beslutning 2006/415/EF.
   Artikel 3
   Denne afgørelse anvendes indtil den 17. april 2010.
   Artikel 4
   Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. marts 2010.

            På Kommissionens vegne

         John DALLI

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13.

      (2)  EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29.

      (3)  EUT L 146 af 13.6.2003, s. 1.

      (4)  EUT L 10 af 14.1.2006, s. 16.

      (5)  EUT L 164 af 16.6.2006, s. 51.

      BILAG

         DEL A

      Område A, jf. artikel 2, stk. 1:

                  ISO-landekode

                  Medlemsstat

                  Område A

                  Anvendelsen ophører (dato)

                  Kode

                  Navn

                  RO

                  Rumænien

                  00038

                  Område:

                  17.4.2010

                  Beskyttelseszone:
                  Letea

                  Overvågningszone:

                              C.A. Rosetti

                              Sfiștofca

                              Cardon

         DEL B

      Område B, jf. artikel 2, stk. 2:

                  ISO-landekode

                  Medlemsstat

                  Område B

                  Anvendelsen ophører (dato)

                  Kode

                  Navn

                  RO

                  Rumænien

                  00038

                  Alle områder i Tulcea amt, bortset fra dem, der er opført under område A.

                  17.4.2010


title: 2012/583/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2012 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2010

text:
               17.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 286/228

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2012
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2010
   (2012/583/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2010, med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 21. februar 2012 (06083/2012 — C7-0051/2012),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 af 10. marts 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed (3), særlig artikel 17,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0136/2012),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2010;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Formand

         Martin SCHULZ

            Generalsekretær

         Klaus WELLE

      (1)  EUT C 366 af 15.12.2011, s. 15.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 77 af 13.3.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


Avis juridique important

|

31994D0672

94/672/FUSP: Rådets afgørelse af 10. oktober 1994 om den fælles holdning fastlagt på grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europæiske Union vedrørende begrænsning i de økonomiske og finansielle forbindelser med de dele af Republikken Bosnien-Hercegovina, der kontrolleres af de bosniske serbere

EF-Tidende nr. L 266 af 15/10/1994 s. 0010 - 0010 den finske specialudgave: kapitel 18 bind 1 s. 0006  den svenske specialudgave: kapitel 18 bind 1 s. 0006

RAADETS AFGOERELSE af 10. oktober 1994 om den faelles holdning fastlagt paa grundlag af artikel J.2 i traktaten om Den Europaeiske Union vedroerende begraensning i de oekonomiske og finansielle forbindelser med de dele af Republikken Bosnien-Hercegovina,  der kontrolleres af de bosniske serbere (94/672/FUSP)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om Den Europaeiske Union, saerlig artikel J.2,  under henvisning til De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 942 (1994) af 23. september 1994 - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  De oekonomiske og finansielle forbindelser med de dele af Republikken Bosnien-Hercegovina, der kontrolleres af de bosniske serbere, begraenses i henhold til de relevante bestemmelser i De Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 942 (1994)  af 23. september 1994.   Artikel 2  Denne afgoerelse offentliggoeres i Tidende.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 10. oktober 1994.  Paa Raadets vegne Th. WAIGEL Formand


Avis juridique important

|

32002D0772

2002/772/EF,Euratom: Rådets afgørelse af 25. juni 2002 og af 23. september 2002 om ændring af akt om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, knyttet til afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom

EF-Tidende nr. L 283 af 21/10/2002 s. 0001 - 0004

Rådets afgørelseaf 25. juni og af 23. september 2002om ændring af akt om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, knyttet til afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom(2002/772/EF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 190, stk. 4,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 108, stk. 3 og 4,under henvisning til forslag fra Europa-Parlamentet(1),under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Akten om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet bør ændres, således at der kan afholdes almindelige direkte valg efter principper, der er fælles for alle medlemsstaterne, dog således at disse får mulighed for at anvende deres nationale bestemmelser for de aspekter, der ikke er omhandlet i denne afgørelse.(2) For at gøre det lettere at læse akten, som ændret ved denne afgørelse, anses det for hensigtsmæssigt at ændre nummereringen af bestemmelserne heri, hvilket gør en konsolidering klarere -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE, som det henstiller til medlemsstaterne at vedtage i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser:Artikel 1Akten om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, knyttet til Rådets afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom(3) (i det følgende benævnt "akten af 1976") ændres i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.1) I akten af 1976, med undtagelse af artikel 13, ændres "repræsentant" eller "repræsentant i Europa-Parlamentet" til "medlem af Europa-Parlamentet".2) Artikel 1 affattes således: "Artikel 11. I samtlige medlemsstater vælges medlemmerne af Europa-Parlamentet efter forholdstalsmetoden ved listevalg eller en metode med overførsel af overskydende stemmer.2. Medlemsstaterne kan tillade præferencelistevalg i overensstemmelse med procedurer, som de fastsætter.3. Valgene er almindelige, direkte, frie og hemmelige."3) Følgende artikler indsættes i stedet for artikel 2: "Artikel 2Medlemsstaterne kan på grundlag af deres særlige nationale forhold oprette valgkredse med henblik på valg til Europa-Parlamentet eller foretage andre valgmæssige underopdelinger, uden at dette generelt berører valgmetodens forholdstalskarakter.Artikel 2 AMedlemsstaterne kan fastsætte en spærregrænse for tildeling af mandater. Denne spærregrænse må på nationalt plan højst udgøre 5 % af de afgivne stemmer.Artikel 2 BHver enkelt medlemsstat kan fastsætte et loft for valgkandidaternes udgifter til gennemførelse af valgkampagner."4) Artikel 3 ændres således:a) stk. 1 udgår, og stk. 2 og 3 bliver stk. 1 og 2b) i det nye stk. 1 ændres "Den femårige periode" til "Den femårige periode, for hvilken medlemmerne af Europa-Parlamentet vælges"c) i det nye stk. 2 ændres henvisningen til "stk. 2" til en henvisning til "stk. 1".5) Artikel 4, stk. 2, affattes således: "2. Europa-Parlamentets medlemmer nyder godt af de privilegier og immuniteter, der gælder for dem i henhold til protokollen af 8. april 1965 om De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter."6) Artikel 5 ophæves.7) Artikel 6 ændres således:a) i stk. 1:i) tilføjes i slutningen af tredje led "eller Ret i Første Instans"ii) tilføjes mellem det nuværende tredje og fjerde led følgende led: "- medlem af Den Europæiske Centralbanks direktion,"iii) tilføjes mellem det nuværende fjerde og femte led følgende led: "- De Europæiske Fællesskabers Ombudsmand,"iv) udgår i det nuværende femte led sætningsleddet "af Det Rådgivende Udvalg for Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab eller"v) udgår i det nuværende sjette led "Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab,"vi) affattes det nuværende ottende led således: "- tjenestemand eller anden ansat i aktiv tjeneste i De Europæiske Fællesskabers institutioner eller dertil knyttede organer eller organisationer eller i Den Europæiske Centralbank."b) efter stk. 1 indføjes følgende stykke, og de nuværende stk. 2 og 3 bliver stk. 3 og 4: "2. Fra valget til Europa-Parlamentet i 2004 er hvervet som medlem af Europa-Parlamentet uforeneligt med hvervet som medlem af et nationalt parlament.Som en undtagelse fra denne regel, og uden at det anfægter bestemmelserne i stk. 3- kan medlemmer af det irske nationale parlament, der vælges til Europa-Parlamentet ved et efterfølgende valg, udøve de to mandater samtidig indtil næste valg til det irske nationale parlament, hvorefter første afsnit i dette stykke finder anvendelse- kan medlemmer af Det Forenede Kongeriges parlament, der også er medlemmer af Europa-Parlamentet i femårsperioden forud for valget til Europa-Parlamentet i 2004, udøve de to mandater samtidig indtil valget til Europa-Parlamentet i 2009, hvorefter første afsnit i dette stykke finder anvendelse."c) i det nye stk. 3 ændres "fastsætte" til "udvide bestemmelserne for", og henvisningen til "artikel 7, stk. 2" erstattes af en henvisning til "artikel 7"d) i det nye stk. 4 erstattes henvisningen til "stk. 1 og 2" af en henvisning til "stk. 1, 2 og 3".8) Artikel 7 affattes således: "Artikel 7Med forbehold af forskrifterne i denne akt er valgproceduren undergivet hver medlemsstats nationale forskrifter.Disse nationale forskrifter, der eventuelt kan tage hensyn til særlige forhold i medlemsstaterne, må ikke generelt berøre valgmetodens forholdstalskarakter."9) Artikel 9 ændres således:a) i stk. 1 efter "på en dato" indføjes "og på tidspunkter"b) i stk. 2 ændres "Stemmeoptællingen kan først begynde, når" til "En medlemsstat må først officielt offentliggøre resultatet af stemmeafgivningen, efter at"c) stk. 3 udgår.10) Artikel 10 ændres således:a) i stk. 1 ændres "Den i artikel 9, stk. 1, omhandlede periode," til "Stemmeafgivningsperioden"b) stk. 2, andet afsnit, affattes således: "Såfremt det viser sig umuligt at afholde valgene i Fællesskabet i denne periode, fastsætter Rådet enstemmigt efter høring af Europa-Parlamentet og mindst et år inden udgangen af den i artikel 3 omhandlede femårige periode en anden stemmeafgivningsperiode, som tidligst kan ligge to måneder før og senest en måned efter den periode, der følger af første afsnit."c) i stk. 3 udgår "artikel 22 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab", "Det Europæiske Økonomiske Fællesskab" ændres til "Det Europæiske Fællesskab", og "den i artikel 9, stk. 1, omhandlede periode" ændres til "stemmeafgivningsperioden".11) I artikel 11 udgår "Indtil den i artikel 7, stk. 1, fastsatte ensartede valgprocedure er trådt i kraft".12) Artikel 12 affattes således: "Artikel 121. Et mandat bliver ledigt, når et Europa-Parlamentsmedlems mandat udløber som følge af, at medlemmet fratræder, afgår ved døden eller fortaber sit mandat.2. Med forbehold af de øvrige bestemmelser i denne akt fastlægger hver medlemsstat de nærmere procedurer med henblik på, at et mandat, som måtte blive ledigt i løbet af den i artikel 3 omhandlede femårige periode, besættes for resten af denne periode.3. Når det efter en medlemsstats lovgivning udtrykkeligt fastsættes, at et medlem af Europa-Parlamentet fortaber sit mandat, udløber medlemmets mandat i medfør af denne lovgivnings bestemmelser. De kompetente nationale myndigheder underretter Europa-Parlamentet herom.4. Når et mandat bliver ledigt som følge af fratræden eller dødsfald, underretter Europa-Parlamentets formand omgående den pågældende medlemsstats kompetente myndigheder herom."13) Artikel 14 ophæves.14) Artikel 15 affattes således: "Artikel 15Denne akt er affattet på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, hvilke tekster alle har samme gyldighed.Bilagene II og III udgør en integrerende del af denne akt."15) Bilag I ophæves.16) Erklæringen i bilag III fra Forbundsrepublikken Tysklands regering udgår.Artikel 21. Artiklerne i og bilagene til akten af 1976 som ændret ved nærværende afgørelse omnummereres i overensstemmelse med de i bilaget til nærværende afgørelse anførte ækvivalenstabeller, som udgør en integrerende del af afgørelsen.2. Krydshenvisninger til artikler i og bilag til akten af 1976 tilpasses på tilsvarende måde. Det samme gælder for de henvisninger til artikler eller underinddelinger, som forekommer i de andre fællesskabstraktater.3. Henvisninger til artiklerne i akten af 1976, som er indeholdt i andre instrumenter eller akter, forstås som henvisninger til artiklerne i akten af 1976 med deres nye nummerering i medfør af stk. 1 og til stykker i de nævnte artikler med deres nye nummerering i medfør af nærværende afgørelse.Artikel 31. De i artikel 1 og 2 omhandlede ændringer får virkning den første dag i den måned, der følger efter medlemsstaternes vedtagelse af denne afgørelses bestemmelser i overensstemmelse med deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser.2. Medlemsstaterne underretter Generalsekretariatet for Rådet, når de har afsluttet deres respektive nationale procedurer.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 25. juni 2002.På Rådets vegneJ. Matas I PalouFormandUdfærdiget i Bruxelles, den 23. september 2002.På Rådets vegneM. Fischer BoelFormand(1) EFT C 292 af 21.9.1998, s. 66.(2) Udtalelse afgivet den 12.6. 2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT L 278 af 8.10.1976, s. 1.BILAGÆkvivalenstabel som omhandlet i artikel 2 i Rådets afgørelse 2002/772/EF, Euratom af 25. juni 2002 og af 23. september 2002 om ændring af akt om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, knyttet til afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom>TABELPOSITION>


title: 2010/687/: Rådets afgørelse af 8. november 2010 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse

text:
               12.11.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 294/9

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. november 2010
   om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse
   (2010/687/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 3, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 27. november 2008 gav Rådet Kommissionen bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Georgien om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse. Forhandlingerne blev succesfuldt afsluttet, og aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse, (»aftalen«) blev paraferet den 19. oktober 2010.

               (2)

               Denne aftale bør undertegnes på Den Europæiske Unions vegne med forbehold af dens indgåelse.

               (3)

               I medfør af artikel 3 i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har Det Forenede Kongerige meddelt, at det ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

               (4)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og med forbehold af artikel 4 i samme protokol deltager Irland ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

               (5)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om tilbagetagelse af personer, der er bosiddende uden tilladelse godkendes herved på Unionens vegne med forbehold af indgåelse af aftalen (1).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2010.

            På Rådets vegne

         M. WATHELET

            Formand

      (1)  Teksten til aftalen offentliggøres sammen med afgørelsen om dens indgåelse.


title: 2009/440/EF: Rådets afgørelse af 25. maj 2009 om beskikkelse af fire finske medlemmer af og to finske suppleanter til Regionsudvalget

text:
               11.6.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 148/16

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 25. maj 2009
   om beskikkelse af fire finske medlemmer af og to finske suppleanter til Regionsudvalget
   (2009/440/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,
   under henvisning til indstilling fra den finske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 24. januar 2006 afgørelse 2006/116/EF om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2006 til 25. januar 2010 (1).

               (2)

               Der er blevet fire pladser ledige som medlemmer af Regionsudvalget efter Auli HYVÄRINENS og Elina LEHTO-HÄGGROTHS fratræden og efter at Risto ERVELÄS og Risto KOIVISTOS mandat er udløbet. Der er blevet to pladser ledige som suppleanter efter Martina MALMBERGS og Heini UTUNENS fratræden,

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2010:

               a)

               som medlemmer:

                           —

                           Satu TIETARI, Säkylän kunnanvaltuuston jäsen,

                           —

                           Anne KARJALAINEN, Keravan kaupunginvaltuuston jäsen,

                           —

                           Risto ERVELÄ, Sauvon kunnanvaltuuston jäsen (ændret mandat),

                           —

                           Risto KOIVISTO, Pirkkalan kunnanjohtaja (ændret mandat),

               b)

               som suppleanter:

                           —

                           Petri KALMI, Nurmijärven kunnanvaltuuston puheenjohtaja,

                           —

                           Mårten JOHANSSON, Raaseporin kaupunginjohtaja.

         Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. maj 2009.

            På Rådets vegne

         J. ŠEBESTA

            Formand

      (1)  EUT L 56 af 25.2.2006, s. 75.


Avis juridique important

|

31982D0495

82/495/EØF: Rådets afgørelse af 19. juli 1982 om indgåelse af samarbejdsaftale mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og kongeriget Thailand om produktion og afsætning af samt samhandel med maniok

EF-Tidende nr. L 219 af 28/07/1982 s. 0052 - 0052 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 10 s. 0123  den spanske specialudgave: Kapitel 03 bind 26 s. 0006  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 10 s. 0123  den portugisiske specialudgave: Kapitel 03 bind 26 s. 0006

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 19. juli 1982  om indgaaelse af samarbejdsaftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Thailand om produktion og afsaetning af samt samhandel med maniok  (82/495/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtning:  Indgaaelse af en samarbejdsaftale mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Thailand om produktion og afsaetning af samt samhandel med maniok er i begge parters interesse -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Samarbejdsaftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og kongeriget Thailand om produktion og afsaetning af samt samhandel med maniok godkendes herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Faellesskabet.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. juli 1982.  Paa Raadets vegne  K. OLESEN  Formand


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1966 af 20. september 2016 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg vedrørende en ændring af bilag XIX (Forbrugerbeskyttelse) til EØS-aftalen (Alternativt system for tvistbilæggelse)

text:
               10.11.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 303/16

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1966
   af 20. september 2016
   om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg vedrørende en ændring af bilag XIX (Forbrugerbeskyttelse) til EØS-aftalen (Alternativt system for tvistbilæggelse)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994.

               (2)

               I henhold til EØS-aftalens artikel 98 kan Det Blandede EØS-Udvalg træffe afgørelse om at ændre bl.a. bilag XIX (Forbrugerbeskyttelse) til EØS-aftalen.

               (3)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (4)

               Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1051 (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (5)

               Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/11/EU (4) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (6)

               Bilag XIX (Forbrugerbeskyttelse) til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (7)

               Den holdning, som Unionen skal indtage i Det Blandede EØS-Udvalg, bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i Det Blandede EØS-Udvalg til den foreslåede ændring af bilag XIX (Forbrugerbeskyttelse) til EØS-aftalen, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2016.

            På Rådets vegne

         I. KORČOK

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 af 21. maj 2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 1).

      (3)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1051 af 1. juli 2015 om de nærmere vilkår for varetagelsen af de funktioner, som platformen for onlinetvistbilæggelse (OTB) har, om de nærmere vilkår for den elektroniske klageformular og om de nærmere vilkår for samarbejdet mellem kontaktpunkterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet (EUT L 171 af 2.7.2015, s. 1).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/11/EU af 21. maj 2013 om alternativ tvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 63).

      UDKAST TIL
      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …
      af …
      om ændring af bilag XIX (Forbrugerbeskyttelse) til EØS-aftalen
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 af 21. maj 2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (2)

                  Det er nødvendigt at fastsætte særlige overgangsordninger, indtil den fulde gennemførelse af oversættelsesfunktionen i den onlinetvistbilæggelsesplatform, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EU) nr. 524/2013, for så vidt angår islandsk.

                  (3)

                  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1051 af 1. juli 2015 om de nærmere vilkår for varetagelsen af de funktioner, som platformen for onlinetvistbilæggelse har, om de nærmere vilkår for den elektroniske klageformular og om de nærmere vilkår for samarbejdet mellem kontaktpunkterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (4)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/11/EU af 21. maj 2013 om alternativ tvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (5)

                  Bilag XIX til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      I bilag XIX til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:

                  1.

                  I punkt 7d (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/22/EF) tilføjes følgende:
                  », ændret ved:

                              —

                                 32013 R 0524: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 af 21. maj 2013 (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 1).

                              —

                                 32013 L 0011: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/11/EU af 21. maj 2013 (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 63).«

                  2.

                  I punkt 7f (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004) tilføjes følgende led:

                              »—

                                 32013 R 0524: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 af 21. maj 2013 (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 1).

                              —

                                 32013 L 0011: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/11/EU af 21. maj 2013 (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 63).«

                  3.

                  Efter punkt 7i (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/83/EU) indsættes følgende:

                              »7j.

                                 32013 R 0524: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 af 21. maj 2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 1).
                              Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:

                                          a)

                                          For så vidt angår EFTA-staterne skal den OTB-platform, der er omhandlet i forordningens artikel 5, være tilgængelig inden for 40 arbejdsdage fra ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. …/… af … [nærværende afgørelse fra Det Blandede EØS-Udvalg].

                                          b)

                                          OTB-platformen skal være tilgængelig på alle de sprog, der er nævnt i EØS-aftalens artikel 129, stk. 1.

                                          c)

                                          Uanset forordningens artikel 5, stk. 4, litra e), skal OTB-platformens oversættelsesfunktioner til og fra islandsk i første omgang kun være tilgængelige for resultatet af en ATB-procedure fremsendt af en ATB-instans. Island sikrer, at brugere af OTB-platformen kan indhente en oversættelse af alle andre oplysninger til og fra islandsk gennem landets OTB-kontaktpunkt, når disse oplysninger er nødvendige for tvistbilæggelsen og udveksles gennem OTB-platformen på et andet sprog. Der skal på OTB-platformens hjemmeside oplyses om disse foranstaltninger vedrørende islandsk.
                                          Kommissionen og Island skal bestræbe sig på at forbedre de oversættelsesfunktioner, som OTB-platformen leverer på islandsk, for at sikre en sammenlignelig kvalitet i alle de tilbudte funktioner i forhold til de andre sprog, og de skal regelmæssigt underrette Det Blandede EØS-udvalg om deres fremskridt. Når oversættelsesfunktionerne sikrer en sammenlignelig kvalitet på islandsk i forhold til de andre sprog, træffer Det Blandede EØS-udvalg uden unødig forsinkelse afgørelse om at bringe de foranstaltninger, der er fastsat i nærværende litra, til ophør.

                              7ja.

                                 32015 R 1051: Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/1051 af 1. juli 2015 om de nærmere vilkår for varetagelsen af de funktioner, som platformen for onlinetvistbilæggelse (OTB) har, om de nærmere vilkår for den elektroniske klageformular og om de nærmere vilkår for samarbejdet mellem kontaktpunkterne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 524/2013 om onlinetvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet (EUT L 171 af 2.7.2015, s. 1).

                              7k.

                                 32013 L 0011: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/11/EU af 21. maj 2013 om alternativ tvistbilæggelse i forbindelse med tvister på forbrugerområdet og om ændring af forordning (EF) nr. 2006/2004 og direktiv 2009/22/EF (EUT L 165 af 18.6.2013, s. 63).
                              Direktivets bestemmelser gælder med henblik på denne aftale med følgende tilpasninger:

                                          a)

                                          henvisninger til andre retsakter i direktivet anses for relevante i det omfang og i den form, disse indarbejdes i aftalen.

                                          b)

                                          hvad angår EFTA-staterne læses artikel 11, stk. 2, således:
                                          »2.   I forbindelse med denne artikel fastsættes det »sædvanlige opholdssted« i overensstemmelse med følgende:

                                                      a)

                                                      Selskaber, foreninger og andre juridiske personer har sædvanligt opholdssted det sted, hvor de har deres hovedkontor;
                                                      En fysisk person, der handler som led i sin erhvervsmæssige virksomhed, har sædvanligt opholdssted det sted, hvor den pågældende har sin hovedvirksomhed.

                                                      b)

                                                      Er aftalen indgået som led i driften af en filial, et agentur eller en lignende virksomhed, eller påhviler det i henhold til aftalen en sådan filial, et sådant agentur eller en sådan virksomhed at opfylde forpligtelsen, anses stedet for denne virksomhed som sædvanligt opholdssted.

                                                      c)

                                                      Ved bestemmelsen af sædvanligt opholdssted er det relevante tidspunkt tidspunktet for aftalens indgåelse.«

                                          c)

                                          I artikel 18, stk. 2, tilføjes følgende:
                                          »På listen medtager Kommissionen de kompetente myndigheder og de centrale kontaktpunkter, som EFTA-staterne har udpeget.«

                                          d)

                                          I artikel 20, stk. 4, indsættes følgende efter ordene »meddeles den.«:
                                          »På listen medtager Kommissionen de ATB-instanser, der er etableret i EFTA-staterne og opført på en liste i overensstemmelse med stk. 2.««

            Artikel 2
      Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 524/2013, gennemførelsesforordning (EU) 2015/1051 og direktiv 2013/11/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
      Artikel 3
      Denne afgørelse træder i kraft den […], forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*).
      Artikel 4
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i Bruxelles, den

               På Det Blandede EØS-udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer for Det Blandede EØS-udvalg

         (1)  EUT L 165 af 18.6.2013, s. 1.

         (2)  EUT L 171 af 2.7.2015, s. 1.

         (3)  EUT L 165 af 18.6.2013, s. 63.


title: 2004/724/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 21. april 2004 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2002 — Sektion IV — Domstolen

text:
               21.4.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 330/140

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 21. april 2004
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2002 — Sektion IV — Domstolen
   (2004/724/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 2002 (I5-0034/2003 — C5-0088/2004),
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2002, med institutionernes svar (1) (C5-0583/2003),
   der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (C5-0583/2003),
   der henviser til Rådets henstilling af 9. marts 2004 (C5-0145/2004),
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 275,
   der henviser til artikel 22, stk. 2 og 3, i finansforordningen af 21. december 1977 (2) og artikel 50 i finansforordningen af 25. juni 2002 (3),
   der henviser til forretningsordenens artikel 93a og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0228/2004),

               1.

               meddeler decharge til Domstolens justitssekretær for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2002;

               2.

               forelægger sine bemærkninger i vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Ombudsmanden og at sørge for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

         Pat COX

            Formand

      (1)  EUT C 286 af 28.11.2003, s. 1.

      (2)  EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
    ---documentbreak---

               21.4.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 330/141

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   med bemærkningerne til afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2002 — Sektion IV — Domstolen
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 2002 (I5-0034/2003 — C5-0088/2004),
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2002, med institutionernes svar (1) (C5-0583/2003),
   der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (C5-0583/2003),
   der henviser til Rådets henstilling af 9. marts 2004 (C5-0145/2004),
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 275,
   der henviser til artikel 22, stk. 2 og 3, i finansforordningen af 21. december 1977 (2) og artikel 50 i finansforordningen af 25. juni 2002 (3),
   der henviser til forretningsordenens artikel 93a og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0228/2004),

               1.

               tager de svar til efterretning, Domstolen sendte den 17. december 2003 som reaktion på det spørgeskema, Budgetkontroludvalget sendte den 26. november 2003;

               2.

               konstaterer, at Domstolen fra næste år vil forelægge Europa-Parlamentet en sammenfattende beretning, jf. finansforordningens artikel 86, stk. 4, der opsummerer det antal og de typer interne revisioner, der er foretaget, de henstillinger, der er fremsat, og den opfølgning, der har fundet sted af disse henstillinger;

               3.

               mener, at de foranstaltninger, Domstolen har truffet som reaktion på Revisionsrettens særberetning nr. 5/2000 (4), er passende; tager revisionsberetningen fra selskabet KPMG til efterretning (5); noterer sig desuden beretningen af 21. oktober 2003 om ejendomsprojekter, vedligeholdelse og infrastrukturer generelt, som Domstolen har fremsendt til Europa-Parlamentet;

               4.

               noterer sig justitssekretærens skrivelse af 18. februar 2004 til Budgetkontroludvalgets formand, hvori han bebuder en række foranstaltninger for dels at modvirke den forøgelse af den gennemsnitlige sagsbehandlingstid, der har kunnet konstateres inden for de seneste år, dels at tage højde for udvidelsen; opfordrer justitssekretæren til i god tid inden dechargeproceduren for 2003 at forelægge Europa-Parlamentet en detaljeret beretning om de fremskridt, der er sket;

         Ikke-tjenstlig benyttelse af tjenestebiler

               5.

               konstaterer, at Domstolen ud over de tjenesterejser, denne eller præsidenten har godkendt, årligt overtager udgifter til medlemmernes benyttelse af tjenestebiler indtil en øvre grænse på 30 000 km (medlemmer af Retten i 1. Instans: 25 000 km, præsidenten for Retten i 1. Instans: 30 000 km);

               6.

               konstaterer, at Domstolens medlemmer dermed modtager en naturalydelse, uden at Rådet, der er ansvarligt for medlemmernes vederlag, udtrykkeligt har truffet afgørelse herom;

               7.

               kræver, at Domstolen inden 1. juli 2004 ændrer sine regler på en sådan måde, at medlemmerne i fuldt omfang selv må afholde udgifterne til ikke-tjenstlig benyttelse af tjenestebiler;

         Vederlagsforhøjelser som følge af justeringskoefficienter

               8.

               bemærker, at Domstolens medlemmer på grundlag af en intern administrativ afgørelse har fået mulighed for at nyde godt af vederlagsforhøjelser ved ikke at overføre en del af vederlaget til konti på tjenestestedet Luxembourg, men til konti i andre EU-lande, så de har haft krav på såkaldte justeringskoefficienter;

               9.

               minder om, at det drejer sig om en administrativ afgørelse fra Domstolen i et internt anliggende, og at det på ingen måde kan betragtes som en del af retspraksis;

               10.

               minder endvidere om, at denne afgørelse fra den administrative komité i Domstolen blev truffet den 25. september 2002, men at Parlamentet og Rådet efterfølgende på forslag af Rådet har ladet en anmærkning udgå af det foreløbige forslag til Domstolens budget for regnskabsåret 2003 (budgetpost A-1 0 9 0), ifølge hvilken denne justeringskoefficient skulle anvendes på domstolens medlemmer analogt med bestemmelserne i tjenestemandsvedtægten;

               11.

               konstaterer, at budgetmyndigheden dermed klart og umisforståeligt har givet udtryk for, at den forventer denne praksis bragt til ophør, der ikke har været godkendt siden den 1. januar 2003 hverken i de relevante forordninger om vederlag for medlemmer af institutionerne eller ved relevante anmærkninger i budgettet;

               12.

               minder om, at Kommissionens medlemmer ikke længere gør krav på justeringskoefficienter og opfordrer Domstolens medlemmer til at følge dette eksempel;

               13.

               spørger i den sammenhæng, hvilke fremskridt Domstolen har gjort med fastlæggelsen af et specifikt retsgrundlag for anvendelsen af justeringskoefficienter, som krævet af Europa-Parlamentet (6);

               14.

               glæder sig over, at Domstolen anvender de samme bestemmelser i forbindelse med »whistleblowing« som Kommissionen; bemærker, at sådanne bestemmelser kun er rigtigt effektive, hvis de ansatte er opmærksomme på dem; opfordrer Domstolen til at sikre, at disse oplysninger gøres frit tilgængelige for personalet;

               15.

               opfordrer Budgetudvalget til at opføre en del af Domstolens driftsbevillinger for 2005 i reserven, hvis der ikke reageres tilfredsstillende på de bekymringer, der gives udtryk for i denne beslutning med hensyn til benyttelse af tjenestebiler til ikke-tjenstlige formål og anvendelse af justeringskoefficienter på vederlag.

      (1)  EUT C 286 af 28.11.2003, s. 1.

      (2)  EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT C l09 af 14.4.2000, s. 1.

      (5)  Skrivelse til Budgetkontroludvalgets formand af 6.6.2003.

      (6)  Beslutning af 8.4.2003, punkt 6 (EUT L 148 af 16.6.2003, s. 46).


title: Rådets afgørelse 2005/511/RIA af 12. juli 2005 om beskyttelse af euroen mod falskmøntneri ved udpegelse af Europol til centralkontor for bekæmpelse af euro-falskmøntneri

text:
               16.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 185/35

      RÅDETS AFGØRELSE 2005/511/RIA
   af 12. juli 2005
   om beskyttelse af euroen mod falskmøntneri ved udpegelse af Europol til centralkontor for bekæmpelse af euro-falskmøntneri
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra b), og artikel 34, stk. 2, litra c),
   under henvisning til initiativet fra Forbundsrepublikken Tyskland, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik samt Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (1),
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Som lovlig valuta for 12 medlemsstater er euroen i stigende grad blevet en global valuta og er derfor blevet et højt prioriteret mål for organiseret internationalt falskmøntneri i Den Europæiske Union og i tredjelande.

               (2)

               En yderligere stigning i antallet af falske euro, hvilket ville bringe det frie omløb af eurosedler og -mønter i fare, bør forebygges.

               (3)

               Samarbejde mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem disse og Europol bør intensiveres for at forstærke systemet for beskyttelse af euroen uden for EU’s område.

               (4)

               Den internationale konvention til bekæmpelse af falskmøntneri, der blev vedtaget den 20. april 1929 i Genève, i det følgende benævnt »Genève-konventionen«, bør anvendes mere effektivt inden for rammerne af europæisk integration.

               (5)

               Tredjelande har brug for et centralt kontaktpunkt, hvor de kan få oplysninger om falske euro, og alle oplysninger om falske euro bør samles hos Europol med henblik på analyse.

               (6)

               I lyset af Rådets rammeafgørelse 2000/383/RIA af 29. maj 2000 om styrkelse af beskyttelsen mod falskmøntneri, ved hjælp af strafferetlige og andre sanktioner, i forbindelse med indførelsen af euroen (3), finder Rådet det hensigtsmæssigt, at alle medlemsstater bliver kontraherende parter i Genève-konventionen og opretter centralkontorer, jf. artikel 12 i nævnte konvention.

               (7)

               Rådet finder det hensigtsmæssigt at udpege Europol til centralkontor for bekæmpelse af euro-falskmøntneri, jf. artikel 12 i Genève-konventionen —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   For de medlemsstater, der er kontraherende parter i Genève-konventionen, fungerer Europol i henhold til erklæringen i bilaget, i det følgende benævnt »erklæringen«, som centralkontor for bekæmpelse af euro-falskmøntneri, jf. artikel 12, første punktum, i Genève-konventionen. De nationale centralkontorer har fortsat kompetence med hensyn til falskmøntneri i forbindelse med alle øvrige valutaer samt opgaver, der henhører under centralkontoret og ikke er uddelegeret til Europol i henhold til erklæringen.
   2.   Regeringerne for de medlemsstater, der er kontraherende parter i Genève-konventionen, udsteder erklæringen og bemyndiger Forbundsrepublikken Tysklands repræsentant til at videresende erklæringerne til FN’s generalsekretær.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2005.

            På Rådets vegne

         G. BROWN

            Formand

      (1)  EUT C 317 af 22.12.2004, s.10.

      (2)  Udtalelse af 12.4.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EFT L 140 af 14.6.2000, s. 1. Ændret ved rammeafgørelse 2001/888/RIA (EFT L 329 af 14.12.2001, s. 3).

      BILAG
      Erklæring fra … om udpegelse af Europol til centralkontor for bekæmpelse af euro-falskmøntneri
      …, som er medlemsstat i Den Europæiske Union har bemyndiget Den Europæiske Politienhed (i det følgende benævnt »Europol«) til at bekæmpe euro-falskmøntneri.
      For at Genève-konventionen af 1929 kan fungere mere effektivt, skal …, fremover opfylde sine forpligtelser på følgende måde:

                  1.

                  For så vidt angår euro-falskmøntneri varetager Europol — inden for rammerne af dens formål i henhold til Rådets retsakt af 26. juli 1995 om udarbejdelse af en konvention om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen) (1) — følgende opgaver i dens egenskab af centralkontor, jf. artikel 12-15 i Genève-konventionen af 1929:

                  1.1.

                  Europol samler og behandler i overensstemmelse med Europol-konventionen alle oplysninger, der kan lette efterforskning, forebyggelse og bekæmpelse af euro-falskmøntneri, og fremsender dem straks til medlemsstaternes nationale centralkontorer.

                  1.2.

                  I henhold til Europol-konventionen, navnlig artikel 18, og Rådets retsakt af 12. marts 1999 om fastsættelse af regler for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer (2), står Europol i direkte kontakt med centralkontorerne i tredjelande med henblik på at varetage opgaverne i punkt 1.3, 1.4 og 1.5 i denne erklæring.

                  1.3.

                  Når Europol finder det relevant, fremsender den et sæt eksemplarer af ægte eurosedler eller mønter til tredjelandes centralkontorer.

                  1.4.

                  Europol fremsender regelmæssigt alle nødvendige oplysninger om nye emissioner eller tilbagekaldelse af eurosedler og -mønter til tredjelandes centralkontorer.

                  1.5.

                  Når Europol finder det relevant, men ikke i tilfælde, der kun har lokal interesse, underretter den tredjelandes centralkontorer om:

                              —

                              afsløringer af falske eller forfalskede eurosedler og -mønter. Underretningen om falskmøntneriet ledsages af en teknisk beskrivelse heraf, der kun må udarbejdes af den institution, hvis eurosedler er blevet forfalsket. Der bør fremsendes en fotografisk gengivelse eller om muligt et eksemplar af en forfalsket euroseddel. I hastende tilfælde kan politimyndighederne diskret underrette de berørte centralkontorer og give dem en kort beskrivelse, uden at dette dog berører ovennævnte underretning og tekniske beskrivelse

                              —

                              de nærmere omstændigheder ved afsløringen af falskmøntneriet, herunder hvorvidt det har været muligt at beslaglægge alle falske sedler og mønter.

                  1.6.

                  Som medlemsstaternes centralkontor deltager Europol i konferencer om euro-falskmøntneri, jf. artikel 15 i Genève-konventionen.

                  1.7.

                  I den udstrækning Europol ikke er i stand til at varetage opgaverne i punkt 1.1-1.6 i henhold til Europol-konventionen, forbliver kompetencen hos medlemsstaternes nationale centralkontorer.

                  2.

                  De nationale centralkontorer har fortsat kompetence med hensyn til falskmøntneri i forbindelse med alle andre valutaer samt centralkontorsfunktioner, der ikke er uddelegeret til Europol i henhold til punkt 1.

            Repræsentantens navn …, dato …

         (1)  EFT C 316 af 27.11.1995, s. 1.

         (2)  EFT C 88 af 30.3.1999, s. 1. Ændret ved Rådets retsakt af 28.2.2002 (EFT C 76 af 27.3.2002, s. 1).


title: 2012/523/EU: Rådets afgørelse af 24. september 2012 om ændring og forlængelse af anvendelsesperioden for afgørelse 2007/641/EF om afslutning af konsultationerne med Republikken Fijiøerne i henhold til artikel 96 i AVS/EF-partnerskabsaftalen og artikel 37 i instrumentet for udviklingssamarbejde

text:
               28.9.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 263/2

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 24. september 2012
   om ændring og forlængelse af anvendelsesperioden for afgørelse 2007/641/EF om afslutning af konsultationerne med Republikken Fijiøerne i henhold til artikel 96 i AVS/EF-partnerskabsaftalen og artikel 37 i instrumentet for udviklingssamarbejde
   (2012/523/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217,
   under henvisning til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1), som sidst ændret i Ouagadougou den 22. juni 2010 (2) (»AVS-EU-partnerskabsaftalen«), særlig artikel 96,
   under henvisning til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om de foranstaltninger, der skal træffes, og de procedurer, der skal følges ved gennemførelsen af AVS-EU-partnerskabsaftalen (3), særlig artikel 3,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 af 18. december 2006 om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde (4) (»udviklingssamarbejdsinstrumentet«), særlig artikel 37,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets afgørelse 2007/641/EF (5) blev vedtaget for at træffe passende foranstaltninger som følge af tilsidesættelsen af de væsentlige elementer, der er omhandlet i artikel 9 i AVS-EU-partnerskabsaftalen, og af de værdier, der er beskrevet i artikel 3 i udviklingssamarbejdsinstrumentet.

               (2)

               Disse foranstaltninger blev forlænget ved Rådets afgørelse 2009/735/EF (6), 2010/208/EU (7), 2010/589/EU (8) og 2011/219/EU (9) og 2011/637/EU (10), da Republikken Fiji ikke alene mangler at opfylde vigtige tilsagn, som den afgav under konsultationerne i april 2007, vedrørende væsentlige elementer i AVS-EU-partnerskabsaftalen og udviklingssamarbejdsinstrumentet, men der er sket væsentlige tilbageskridt med hensyn til en række af disse tilsagn.

               (3)

               Siden starten af 2012 har der dog været en vis positiv udvikling i retning af genindførelse af demokrati i Fiji, hvilket bør anerkendes. Den mulige genoptagelse af arbejdet med henblik på programmering af kommende udviklingsbistand bør derfor overvejes.

               (4)

               Afgørelse 2007/641/EF udløber den 30. september 2012. Det er hensigtsmæssigt at forlænge dens gyldighed og at ajourføre indholdet af foranstaltningerne i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2007/641/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               I artikel 3 affattes stk. 2 således:
               »Den udløber den 30. september 2013. Den tages op til fornyet overvejelse mindst hver sjette måned.«

               2)

               Bilaget erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.

         Artikel 2
   Skrivelsen i bilaget til nærværende afgørelse rettes til Republikken Fiji.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. september 2012.

            På Rådets vegne

         A. D. MAVROYIANNIS

            Formand

      (1)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (2)  EUT L 287 af 4.11.2010, s. 3.

      (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 376.

      (4)  EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41.

      (5)  EUT L 260 af 5.10.2007, s. 15.

      (6)  EUT L 262 af 6.10.2009, s. 43.

      (7)  EUT L 89 af 9.4.2010, s. 7.

      (8)  EUT L 260 af 2.10.2010, s. 10.

      (9)  EUT L 93 af 7.4.2011, s. 2.

      (10)  EUT L 252 af 28.9.2011, s. 1.

      BILAG
      H.E. Ratu Epeli Nailatikau
      Præsident for Republikken Fiji
      Suva
      Republikken Fiji
      Deres Excellence
      Den Europæiske Union (EU) tillægger bestemmelserne i artikel 9 i AVS-EU-partnerskabsaftalen og artikel 3 i udviklingssamarbejdsinstrumentet stor betydning. AVS-EU-partnerskabet bygger på overholdelse af menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstatsprincipperne, som udgør de væsentlige elementer i AVS-EU-partnerskabsaftalen og er grundlaget for vores relationer.
      Den 11. december 2006 fordømte Rådet for Den Europæiske Union den militære magtovertagelse i Republikken Fiji.
      I henhold til artikel 96 i AVS-EU-partnerskabsaftalen og i betragtning af, at den militære magtovertagelse den 5. december 2006 udgjorde en krænkelse af de væsentlige elementer, der er omhandlet i artikel 9 i nævnte aftale, indbød EU Fiji til konsultationer i henhold til AVS-EU-partnerskabsaftalen for grundigt at gennemgå situationen og om nødvendigt tage skridt til at afhjælpe den.
      Den formelle del af disse konsultationer begyndte i Bruxelles den 18. april 2007. EU var på daværende tidspunkt tilfreds med, at overgangsregeringen bekræftede en række vigtige tilsagn vedrørende menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder samt overholdelse af de demokratiske principper og retsstatsprincipperne, som anført nedenfor, og foreslog positive skridt til deres gennemførelse.
      Beklageligvis er der siden registreret tilbageskridt på forskellige områder, særlig i april 2009, hvilket vil sige, at Fiji nu misligholder flere af sine tilsagn. Det gælder navnlig ophævelsen af forfatningen, den meget markante udskydelse af datoen for afholdelse af valg samt menneskerettighedskrænkelser. Uanset at indfrielsen af tilsagnene har været forbundet med meget store forsinkelser, har flertallet af tilsagnene stadig stor betydning for de aktuelle forhold i Fiji og er derfor vedlagt som bilag til denne skrivelse. Fijis ensidige beslutning om ikke at indfri flere vigtige tilsagn har betydet, at Fiji har mistet udviklingsmidler.
      Selv om visse menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder fortsat er omfattet af restriktioner, er der sket en vis positiv udvikling siden starten 2012, nemlig ophævelsen af bestemmelserne om undtagelsestilstand den 7. januar 2012, meddelelsen den 9. marts 2012 om, at der vil blive iværksat en politisk proces med henblik på indførelse af en ny forfatning inden marts 2013 og genetablering af et konstitutionelt demokrati gennem afholdelsen af nye parlamentsvalg, der forventes afholdt senest i september 2014.
      I anerkendelse af denne udvikling og i den partnerskabsånd, som udgør hjørnestenen i AVS-EU-partnerskabsaftalen, erklærer EU sig rede til at indlede en ny formel dialog om denne udvikling. En sådan formel dialog kunne indledes i forbindelse med en evalueringsmission i medfør af artikel 96 i AVS-EU-partnerskabsaftalen efter en vellykket afslutning af en rummelig, troværdig og åben høring om forfatningen, som ventes i marts 2013.
      EU har derfor besluttet at forlænge og ændre de eksisterende passende foranstaltninger over for Fiji som den første reaktion på de skridt, som Fiji har taget, hvilket navnlig giver mulighed for at indlede drøftelser om programmeringen af den 11. Europæiske Udviklingsfond (EUF) og underrette Fiji om en vejledende bevilling, når tiden er inde. Færdiggørelsen, undertegnelsen og gennemførelsen af programmeringsdokumenterne under 11. EUF ventes efterfølgende at ske i samarbejde med den demokratisk valgte regering. Det er derfor særlig vigtigt, at overgangsregeringen engagerer sig i en rummelig, troværdig og åben høring om forfatningen og i en indenlandsk politisk dialog og navnlig overholder sine forpligtelser hvad angår menneskerettigheder og retsstatsprincipperne og ophæver de tilbageværende restriktioner. EU's holdning er styret af de væsentlige elementer i AVS-EU-partnerskabsaftalen samt de deri nedfældede grundprincipper, navnlig hvad angår den centrale betydning af dialog og opfyldelse af fælles forpligtelser, men det skal understreges, at EU ikke på forhånd har nogen forventning til resultatet af dialogerne.
      Hvis udfaldet af den påtænkte evaluering og formelle dialog er positivt, er EU parat til at tage foranstaltningerne op til fornyet positiv overvejelse. Hvis situationen i Fiji derimod ikke bliver forbedret, vil Fiji fortsat miste EU-udviklingsmidler. Især vurderingen af nye fremskridt med at genoprette den forfatningsmæssige orden vil danne grundlag for EU's forestående beslutninger om Fijis nationale vejledende program under 11. EUF.
      Indtil den formelle dialog har fundet sted, opfordrer EU Fiji til at fortsætte og intensivere den udvidede politiske dialog.
      De passende foranstaltninger er som følger:

                  —

                  Den humanitære bistand og den direkte støtte til civilsamfundet og til udsatte befolkningsgrupper kan fortsætte.

                  —

                  Der blev givet tilladelse til, at de igangværende samarbejdsaktiviteter, især under 8. og 9. EUF, kunne fortsætte.

                  —

                  Samarbejdsaktiviteter, som kan bidrage til genindførelsen af demokrati og forbedre regeringsførelsen, kan forfølges, undtagen under ganske særlige omstændigheder.

                  —

                  Der blevet givet tilladelse til, at gennemførelsen af ledsageforanstaltningerne til sukkerreformen for 2006 kunne fortsætte. Finansieringsaftalen blev undertegnet af Fiji på teknisk niveau den 19. juni 2007. Det bemærkes, at finansieringsaftalen indeholder en suspensionsklausul.

                  —

                  Sukkerstøtten for 2007 er nul.

                  —

                  Frigivelsen af sukkerstøtten for 2008 blev betinget af, at det kunne dokumenteres, at der fandt troværdige og rettidige valgforberedelser sted i overensstemmelse med de indgåede tilsagn, navnlig hvad angår folketælling, ny inddeling af valgkredse og valgreform i overensstemmelse med forfatningen, og at der blev truffet foranstaltninger til at sikre valgkontorets funktion, herunder udnævnelsen af en valgtilsynsførende senest den 30. september 2007 i overensstemmelse med forfatningen. Sukkerstøtten for 2008 mistedes den 31. december 2009.

                  —

                  Sukkerstøtten for 2009 blev annulleret i maj 2009, fordi overgangsregeringen besluttede at udskyde parlamentsvalget til september 2014.

                  —

                  Sukkerstøtten for 2010 blev annulleret inden den 1. maj 2010, da der ikke var sket fremskridt i den demokratiske proces. I betragtning af sukkersektorens kritiske situation blev en del af midlerne imidlertid afsat til direkte støtte til den del af befolkningen, som er direkte afhængig af sukkerproduktion, for at begrænse de negative sociale konsekvenser. Denne støtte forvaltes centralt af EU's delegation i Suva og formidles ikke gennem regeringen.

                  —

                  Forberedelsen og den eventuelle undertegnelse af det flerårige vejledende program for ledsageforanstaltningerne til sukkerreformen for 2011-2013 kan fortsætte.

                  —

                  Frigivelsen af den vejledende bevillingsramme under det flerårige vejledende program for ledsageforanstaltninger for 2011-2013 for de tidligere sukkerprotokollande vil være betinget af en aftale under konsultationerne. I mangel af en sådan aftale vil kun foranstaltninger til begrænsning af de sociale konsekvenser kunne komme i betragtning til finansiering gennem denne bevilling.

                  —

                  Forberedelsen af programmeringen af 11. EUF kan påbegyndes, så Fiji kan forvente at blive underrettet om en vejledende bevilling, når tiden er inde.

                  —

                  Det kan overvejes at yde specifik støtte til forberedelsen og gennemførelsen af væsentlige tilsagn, især støtte til forberedelsen og/eller afholdelsen af valg.

                  —

                  Det regionale samarbejde og Fijis deltagelse heri påvirkes ikke.

            Overvågningen af tilsagnene sker i overensstemmelse med de betingelser, der er anført i bilaget til denne skrivelse om en regelmæssig dialog og et effektivt samarbejde med henblik på vurdering, overvågning og rapportering.
      Desuden forventer EU, at Fiji samarbejder fuldt ud med Stillehavsøernes Forum om gennemførelsen af henstillingerne fra Gruppen af Fremtrædende Personer som godkendt af Forummets udenrigsministre på deres møde i Vanuatu den 16. marts 2007. EU bifalder de seneste fremskridt med hensyn til deltagelsen i oprettelsen af den ministerielle kontaktgruppe under Stillehavsøernes Forum, som skal overvåge Fijis fremskridt med forberedelserne til valget og dets genindførelse af demokrati.
      EU vil fortsat følge situationen i Fiji nøje. I henhold til artikel 8 i AVS-EU-partnerskabsaftalen vil der blive ført en styrket politisk dialog med Fiji for at sikre overholdelsen af menneskerettighederne, genindførelsen af demokrati og overholdelsen af retsstatsprincipperne, indtil begge parter konkluderer, at den styrkede dialog har tjent sit formål.
      Hvis overgangsregeringen forsinker, afbryder eller negativt påvirker gennemførelsen af de givne tilsagn, forbeholder EU sig ret til at justere de passende foranstaltninger.
      EU understreger, at Fijis privilegier i samarbejdet med EU er betinget af overholdelsen af de væsentlige elementer i AVS-EU-partnerskabsaftalen og de principper, der er fastsat i udviklingssamarbejdsinstrumentet. For at overbevise EU om, at overgangsregeringen er fuldt ud rede til at følge op på de afgivne tilsagn, er det afgørende, at der gøres hurtige og markante fremskridt for at indfri tilsagnene.
      Med venlig hilsen
      Udfærdiget i Bruxelles, den

            På Rådets vegne

            Formand

            På Kommissionens vegne

            Kommissær

         BILAG TIL BILAGET

            AFTALTE TILSAGN MED REPUBLIKKEN FIJI

         A.   Overholdelse af de demokratiske principper

         Tilsagn nr. 1
         Der skal finde frie og retfærdige parlamentsvalg sted senest 24 måneder efter den 1. marts 2007, dog med forbehold af resultaterne af den vurdering, der skal foretages af de uafhængige revisorer, der udnævnes af sekretariatet for Stillehavsøernes Forum. Processen op til og selve afholdelsen af valgene vil i nødvendigt omfang blive overvåget, tilpasset og revideret i fællesskab på grundlag af gensidigt aftalte kriterier. Dette indebærer især:

                     —

                     at overgangsregeringen senest den 30. juni 2007 fastsætter en køreplan for gennemførelsen af de forskellige skridt, der skal tages som forberedelse til de nye parlamentsvalg

                     —

                     at køreplanen specificerer tidspunktet for folketællingen, den nye inddeling af valgkredse og valgreformen

                     —

                     at fastlæggelsen af valgkredsene og valgreformen gennemføres i overensstemmelse med forfatningen

                     —

                     at der træffes foranstaltninger til at sikre valgkontorets funktion, herunder udnævnelsen af en valgtilsynsførende senest den 30. september 2007 i overensstemmelse med forfatningen

                     —

                     at udnævnelsen af vicepræsidenten finder sted i overensstemmelse med forfatningen.

               Tilsagn nr. 2
         Overgangsregeringen tager i forbindelse med vedtagelsen af mere omfattende lovgivningsmæssige, skattemæssige og andre politiske initiativer og ændringer hensyn til konsultationer med civilsamfundet og alle andre relevante interessenter.
         B.   Retsstatsprincipperne

         Tilsagn nr. 1
         Overgangsregeringen gør sit yderste for at forhindre udtalelser fra sikkerhedsinstanser, der har til formål at intimidere.
         Tilsagn nr. 2
         Overgangsregeringen overholder forfatningen fra 1997 og garanterer de forfatningsmæssige institutioners normale og uafhængige funktion, såsom Fijis menneskerettighedskommission, Kommissionen for Offentlig Tjeneste og Forfatningskommissionen. Det Store Høvdingeråds betydelige uafhængighed og funktion vil blive bevaret.
         Tilsagn nr. 3
         Den dømmende magts uafhængighed respekteres fuldt ud, og den skal have mulighed for at arbejde frit, og dens afgørelser skal respekteres af alle berørte parter, især

                     —

                     giver overgangsregeringen tilsagn om, at tribunalet i henhold til artikel 138, stk. 3, i forfatningen udnævnes senest den 15. juli 2007

                     —

                     sker alle udnævnelser og/eller afskedigelser af dommere i absolut overensstemmelse med forfatningens bestemmelser og procedureregler

                     —

                     finder der ikke under nogen omstændigheder nogen som helst form for indblanding sted fra militærets eller overgangsregeringens side i retssystemets funktion, hvilket omfatter fuld respekt for advokatstanden.

               Tilsagn nr. 4
         Alle straffesager i korruptionsspørgsmål behandles inden for retssystemet, og eventuelle andre organer, der måtte oprettes til at efterforske formodede tilfælde af korruption, opererer inden for de forfatningsmæssige rammer.
         C.   Menneskerettigheder og grundlæggende rettigheder

         Tilsagn nr. 1
         Overgangsregeringen tager alle nødvendige skridt til at skabe betingelserne for, at alle beskyldninger om overtrædelser af menneskerettighederne efterforskes eller behandles i overensstemmelse med de forskellige procedurer og fora i Fijis lovgivning.
         Tilsagn nr. 2
         Overgangsregeringen skal ophæve bestemmelserne om undtagelsestilstand (Public Emergency Regulations) i maj 2007, medmindre der består trusler mod den nationale sikkerhed og den offentlige orden og sikkerhed.
         Tilsagn nr. 3
         Overgangsregeringen er forpligtet til at sikre, at Fijis menneskerettighedskommission fungerer i fuld uafhængighed og i overensstemmelse med forfatningen.
         Tilsagn nr. 4
         Ytringsfriheden og mediefriheden i alle dens former skal respekteres fuldt ud som fastsat i forfatningen.
         D.   Opfølgning af tilsagnene

         Tilsagn nr. 1
         Overgangsregeringen forpligter sig til at opretholde en regelmæssig dialog, der skal gøre det muligt at kontrollere, om der gøres fremskridt, og giver EU's og Europa-Kommissionens myndigheder/repræsentanter fuld adgang til oplysninger om alle forhold med tilknytning til menneskerettigheder, den fredelige genindførelse af demokratiet og retsstatsprincipperne i Fiji.
         Tilsagn nr. 2
         Overgangsregeringen samarbejder fuldt ud med eventuelle missioner fra EU med henblik på vurdering og overvågning af fremskridtene.
         Tilsagn nr. 3
         Overgangsregeringen sender statusrapporter hver tredje måned med virkning fra den 30. juni 2007 vedrørende de tre væsentlige elementer i Cotonouaftalen og tilsagnene.
         Det bemærkes, at visse spørgsmål kun kan behandles effektivt gennem en pragmatisk tilgang, som bygger på en erkendelse af de nuværende realiteter, og som fokuserer på fremtiden.