title: 2011/549/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion II — Rådet#Europa-Parlamentets beslutning af 10. maj 2011 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion II — Rådet

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/23

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion II — Rådet
   (2011/549/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 (1),

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2009 (SEK(2010) 963 — C7-0213/2010) (2),

               —

               der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2009,

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2009 med de kontrollerede institutioners svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (4),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, samt til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til afgørelse nr. 190/2003 fra Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer (6),

               —

               der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (7),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0088/2011),

               1.

               udsætter sin afgørelse om decharge til Rådets generalsekretær for gennemførelsen af Rådets budget for regnskabsåret 2009;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 69 af 13.3.2009.

      (2)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 1.

      (3)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 1.

      (4)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 129.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Afgørelse baseret på Rådets forretningsorden af 22. juli 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 7).

      (7)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 10. maj 2011
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion II — Rådet
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 (1),

                  —

                  der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2009 (SEK(2010) 963 — C7-0213/2010) (2),

                  —

                  der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2009,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2009 med de kontrollerede institutioners svar (3),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (4),

                  —

                  der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, og til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

                  —

                  der henviser til afgørelse nr. 190/2003 fra Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer (6),

                  —

                  der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (7) (IIA),

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0088/2011),

                  A.

                  der henviser til, at »borgerne har ret til at vide, hvad deres skatter bliver brugt til, og hvordan de politiske organer forvalter den magt, de får betroet« (8),

                  B.

                  der henviser til, at der i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Köln den 3. og 4. juni 1999 tilskyndes til at give Rådet kapacitet til at handle med henblik på at styrke den fælles europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik,

                  C.

                  der henviser til, at der med Rådets afgørelse 2004/197/FUSP (9) blev oprettet en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet, benævnt Athena, og at denne afgørelse sammen med afgørelse 2004/582/EF truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 28. april 2004, om privilegier og immuniteter for Athena (10), tildeler Athena privilegier og immuniteter og giver Rådet kapacitet til at handle,

                  D.

                  der henviser til, at det fastsættes i Rådets afgørelse 2000/178/FUSP af 28. februar 2000 om ordningen for nationale eksperter på det militære område, som udstationeres ved Generalsekretariatet for Rådet i en overgangsperiode (11), og Rådets afgørelse 2001/80/FUSP af 22. januar 2001 om oprettelse af Den Europæiske Unions Militærstab (12), at udgifter hidrørende fra udstationering af militære eksperter afholdes over Rådets budget,

                  1.

                  bemærker, at Rådets disponible forpligtelsesbevillinger i 2009 beløb sig til i alt 642 000 000 EUR (2008: 743 000 000 EUR) med en udnyttelsesgrad på 92,33 %, hvilket er næsten det samme som i 2007 (93,31 %), men stadig under gennemsnittet for de øvrige institutioner (97,69 %);

                  2.

                  mener i betragtning af, at EU-institutionerne i henhold til artikel 335 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har en vis administrativ autonomi i deres virke, at denne autonomi må indebære en tilsvarende grad af ansvar og kontrol; har, i betragtning af at Parlamentet er det eneste direkte valgte organ, og at en af dets opgaver består i efter henstilling fra Rådet at meddele decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget, besluttet at lade denne autonomi afspejle sig i dechargeproceduren og behandle de sektioner af det almindelige budget, som administreres selvstændigt af hver af de øvrige EU-institutioner, enkeltvis og meddele decharge til hver af de pågældende institutioner;

                  3.

                  beklager de problemer, der opstod under dechargeprocedurerne for 2007 og 2008, og bekræfter den holdning, det gav udtryk for i beslutningen af 16. juni 2010 (13) om decharge til Rådet for regnskabsåret 2008, især opfordringen til Rådet til sammen med Parlamentet at fastlægge en årlig procedure inden for rammerne af dechargeproceduren med henblik på at fremskaffe de nødvendige oplysninger vedrørende gennemførelsen af Rådets budget;

                  4.

                  gentager, at Rådets udgifter burde gennemgås på samme måde som de øvrige EU-institutioners udgifter, og mener, at den mest hensigtsmæssige metode ville være den, der blev anført i beslutningen af 16. juni 2010, og især »at en sådan gennemgang skal være baseret på følgende skriftlige dokumenter, som forelægges af alle institutioner:

                              —

                              regnskabet for det foregående regnskabsår, som viser budgettets gennemførelse

                              —

                              en oversigt over aktiver og passiver

                              —

                              en årlig aktivitetsrapport om den budgetmæssige og finansielle forvaltning

                              —

                              den interne revisors årsberetning

                        samt en mundtlig redegørelse på mødet i det udvalg, der er ansvarligt for dechargeproceduren«;

                  5.

                  beklager dybt, at Rådets formandskab afslog indbydelserne til det møde i udvalget med ansvar for dechargeproceduren, hvor man skulle drøfte formandskabets holdning til den foreslåede procedure og de mulige former for samarbejde i forbindelse med decharge, samt at Rådets generalsekretær afslog at deltage i mødet i udvalget med ansvar for dechargeproceduren for at drøfte Rådets syn på dechargeproceduren;

                  6.

                  bemærker det foreslåede aftalememorandum mellem Parlamentet og Rådet om deres samarbejde under den årlige dechargeprocedure, som var vedføjet skrivelsen af 4. marts 2011 fra Rådets generalsekretær, og noterer sig Rådets vilje til at holde dechargeproceduren adskilt fra budgetproceduren, men gentager, at der fortsat skal skelnes mellem Parlamentets og Rådets forskellige roller i dechargeproceduren, og at ingen forhold under nogen som helst omstændigheder må rokke ved det faktum, at Rådet er fuldt ud ansvarligt over for borgerne for de midler, det har fået stillet til sin rådighed; beklager dybt, at Rådets formandskab og generalsekretær afslog at deltage i mødet i udvalget med ansvar for dechargeproceduren for at give oplysninger og besvare spørgsmål vedrørende decharge til Rådet for regnskabsåret 2009, og at de ligeledes afslog at give skriftlige svar på det spørgeskema, som ordføreren havde fremlagt;

                  7.

                  bemærker den gode vilje, det ungarske formandskab har lagt for dagen, og de opnåede fremskridt; foreslår med henblik på at lette udvekslingen af oplysninger i forbindelse med dechargeproceduren, at man følger samme procedure som de øvrige institutioner, som bør baseres på følgende grundlæggende elementer:

                              —

                              at der afholdes et formelt møde mellem repræsentanter for Rådet og Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren med deltagelse af Rådets generalsekretær og det siddende formandskab, formandskabet for udvalget med ansvar for dechargeproceduren, ordføreren og de medlemmer, der repræsenterer de politiske grupper (koordinatorer og/eller skyggeordførere), med det formål at formidle alle nødvendige oplysninger om gennemførelsen af Rådets budget

                              —

                              at Rådets generalsekretær besvarer spørgsmål stillet til Rådet af udvalget med ansvar for dechargeproceduren samt

                              —

                              at der opstilles en tidsplan for at strømline og stabilisere denne midlertidige løsning;

                        anser derfor forslaget om at indgå en interinstitutionel aftale med Rådet om decharge til Rådet for unødvendigt;

                  8.

                  opfordrer indtrængende Revisionsretten til at foretage en grundig vurdering af overvågnings- og kontrolsystemerne i Rådet i lighed med den vurdering, det har foretaget for Domstolen, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse i forbindelse med udarbejdelsen af årsberetningen for regnskabsåret 2009;

         Grunde til udsættelse af dechargeafgørelsen

                  9.

                  fremfører følgende grunde til at udsætte sin afgørelse om decharge:

                              a)

                              Rådet har endnu ikke accepteret en indbydelse til officielt og formelt at mødes med Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren eller dets ordfører for at drøfte spørgsmål vedrørende gennemførelsen af Rådets budget for 2009

                              b)

                              Rådet har afslået skriftligt at formidle de oplysninger og dokumenter, Parlamentet anmodede Rådet om i bilaget til en skrivelse af 14. december 2010 undertegnet af ordføreren

                              c)

                              Parlamentet har ikke modtaget grundlæggende dokumenter fra Rådet, som f.eks. en fuldstændig liste over budgetoverførsler;

         Yderligere foranstaltninger, Rådet skal træffe

                  10.

                  opfordrer Rådets generalsekretær til senest den 15. juni 2011 at give Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren udførlige skriftlige svar på følgende spørgsmål:

                              a)

                              Hvad angår de tidligere forhandlinger om decharge til Rådet i Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren, har Rådet ikke deltaget regelmæssigt, selv om det må anses for særdeles vigtigt, at Rådet deltager i disse møder for at besvare udvalgsmedlemmernes spørgsmål vedrørende decharge til Rådet. Er Rådet parat til at deltage i fremtidige forhandlinger om decharge til Rådet i Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren?

                              b)

                              Hvorfor ændrer Rådet præsentationen af/formatet for den interne revision hvert år? Hvorfor er den interne revision hvert år så kort, så generel og så uklar? Vil Rådet venligst forelægge den interne revision på et andet sprog/andre sprog end fransk i forbindelse med decharge for regnskabsåret 2010?

                              c)

                              Er der blevet foretaget en ekstern revision? Kan Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren i givet fald få den at se? Hvis der ikke findes nogen ekstern revision, hvorfor har Rådet da valgt ikke at få foretaget en sådan revision?

                              d)

                              Rådets aktiviteter har hidtil været genstand for samfinansiering med Kommissionen, som er blevet forøget efter Lissabontraktatens ikrafttræden. Hvilke revisions- og kontrolsystemer er der indført for at sikre fuld gennemsigtighed? Hvad forstår Rådet ved at »imødekomme de relevante forespørgsler« i betragtning af, at Lissabontraktaten har øget samfinansieringen med Kommissionen?

                              e)

                              Revisionsretten konstaterede i sin årsberetning for 2009, at finansforordningens bestemmelser om, at resultatet af proceduren skal offentliggøres, ikke var overholdt i to ud af de seks reviderede udbudsprocedurer. Har Rådet undersøgt flere stikprøver af lignende udbudsprocedurer? Er den interne procedure blevet strømlinet for at undgå lignende tilfælde i fremtiden?

                              f)

                              Personale til Den Europæiske Unions særlige repræsentanter: Angiv venligst hvor meget personale til de særlige repræsentanter, der var i Rådet i 2009 (alt personale både det, der figurerer på stillingsfortegnelsen, og andet) — antal stillinger og grad. På hvilken måde vil stillingerne til de særlige repræsentanter blive fordelt mellem Rådet og EU-Udenrigstjenesten, og hvornår? Hvor stort var de enkelte særlige repræsentanters rejsebudget? Hvor mange ansatte blev den 1. januar 2011 overflyttet fra de særlige repræsentanter til EU-Udenrigstjenesten? Hvor mange vil blive i Rådet, og med hvilken begrundelse?

                              g)

                              Rådet lægger særlig vægt på budgetspørgsmål vedrørende konsekvenserne af Lissabontraktaten i punkt 2.2 i beretningen om de finansielle aktiviteter i 2009 – 11327/10, FIN 278. Har Rådet løst problemerne med Javier Solanas udgifter? Hvilken del af udgifterne falder ind under Rådets, og hvilken under Kommissionens budget?

                              h)

                              Hvor store udgifter havde Rådet regnet med til aktioner, administration, personale, bygninger osv. i 2009 i forbindelse med etablering af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformanden i Kommissionen?

                              i)

                              Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformanden i Kommissionen tiltrådte den 1. december 2009. Hvordan blev udgifterne (til personale, rejser osv.) fordelt mellem Rådet og Kommissionen? Hvordan opstillede Rådet 2010-budgettet for Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik/næstformanden i Kommissionen? Hvilke budgetposter og beløb blev forbeholdt hendes aktiviteter?

                              j)

                              Hvordan vil det påvirke Rådets planer for bygninger, at der bliver frigjort kontorlokaler i forbindelse med overflytningen af personale til EU-Udenrigstjenesten? Er der blevet truffet foranstaltninger med henblik på den efterfølgende anvendelse af disse kontorlokaler? Hvor meget anslås flytningerne at beløbe sig til? Hvornår er der blevet offentliggjort indkaldelser af flyttetilbud (om overhovedet)?

                              k)

                              Hvor store var udgifterne til administration og aktioner i forbindelse med den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP)/den fælles sikkerheds- og forsvarspolitik (FSFP), som i det mindste delvis blev finansieret over EU-budgettet i 2009? Hvor store var de samlede udgifter til FUSP i 2009? Kan Rådet i det mindste udspecificere de vigtigste missioner og de dermed forbundne udgifter i 2009?

                              l)

                              Hvor store var udgifterne til møder i Rådets arbejdsgrupper om FUSP/FSFP i Bruxelles og andre steder, og hvor blev møderne afholdt?

                              m)

                              Hvor store var de administrative udgifter i forbindelse med gennemførelsen af militæroperationer under den europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (ESFP)/FSFP? Hvor stor en del af de samlede udgifter til militæroperationer er blevet afholdt over EU-budgettet?

                              n)

                              Hvor store var de administrative udgifter til Athena-mekanismen, hvor mange stillinger var der behov for til denne mekanisme, og vil nogle af disse stillinger blive overført til EU-Udenrigstjenesten? Hvem vil de ansatte i disse stillinger skulle rapportere tilbage til?

                              o)

                              Udnyttelsesgraden for stillinger på Rådets stillingsfortegnelse er lav (91 % i 2009, 90 % i 2008). Har denne konstant lave udnyttelsesgrad indvirkning på, hvordan Rådets generalsekretariat fungerer? Kan generalsekretariatet varetage alle sine opgaver med den nuværende udnyttelsesgrad? Har nogle tjenestegrene en specielt lav udnyttelsesgrad? Hvad skyldes det konstante misforhold?

                              p)

                              Hvor mange stillinger er der i alt afsat til »politikkoordinering« og administrativ støtte (som defineret i Kommissionens årlige personalerapporter)? Hvor stor en andel udgør de af det samlede antal stillinger?

                              q)

                              For at nå de administrative mål i 2009 indførte Rådet telearbejde som arbejdsmetode. Hvordan vil Rådet påvise effektiviteten af denne arbejdsmetode? Rådet anmodes endvidere om at orientere om andre foranstaltninger, der er truffet i den forbindelse, og især foranstaltninger med sigte på at forbedre kvaliteten af den økonomiske forvaltning, såvel som konsekvenserne af disse

                              r)

                              Rådet har øget antallet af stillinger med 15 (8 AD og 7 AST) for at dække personalebehovene i den irske sprogenhed. Hvor mange ansatte er der i de øvrige sprogenheder (ansatte pr. sprogenhed)? Er der allerede ansat folk til og fra ansøgerlandene? Hvis det er tilfældet, hvor mange stillinger drejer det sig da om (pr. land og pr. sprog)?

                              s)

                              Refleksionsgruppen blev nedsat den 14. december 2007, og dens medlemmer udpeget den 15.-16. oktober 2008. Hvad var årsagen til, at de nødvendige bevillinger ikke kunne forudses og opføres på 2009-budgettet? Er en overførsel på 2009-budgettet, fra reserven til uforudsete udgifter til en budgetpost til finansiering af en struktur, der blev etableret i 2007, strengt budgetneutral? Rådet øremærkede 1 060 000 EUR til refleksionsgruppen. Hvor mange stillinger kan der tildeles denne gruppe?

                              t)

                              Udgifterne til delegationsrejser forekommer stadig at være et problem (jf. Rådets notat af 15. juni 2010, SGS10 8254, andet led, side 4). Hvorfor optræder disse udgifter under så mange forskellige budgetposter?

                              u)

                              Hvorfor anser den interne revisor det stadig for nødvendigt at tilføje »les frais de voyage des délégués et les frais d’interprétation« (udgifter til delegationsmedlemmernes rejser og udgifter til tolkning) efter den kraftige kritik, Parlamentet har givet udtryk for i de sidste to beslutninger om decharge til Rådet?

                              v)

                              Rådet har atter brugt underudnyttelsen af bevillingerne til tolkning til at tilvejebringe yderligere midler til finansiering af delegationernes rejseudgifter. Resultatet var, at de faktiske forpligtelser til rejseudgifter i 2009 beløb sig til langt mindre end det oprindelige budget og til mindre end halvdelen af det beløb, der var disponibelt efter overførslen (36 100 000 EUR i oprindelige bevillinger og 48 100 000 EUR i disponible bevillinger efter overførsel sammenlignet med 22 700 000 EUR i forpligtede bevillinger). Hvad var årsagen til, at de 12 000 000 EUR blev overført (jf. beretningen om de finansielle aktiviteter i 2009 – 11327/10, FIN 278, punkt 3.3.2, sjette led)? Hvorfor er overførslen fra tolkning til udgifter til delegationsrejser af Rådet anslået til 12 000 000 EUR på side 12 og til 10 558 362 EUR på side 13? Hvad er resten af det beløb, der er overført fra tolkning, blevet anvendt til (der er i alt overført 17 798 362 EUR fra tolkning)? Rådet anmodes endvidere om at gøre nærmere rede for det store beløb, som indtægtsordrer udstedt inden 2009 og fremført til 2009 (12 300 000 EUR) og inddrivelser baseret på erklæringer vedrørende 2007 (6 300 000 EUR) tegner sig for

                              w)

                              I 2009 omfordelte Rådet ligesom i 2008 et betragteligt beløb på sit budget til bygninger, idet det især mere end fordoblede de oprindelige bevillinger til erhvervelse af Résidence Palace (17 800 000 EUR omfordelt ud over de 15 000 000 EUR, der var øremærket i 2009-budgettet). Hvad er årsagen til dette? Kan generalsekretæren fremlægge konkrete tal for de besparelser, der er opnået på denne måde? Hvor meget blev udgifterne til Résidence Palace oprindeligt anslået til? Mener Rådet, at det oprindelige overslag er korrekt, eller kan udgifterne blive højere end anslået? Hvilke skridt er der planlagt for at finansiere bygningen?

                              x)

                              Gennemførelse af Rådets budget — fremførsler: Kan Rådet oplyse anslået værdi og indhold af de fakturaer for 2009, der ikke var modtaget inden juni 2010, og som derfor blev fremført?

                              y)

                              Fremførslen til 2010 af bevillinger hidrørende fra formålsbestemte indtægter i 2009 beløb sig til 31 800 000 EUR. Dette beløb udgør ca. 70 % af de formålsbestemte indtægter for 2009. Hvad er årsagen til den høje fremførselsrate? Hvad vil der ske/er der sket med disse indtægter i 2010?

                              z)

                              Hvad betyder »tekniske bevilling på 25 000 000 EUR til lanceringen af Det Europæiske Råd i 2010«? (jf. beretningen om de finansielle aktiviteter i 2009 – 11327/10, FIN 278 — punkt 3.1, fjerde led)

                              aa)

                              Hvad er fortrolighedsniveauet for de forskellige budgetposter i Rådets budget?

                              ab)

                              Kan Rådet oplyse, hvilke specifikke foranstaltninger der er truffet for at forbedre kvaliteten af Rådets økonomiske forvaltning, især med hensyn til de punkter, der var nævnt i punkt 5 i Parlamentets beslutning af 25. november 2009 (14), som ledsagede afgørelsen om decharge til Rådet for regnskabsåret 2007?

         Dokumenter, der skal forelægges Parlamentet

                  11.

                  opfordrer Rådets generalsekretær til senest den 15. juni 2011 at forelægge Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren:

                              a)

                              en fuldstændig liste over budgetoverførsler vedrørende Rådets budget for 2009

                              b)

                              en skriftlig redegørelse for Rådets tjenesterejseudgifter som afholdt af Den Europæiske Unions særlige repræsentanter

                              c)

                              medlemsstaternes erklæring for 2007 (jf. beretningen om de finansielle aktiviteter i 2009 – 11327/10, FIN 278 — punkt 3.2.2, andet led) og

                              d)

                              rapporten fra refleksionsgruppen — for at blive i stand til at forstå, hvorfor sådan en rapport koster 1 060 000 EUR (jf. beretningen om de finansielle aktiviteter i 2009 – 11327/10, FIN 278 — punkt 2.2).

         (1)  EUT L 69 af 13.3.2009.

         (2)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 1.

         (3)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 1.

         (4)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 129.

         (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (6)  Afgørelse baseret på Rådets forretningsorden af 22. juli 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 7).

         (7)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

         (8)  Det europæiske åbenhedsinitiativ.

         (9)  EUT L 63 af 28.2.2004, s. 68.

         (10)  EUT L 261 af 6.8.2004, s. 125.

         (11)  EFT L 57 af 2.3.2000, s. 1.

         (12)  EFT L 27 af 30.1.2001, s. 7.

         (13)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 24.

         (14)  EUT L 19 af 23.1.2010, s. 9.


title: 2011/351/EU: Rådets afgørelse af 7. marts 2011 om indgåelse af en protokol mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz#Protokol mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz

text:
               18.6.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 160/37

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 7. marts 2011
   om indgåelse af en protokol mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz
   (2011/351/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 78, stk. 2, litra e), sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I fortsættelse af den bemyndigelse, som Kommissionen fik den 27. februar 2006, er forhandlingerne med Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om en protokol om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz (i det følgende benævnt »protokollen«), afsluttet.

               (2)

               I henhold til Rådets afgørelse af 28. februar 2008, og med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt, blev protokollen den 28. februar 2008 undertegnet på Det Europæiske Fællesskabs vegne.

               (3)

               Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 er Den Europæiske Union trådt i stedet for og har efterfulgt Det Europæiske Fællesskab.

               (4)

               Protokollen bør godkendes.

               (5)

               I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager disse medlemsstater i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

               (6)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz, og de erklæringer, der er knyttet som bilag dertil, godkendes på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til protokollen, slutakten dertil og de tilknyttede erklæringer er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Rådets formand bemyndiges herved til at udpege den person, som på Unionens vegne er beføjet til at deponere det godkendelsesinstrument, der er omhandlet i protokollens artikel 8, stk. 1, med henblik på at udtrykke Unionens samtykke i at blive bundet og til at give følgende meddelelse:

      »Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 træder Den Europæiske Union i stedet for og efterfølger Det Europæiske Fællesskab og udøver fra nævnte dato alle Det Europæiske Fællesskabs rettigheder og påtager sig alle dets forpligtelser. Henvisninger i protokollen samt aftalen til »Det Europæiske Fællesskab« gælder derfor i givet fald som henvisninger til »Den Europæiske Union«.«

   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. marts 2011.

            På Rådets vegne

         CZOMBA S.

            Formand

      PROTOKOL
      mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz
      DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB
      og
      DET SCHWEIZISKE FORBUND
      og
      FYRSTENDØMMET LIECHTENSTEIN,
      i det følgende benævnt »de kontraherende parter« —
      SOM HENVISER TIL aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz, der blev undertegnet den 26. oktober 2004 (1) (i det følgende benævnt »aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz«),
      SOM MINDER OM, at aftalens artikel 15 giver mulighed for Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz ved en protokol,
      SOM TAGER HENSYN TIL Fyrstendømmet Liechtensteins geografiske beliggenhed,
      SOM TAGER HENSYN TIL Fyrstendømmet Liechtensteins ønske om at blive associeret i den fællesskabslovgivning, der omfatter Dublin- og Eurodac-forordningerne (i det følgende benævnt »Dublin/Eurodac-reglerne«),
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at Det Europæiske Fællesskab den 19. januar 2001 indgik en aftale med Republikken Island og Kongeriget Norge om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Island eller Norge, baseret på Dublin-konventionen (2),
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at det er ønskeligt, at Fyrstendømmet Liechtenstein associeres på lige fod med Island, Norge og Schweiz i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Dublin/Eurodac-reglerne,
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at der mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein bør indgås en protokol, der giver Liechtenstein rettigheder og forpligtelser svarende til dem, der er aftalt mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side, og Island og Norge samt Schweiz på den anden side,
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at bestemmelserne i afsnit IV i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og i de retsakter, der er vedtaget på grundlag af nævnte afsnit, ikke finder anvendelse på Kongeriget Danmark i medfør af protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, men at der bør skabes mulighed for, at Det Schweiziske Forbund og Liechtenstein på den ene side, og Danmark på den anden side, i deres indbyrdes forbindelser, kan anvende de grundlæggende bestemmelser i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz, således som foreskrevet i artikel 11, stk. 1, deri.
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at det skal sikres, at de stater, med hvilke Det Europæiske Fællesskab har oprettet en associering med henblik på gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af »Dublin/Eurodac«-reglerne, også anvender de nævnte regler i deres indbyrdes forbindelser,
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at en korrekt anvendelse af »Dublin/Eurodac«-reglerne kræver samtidig anvendelse af denne protokol og aftalerne mellem de forskellige parter, der er associeret i gennemførelsen og udviklingen af »Dublin/Eurodac«-reglerne, som regulerer deres indbyrdes forbindelser,
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3) bør anvendes af Fyrstendømmet Liechtenstein på samme måde, som det anvendes af Den Europæiske Unions medlemsstater, når de behandler oplysninger i henhold til denne protokol,
      SOM HENVISER TIL protokollen om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (4),
      SOM ERINDRER OM forbindelsen mellem Schengen-reglerne og fællesskabsreglerne om kriterierne for og mekanismerne til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandling af en asylansøgning, som indgives i en medlemsstat, og om oprettelsen af »Eurodac«-systemet,
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at den nævnte forbindelse nødvendiggør en samtidig anvendelse af Schengen-reglerne og fællesskabsreglerne om kriterierne for og mekanismerne til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandling af en asylansøgning, som indgives i en medlemsstat, og om oprettelsen af Eurodac —
      ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
      Artikel 1
      1.   I overensstemmelse med artikel 15 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af medlemsstaterne eller i Schweiz (i det følgende benævnt »aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz«), tiltræder Fyrstendømmet Liechtenstein (i det følgende benævnt »Liechtenstein«) denne aftale på de betingelser, der er fastsat i denne protokol.
      2.   Denne protokol tillægger de kontraherende parter gensidige rettigheder og forpligtelser i overensstemmelse med de regler og procedurer, der er fastsat heri.
      Artikel 2
      1.   Bestemmelserne i

                  —

                  Dublin-forordningen (5)

                  —

                  Eurodac-forordningen (6)

                  —

                  forordning om gennemførelsesbestemmelser til Eurodac (7), og

                  —

                  forordning om gennemførelsesbestemmelser til Dublin (8)

            gennemføres af Liechtenstein og anvendes i landets forbindelser med Den Europæiske Unions medlemsstater og med Schweiz.
      2.   Uden at det berører bestemmelserne i artikel 5, skal retsakter og andre foranstaltninger vedtaget af Det Europæiske Fællesskab, der ændrer eller supplerer de i stk. 1 nævnte bestemmelser, og de afgørelser, der træffes ifølge procedurerne i disse bestemmelser, også godkendes, gennemføres og anvendes af Liechtenstein.
      3.   Med henblik på stk.1 og 2 anses henvisninger til »medlemsstaterne« indeholdt i de bestemmelser, der er nævnt i stk. 1, også at omfatte Liechtenstein.
      Artikel 3
      De rettigheder og forpligtelser, der er fastsat i artikel 2, artikel 3, stk. 1-4, artikel 5, 6 og 7, artikel 8, stk. 1, andet afsnit, og stk. 2, og artikel 9, 10 og 11 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz gælder på tilsvarende måde for Liechtenstein.
      Artikel 4
      En repræsentant for Liechtensteins regering bliver medlem af det blandede udvalg, jf. artikel 3 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz.
      Formandskabet for det blandede udvalg udøves efter tur for en periode på seks måneder af repræsentanten for Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (i det følgende benævnt »Kommissionen«) og repræsentanten for henholdsvis Liechtensteins eller Schweiz' regering.
      Artikel 5
      1.   Når Rådet for Den Europæiske Union (i »det følgende benævnt Rådet«) vedtager retsakter eller foranstaltninger, der ændrer eller supplerer bestemmelserne i artikel 2, og når retsakter eller foranstaltninger vedtages efter de procedurer, der er fastsat i disse bestemmelser, anvendes disse retsakter eller foranstaltninger samtidig af medlemsstaterne og af Liechtenstein, medmindre der udtrykkeligt er truffet anden bestemmelse, jf. dog stk. 2.
      2.   Kommissionen giver straks Liechtenstein meddelelse om vedtagelsen af retsakter eller foranstaltninger i henhold til stk. 1. Liechtenstein udtaler sig om sin godkendelse af deres indhold og gennemførelsen heraf i landets interne retsorden. Den beslutning meddeles Kommissionen senest 30 dage efter vedtagelsen af de pågældende retsakter eller foranstaltninger.
      3.   Hvis indholdet af ovennævnte retsakter eller foranstaltninger ikke kan være bindende for Liechtenstein, før de forfatningsmæssige krav er opfyldt, meddeler Liechtenstein Kommissionen dette ved meddelelsen af de pågældende retsakter eller foranstaltninger. Liechtenstein giver snarest Rådet og Kommissionen skriftlig meddelelse, når alle forfatningsmæssige krav er opfyldt. I tilfælde, hvor der ikke kræves folkeafstemning, gives meddelelsen senest 30 dage efter udløbet af folkeafstemningsfristen. Hvis der kræves folkeafstemning, har Liechtenstein en frist på højst 18 måneder fra datoen for Kommissionens meddelelse til at give meddelelse. Fra den fastsatte dato for retsaktens eller foranstaltningens ikrafttræden for Liechtenstein og indtil meddelelsen om, at de forfatningsmæssige krav er opfyldt, anvender Liechtenstein midlertidigt indholdet af den pågældende retsakt eller foranstaltning, hvor det er muligt.
      4.   Hvis Liechtenstein ikke kan anvende den pågældende retsakt eller foranstaltning midlertidigt, og hvis dette skaber vanskeligheder, der forstyrrer gennemførelsen af samarbejdet om Dublin/Eurodac, undersøges situationen af det blandede udvalg. Det Europæiske Fællesskab kan over for Liechtenstein træffe de rimelige foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at Dublin/Eurodac-samarbejdet fungerer tilfredsstillende.
      5.   Liechtensteins accept af de i stk. 1 nævnte retsakter og foranstaltninger skaber rettigheder og forpligtelser mellem Liechtenstein, Schweiz og Den Europæiske Unions medlemsstater.
      6.   Denne protokol suspenderes hvis:

                  a)

                  Liechtenstein meddeler sin beslutning om ikke at acceptere indholdet af en retsakt eller foranstaltning som omhandlet i stk. 1, hvor proceduren i denne protokol er blevet anvendt, eller

                  b)

                  Liechtenstein ikke giver meddelelse inden for den frist på 30 dage, der er fastsat i stk. 2, eller

                  c)

                  Liechtenstein ikke giver meddelelse senest 30 dage efter udløbet af folkeafstemningsfristen, eller, i tilfælde af folkeafstemning, inden for den frist på 18 måneder, der er fastsat i stk. 3, eller ikke, som fastsat i samme stykke, sørger for midlertidig anvendelse fra den fastsatte dato for retsaktens eller foranstaltningens ikrafttræden.

            7.   Det blandede udvalg undersøger det spørgsmål, der førte til suspensionen, og søger inden for en frist på 90 dage at afhjælpe årsagerne til, at den pågældende retsakt eller foranstaltning ikke blev accepteret eller ratificeret. Efter gennemgang af alle yderligere muligheder for at videreføre protokollen, herunder også muligheden for at konstatere at de kontraherende parter lovgivning tilsvarer hinanden, kan det med enstemmighed beslutte at genoptage protokollen. Hvis protokollen fortsat er suspenderet efter 90 dage, finder den ikke længere anvendelse.
      Artikel 6
      For så vidt angår administrations- og driftsomkostninger i forbindelse med oprettelsen og driften af Eurodacs centrale enhed yder Liechtenstein årligt til De Europæiske Fællesskabers almindelige budget et bidrag svarende til 0,071 % af et oprindeligt referencebeløb på 11 675 000 EUR og, fra regnskabsåret 2004, et årligt bidrag på 0,071 % af de tilsvarende budgetbevillinger for det pågældende regnskabsår.
      Artikel 7
      Denne protokol berører ikke aftaler, der er indgået mellem Liechtenstein og Schweiz, i det omfang de er forenelige med denne protokol. I tilfælde af uforenelighed mellem disse aftaler og denne protokol, gælder bestemmelserne i denne protokol.
      Artikel 8
      1.   Denne protokol skal ratificeres eller godkendes af de kontraherende parter. Ratifikations- eller godkendelsesinstrumenterne deponeres hos generalsekretæren for Rådet, der fungerer som depositar.
      2.   Denne protokol træder i kraft den første dag i måneden efter, at depositaren har underrettet de kontraherende parter om, at det sidste ratifikations- eller godkendelsesinstrument er deponeret.
      3.   Artikel 1 og 4, og artikel 5, stk. 2, første punktum, i denne protokol og de rettigheder og forpligtelser, der er fastsat i artikel 2, og artikel 3, stk. 1-4, i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz, finder midlertidig anvendelse i Liechtenstein fra protokollens undertegnelse.
      Artikel 9
      Med hensyn til retsakter eller foranstaltninger, der vedtages efter undertegnelsen af protokollen, men inden dens ikrafttræden, regnes den frist på 30 dage, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, sidste punktum, fra den dato, hvor denne protokol træder i kraft.
      Artikel 10
      1.   Protokollen finder kun anvendelse, hvis de aftaler, som Liechtenstein skal indgå og som er nævnt i artikel 11 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz, også er blevet gennemført.
      2.   Endvidere anvendes denne protokol kun, hvis protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne også finder anvendelse.
      Artikel 11
      1.   Denne protokol kan opsiges af de kontraherende parter. Opsigelsen meddeles depositaren. Den får virkning seks måneder efter meddelelsen.
      2.   Hvis denne protokol eller aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz opsiges af Schweiz eller aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz ophæves for Schweiz' vedkommende, vil aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz og denne protokol fortsat være gældende for forholdet mellem Det Europæiske Fællesskab på den ende side og Liechtenstein på den anden side.
      3.   Denne protokol betragtes som ophævet, hvis Liechtenstein ophæver en af de aftaler, der er nævnt i artikel 11 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz, som Liechtenstein har indgået, eller ophæver den protokol, der er nævnt i artikel 10, stk. 2.
      Artikel 12
      Denne protokol udfærdiges i tre eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

         TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
         Съставено в Брюксел на двадесет и осми февруари две хиляди и осма година.
         Hecho en Bruselas, el veintiocho de febrero de dos mil ocho.
         V Bruselu dne dvacátého osmého února dva tisíce osm.
         Udfærdiget i Bruxelles den otteogtyvende februar to tusind og otte.
         Geschehen zu Brüssel am achtundzwanzigsten Februar zweitausendacht.
         Kahe tuhande kaheksanda aasta veebruarikuu kahekümne kaheksandal päeval Brüsselis.
         Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι οκτώ Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες οκτώ.
         Done at Brussels on the twenty-eighth day of February in the year two thousand and eight.
         Fait à Bruxelles, le vingt-huit février deux mille huit.
         Fatto a Bruxelles, addì ventotto febbraio duemilaotto.
         Briselē, divtūkstoš astotā gada divdesmit astotajā februārī.
         Priimta du tūkstančiai aštuntų metų vasario dvidešimt aštuntą dieną Briuselyje.
         Kelt Brüsszelben, a kétezer-nyolcadik év február huszonnyolcadik napján.
         Magħmul fi Brussell, fit-tmienja u għoxrin jum ta’ Frar tas-sena elfejn u tmienja.
         Gedaan te Brussel, de achtentwintigste februari tweeduizend acht.
         Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego ósmego lutego roku dwa tysiące ósmego.
         Feito em Bruxelas, em vinte e oito de Fevereiro de dois mil e oito.
         Încheiat la Bruxelles, la douăzeci și opt februarie în anul două mii opt.
         V Bruseli dňa dvadsiateho ôsmeho februára dvetisícosem.
         V Bruslju, dne osemindvajsetega februarja leta dva tisoč osem.
         Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäkahdeksantena päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattakahdeksan.
         Som skedde i Bryssel den tjugoåttonde februari tjugohundraåtta.

            За Европейската общност
            Por la Comunidad Europea
            Za Evropské společenství
            For Det Europæiske Fællesskab
            Für die Europäische Gemeinschaft
            Euroopa Ühenduse nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
            For the European Community
            Pour la Communauté européenne
            Per la Comunità europea
            Eiropas Kopienas vārdā
            Europos bendrijos vārdā
            az Európai Közösség részéről
            Għall-Komunità Ewropea
            Voor de Europese Gemeenschap
            W imieniu Wspólnoty Europejskiej
            Pela Comunidade Europeia
            Pentru Comunitatea Europeană
            Za Európske spoločenstvo
            Za Evropsko skupnost
            Euroopan yhteisön puolesta
            På Europeiska gemenskapens vägnar

            За Конфедерация Швейцария
            Por la Confederación Suiza
            Za Švýcarskou konfederaci
            For Det Schweiziske Forbund
            Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
            Šveitsi Konföderatsiooni nimel
            Για την Ελβετική Συνομοσπονδία
            For the Swiss Confederation
            Pour la Confédération suisee
            Per la Confederazione svizzera
            Šveices Konfederācijas vārdā
            Šveicarijos Konfederacijos vardu
            A Svájci Állmszövetség részéről
            Għall-Konfederazzjoni Żvizzera
            Voor de Zwitserse Bondsstaat
            W imieniu Konfederacji Szwajcarskiej
            Pela Confederação Suiça
            Pentru Confederația Elvețiană
            Za Švajčiarsku konfederáciu
            Za Švicarsko konfederacijo
            Sveitsin valaliiton puolesta
            För Schweiziska edsförbundet

            За Княжeство Лиxтeнщaйн
            Por el Principado de Liechtenstein
            Za Lichtenštejnské knížectví
            For Fyrstendømmet Liechtenstein
            Für das Fürstentum Liechtenstein
            Liechtensteini Vürstiriigi nimel
            Για τo Πριγκιπάτo τoυ Λιχτενστάιν
            For the Principality of Liechtenstein
            Pour la Principauté de Liechtenstein
            Per il Principato del Liechtenstein
            Lihtenšteinas Firstistes vārdā
            Lichtenšteino Kunigaikštystės vardu
            A Liechtensteini Hercegség részéről
            Għall-Prinċipat ta’ Liechtenstein
            Voor het Vorstendom Liechtenstein
            W imieniu Księstwa Liechtensteinu
            Pelo Principado do Liechtenstein
            Pentru Principatul Liechtenstein
            Za Lichtenštajnské kniežatstvo
            Za Kneževino Lihtenštajn
            Liechtensteinin ruhtinaskunnan puolesta
            För Furstendömet Liechtenstein

         (1)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

         (2)  EFT L 93 af 3.4.2001, s. 38.

         (3)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.

         (4)  Se side 3 i denne EUT.

         (5)  Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18.2.2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne (EUT L 50 af 25.2.2003, s. 1).

         (6)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1560/2003 af 2.9.2003 om gennemførelsesforanstaltninger til Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne (EUT L 222 af 5.9.2003, s. 3).

         (7)  Rådets forordning (EF) nr. 2725/2000 af 11.12.2000 om oprettelse af »Eurodac« til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublin-konventionen for at lette fastsættelsen af, hvilken medlemsstat der i henhold til Dublin-konventionen er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning (EFT L 316 af 15.12.2000, s. 1).

         (8)  Rådets forordning (EF) nr. 407/2002 af 28.2.2002 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2725/2000 om oprettelse af »Eurodac« til sammenligning af fingeraftryk med henblik på en effektiv anvendelse af Dublin-konventionen (EFT L 62 af 5.3.2002, s. 1).

      SLUTAKT
      De befuldmægtigede for
      DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,
      og
      FYRSTENDØMMET LIECHTENSTEIN,
      I det følgende benævnt »de kontraherende parter«
      forsamlet i Bruxelles den otteogtyvende februar 2008 med henblik på undertegnelsen af protokollen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz, har vedtaget protokollen.
      De befuldmægtigede for de kontraherende parter har taget følgende erklæringer, der er knyttet til denne slutakt, til efterretning:

                  —

                  De kontraherende parters fælleserklæring om en tæt dialog

                  —

                  Erklæring fra Liechtenstein om artikel 5, stk. 3

                  —

                  Fælleserklæring om fælles møder i de blandede udvalg.

            За Европейската общност
            Por la Comunidad Europea
            Za Evropské společenství
            For Det Europæiske Fællesskab
            Für die Europäische Gemeinschaft
            Euroopa Ühenduse nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
            For the European Community
            Pour la Communauté européenne
            Per la Comunità europea
            Eiropas Kopienas vārdā
            Europos bendrijos vārdā
            az Európai Közösség részéről
            Għall-Komunità Ewropea
            Voor de Europese Gemeenschap
            W imieniu Wspólnoty Europejskiej
            Pela Comunidade Europeia
            Pentru Comunitatea Europeană
            Za Európske spoločenstvo
            Za Evropsko skupnost
            Euroopan yhteisön puolesta
            På Europeiska gemenskapens vägnar

            За Конфедерация Швейцария
            Por la Confederación Suiza
            Za Švýcarskou konfederaci
            For Det Schweiziske Forbund
            Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
            Šveitsi Konföderatsiooni nimel
            Για την Ελβετική Συνομοσπονδία
            For the Swiss Confederation
            Pour la Confédération suisee
            Per la Confederazione svizzera
            Šveices Konfederācijas vārdā
            Šveicarijos Konfederacijos vardu
            A Svájci Állmszövetség részéről
            Għall-Konfederazzjoni Żvizzera
            Voor de Zwitserse Bondsstaat
            W imieniu Konfederacji Szwajcarskiej
            Pela Confederação Suiça
            Pentru Confederația Elvețiană
            Za Švajčiarsku konfederáciu
            Za Švicarsko konfederacijo
            Sveitsin valaliiton puolesta
            För Schweiziska edsförbundet

            За Княжeство Лиxтeнщaйн
            Por el Principado de Liechtenstein
            Za Lichtenštejnské knížectví
            For Fyrstendømmet Liechtenstein
            Für das Fürstentum Liechtenstein
            Liechtensteini Vürstiriigi nimel
            Για τo Πριγκιπάτo τoυ Λιχτενστάιν
            For the Principality of Liechtenstein
            Pour la Principauté de Liechtenstein
            Per il Principato del Liechtenstein
            Lihtenšteinas Firstistes vārdā
            Lichtenšteino Kunigaikštystės vardu
            A Liechtensteini Hercegség részéről
            Għall-Prinċipat ta’ Liechtenstein
            Voor het Vorstendom Liechtenstein
            W imieniu Księstwa Liechtensteinu
            Pelo Principado do Liechtenstein
            Pentru Principatul Liechtenstein
            Za Lichtenštajnské kniežatstvo
            Za Kneževino Lihtenštajn
            Liechtensteinin ruhtinaskunnan puolesta
            För Furstendömet Liechtenstein

         DE KONTRAHERENDE PARTERS FÆLLESERKLÆRING OM EN TÆT DIALOG
         De kontraherende parter understreger vigtigheden af en tæt og aktiv dialog mellem alle parter, der beskæftiger sig med gennemførelsen af de bestemmelser, der er omhandlet i protokollens artikel 2, stk. 1.
         I medfør af artikel 3, stk. 1, i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz vil Kommissionen indbyde eksperter fra medlemsstaterne til møder i det blandede udvalg for at udveksle synspunkter med eksperter fra Liechtenstein om alle spørgsmål omfattet af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz.
         De kontraherende parter har noteret sig medlemsstaternes vilje til at tage imod sådanne indbydelser og deltage i sådanne meningsudvekslinger med Liechtenstein om alle spørgsmål omfattet af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Schweiz.

         ERKLÆRING FRA LIECHTENSTEIN OM ARTIKEL 5, STK. 3
         (Tidsfrist for accept af nye udviklinger i Dublin/Eurodac-reglerne)
         Den maksimale tidsfrist på 18 måneder, der er omhandlet i artikel 5, stk. 3, omfatter både godkendelsen og gennemførelsen af retsakten eller foranstaltningen. Den omfatter følgende faser:

                     —

                     den forberedende fase

                     —

                     proceduren i Parlamentet

                     —

                     folkeafstemningsfristen på 30 dage

                     —

                     eventuel folkeafstemning (tilrettelæggelse og afstemning)

                     —

                     den regerende prins' godkendelse.

               Liechtensteins regering giver straks Rådet og Kommissionen meddelelse om afslutningen af hver af disse faser.
         Liechtensteins regering forpligter sig til at bringe alle de midler i anvendelse, som det har til rådighed, så de forskellige ovennævnte faser kan forløbe så hurtigt som muligt.

         FÆLLESERKLÆRING OM FÆLLES MØDER I DE BLANDEDE UDVALG
         Europa-Kommissionens delegation,
         De delegationer, der repræsenterer regeringerne for Republikken Island og Kongeriget Norge,
         Den delegation, der repræsenterer regeringen for Det Schweiziske Forbund,
         Den delegation, der repræsenterer regeringen for Fyrstendømmet Liechtenstein,
         noterer sig, at Liechtenstein deltager i det blandede udvalg, der er oprettet ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz, ved en protokol til denne aftale,
         har besluttet, at møderne i de blandede udvalg, der er nedsat dels i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Island og Norge om kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af medlemsstaterne eller i Island eller Norge, dels i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af medlemsstaterne eller i Schweiz, som suppleret ved protokollen om Liechtensteins tiltrædelse, skal afholdes som fælles møder,
         noterer sig, at afholdelsen af disse møder som fælles møder kræver en pragmatisk løsning af spørgsmålet om, hvem der har formandskabet, når dette påhviler de associerede stater i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af medlemsstaterne eller i Schweiz, som suppleret ved protokollen om Liechtensteins tiltrædelse, eller aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Island og Kongeriget Norge om kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af medlemsstaterne eller i Island eller Norge,
         noterer sig, at de associerede stater ønsker, om nødvendigt, at give afkald på udøvelsen af deres formandskab og at lade dette rotere blandt dem i alfabetisk rækkefølge fra det tidspunkt, hvor aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet i en af medlemsstaterne eller i Schweiz, som suppleret ved protokollen om Liechtensteins tiltrædelse, træder i kraft.


title: 2011/608/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling for regnskabsåret 2009#Europa-Parlamentets beslutning af 10. maj 2011 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling for regnskabsåret 2009

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/237

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling for regnskabsåret 2009
   (2011/608/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling for regnskabsåret 2009,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling for det regnskabsår, der afsluttedes den 31. december 2009, med fællesforetagendets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05894/2011 — C7-0051/2011),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets beslutning 2007/198/Euratom af 27. marts 2007 om oprettelse af et europæisk fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling og om tilståelse af fordele til det (3), særlig artikel 5,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0131/2011),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling decharge for gennemførelsen af fællesforetagendets budget for regnskabsåret 2009;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 342 af 16.12.2010, s. 22.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 90 af 30.3.2007, s. 58.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 10. maj 2011
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling for regnskabsåret 2009
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling for regnskabsåret 2009,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling for det regnskabsår, der afsluttedes den 31. december 2009, med fællesforetagendets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05894/2011 — C7-0051/2011),

                  —

                  der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Rådets beslutning 2007/198/Euratom af 27. marts 2007 om oprettelse af et europæisk fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling og om tilståelse af fordele til det (3), særlig artikel 5,

                  —

                  der henviser til finansforordningen for Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling vedtaget af bestyrelsen den 22. oktober 2007 (i det følgende benævnt ITER-finansforordningen),

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0131/2011),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2009 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

                  B.

                  der henviser til, at Det Europæiske Fællesforetagende for ITER og Fusionsenergiudvikling befinder sig i opstartfasen og ikke fuldt ud har implementeret sine systemer for intern kontrol og finansielle oplysninger i løbet af 2009,

                  C.

                  der henviser til, at ITER-finansforordningen er baseret på rammefinansforordningen, som blev ændret for nylig for at bringe den i overensstemmelse med ændringerne til finansforordningen for det almindelige budget,

                  D.

                  der henviser til, at Revisionsretten afgav udtalelse nr. 4/2008 om ITER-finansforordningen den 9. oktober 2008,

         Budgetgennemførelse

                  1.

                  konstaterer, at fællesforetagendets endelige budget for 2009 var på 173 600 000 EUR, og at udnyttelsesgraden for betalingsbevillingerne var på 65,3 %;

                  2.

                  erkender, at fællesforetagendet stadig befinder sig i opstartfasen, og at underudnyttelsen mest skyldes forsinkelser i Euratoms fusionsprogram, hvilket Revisionsretten også konstaterede i 2008;

                  3.

                  bemærker, at bankindskud ved årets udgang udgjorde 42 000 000 EUR, hvilket er et brud på budgetprincippet om balance;

                  4.

                  anser det for at definere anvendelsen af denne udtagelse fra det generelle budgetprincip om balance for vigtigt at fastslå, på hvilke betingelser resultatopgørelsen, hvis den er positiv, opføres på fællesforetagendets budget for det efterfølgende regnskabsår;

         Regnskabsaflæggelse

                  5.

                  opfordrer fællesforetagendet til at harmonisere sine regnskaber efter Kommissionens anvisninger;

                  6.

                  konstaterer, at ITER i modsætning til andre EU-fællesforetagender fuldt ud finansieres med offentlige midler;

         Interne kontrolsystemer

                  7.

                  opfordrer indtrængende fællesforetagendet til at afslutte implementeringen af sit system for intern kontrol og finansielle oplysninger;

                  8.

                  opfordrer desuden fællesforetagendet til at indarbejde en særlig henvisning til de beføjelser, der tillægges den interne revisionstjeneste (IAS) i dennes egenskab af intern revisor for fællesforetagendet, i sine finansielle bestemmelser på grundlag af bestemmelserne i rammefinansforordningen for fællesskabsorganer;

                  9.

                  mener især, at IAS' rolle som intern revisor bør være at rådgive fællesforetagendet om risikostyring ved at afgive uafhængige udtalelser om forvaltnings- og kontrolsystemernes kvalitet og ved at fremsætte henstillinger til forbedring af betingelserne for transaktionernes gennemførelse og til fremme af en forsvarlig økonomisk forvaltning; anser det ligeledes for vigtigt, at fællesforetagendet forelægger dechargemyndigheden en beretning udarbejdet af dets direktør, som opsummerer det antal og de typer interne revisioner, der er udført af den interne revisor og de anbefalinger, der er fremsat, samt opfølgningen heraf;

                  10.

                  er af den opfattelse, at fællesforetagendet i betragtning af størrelsen af dets budget og kompleksiteten af dets opgaver bør nedsætte et revisionsudvalg, der rapporterer direkte til bestyrelsen;

         Finansforordningen

                  11.

                  opfordrer indtrængende fællesforetagendet til at ændre sin finansforordning for at integrere de anbefalinger, Revisionsretten i udtalelse 4/2008 afgav om denne forordning; ser et behov for yderligere forbedringer, for så vidt angår:

                              —

                              undtagelserne fra budgetprincipper

                              —

                              IAS' rolle

                              —

                              oprettelse af et revisionsudvalg

                              —

                              for sen betaling af medlemsbidrag

                              —

                              regler om ydelse af tilskud

                              —

                              overgangsbestemmelserne i ITER-finansforordningens artikel 133.

         (1)  EUT C 342 af 16.12.2010, s. 22.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 90 af 30.3.2007, s. 58.

         (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.