title: 2008/587/EF,Euratom: Europa-Parlamentets afgørelse af 18. juni 2008 om ændring af afgørelse 94/262/EKSF, EF, Euratom vedrørende ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af hans hverv

text:
               17.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 189/25

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 18. juni 2008
   om ændring af afgørelse 94/262/EKSF, EF, Euratom vedrørende ombudsmandens statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af hans hverv
   (2008/587/EF, Euratom)
   EUROPA-PARLAMENTET HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 195, stk. 4,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 107 D, stk. 4
   under henvisning til udkastet til afgørelse, der blev vedtaget af Europa-Parlamentet den 22. april 2008 (1), og til beslutningen og ændringerne, der blev vedtaget den 18. juni 2008 (2),
   under henvisning til udtalelse fra Kommissionen,
   under henvisning til Rådets godkendelse (3), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder anerkendes Unionens borgeres ret til god forvaltning som en grundlæggende rettighed.

               (2)

               Borgernes tillid til ombudsmandens evne til at foretage grundige og upartiske undersøgelser af påståede tilfælde af fejl og forsømmelser er af grundlæggende betydning for, at ombudsmandens indsats kan blive vellykket.

               (3)

               Det er ønskværdigt at tilpasse ombudsmandens statut for at fjerne enhver mulig usikkerhed vedrørende ombudsmandens evne til at foretage grundige og upartiske undersøgelser af påståede tilfælde af fejl og forsømmelser.

               (4)

               Det er ønskværdigt at tilpasse ombudsmandens statut for at give mulighed for udvikling af de juridiske bestemmelser eller af retspraksis vedrørende Den Europæiske Unions organers, kontorers og agenturers indtræden i sager, der er indbragt for Domstolen.

               (5)

               Det er ønskværdigt, at ombudsmandens statut tilpasses for at tage højde for de ændringer, der er sket i de senere år inden for EU-institutionernes og -organernes rolle med hensyn til bekæmpelse af svig mod Den Europæiske Unions økonomiske interesser, navnlig gennem oprettelsen af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), for at give ombudsmanden mulighed for at underrette disse institutioner eller organer om enhver oplysning, der falder ind under deres ansvarsområde.

               (6)

               Det er ønskværdigt, at der træffes foranstaltninger, således at ombudsmanden kan udvikle sit samarbejde med tilsvarende institutioner på nationalt og internationalt plan samt med nationale eller internationale institutioner, selv når disse beskæftiger sig med en bredere vifte af aktiviteter end Den Europæiske Ombudsmand — såsom beskyttelse af menneskerettighederne — idet et sådant samarbejde kan bidrage til at øge effektiviteten af ombudsmandens indsats.

               (7)

               Traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab udløb i 2002 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ændringer i afgørelse 94/262/EKSF, EF, Euratom
   I Europa-Parlamentets afgørelse 94/262/EKSF, EF, Euratom (4) foretages følgende ændringer:

               1)

               I første henvisning udgår ordene: »artikel 20 D, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab«.

               2)

               Tredje betragtning affattes således:
               »ombudsmanden, som tillige kan handle på eget initiativ, skal have adgang til alle de elementer, der er nødvendige for udøvelsen af hvervet; med henblik herpå er Fællesskabets institutioner og organer forpligtet til på anmodning at give ombudsmanden de oplysninger, denne anmoder om, og uden at dette i øvrigt berører ombudsmandens pligt til ikke at videregive oplysningerne; adgang til fortrolige oplysninger eller fortrolige dokumenter, navnlig følsomme dokumenter som omhandlet i artikel 9 i forordning (EF) nr. 1049/2001 (5), bør gives på betingelse af overholdelse af sikkerhedsreglerne i den pågældende fællesskabsinstitution eller det pågældende fællesskabsorgan; institutioner eller organer, der giver fortrolige oplysninger eller fortrolige dokumenter som nævnt i artikel 3, stk. 2, første afsnit, bør underrette ombudsmanden om sådan fortrolighed; for så vidt angår gennemførelsen af reglerne i artikel 3, stk. 2, første afsnit, bør ombudsmanden på forhånd sammen med den pågældende institution eller det pågældende organ fastsætte betingelserne for behandling af fortrolige oplysninger eller dokumenter og andre oplysninger, der er omfattet af tavshedspligt; får ombudsmanden ikke den ønskede bistand, underretter denne Europa-Parlamentet, som træffer de nødvendige foranstaltninger;

               3)

               I artikel 1, stk. 1, udgår ordene: »artikel 20 D, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab«.

               4)

               Artikel 3, stk. 2, affattes således:
               »2.   Fællesskabets institutioner og organer er forpligtet til at give ombudsmanden de oplysninger, denne anmoder om, og give adgang til de pågældende dokumenter. Adgang til fortrolige oplysninger eller fortrolige dokumenter, navnlig følsomme dokumenter som omhandlet i artikel 9 i forordning (EF) nr. 1049/2001, gives på betingelse af, at sikkerhedsreglerne i den pågældende fællesskabsinstitution eller det pågældende fællesskabsorgan overholdes.
               Institutioner eller organer, der giver fortrolige oplysninger eller fortrolige dokumenter som nævnt i første afsnit, underretter ombudsmanden om sådan fortrolighed.
               For så vidt angår gennemførelsen af reglerne i første afsnit fastsætter ombudsmanden på forhånd sammen med den pågældende institution eller det pågældende organ betingelserne for behandling af fortrolige oplysninger eller dokumenter og andre oplysninger, der er omfattet af tavshedspligt.
               De pågældende institutioner eller organer giver kun adgang til dokumenter fra en medlemsstat, der er klassificeret som hemmelige i medfør af en lov eller en administrativ bestemmelse, når den pågældende medlemsstat forinden har givet sit samtykke hertil.
               De giver adgang til andre dokumenter fra en medlemsstat efter at have underrettet den pågældende medlemsstat herom.
               I ingen af tilfældene må ombudsmanden videregive indholdet af dokumenterne, jf. artikel 4.
               Tjenestemænd og øvrige ansatte i Fællesskabets institutioner og organer skal efter anmodning fra ombudsmanden afgive vidneforklaring; de er fortsat omfattet af de relevante bestemmelser i tjenestemandsvedtægten, navnlig tavshedspligten.«

               5)

               Artikel 4 affattes således:
               »Artikel 4
               1.   Ombudsmanden og dennes personale, der er omfattet af artikel 287 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og artikel 194 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, er forpligtet til ikke at videregive oplysninger og materiale, som de er blevet bekendt med i medfør af deres undersøgelser. De er navnlig forpligtede til ikke at videregive fortrolige oplysninger eller dokumenter, som ombudsmanden har modtaget, især følsomme dokumenter som omhandlet i artikel 9 i forordning (EF) nr. 1049/2001, eller dokumenter, der henhører under fællesskabslovgivningen om beskyttelse af personoplysninger, såvel som enhver oplysning, som kan skade klageren eller enhver anden berørt person, jf. dog stk. 2.
               2.   Får ombudsmanden i forbindelse med sine undersøgelser kendskab til forhold, der efter dennes opfattelse henhører under strafferetten, meddeler ombudsmanden omgående dette til de nationale kompetente myndigheder via medlemsstaternes faste repræsentationer ved De Europæiske Fællesskaber og, såfremt sagen falder inden for dens beføjelser, den kompetente fællesskabsinstitution, det kompetente fællesskabsorgan eller den kompetente fællesskabstjeneste, der har til opgave at bekæmpe svig; ombudsmanden underretter i givet fald også den fællesskabsinstitution eller det fællesskabsorgan, som den pågældende tjenestemand eller ansatte er undergivet, og institutionen eller organet kan anvende artikel 18, stk. 2, i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter. Ombudsmanden kan ligeledes underrette den berørte fællesskabsinstitution eller det berørte fællesskabsorgan om forhold, som ud fra et disciplinært synspunkt vedrører en af deres tjenestemænds eller ansattes adfærd.«

               6)

               Følgende indføjes som artikel 4a:
               »Artikel 4a
               Ombudsmanden og dennes ansatte behandler begæringer om aktindsigt, bortset fra dem, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, i overensstemmelse med betingelserne og begrænsningerne i forordning (EF) nr. 1049/2001.«

               7)

               Artikel 5 affattes således:
               »Artikel 5
               1.   Ombudsmanden kan i det omfang, det kan bidrage til at gøre dennes undersøgelser mere effektive og sikre en bedre beskyttelse af rettighederne og interesserne for de personer, der indgiver klager til ombudsmanden, samarbejde med de myndigheder af samme type, der findes i medlemsstaterne, under overholdelse af den gældende nationale lovgivning på området. Ombudsmanden kan ikke ad denne vej kræve adgang til dokumenter, som denne ikke ville have adgang til i henhold til artikel 3.
               2.   Ombudsmanden kan som led i sine opgaver, jf. artikel 195 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og artikel 107D i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, på samme betingelser samarbejde med de institutioner og organer i medlemsstaterne, der har til opgave at fremme og beskytte grundlæggende rettigheder, idet ombudsmanden herved undgår at udøve aktiviteter, der allerede udøves af andre institutioner og organer.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft fjorten dage efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 18. juni 2008.

            For Europa-Parlamentet

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

      (1)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

      (2)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

      (3)  Rådets afgørelse af 12.6.2008.

      (4)  EFT L 113 af 4.5.1994, s. 15.

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EUT L 145 af 31.5.2001, s. 43).«


title: 2004/681/EF: Rådets afgørelse af 24. september 2004 om ændring af afgørelse 2001/131/EF om at afslutte konsultationsproceduren med Haiti i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen

text:
               8.10.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 311/30

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 24. september 2004
   om ændring af afgørelse 2001/131/EF om at afslutte konsultationsproceduren med Haiti i henhold til artikel 96 i AVS-EF-partnerskabsaftalen
   (2004/681/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (1) (AVS-EF-partnerskabsaftalen), som trådte i kraft den 1. april 2003, særlig artikel 96,
   under henvisning til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om de foranstaltninger, der skal træffes, og de procedurer, der skal følges ved gennemførelsen af AVS-EF-partnerskabsaftalen (2), særlig artikel 3,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den finansielle bistand til Haiti blev på grundlag af afgørelse 2001/131/EF (3) delvis suspenderet som en relevant foranstaltning som omhandlet i artikel 96, stk. 2, litra c), i AVS-EF-partnerskabsaftalen.

               (2)

               Afgørelse 2003/916/EF udløber den 31. december 2004 og kræver, at foranstaltningerne skal tages op til fornyet behandling inden for seks måneder.

               (3)

               Den 12. maj 2004 fandt der drøftelser sted mellem Kommissionen og den haitianske interimspremierminister for at gøre status over interimsregeringens politiske dagsorden for genskabelse af et fuldstændigt demokratisk og forfatningstro styre sammen med en tidsplan for afholdelse af valg under behørigt hensyn til menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder.

               (4)

               Ved skrivelse af 25. maj 2004 bekræftede den haitianske interimspremierminister den haitianske interimsregerings specifikke tilsagn om at ville efterleve de væsentlige elementer i artikel 9 i AVS-EF-partnerskabsaftalen, særlig hvad angår menneskerettighedssituationen, de demokratiske principper og retsstaten med henblik på landets tilbagevenden til et fuldstændigt forfatningstro og demokratisk styre —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2001/131/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               I artikel 3, stk. 2 og 3, erstattes datoen »31. december 2004« med »31. december 2005«.

               2)

               Bilaget affattes som angivet i bilaget til denne afgørelse.

         Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. september 2004.

            På Rådets vegne

         L. J. BRINKHORST

            Formand

      (1)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3. Ændret ved afgørelse nr. 1/2003 (EUT L 141 af 7.6.2003, s. 25).

      (2)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 376.

      (3)  EFT L 48 af 17.2.2001, s. 31. Senest ændret ved afgørelse 2003/916/EF (EUT L 345 af 31.12.2003, s. 156).

      BILAG

            »BILAG
            Hr. premierminister,
            Den Europæiske Union lægger særdeles megen vægt på bestemmelserne i artikel 9 i AVS-EF-partnerskabsaftalen. AVS-EF-partnerskabet bygger på respekten for menneskerettighederne, de demokratiske principper og retsstaten, idet disse er væsentlige elementer i ovennævnte aftale og således udgør grundlaget for vore indbyrdes forbindelser.
            Den Europæiske Union har i denne forbindelse meget omhyggeligt fulgt den nylige omstilling i Haiti, særlig hvad angår udpegelsen af den nye haitianske interimsregering, som tiltrådte den 17. marts 2004 efter en omfattende konsultationsproces på basis af CARICOM/OAS-planen.
            Den 12. maj 2004 fandt der drøftelser sted i Bruxelles mellem Dem og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber for at gøre status over interimsregeringens politiske dagsorden for genskabelse af et fuldstændigt demokratisk og forfatningstro styre. Den Europæiske Union noterede sig Deres tilsagn, navnlig med hensyn til en forbedring af menneskerettighedssituationen, håndhævelse af de demokratiske principper, herunder afholdelse af frie og redelige valg, retsstaten og god regeringsskik som omhandlet i Deres brev af 25. maj 2004 til Kommissionen. Dette burde med tiden føre til større politisk stabilitet i Haiti. Den Europæiske Union skal stærkt anspore interimsregeringen til hurtigt at omsætte disse tilsagn i konkrete tiltag for at sikre, at demokratiseringsprocessen bliver en integrerende del af det politiske, økonomiske og sociale liv i Haiti, således at det garanteres, at artikel 9 i AVS-EF-partnerskabsaftalen efterleves.
            På baggrund heraf har Rådet for Den Europæiske Union på ny behandlet sin afgørelse af 22. december 2003 og har besluttet at revidere de relevante foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 96, stk. 2, litra c), i aftalen, som følger:

                        1)

                        omlægningen af de resterende midler i henhold til 8. Europæiske Udviklingsfond (EUF) til programmer, der direkte kommer det haitianske folk til gode, til at styrke civilsamfundet og den private sektor og til at støtte demokratisering samt retsstaten og valgprocessen, vil blive fortsat og kan også inkludere indgreb, der er defineret som kort- og mellemfristede prioriteter i behovsvurderingen (Interim Cooperation Framework (ICF)), som er foretaget i nært samarbejde mellem interimsregeringen, civilsamfundet og større donorer, herunder navnlig kapacitetsopbygning

                        2)

                        det tildelte beløb af midler i henhold til 9. EUF vil blive meddelt ved offentliggørelsen af denne afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende

                        3)

                        drøftelserne om programmeringen af midlerne under 9. EUF vil straks blive indledt med den nationale anvisningsberettigede med henblik på udarbejdelse af landestrategidokumentet (CSP) og det nationale vejledende program (NIP). I strategien tages der hensyn til resultaterne af behovsvurderingen

                        4)

                        i henhold til konkrete behov kan B-rammebeløbet anvendes forud for undertegnelsen af 9. EUF (CSP/NIP)

                        5)

                        undertegnelsen af NIP sker efter valget i henhold til OAS-resolution 822, når de kompetente haitianske institutioner og verdenssamfundet har erklæret det frit og redeligt. Det bemærkes, at valget forventes at finde sted senest medio 2005

                        6)

                        bidrag til regionale projekter, foranstaltninger af humanitær art og handelssamarbejdet berøres ikke.

                  Alle ovenstående foranstaltninger evalueres regelmæssigt og senest om seks måneder.
            Det er vigtigt af hensyn til samarbejdets succes at garantere, at bistandsabsorptionskapaciteten, som i øjeblikket er mangelfuld, øges gennem god regeringsførelse og tiltag til opbygning af bistandsforvaltningskapaciteten. Reglerne for anvendelse vil blive afpasset efter landets evne til at forvalte offentlige finanser på passende vis.
            Den Europæiske Union vil nøje følge den fremtidige udvikling i demokratiseringsprocessen, særlig hvad angår interimsregeringens indfrielse af sine tilsagn og forarbejdet til lokalvalget, parlamentsvalget og præsidentvalget. Unionen skal på ny anføre, at den er rede til at fortsætte med en udvidet politisk dialog med den haitianske interimsregering, jf. artikel 8 i AVS-EF-partnerskabsaftalen.
            Modtag, hr. premierminister, forsikringen om vor mest udmærkede højagtelse.

                  På Kommissionens vegne

                  På Rådets vegne

                  Formand«


title: 2013/581/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om afslutning af regnskaberne for Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/247

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om afslutning af regnskaberne for Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger for regnskabsåret 2011
   (2013/581/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger for regnskabsåret 2011 med myndighedens svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/79/EF (4), særlig artikel 64,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra Økonomi- og Valutaudvalget og Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0114/2013),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger for regnskabsåret 2011;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 104.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 48.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


title: 2010/308/: Rådets afgørelse af 11. marts 2010 om Den Europæiske Unions holdning til udkastet til afgørelse 1/2003 og til udkastet til henstilling 1/2003 fra det fælles udvalg, der er nedsat i henhold til Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus  (EØS-relevant tekst)

text:
               4.6.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 138/11

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 11. marts 2010
   om Den Europæiske Unions holdning til udkastet til afgørelse 1/2003 og til udkastet til henstilling 1/2003 fra det fælles udvalg, der er nedsat i henhold til Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus
   (EØS-relevant tekst)
   (2010/308/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2002/917/EF af 3. oktober 2002 om indgåelse af Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus (1), særlig artikel 3, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus (i det følgende benævnt »aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 2003.

               (2)

               Ved aftalens artikel 23 nedsættes et fælles udvalg, der har til opgave at administrere aftalen.

               (3)

               I henhold til aftalens artikel 23, stk. 3, fastsætter det fælles udvalg sin egen forretningsorden.

               (4)

               I medfør af aftalens artikel 24, stk. 2, litra c), har det fælles udvalg ansvar for at tilpasse aftalens bilag 1 om de betingelser, der gælder for transportvirksomheder, som udfører personbefordring ad vej, og aftalens bilag 2 om tekniske normer for busser. Endvidere har det fælles udvalg i medfør af aftalens artikel 24, stk. 2, litra e), ansvar for at tilpasse kravene i aftalens artikel 8 om bestemmelserne på det sociale område med henblik på at indføje nye foranstaltninger, som vedtages i Unionen.

               (5)

               I medfør af aftalens artikel 24, stk. 1 skal udvalget sikre, at aftalen gennemføres korrekt. Med henblik herpå bør fremsættes en henstilling om, at der anvendes en teknisk rapport for busser for at lette kontrollen med anvendelsen af bestemmelserne i artikel 1 og 2 i bilag 2 til aftalen.

               (6)

               Unionen skal vedtage en holdning vedrørende udkastet til afgørelse og udkastet til henstilling fra det fælles udvalg —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Unionens holdning i det fælles udvalg, der er nedsat ved artikel 23 i Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus, baseres på vedlagte udkast til afgørelse og udkast til henstilling.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2010.

            På Rådets vegne

         J. BLANCO

            Formand

      (1)  EFT L 321 af 26.11.2002, s. 11.
   Udkast til afgørelse 1/2003 truffet af det fælles udvalg, der er nedsat i henhold til Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus,
   af …
   om fastsættelse af udvalgets forretningsorden og om tilpasning af aftalens bilag 1 om de betingelser, der gælder for transportvirksomheder, som udfører personbefordring ad vej og af aftalens bilag 2 om tekniske normer for busser samt af kravene i aftalens artikel 8 om bestemmelserne på det sociale område
   DET FÆLLES UDVALG,
   som henviser til Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus (1), særlig artikel 23 og 24, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               I henhold til artikel 23, stk. 3, i Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus (i det følgende benævnt »aftalen«) fastsætter det fælles udvalg sin egen forretningsorden.

               (2)

               I henhold til aftalens artikel 24, stk. 2, litra c), har det fælles udvalg ansvar for at tilpasse aftalens bilag 1 om de betingelser, der gælder for transportvirksomheder, som udfører personbefordring ad vej og aftalens bilag 2 om tekniske normer for busser. Endvidere har det fælles udvalg i medfør af aftalens artikel 24, stk. 2, litra e), ansvar for at tilpasse kravene i aftalens artikel 8 om bestemmelserne på det sociale område med henblik på at indføje nye foranstaltninger, som vedtages i Unionen,

         HAR TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Det fælles udvalgs forretningsorden, som opført i bilaget til denne afgørelse, vedtages.
   Artikel 2
   Aftalens bilag 1 om de betingelser, der gælder for transportvirksomheder, som udfører personbefordring ad vej, aftalens bilag 2 om tekniske normer for busser samt kravene i aftalens artikel 8 om bestemmelserne på det sociale område tilpasses som angivet i bilag II til denne afgørelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den …

            Formand

            Sekretær

      (1)  EFT L 321 af 26.11.2002, s. 13.
   BILAG I

      Forretningsorden for det fælles udvalg, der er nedsat i medfør af Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus

   Artikel 1
   Benævnelse for det fælles udvalg
   Det fælles udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 23 i Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus, benævnes i det følgende »udvalget«.
   Artikel 2
   Formandskab
   1.   Formandskabet for udvalget udøves af en repræsentant for Europa-Kommissionen (i det følgende benævnt »Kommissionen«) på vegne af Den Europæiske Union.
   2.   Lederen af Unionens delegation, eller i givet fald dennes stedfortræder, udøver hvervet som formand for udvalget.
   3.   Formanden leder udvalgets arbejde.
   Artikel 3
   Delegationer
   1.   De aftaleparter, for hvilke aftalen er trådt i kraft (i det følgende benævnt »parterne«), udpeger deres repræsentanter til udvalget. Unionens delegation består af repræsentanter for Kommissionen bistået af repræsentanter for medlemsstaterne.
   2.   Hver part udpeger en leder for sin delegation og, hvis det er nødvendigt, en stedfortræder for denne.
   3.   Hver part kan udpege nye repræsentanter til udvalget. Udvalgets sekretær underrettes øjeblikkelig skriftligt om sådanne ændringer.
   4.   Repræsentanter for Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union kan deltage i udvalgets møder med observatørstatus. Efter aftale med de andre delegationsledere kan formanden indbyde personer, der ikke er medlemmer af delegationerne, til at deltage i et udvalgsmøde for at bidrage med oplysninger om specifikke emner.
   5.   Senest en uge før hvert møde underretter parterne udvalgets sekretær om deres delegationers sammensætning.
   Artikel 4
   Sekretariat
   1.   En repræsentant for Kommissionen forestår udvalgets sekretariatsopgaver. Sekretæren udpeges af formanden for udvalget og varetager sine opgaver, indtil der udpeges en ny sekretær. Formanden meddeler de øvrige parter sekretærens navn og andre relevante oplysninger om vedkommende.
   2.   Sekretæren har ansvaret for kommunikationen mellem delegationerne, herunder fremsendelsen af dokumenter, og fører tilsyn med sekretariatsopgaverne.
   Artikel 5
   Udvalgets møder
   1.   Udvalget mødes på anmodning af mindst én part. Det indkaldes af formanden.
   2.   Senest 15 arbejdsdage inden mødet sender formanden indkaldelsen, den foreløbige dagsorden og mødedokumenterne til lederne af de øvrige delegationer.
   3.   Når en nærmere bestemt sag er særlig hastende, kan en part anmode formanden om at afkorte indkaldelsesfristen i stk. 2.
   4.   Medmindre delegationslederne beslutter andet, er udvalgets møder ikke offentlige.
   5.   Udvalgets møder afholdes i Bruxelles, medmindre parterne aftaler et andet mødested.
   Artikel 6
   Dagsorden
   1.   Formanden opstiller med bistand fra sekretæren en foreløbig dagsorden for hvert møde og fastsætter mødedato og -sted efter samråd med lederne af de øvrige delegationer. Formanden sender den foreløbige dagsorden til delegationslederne senest 15 arbejdsdage inden mødet. Alle nødvendige arbejdsdokumenter udsendes sammen med dagsordenen.
   2.   Den i stk. 1 fastsatte indkaldelsesfrist gælder ikke for de hastemøder, som der indkaldes til i medfør af artikel 5, stk. 3.
   3.   Senest 24 timer inden mødet kan hver part foreslå et eller flere yderligere punkter optaget på den foreløbige dagsorden. Anmodninger om optagelse af yderligere punkter på dagsordenen begrundes og sendes skriftligt til formanden.
   4.   Udvalget godkender dagsordenen ved mødets begyndelse. Udvalget kan beslutte at optage et punkt på dagsordenen, som ikke er anført i den foreløbige dagsorden.
   Artikel 7
   Vedtagelse af akter
   1.   Udvalgets afgørelser træffes med enstemmighed af de repræsenterede parter i overensstemmelse med aftalens artikel 23, stk. 5 og 6. Henstillinger, bl.a. dem, der er omhandlet i aftalens artikel 24, stk. 2, litra g), vedtages ved konsensus mellem de repræsenterede parters delegationer. Afgørelser og henstillinger benævnes »afgørelse« eller »henstilling« efterfulgt af et løbenummer, datoen for deres vedtagelse og en angivelse af emnet.
   2.   Udvalgets afgørelser og henstillinger forsynes med formandens og sekretærens underskrift. Sekretæren sender dem til lederne af de øvrige delegationer.
   3.   Hver part kan vedtage at offentliggøre enhver af udvalgets akter.
   4.   Udvalgets akter kan vedtages ved skriftlig procedure, når delegationslederne er enige om det. Formanden sender udkastet til en akt til de øvrige delegationsledere, der afgiver svar med angivelse af, om de accepterer eller ikke accepterer udkastet, om de foreslår ændringer til udkastet, eller om de udbeder sig yderligere betænkningstid. Hvis udkastet vedtages, færdigbehandler formanden afgørelsen eller henstillingen i overensstemmelse med stk. 1 og 2.
   5.   Henstillinger og afgørelser affattes på engelsk, fransk og tysk, der alle har samme gyldighed. Hver part sikrer en korrekt oversættelse af henstillingerne og afgørelserne til sit eller sine officielle sprog. Kommissionen varetager oversættelsen til de øvrige EU-sprog.
   Artikel 8
   Mødereferater
   1.   Sekretæren udarbejder under formandens ansvar et udkast til mødereferat for hvert møde i udvalget inden for en frist på 15 arbejdsdage efter mødet.
   2.   Mødereferatet indeholder i almindelighed for hvert punkt på dagsordenen oplysning om:

               —

               de dokumenter, der er forelagt udvalget

               —

               de erklæringer, som en part har anmodet om at få optaget i referatet

               —

               de afgørelser, der er truffet, de henstillinger, der er udarbejdet, og de konklusioner, der er vedtaget.

         3.   Udkastet til mødereferat sendes til udvalget med henblik på godkendelse i overensstemmelse med den skriftlige procedure som omhandlet i artikel 7, stk. 4. Hvis denne procedure ikke er afsluttet, godkender udvalget referatet på sit næste møde.
   4.   Når udvalget har godkendt mødereferatet, underskrives det af formanden og sekretæren og opbevares af sidstnævnte. Sekretæren sender de øvrige delegationsledere en genpart heraf.
   Artikel 9
   Fortrolighed
   Uanset bestemmelsen om offentliggørelse af akter i artikel 7, stk. 3, er drøftelserne under udvalgets møder samt udvalgets dokumenter omfattet af tavshedspligt.
   Artikel 10
   Udgifter
   1.   Hver part afholder sine egne udgifter i forbindelse med deltagelsen i udvalgets møder.
   2.   Udvalget træffer afgørelse om refusion af udgifterne til de opgaver, som er tildelt personer, der er indbudt af formanden i medfør af artikel 3, stk. 4.
   Artikel 11
   Korrespondance
   Al korrespondance til og fra udvalgets formand formidles af udvalgets sekretær. Sekretæren sender en genpart af al korrespondance vedrørende aftalen til samtlige delegationer.
   Artikel 12
   Sprog
   Udvalget beslutter, hvilke sprog der skal anvendes på dets møder og i dets dokumenter. Den part, der er mødevært, har ingen pligt til at yde tolkning til de øvrige sprog.
   BILAG II

      Tilpasning af aftalens bilag 1 om de betingelser, der gælder for transportvirksomheder, som udfører personbefordring ad vej, af aftalens bilag 2 om tekniske normer for busser samt af kravene i aftalens artikel 8 om bestemmelserne på det sociale område
       (1)

   1.   Tilpasning af aftalens bilag 1 om de betingelser, der gælder for transportvirksomheder, som udfører personbefordring ad vej
   Følgende EU-retsakter tilføjes til aftalens bilag 1:

      »Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51)«.

   2.   Tilpasning af aftalens bilag 2 om tekniske normer for busser

               1.

               Aftalens artikel 1, litra a), b), c) og d), affattes således:

                           »a)

                           Teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil:

                                       —

                                       Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/40/EF af 6. maj 2009 om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (omarbejdning) (EUT L 141 af 6.6.2009, s. 12)

                                       —

                                       Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område (EFT L 203 af 10.8.2000, s. 1), ændret ved Kommissionens direktiv 2003/26/EF af 3. april 2003 (EUT L 90 af 8.4.2003, s. 37)

                           b)

                           Hastighedsbegrænsende anordninger:

                                       —

                                       Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/85/EF af 5. november 2002 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 327 af 4.12.2002, s. 8)

                           c)

                           Største tilladte dimensioner og største tilladte vægt:

                                       —

                                       Rådets direktiv 96/53/EF om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/7/EF af 18. februar 2002 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 67 af 9.3.2002, s. 47)

                                       —

                                       Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/27/EF af 22. juli 1997 om masse og dimensioner for visse motorkøretøjsklasser og påhængskøretøjer dertil og om ændring af direktiv 70/156/EØF (EFT L 233 af 25.8.1997, s. 1), ændret ved Kommissionens direktiv 2003/19/EF af 21. marts 2003 (EUT L 79 af 26.3.2003, s. 6)

                           d)

                           Kontrolapparatet inden for vejtransport

                                       —

                                       Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1266/2009 af 16. december 2009 om tiende tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EUT L 339 af 22.12.2009, s. 3), eller tilsvarende regler fastsat ved AETR-overenskomsten, herunder dens protokoller.«.

               2.

               Artikel 2 i bilag 2 til aftalen ændres således:

                           a)

                           Følgende tekst indsættes efter stk. 1, før tabellen:

                                       »Udstødningsgas:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/27/EF af 10. april 2001 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 88/77/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EFT L 107 af 18.4.2001, s. 10)

                                                   —

                                                   Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/55/EF af 28. september 2005 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EUT L 275 af 20.10.2005, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2008/74/EF af 18. juli 2008 (EUT L 192 af 19.7.2008, s. 51)

                                                   —

                                                   Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 af 18. juni 2009 om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer og om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og direktiv 2007/46/EF og om ophævelse af direktiv 80/1269/EØF, 2005/55/EF og 2005/78/EF (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 1).

                                       Røg:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 72/306/EØF af 2. august 1972 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om foranstaltninger mod emissionen af forurenende stoffer fra dieselmotorer til fremdrift af køretøjer (EFT L 190 af 20.8.1972, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/21/EF af 7. marts 2005 (EUT L 61 af 8.3.2005, s. 25)

                                       Støj:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 70/157/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladt støjniveau og udstødningssystemer for motordrevne køretøjer (EFT L 42 af 23.2.1970, s. 16), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2007/34/EF af 14. juni 2007 (EUT L 155 af 15.6.2007, s. 49)

                                       Bremsesystem:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 71/320/EØF af 26. juli 1971 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bremseapparater for visse kategorier af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT L 202 af 6.9.1971, s. 37), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2002/78/EF af 1. oktober 2002 om tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 71/320/EØF om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bremseapparater for visse kategorier af motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT L 267 af 4.10.2002, s. 23)

                                       Dæk:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 92/23/EØF af 31. marts 1992 om dæk til motorkøretøjer og påhængskøretøjer samt om montering heraf (EFT L 129 af 14.5.1992, s. 95), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/11/EF af 16. februar 2005 (EUT L 46 af 17.2.2005, s. 42)

                                       Lygter og lyssignaler:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 76/756/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om montering af lygter og lyssignaler på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT L 262 af 27.9.1976, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2008/89/EF af 24. september 2008 om ændring, med henblik på tilpasning til den tekniske udvikling, af Rådets direktiv 76/756/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om montering af lygter og lyssignaler på motordrevne køretøjer og påhængsvogne dertil (EUT L 257 af 25.9.2008, s. 14)

                                       Brændstoftank:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 70/221/EØF af 20. marts 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beholdere for flydende brændstof og afskærmning på motordrevne køretøjer og påhængskøretøjer dertil (EFT L 76 af 6.4.1970, s. 23), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2006/20/EF af 17. februar 2006 (EUT L 48 af 18.2.2006, s. 16)

                                       Førerspejle:

                                                   —

                                                   Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/97/EF af 10. november 2003 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om typegodkendelse af anordninger til indirekte udsyn og af køretøjer udstyret med disse anordninger, om ændring af direktiv 70/156/EØF og om ophævelse af direktiv 71/127/EØF (EUT L 25 af 29.1.2004, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2005/27/EF af 29. marts 2005 (EUT L 81 af 30.3.2005, s. 44)

                                       Sikkerhedsseler — montering:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 77/541/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsseler og fastholdelsesanordninger i motordrevne køretøjer (EFT L 220 af 29.8.1977, s. 95), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/40/EF af 7. september 2005 (EUT L 255 af 30.9.2005, s. 146)

                                       Sikkerhedsseler — forankring:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 76/115/EØF af 18. december 1975 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om sikkerhedsselers forankring i motordrevne køretøjer (EFT L 24 af 30.1.1976, s. 6), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/41/EF af 7. september 2005 (EUT L 255 af 30.9.2005, s. 149)

                                       Sæder:

                                                   —

                                                   Rådets direktiv 74/408/EØF af 22. juli 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om motorkøretøjers indvendige udstyr (sædernes modstandsdygtighed og forankring) (EFT L 221 af 12.8.1974, s. 1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/39/EF af 7. september 2005 (EUT L 255 af 30.9.2005, s. 143)

                                       Indvendig indretning (forebyggelse af brandspredningsrisikoen):

                                                   —

                                                   Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/28/EF af 24. oktober 1995 om brændbarheden af materialer, der benyttes ved den indvendige indretning af visse klasser af motorkøretøjer (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 1)

                                       Indvendig indretning (nødudgange, adgangsforhold, rumdimensioner, overbygningens modstandsdygtighed osv.):

                                                   —

                                                   Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/85/EF af 20. november 2001 om særlige bestemmelser for køretøjer, der anvendes til personbefordring og har flere end otte siddepladser ud over førerens plads, og om ændring af direktiv 70/156/EØF og 97/27/EF (EFT L 42 af 13.2.2002, s. 1).«

                           b)

                           tabellen affattes således:

                                       »Emneområde

                                       UNECE-forordning/seneste ændringer

                                       EU-retsakt (oprindelig – seneste)

                                       Udstødningsgas

                                       49/01
                                       49/02, typegodkendelse A
                                       49/02, typegodkendelse B

                                       Direktiv 88/77/EØF
                                       Direktiv 2001/27/EF
                                       Direktiv 2005/55/EF
                                       Direktiv 2008/74/EF
                                       Forordning (EF) nr. 595/2009

                                       Røg

                                       24/03

                                       Direktiv 72/306/EØF
                                       Direktiv 2005/21/EF

                                       Støj

                                       51/02

                                       Direktiv 70/157/EØF
                                       Direktiv 2007/34/EF

                                       Bremsesystem

                                       13/11

                                       Direktiv 71/320/EØF
                                       Direktiv 2002/78/EF

                                       Dæk

                                       54

                                       Direktiv 92/23/EØF
                                       Direktiv 2005/11/EF

                                       Lygter og lyssignaler

                                       48/01

                                       Direktiv 76/756/EØF
                                       Direktiv 2008/89/EF

                                       Brændstoftank

                                       34/02
                                       67/01
                                       110

                                       Direktiv 70/221/EØF
                                       Direktiv 2006/20/EF

                                       Førerspejle

                                       46/01

                                       Direktiv 2003/97/EF
                                       Direktiv 2005/27/EF

                                       Sikkerhedsseler — montering

                                       16/06

                                       Direktiv 77/541/EØF
                                       Direktiv 2005/40/EF

                                       Sikkerhedsseler — forankring

                                       14/07

                                       Direktiv 76/115/EØF
                                       Direktiv 2005/41/EF

                                       Sæder

                                       17/08
                                       80/01

                                       Direktiv 74/408/EØF
                                       Direktiv 2005/39/EF

                                       Indvendig indretning (forebyggelse af brandspredningsrisikoen)

                                       118

                                       Direktiv 95/28/EF

                                       Indvendig indretning (nødudgange, adgangsforhold, rumdimensioner)

                                       107.02

                                       Direktiv 2001/85/EF

                                       Omrulningsbeskyttelse

                                       66.01

                                       Direktiv 2001/85/EF«

         3.   Tilpasning af kravene i aftalens artikel 8 om bestemmelserne på det sociale område

               1.

               Da Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område (EFT L 203 af 10.8.2000, s. 1) er blevet indarbejdet, udgår artikel 8 i bilag 2 til aftalen samt aftalens bilag IIa og IIb.

               2.

               De EU-retsakter, der er anført i artikel 8 i aftalen, erstattes af følgende EU-retsakter (2):

                           »—

                           Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88)

                           —

                           Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1266/2009 af 16. december 2009 om tiende tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EUT L 339 af 22.12.2009, s. 3)

                           —

                           Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2009/5/EF af 30. januar 2009 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed (EUT L 29 af 31.1.2009, s. 45)

                           —

                           Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299 af 18.11.2003, s. 9)

                           —

                           Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35)

                           —

                           Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/59/EF af 15. juli 2003 om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og Rådets direktiv 91/439/EØF samt om ophævelse af Rådets direktiv 76/914/EØF (EUT L 226 af 10.9.2003, s. 4).«

      (1)  Ved ajourføringen af retsakterne er der taget hensyn til de nye foranstaltninger, som Den Europæiske Union har vedtaget indtil den 31. december 2009.

      (2)  Ved ajourføringen er der taget hensyn til de nye foranstaltninger, som Den Europæiske Union har vedtaget indtil den 31. december 2009.
   Udkast til henstilling 1/2003 fra det fælles udvalg, der er nedsat i henhold til Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus,
   af …
   om anvendelse af en teknisk rapport for busser for at lette kontrollen med anvendelsen af bestemmelserne i artikel 1 og 2 i bilag 2 til aftalen
   DET FÆLLES UDVALG,
   som henviser til Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus, særlig artikel 23 og 24, og
   som tager følgende i betragtning:

               (1)

               Interbusaftalen om lejlighedsvis international personbefordring med bus (i det følgende benævnt »aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 2003.

               (2)

               I medfør af aftalens artikel 24, stk. 1, skal det fælles udvalg påse, at aftalen gennemføres korrekt. Med henblik herpå bør der fremsættes en henstilling om, at der anvendes en teknisk rapport for busser for at lette kontrollen med anvendelsen af bestemmelserne i artikel 1 og 2 i bilag 2 til aftalen,

         HENSTILLER TIL
   andre kontraherende parter i aftalen end Unionen, at de ved kontrol af busser, som er omfattet af forskrifterne i artikel 1 og 2 i bilag 2 til aftalen, anvender en teknisk rapport, som er i overensstemmelse med den model, der er knyttet som bilag til denne henstilling.

      Udfærdiget i Bruxelles, den

            Formand

            Sekretær

   BILAG

               Teknisk rapport for busser

               Køretøjets mærke og type

               Registreringsnummer og landets kendingsmærke

               Dato for første registrering

               Chassisnummer

               EU-ret

               UNECE-forordning

               Godkendelse nr.

               Mærke/angivelse på køretøjet

               Hastighedsbegrænsende anordning

               Direktiv 92/6/EØF, senest ændret ved direktiv 2002/85/EF

               —

               Største tilladte dimensioner

               Direktiv 96/53/EF, senest ændret ved direktiv 2002/7/EF Direktiv 97/27/EF, senest ændret ved direktiv 2003/19/EF

               —

               Fartskriver

               Forordning (EØF) nr. 3821/85, senest ændret ved forordning (EU) nr. 1266/2009

               —

               Udstødningsgas

               Direktiv 88/77/EØF, senest ændret ved direktiv 2001/27/EF
               Direktiv 2005/55/EF, senest ændret ved direktiv 2008/74/EF
               Forordning (EF) nr. 595/2009

               49/01
               49/02, typegodkendelse A
               49/02, typegodkendelse B

               Røg

               Direktiv 72/306/EØF, senest ændret ved direktiv 2005/21/EF

               24/03

               Støj

               Direktiv 70/157/EØF, senest ændret ved direktiv 2007/34/EF

               51/02

               Bremsesystem

               Direktiv 71/320/EØF, senest ændret ved direktiv 2002/78/EF

               13/11

               Dæk

               Direktiv 92/23/EØF, senest ændret ved direktiv 2005/11/EF

               54

               Lygter og yssignaler

               Direktiv 76/756/EØF, senest ændret ved direktiv 2008/89/EF

               48/01

               Brændstoftank

               Direktiv 70/221/EØF, senest ændret ved direktiv 2006/20/EF

               34/02
               67/01
               110

               Førerspejle

               Direktiv 2003/97/EF, senest ændret ved direktiv 2005/27/EF

               46/01

               Sikkerhedsseler — montering

               Direktiv 77/541/EØF, senest ændret ved direktiv 2005/40/EF

               16/06

               Sikkerhedsseler — forankring

               Direktiv 76/115/EØF, senest ændret ved direktiv 2005/41/EF

               14/07

               Sæder

               Direktiv 74/408/EØF, senest ændret ved direktiv 2005/39/EF

               17/08
               80/01

               Indvendig indretning (forebyggelse af brandspredningsrisikoen)

               Direktiv 95/28/EF

               118

               Indvendig indretning (nødudgange, adgang, rumdimensioner)

               Direktiv 2001/85/EF

               107.02

               Omrulningsbeskyttelse

               Direktiv 2001/85/EF

               66.01


title: 2008/634/EF: Afgørelse truffet ved fælles overenskomst mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer den 18. juni 2008 om fastlæggelse af hjemstedet for Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EIT)

text:
               2.8.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 206/16

      AFGØRELSE TRUFFET VED FÆLLES OVERENSKOMST MELLEM REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER

   den 18. juni 2008
   om fastlæggelse af hjemstedet for Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EIT)
   (2008/634/EF)
   REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER HAR —
   under henvisning til artikel 289 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 294/2008 af 11. marts 2008 om oprettelse af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (1)

               (2)

               Det skal fastlægges, hvor dette institut skal have sit hjemsted —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi får hjemsted i Budapest.
   Artikel 2
   Denne afgørelse, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, har virkning fra datoen for offentliggørelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2008.

         M. KUCLER DOLINAR

            Formand

      (1)  EUT L 97 af 9.4.2008, s. 1.


title: Rådets afgørelse 2010/53/FUSP af 30. november 2009 om indgåelse af aftalen mellem Australien og Den Europæiske Union om klassificerede informationers sikkerhed

text:
               30.1.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 26/30

         RÅDETS AFGØRELSE 2010/53/FUSP
   af 30. november 2009
   om indgåelse af aftalen mellem Australien og Den Europæiske Union om klassificerede informationers sikkerhed
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,
   under henvisning til henstilling fra formandskabet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet besluttede på samlingen den 9. marts 2009 at bemyndige formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant (»GS/HR«) og med fuld inddragelse af Kommissionen, til i overensstemmelse med artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union at indlede forhandlinger med Australien med henblik på indgåelse af en aftale om informationssikkerhed.

               (2)

               I forlængelse af denne bemyndigelse til at indlede forhandlinger har formandskabet, bistået af GS/HR, forhandlet en aftale med Australien om klassificerede informationers sikkerhed.

               (3)

               Aftalen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Australien og Den Europæiske Union om klassificerede informationers sikkerhed godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2009.

            På Rådets vegne

         B. ASK

            Formand

    ---documentbreak---

               30.1.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 26/31

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem Australien og Den Europæiske Union om klassificerede informationers sikkerhed
   AUSTRALIEN
   og
   DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »EU«,
   i det følgende benævnt »parterne«,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at parterne begge har som mål at styrke deres egen sikkerhed på alle måder og yde deres borgere et højt sikkerhedsniveau inden for et område med sikkerhed,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at parterne er enige om, at der bør etableres konsultationer og samarbejde mellem dem om spørgsmål af fælles interesse vedrørende sikkerhed,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at der i den forbindelse er et permanent behov for udveksling af klassificerede informationer mellem parterne,
   SOM ERKENDER, at fuldstændig og effektiv konsultation og fuldstændigt og effektivt samarbejde kan nødvendiggøre adgang til australske og EU klassificerede informationer samt udveksling af klassificerede informationer mellem parterne,
   SOM ER BEVIDSTE OM, at en sådan adgang til og udveksling af klassificerede informationer kræver passende sikkerhedsforanstaltninger,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Australien og EU den 29. oktober 2008 etablerede en partnerskabsramme til fremme af en række fælles mål,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at mål 1 i nævnte partnerskabsramme navnlig giver mulighed for at indlede forhandlinger om en aftale om klassificerede informationers sikkerhed,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde
   1.   Med henblik på at opfylde målet om styrkelse af den bilaterale og multilaterale dialog og det bilaterale og multilaterale samarbejde til fremme af fælles udenrigs- og sikkerhedspolitiske interesser og sikkerhedsinteresser finder denne aftale anvendelse på klassificerede informationer som defineret i artikel 2, litra a), der enten videregives eller udveksles mellem parterne.
   2.   Hver af parterne beskytter klassificerede informationer, der modtages fra den anden part, navnlig mod uautoriseret videregivelse.
   3.   Hver af parterne opfylder sine forpligtelser i henhold til denne aftale og i overensstemmelse med parternes respektive love, regler og bestemmelser.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne aftale forstås ved:
   a)   »klassificerede informationer«: alle informationer, som en af parterne har tildelt en klassifikationsgrad (jf. artikel 4), og hvis uautoriserede videregivelse i forskellig grad ville kunne skade en af parternes interesser. Informationerne kan være i mundtlig, visuel, elektronisk eller magnetisk form eller et dokument eller i form af materiale, herunder udstyr eller teknologi, og omfatter reproduktion og oversættelse
   b)   »EU«: Rådet for Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »Rådet«), generalsekretæren/den højtstående repræsentant og Generalsekretariatet for Rådet samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (i det følgende benævnt »Europa-Kommissionen«
   c)   »den videregivende part«: den part, der videregiver klassificerede informationer til den anden part
   d)   »den modtagende part«: den part, der modtager klassificerede informationer fra den anden part
   e)   »klassifikationsgrad«: den betegnelse, som den videregivende part har tildelt informationerne for at angive det minimumsniveau af beskyttelse, som informationerne skal sikres for at beskytte dem mod udlevering, der kunne have negative følger for den videregivende part. Hver af parternes klassifikationsgrader er som angivet i artikel 4
   f)   »need-to-know«: det princip, at adgangen til klassificerede informationer bør begrænses til de personer, der har brug for informationerne for at udføre deres tjenstlige pligter
   g)   »tredjepart«: enhver fysisk eller juridisk person ud over parterne
   h)   »kontrahent«: en enkeltperson (bortset fra personer, der er ansat på kontrakt af Australien eller EU) eller en retlig enhed, der har rets- og handleevne til at indgå kontrakter med henblik på levering af varer eller tjenesteydelser; denne betegnelse dækker også underleverandører.
   Artikel 3
   Beskyttelsesniveau
   Hver af parterne og enheder herunder som defineret i artikel 2, litra b), sikrer, at den har etableret et sikkerhedssystem og sikkerhedsforanstaltninger baseret på de grundlæggende principper og minimumsstandarder for sikkerhed, der er fastlagt i dens egne love, regler og bestemmelser og afspejlet i de sikkerhedsordninger, der skal fastlægges i medfør af artikel 12 for at sikre, at der anvendes et ækvivalent beskyttelsesniveau for klassificerede informationer, der udveksles i henhold til denne aftale.
   Artikel 4
   Klassifikationsgrad
   1.   Klassificerede informationer mærkes med følgende klassifikationsgrader:

               a)

               For Australiens vedkommende mærkes klassificerede informationer TOP SECRET, SECRET eller HIGHLY PROTECTED, CONFIDENTIAL eller PROTECTED, RESTRICTED eller X-IN-CONFIDENCE.

               b)

               For EU's vedkommende mærkes klassificerede informationer TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET, SECRET UE, CONFIDENTIEL UE eller RESTREINT UE.

         2.   Klassifikationsgraderne svarer til hinanden således:

               For Den Europæiske Union

               For Australien

               TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET

               TOP SECRET

               SECRET UE

               SECRET eller HIGHLY PROTECTED

               CONFIDENTIEL UE

               CONFIDENTIAL eller PROTECTED

               RESTREINT UE

               RESTRICTED eller X-IN-CONFIDENCE

         3.   Før klassificerede informationer videregives, skal den videregivende part tildele de klassificerede informationer en klassifikationsgrad og stemple, mærke eller på anden måde forsyne dem med navnet på den videregivende part.
   4.   Den videregivende part kan mærke sådanne klassificerede informationer yderligere for at specificere eventuelle begrænsninger for den modtagende part, for så vidt angår anvendelse, udlevering, videregivelse og adgang. Den modtagende part skal overholde alle sådanne begrænsninger.
   Artikel 5
   Beskyttelse af klassificerede informationer
   Hver af parterne

               a)

               garanterer sikkerheden i anlæg, hvor der opbevares klassificerede informationer, som den anden part har udleveret, og sørger for, at der for hvert enkelt anlæg er truffet alle foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre og beskytte de klassificerede informationer, der videregives af den anden part i medfør af denne aftale

               b)

               sikrer, at klassificerede informationer, der udveksles i medfør af denne aftale, bevarer den klassifikationsgrad, som disse informationer er tildelt af den videregivende part, og at de ikke nedklassificeres eller afklassificeres uden forudgående skriftligt samtykke fra den videregivende part

               c)

               yder klassificerede informationer, der modtages fra den videregivende part, en beskyttelse, der mindst svarer til den, som den modtagende part yder egne klassificerede informationer med en tilsvarende klassifikationsgrad, jf. artikel 4, stk. 2,

               d)

               undlader at anvende sådanne klassificerede informationer til andre formål end dem, der er fastsat af den videregivende part, eller dem, der lå til grund for tilrådighedsstillelsen

               e)

               undlader at videregive sådanne klassificerede informationer til tredjeparter eller til andre EU-institutioner eller -enheder end dem, der er nævnt i artikel 2, litra b), uden forudgående skriftligt samtykke fra den videregivende part

               f)

               undlader at give personer adgang til sådanne klassificerede informationer, medmindre det er tjenstligt nødvendigt for dem, for at de kan udføre deres tjenstlige pligter, og de i givet fald er blevet sikkerhedsgodkendt på det niveau, der er nødvendigt for at få adgang til disse klassificerede informationer

               g)

               sikrer, at alle personer, der har adgang til sådanne klassificerede informationer, orienteres om deres ansvar for at beskytte informationerne i overensstemmelse med den pågældende parts interne love, regler og bestemmelser, og

               h)

               sørger for en passende beskyttelse af de rettigheder, der tilkommer ophavsmanden til de klassificerede informationer, der udveksles i medfør af denne aftale, samt af immaterielle rettigheder såsom patenter, ophavsrettigheder eller forretningshemmeligheder.

         Artikel 6
   Udlevering af klassificerede informationer
   1.   Den videregivende part kan videregive eller udlevere klassificerede informationer til den modtagende part efter princippet om, at kontrollen med informationerne ligger hos den part, hvorfra informationerne hidrører.
   2.   Ved gennemførelsen af stk. 1 er ingen generisk udlevering tilladt, medmindre der er aftalt procedurer mellem parterne i henhold til artikel 12 for visse kategorier af klassificerede informationer afhængigt af de operative krav.
   Artikel 7
   Sikkerhedsgodkendelse
   1.   Adgang til klassificerede informationer er forbeholdt personer i Australien og EU,

               a)

               for hvem adgang til de klassificerede informationer er nødvendig, for at de kan udføre deres tjenstlige pligter på grundlag af need-to-know-princippet, og

               b)

               som, når adgang til informationer klassificeret CONFIDENTIAL, PROTECTED, CONFIDENTIEL UE eller derover er nødvendig for dem, er sikkerhedsgodkendt på det relevante niveau eller på anden måde er behørigt autoriseret i kraft af deres funktioner i overensstemmelse med de relevante love, regler og bestemmelser.

         2.   En parts beslutning om sikkerhedsgodkendelse af en person skal være i overensstemmelse med partens egne sikkerhedsinteresser og være baseret på alle tilgængelige informationer, der angiver, om den pågældendes loyalitet, integritet, hæderlighed og pålidelighed er ubestridelig.
   3.   Hver parts sikkerhedsgodkendelse baseres på en relevant undersøgelse, der gennemføres så detaljeret, at det sikres, at kriterierne i stk. 2 er opfyldt for enhver person, der gives adgang til klassificerede informationer.
   Artikel 8
   Sikkerhedsbesøg og -procedurer
   1.   Parterne yder hinanden gensidig bistand med hensyn til sikkerheden af klassificerede informationer, som udveksles i medfør af denne aftale.
   2.   De i artikel 12 omhandlede ansvarlige sikkerhedsmyndigheder fører regelmæssigt indbyrdes sikkerhedskonsultationer og aflægger vurderingsbesøg hos hinanden med henblik på at vurdere effektiviteten af de foranstaltninger, der er truffet i medfør af denne aftale, og de sikkerhedsordninger, der skal fastlægges i henhold til artikel 12 til beskyttelse af klassificerede informationer, der udveksles mellem parterne.
   3.   Hver af parterne oplyser efter anmodning den anden part om sine sikkerhedsstandarder, procedurer og praksis med hensyn til beskyttelse og destruktion af klassificerede informationer. Hver af parterne oplyser skriftligt den anden part om ændringer i dens sikkerhedsstandarder, procedurer og praksis, der har betydning for den måde, hvorpå klassificerede informationer beskyttes og destrueres.
   Artikel 9
   Udlevering af klassificerede informationer til kontrahenter
   Klassificerede informationer, som modtages af den modtagende part, må kun videregives til en kontrahent eller en potentiel kontrahent, hvis den videregivende part har givet sin forudgående skriftlige godkendelse. Inden klassificerede informationer videregives eller udleveres til en kontrahent eller en potentiel kontrahent, sikrer den modtagende part,

               a)

               at kontrahenten eller den potentielle kontrahent og dennes personale, for hvem adgang til klassificerede oplysninger er nødvendig, er sikkerhedsgodkendt i henhold til artikel 7, og

               b)

               at dennes anlæg er i stand til at beskytte de klassificerede informationer på passende måde.

         Artikel 10
   Procedurer for udveksling af klassificerede informationer
   1.   Med henblik på denne aftale gælder følgende:

               a)

               For EU's vedkommende sendes alle klassificerede informationer til chefen for Rådets Sekretariat for Klassificerede Informationer (BIC), og de videresendes ligeledes af chefen for Rådets Sekretariat for Klassificerede Informationer (BIC) til medlemsstaterne og til Europa-Kommissionen, jf. dog stk. 3.

               b)

               For Australiens vedkommende sendes alle klassificerede informationer til registraturen i det relevante regeringskontor eller den relevante regeringsafdeling i Australien via den australske ambassade og den australske regerings mission ved Den Europæiske Union i Bruxelles. Adresserne på det relevante regeringskontor eller den relevante regeringsafdeling i Australien angives i de sikkerhedsordninger, som parterne fastlægger i medfør af artikel 12.

         2.   Klassificerede informationer, der overføres elektronisk, krypteres i henhold til den videregivende parts krav som beskrevet i dennes politikker og regler for sikkerhed. Den videregivende parts krav skal overholdes, når klassificerede informationer overføres, modtages, lagres og behandles i parternes interne netværk.
   3.   Undtagelsesvis kan klassificerede informationer fra den ene part, som kun er tilgængelige for bestemte kompetente tjenestemænd, organer eller tjenester hos denne part, af operative grunde stiles til og kun være tilgængelige for bestemte tjenestemænd, organer eller tjenester hos den anden part, der specifikt er udpeget som modtagere under hensyn til deres kompetence og efter »need-to-know«-princippet. For EU's vedkommende sendes denne korrespondance via chefen for Rådets Sekretariat for Klassificerede Informationer (BIC) eller chefen for Sekretariatet for Klassificerede Informationer under Europa-Kommissionens generalsekretariat, hvis disse informationer stiles til Europa-Kommissionen. For Australiens vedkommende sendes klassificerede informationer i overensstemmelse med stk. 1, litra b).
   Artikel 11
   Tilsyn
   1.   For EU's vedkommende er det generalsekretæren for Rådet og det medlem af Europa-Kommissionen, der er ansvarlig for sikkerhedsspørgsmål, der fører tilsyn med gennemførelsen af denne aftale.
   2.   For den australske regerings vedkommende er det udenrigsministeren, forsvarsministeren og kammeradvokaten, der fører tilsyn med gennemførelsen af denne aftale.
   Artikel 12
   Sikkerhedsordninger
   1.   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale fastlægges der skriftligt og i fællesskab sikkerhedsordninger mellem de ansvarlige sikkerhedsmyndigheder, der er omhandlet i stk. 2, 3 og 4, med henblik på at fastsætte standarder for indbyrdes beskyttelse af klassificerede informationer, der er omfattet af denne aftale.
   2.   I Australien er det kammeradvokaten, der handler på vegne af og med referat til den australske regering, som udarbejder sikkerhedsordningerne til beskyttelse og sikring af klassificerede informationer, der stilles til rådighed for Australien i medfør af denne aftale.
   3.   I Rådet er det generalsekretariatets sikkerhedskontor, som under ledelse af og på vegne af Rådets generalsekretær, der handler på vegne af og med referat til Rådet, udarbejder sikkerhedsordningerne til beskyttelse og sikring af klassificerede informationer, der stilles til rådighed for EU i medfør af denne aftale.
   4.   I Europa-Kommissionen er det sikkerhedsdirektoratet, som med referat til det medlem af Kommissionen, der er ansvarligt for sikkerhedsspørgsmål, udarbejder sikkerhedsordningerne til beskyttelse af klassificerede informationer, der stilles til rådighed internt i Europa-Kommissionen og dennes områder i medfør af denne aftale.
   5.   For EU's vedkommende godkendes de i stk. 1 nævnte sikkerhedsordninger af Rådets Sikkerhedsudvalg.
   Artikel 13
   Tab eller kompromittering
   De i artikel 12 omhandlede myndigheder udarbejder procedurer, der skal følges

               a)

               i tilfælde af, at der foreligger bevis for eller mistanke om tab eller kompromittering af klassificerede informationer, der videregives eller udveksles i medfør af denne aftale og

               b)

               ved underretning af den videregivende part om resultaterne af en undersøgelse og om information om de forholdsregler, der er truffet for at forhindre en gentagelse af tab eller kompromittering af klassificerede informationer, der videregives eller udveksles i medfør af denne aftale.

         Artikel 14
   Omkostninger
   Hver af parterne afholder sine egne omkostninger i forbindelse med gennemførelsen af denne aftale.
   Artikel 15
   Evne til at beskytte informationer
   Inden klassificerede informationer videregives eller udveksles mellem parterne i medfør af denne aftale, skal de i artikel 12 omhandlede myndigheder være enige om, at den modtagende part er i stand til at beskytte og sikre informationerne på en måde, der stemmer overens med de sikkerhedsordninger, der fastlægges i medfør af nævnte artikel.
   Artikel 16
   Andre aftaler
   Denne aftale hindrer ikke parterne i at indgå andre aftaler og ordninger om videregivelse eller udveksling af klassificerede informationer, forudsat at sådanne aftaler ikke strider mod bestemmelserne i denne aftale.
   Artikel 17
   Bilæggelse af tvister
   Enhver uenighed mellem Australien og EU om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale bilægges udelukkende ved forhandling mellem parterne.
   Artikel 18
   Ikrafttræden og ændring
   1.   Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned, efter at parterne har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer.
   2.   Hver af parterne meddeler den anden part eventuelle ændringer i dens love, regler eller bestemmelser, som kan indvirke på beskyttelsen af de klassificerede informationer, der er omfattet af denne aftale. I sådanne tilfælde konsulterer parterne hinanden for om nødvendigt at ændre aftalen, jf. stk. 4.
   3.   Denne aftale kan på anmodning af en af parterne revideres med henblik på eventuelle ændringer.
   4.   Ændringer af denne aftale kan kun foretages skriftligt og ved fælles overenskomst mellem parterne. Aftalen træder i kraft ved gensidig underretning, jf. stk. 1.
   Artikel 19
   Ophør
   1.   Hver af parterne kan opsige denne aftale til enhver tid ved skriftlig underretning. Opsigelsen får virkning halvfems (90) dage, efter at den anden part er blevet underrettet herom.
   2.   Uanset aftalens ophør er alle klassificerede informationer, som parterne har modtaget i medfør af aftalen, fortsat beskyttet i henhold til aftalen. Parterne konsulterer straks hinanden om, hvordan sådanne klassificerede informationer skal håndteres eller bortskaffes.

      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. januar 2010 i to eksemplarer, begge på engelsk.

            For Australien

            For Den Europæiske Union


title: Europa-Parlamentets afgørelse af 23. april 2009 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007, Sektion V - Revisionsretten

text:
               26.9.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/78

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 23. april 2009
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007, Sektion V — Revisionsretten
   (2009/636/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007 (1),

               —

               der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2007 — Bind I (C6-0419/2008) (2),

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2007,

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2007 med de kontrollerede institutioners svar (3),

               —

               der henviser til den uafhængige revisors beretning om Revisionsrettens regnskaber for regnskabsåret 2007 (4)

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (5),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0152/2009),

               1.

               meddeler Revisionsrettens generalsekretær decharge for gennemførelsen af Revisionsrettens budget for regnskabsåret 2007;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Klaus WELLE

            Generaldirektør

      (1)  EUT L 77 af 16.3.2007.

      (2)  EUT C 287 af 10.11.2008, s. 1.

      (3)  EUT C 286 af 10.11.2008, s. 1.

      (4)  EUT C 318 af 12.12.2008, s. 1.

      (5)  EUT C 287 af 10.11.2008, s. 111.

      (6)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
   EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 23. april 2009
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007, Sektion V — Revisionsretten
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007 (1),

               —

               der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2007 — Bind I (C6-0419/2008) (2),

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2007,

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2007 med de kontrollerede institutioners svar (3),

               —

               der henviser til den uafhængige revisors beretning om Revisionsrettens regnskaber for regnskabsåret 2007 (4),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (5),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0152/2009),

               1.

               bemærker, at Revisionsrettens disponible forpligtelsesbevillinger i 2007 beløb sig til i alt 122 mio. EUR (2006: 114 mio. EUR (7)) med en udnyttelsesgrad på 90,21 %, hvilket er under gennemsnittet for de øvrige institutioner (93,82 %);

               2.

               minder om, at Revisionsrettens årsregnskab for 2007 blev revideret af et uafhængigt firma, PricewaterhouseCoopers (i de foregående år af KPMG), som nåede frem til følgende konklusioner:

                           a)

                           hvad angår nøjagtigheden af regnskaberne for regnskabsåret 2007: »Det er [revisorernes] opfattelse, at dette årsregnskab giver et retvisende billede af Den Europæiske Revisionsrets finansielle stilling pr. 31. december 2007 samt af resultatet af dens transaktioner og af dens pengestrømme i det regnskabsår, der afsluttedes pr. denne dato, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002, Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til denne rådsforordning og Den Europæiske Revisionsrets regnskabsregler.« og

                           b)

                           hvad angår anvendelsen af de midler, Retten har fået tildelt, og tilstrækkeligheden af de eksisterende kontrolprocedurer i regnskabsåret 2007: »[Revisorerne er] ikke blevet opmærksom på forhold, der giver anledning til at mene, at: a) de midler, Retten har fået tildelt, ikke i al væsentlighed og på grundlag af (nærmere fastlagte) kriterier er blevet anvendt i overensstemmelse med hensigten [og] b) de indførte kontrolprocedurer ikke i al væsentlighed og på grundlag af ovennævnte kriterier frembyder den fornødne garanti, så det sikres, at de finansielle transaktioner stemmer overens med de gældende regler og forordninger.«;

               3.

               glæder sig over, at det nye integrerede system for forvaltning og finanskontrol (SAP), som har været anvendt siden den 1. januar 2008, er udviklet på interinstitutionelt plan af Rådet, Revisionsretten og Domstolen og derfor indebærer betydelige budgetbesparelser, ligesom det giver de tre involverede institutioner en effektivitetsgevinst;

               4.

               glæder sig over det frugtbare interinstitutionelle samarbejde med Domstolen på uddannelsesområdet;

               5.

               konstaterer, at Revisionsrettens interne revisors beretning for 2007 stort set var positiv og fastslog, at forvaltningen af K2-bygningsprojektet var effektiv, samt at K2-Bygningen var blevet overdraget flere måneder før overdragelsesfristen og havde holdt sig inden for den fastsatte bevillingsramme; glæder sig i denne forbindelse over, at de fleste af den interne revisors anbefalinger er blevet accepteret og indarbejdet i korrigerende handlingsplaner;

               6.

               konstaterer, at Revisionsretten har fået to nye medlemmer i løbet af 2007 efter Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse; bemærker, at det oprindelige styrende princip for den europæiske revisionsmyndighed — nemlig et medlem fra hver medlemsstat — har medført en organisation, der styres af et kollegium bestående af 27 medlemmer; er overbevist om, at denne struktur har nået sine grænser, og at der er behov for en gennemgribende reform og styrkelse af EU's eksterne revisionsordninger; understreger, at jo stærkere Revisionsretten er, jo stærkere er dechargemyndigheden og jo bedre er kontrollen med den udøvende myndighed; opfordrer derfor medlemsstaterne til at indlede en drøftelse af reformen af Revisionsretten og inddrage Parlamentet i disse drøftelser;

               7.

               bemærker, at der i december 2008 blev forelagt en peerevalueringsrapport udarbejdet af en international peerevalueringsgruppe; beklager, at peerevalueringen gik uden om det centrale spørgsmål, nemlig om EU's eksterne revisionsmyndigheds nuværende struktur er adækvat;

               8.

               bemærker i forbindelse med medlemmernes erklæringer om økonomiske interesser, at medlemmerne af Revisionsretten i overensstemmelse med Revisionsrettens adfærdskodeks indgiver en erklæring om deres økonomiske interesser og andre aktiver (herunder aktier, konvertible obligationer og investeringsbeviser såvel som grunde og fast ejendom samt deres ægtefælles erhvervsaktiviteter) til Revisionsrettens formand, som opbevarer dem fortroligt, og at disse erklæringer ikke offentliggøres;

               9.

               gentager sit krav om, at medlemmerne af alle EU-institutioner principielt og af hensyn til gennemsigtigheden anmodes om at indgive en erklæring om økonomiske interesser, som bør være tilgængelig på internettet via et offentligt register; er ikke enig i, at Revisionsretten som foreslået bør vente, indtil der foreligger et standardiseret format for alle EU-institutioner; foreslår, at der udnævnes uafhængige tilsynsførende i samtlige institutioner, som skal have til opgave hvert år offentligt at rapportere om de modtagne erklæringer;

               10.

               anmoder i den forbindelse Revisionsretten om at indføje et afsnit i den kommende aktivitetsrapport med en detaljeret redegørelse for opfølgningen i årets løb på Parlamentets tidligere dehargeafgørelser, herunder eventuelt forklaringer på, hvorfor henstillingerne ikke er blevet fulgt;

               11.

               bemærker, at finansforordningens bestemmelser om indkøbsaftaler til trods for ændringerne stadig er alt for omstændelige for mindre institutioner som f.eks. Revisionsretten, navnlig hvad angår udbudsprocedurer for kontrakter til relativt små beløb; opfordrer Kommissionen til — når den gennemfører det indledende arbejde inden udarbejdelsen af fremtidige forslag til ændring af finansforordningen — i vid udstrækning at rådføre sig med Revisionsrettens generalsekretær og administration for at sikre, at der i fuldt omfang tages højde for deres bekymringer i et endeligt forslag.

      (1)  EUT L 77 af 16.3.2007.

      (2)  EUT C 287 af.10.11.2008, s. 1.

      (3)  EUT C 286 af 10.11.2008, s. 1.

      (4)  EUT C 318 af 12.12.2008, s. 1.

      (5)  EUT C 287 af 10.11.2008, s. 111.

      (6)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (7)  2005: 107,5 mio. EUR.


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU, Euratom) 2015/1616 af 29. april 2015 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2013, Sektion III — Kommissionen og forvaltningsorganerne

text:
               30.9.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/25

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU, EURATOM) 2015/1616
      af 29. april 2015
      om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2013, Sektion III — Kommissionen og forvaltningsorganerne
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2013 (1),

                  —

                  der henviser til det konsoliderede årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2013 (COM(2014) 510 — C8-0140/2014) (2),

                  —

                  der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2012 (COM(2014) 607) og de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2014) 285 og SWD(2014) 286),

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. juni 2014 med titlen »Sammenfatning af Kommissionens resultater på forvaltningsområdet i 2013« (COM(2014) 342),

                  —

                  der henviser til Kommissionens årsrapport om evalueringen af Unionens finanser på grundlag af de resultater, der er opnået (COM(2014) 383), og til de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2014) 200, SWD(2014) 201),

                  —

                  der henviser til Kommissionens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2013 (COM(2014) 615), og det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2014) 293),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2013, med institutionernes svar (3), og til Revisionsrettens særberetninger,

                  —

                  der henviser til Ombudsmandens forskellige afgørelser og henstillinger vedrørende Kommissionen og til institutionernes gennemførelse af disse henstillinger i borgernes interesse,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) for regnskabsåret 2013 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 17. februar 2015 om decharge til Kommissionen for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2013 (05303/2015 — C8-0053/2015),

                  —

                  der henviser til artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til artikel 106A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (6), særlig artikel 62, 164, 165 og 166,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 93 og bilag V,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A8-0101/2015),

                  A.

                  der henviser til, at Kommissionen i henhold til artikel 17, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union skal gennemføre budgettet og forvalte programmer, og at dette skal ske på eget ansvar i henhold til artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i samarbejde med medlemsstaterne og i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning;

         1.

            meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2013;

         2.

            fremsætter sine bemærkninger i beslutningen, der udgør en integrerende del af afgørelserne om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2013, Sektion III — Kommissionen og forvaltningsorganerne, samt sin beslutning af 29. april 2015 om Revisionsrettens særberetninger i forbindelse med decharge for 2013 til Kommissionen (7);

         3.

            pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol, Revisionsretten og Den Europæiske Investeringsbank samt til medlemsstaternes nationale parlamenter og nationale og regionale revisionsretter og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Martin SCHULZ

               Formand

            Klaus WELLE

               Generalsekretær

         (1)  EUT L 66 af 8.3.2013.

         (2)  EUT C 403 af 13.11.2014, s. 1.

         (3)  EUT C 398 af 12.11.2014, s. 1.

         (4)  EUT C 403 af 13.11.2014, s. 128.

         (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (6)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (7)  Vedtagne tekster af denne dato, P8_TA(2015)0119 (se side 68 i denne EUT).


title: Det Europæiske Råds afgørelse af 1. december 2009 om valget af formanden for Det Europæiske Råd

text:
               2.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 315/48

      DET EUROPÆISKE RÅDS AFGØRELSE

   af 1. december 2009
   om valget af formanden for Det Europæiske Råd
   (2009/879/EU)
   DET EUROPÆISKE RÅD HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 15, stk. 5, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Lissabontraktaten indfører det nye hverv som formand for Det Europæiske Råd.

               (2)

               Der bør vælges en formand for Det Europæiske Råd —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Herman VAN ROMPUY vælges som formand for Det Europæiske Råd for perioden 1. december 2009-31. maj 2012.
   Artikel 2
   Denne afgørelse meddeles Herman VAN ROMPUY af generalsekretæren for Rådet.
   Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. december 2009.

            På Det Europæiske Råds vegne

         F. REINFELDT

            Formand