Vigtig juridisk meddelelse

|

32001D0777

2001/777/EF: Rådets afgørelse af 6. november 2001 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med en særlig långivningsaktion til fordel for udvalgte miljøprojekter i området langs Ruslands Østersøkyst som led i den nordlige dimension

EF-Tidende nr. L 292 af 09/11/2001 s. 0041 - 0042

Rådets afgørelseaf 6. november 2001om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med en særlig långivningsaktion til fordel for udvalgte miljøprojekter i området langs Ruslands Østersøkyst som led i den nordlige dimension(2001/777/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Den nordlige dimension blev lanceret af Det Europæiske Råd på mødet i Helsingfors den 10.-11. december 1999, hvor Kommissionen blev opfordret til at udarbejde en handlingsplan. På mødet i Feira i juni 2000 godkendte Det Europæiske Råd handlingsplanen for den nordlige dimension i Den Europæiske Unions politikker over for tredjelande og på tværs af grænserne for perioden 2000-2003. Den nordlige dimension dækker det geografiske område fra Island i vest til det nordvestlige Rusland, fra Norskehavet og Barentshavet samt det Kariske Hav i nord til sydkysten af Østersøen.(2) Den nordlige dimension har til formål at tage de særlige udfordringer op i forbindelse med regionaludviklingen i Nordeuropa. Blandt disse udfordringer kan nævnes barske klimatiske forhold, store afstande, særlig store forskelle i levestandard, miljøforurening, herunder problemer med radioaktivt affald og med spildevandsrensning, samt utilstrækkelige transport- og grænseovergangsfaciliteter. Den tager sigte på at intensivere det grænseoverskridende samarbejde mellem Den Europæiske Union og dens nabolande og naboregioner i Nordeuropa.(3) Fællesskabet yder allerede støtte til miljøprojekter i det nordvestlige Rusland via Tacis, som bl.a. tager sigte på at mindske miljørisici og forurening, herunder grænseoverskridende forurening. Det er berettiget, at Fællesskabet udvider sin støtte gennem begrænsede lån fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB). Inddragelse af EIB vil bidrage til at forstærke Fællesskabets indsats, ikke blot ved at øge de disponible midler, men også gennem den professionelle bistand fra bankens projektgrupper.(4) På formandskabets initiativ drøftede Økofin-Rådet den 12. marts 2001 kriterierne for en begrænset EIB-aktion til fordel for miljøprojekter i det nordvestlige Rusland, navnlig i Skt. Petersborg og Kaliningrad. Det blev understreget, a) at projekterne og lånene skal vurderes og godkendes enkeltvis af henholdsvis EIB og EIB's styrelsesråd, og at der således ikke er tale om et generelt långivningsmandat til fordel for Rusland, b) at projekterne klart skal fokusere på miljøforbedringer og være af væsentlig interesse for Den Europæiske Union, c) at EIB skal samarbejde og arrangere samfinansiering med andre internationale finansielle institutioner for at sikre en rimelig risikodeling og passende projektkrav, d) at der skal fastsættes et samlet låneloft på 100 mio. EUR, og e) at Rusland skal honorere sine internationale finansielle forpligtelser, herunder forpligtelserne over for Paris-klubben.(5) På sit møde i Stockholm den 23.-24. marts 2001 enedes Det Europæiske Råd om, at Den Europæiske Union bør åbne mulighed for at yde lån fra EIB til udvalgte miljøprojekter i Rusland i overensstemmelse med de nærmere kriterier, der fastlægges af Rådet.(6) Det er derfor på sin plads at yde EIB en garanti med henblik på gennemførelse af lånetransaktioner som led i denne særlige långivningsaktion til fordel for udvalgte miljøprojekter i området langs Ruslands Østersøkyst, navnlig i og omkring Skt. Petersborg og Kaliningrad. EIB har tilkendegivet, at den i overensstemmelse med sine vedtægter er i stand til og villig til at yde lån af egne midler til projekter i det nordvestlige Rusland.(7) Denne særlige aktion, som omfatter en særlig fællesskabsgaranti på 100 %, er af ekstraordinær karakter og skaber ikke præcedens for fremtidige aktioner.(8) Projektprioriteringen vil foregå inden for rammerne af "Northern Dimension Environmental Partnership" (NDEP), hvori deltager Kommissionen, bilaterale og multilaterale donorer, de internationale finansielle institutioner og de berørte lande med overgangsøkonomi.(9) EIB's finansiering i Rusland i henhold til denne afgørelse bør forvaltes i overensstemmelse med EIB's sædvanlige kriterier og procedurer, herunder passende kontrolforanstaltninger, samt med de relevante regler og procedurer for Revisionsretten og OLAF.(10) Traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelsen af denne afgørelse end artikel 308 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1FormålFællesskabet yder Den Europæiske Investeringsbank (i det følgende benævnt "EIB") en garanti til dækning af alle udeblevne, men forfaldne afdrag på lån, som den i overensstemmelse med sine sædvanlige kriterier yder til investeringsprojekter i forbindelse med den særlige långivningsaktion til fordel for området langs Ruslands Østersøkyst som led i den nordlige dimension. De udvalgte projekter skal tage klart sige på miljøforbedringer og være af væsentlig interesse for Den Europæiske Union.Artikel 2Låneloft og vilkår1. Det samlede låneloft er på 100 mio. EUR.2. EIB skal i forbindelse med denne særlige afgørelse have en ekstraordinær fællesskabsgaranti på 100 %, som dækker det totale beløb for lån, der ydes i henhold til denne beslutning og alle dertil knyttede beløb.3. Projekter, som finansieres ved hjælp af lån, der er dækket af garantien, skal opfylde følgende kriterier:a) de skal opfylde betingelserne i artikel 1b) EIB skal samarbejde og arrangere samfinansiering med andre internationale finansielle institutioner for at sikre en rimelig risikodeling og passende projektkrav.4. Lån, der dækkes af fællesskabsgarantien, godkendes enkeltvis af EIB's styrelsesråd i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, i protokollen om EIB's vedtægter.5. EIB's bestyrelse skal kun fremlægge projekter for styrelsesrådet til godkendelse, hvis Rusland honorerer sine internationale finansielle forpligtelser, herunder forpligtelserne over for Paris-klubben.Artikel 3IndberetningKommissionen underretter hvert år Europa-Parlamentet og Rådet om de lånetransaktioner, der foretages i henhold til denne afgørelse, og fremlægger samtidig en vurdering af gennemførelsen af denne afgørelse og af samarbejdet mellem de internationale finansielle institutioner, der er involveret i projekterne. Kommissionens orientering af Europa-Parlamentet og Rådet skal omfatte en vurdering af det bidrag, långivningen i henhold til denne afgørelse har ydet til realiseringen af Fællesskabets målsætninger inden for rammerne af den nordlige dimension.Med henblik herpå sender EIB Kommissionen alle relevante oplysninger.Artikel 4VarighedDenne garanti dækker lån, der indgås i en periode på tre år fra datoen for vedtagelse af denne afgørelse. Hvis de lån, der indgås af EIB, ved udløbet af disse tre år ikke har nået det samlede loft, der er omhandlet i artikel 2, forlænges denne periode automatisk med seks måneder.Artikel 5Afsluttende bestemmelser1. Denne afgørelse får virkning fra dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.2. EIB og Kommissionen fastsætter de nærmere betingelser for indrømmelsen af garantien.Udfærdiget i Bruxelles, den 6. november 2001.På Rådets vegneD. ReyndersFormand(1) EFT C 240 E af 28.8.2001, s. 295.(2) Udtalelse afgivet den 24.10.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).


title: 2005/536/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 12. april 2005 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2003, Sektion VII — Regionsudvalget

text:
               27.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 196/53

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 12. april 2005
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2003, Sektion VII — Regionsudvalget
   (2005/536/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2003 (1),
   der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 2003 (C6-0020/2005),
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2003 med institutionernes svar (2),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (3),
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 275 og 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 50, artikel 86, stk. 4, og artikel 145, 146 og 147,
   der henviser til finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0066/2005),

               1.

               meddeler decharge til Regionsudvalgets generalsekretær for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2003;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Ombudsmand og at sørge for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 54 af 28.2.2003, s. 1.

      (2)  EUT C 293 af 30.11.2004, s. 1.

      (3)  EUT C 294 af 30.11.2004, s. 99.

      (4)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (5)  EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2003, Sektion VII — Regionsudvalget
      EUROPA-PARLAMENTET,
      der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2003 (1),
      der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 2003 (C6-0020/2005),
      der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2003 med institutionernes svar (2),
      der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (3),
      der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 275 og 276,
      der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 50, artikel 86, stk. 4, og artikel 145, 146 og 147,
      der henviser til finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),
      der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
      der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0066/2005),
      Revisionsrettens årsberetning

                  1.

                  bemærker, at Regionsudvalget administrerede et budget på 38 999 436 EUR hvoraf 97,29 % (37 942 172,12 EUR) var forpligtet og 86,58 % (32 851 597 EUR) udnyttet pr. 31. december 2003;

                  2.

                  glæder sig over, at Revisionsretten for første gang har evalueret samtlige institutioners kontrolmiljø individuelt og har offentliggjort sine bemærkninger i en særskilt del;

                  3.

                  bemærker, at Regionsudvalget har undladt at følge en række regler for overvågnings- og kontrolsystemerne:

                              —

                              der blev ikke vedtaget nogen bestemmelser for regnskabsførere

                              —

                              der blev ikke vedtaget minimumskontrolstandarder

                              —

                              der blev ikke foretaget nogen risikoanalyse med henblik på at indføre de bedst egnede kontrolprocedurer

                              —

                              opfølgningen af tjenestemænds og øvrige ansattes ret til de forskellige godtgørelser og fordele i henhold til personalevedtægten var utilstrækkelig;

                        bemærker imidlertid, at Regionsudvalgets interne finansielle bestemmelser blev vedtaget den 29. januar 2003, og bestemmelserne for regnskabsførere i maj 2004;

                  4.

                  erkender, at en del af forsinkelsen i forbindelse med gennemførelsen af finansforordningen kan forklares med, at Regionsudvalgets finanstjeneste bistod Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig ved en intern undersøgelse i 2003;

                  5.

                  påpeger, at Regionsudvalget først blev finansielt og budgetmæssigt uafhængigt med Amsterdam-traktaten i 2000;

                  6.

                  erkender, at Regionsudvalget vedtog nogle kontrolstandarder i 2003; fastslår imidlertid, at der stadig ikke findes et samlet dokument med en oversigt over systemet af minimumskontrolstandarder; anmoder om at få udleveret en kopi af dette dokument, når det er vedtaget;

                  7.

                  opfordrer Regionsudvalget til systematisk at kontrollere tjenestemænds rettigheder;

                  8.

                  bemærker, at Regionsudvalget har offentliggjort tildelte kontrakter på sin hjemmeside;

            Opfølgning af dechargeproceduren for 2002

                  9.

                  henviser til bemærkningen i dechargebeslutningen for 2001 om: »... systematisk inkompetence og tilsidesættelse af de vigtigste regler for udbudsprocedurer og finansforvaltning, herunder elementer af svig og falske bud« (6);

                  10.

                  bemærker, at den nye generalsekretær tog initiativ til en administrativ undersøgelse efter resultaterne af OLAF's undersøgelse, selv om resultaterne af den administrative undersøgelse i 2003/04 ikke blev udleveret til Budgetkontroludvalget inden 2002-dechargeproceduren; »... Generalsekretæren konkluderede i sin beretning, at undersøgelsen havde afsløret individuelle svigt og manglende professionalisme samt administrative svagheder. Ingen af disse individuelle svigt kunne dog betragtes som tilstrækkeligt alvorlige til at retfærdiggøre en disciplinærsag mod nogen af de pågældende tjenestemænd« (7); bemærker, at der ikke er nogen af de tjenestemænd, der har været genstand for den administrative undersøgelse, der er blevet forfremmet efter offentliggørelsen af beretningen;

                  11.

                  konstaterer, at den tidligere generalsekretær oprindeligt fik bevilget orlov uden løn og derefter førtidspensionering med virkning fra september 2004, imod Europa-Parlamentets udtrykkelige ønske;

                  12.

                  gentager sin støtte til den interne revisor, som henledte Budgetkontroludvalgets opmærksomhed på uregelmæssigheder i Regionsudvalget, og har tillid til hans personlige og professionelle integritet; er overbevist om, at Regionsudvalget er af samme opfattelse, således som det fremgår af en skrivelse fra Regionsudvalgets formand til den interne revisor af 26. november 2003: »Det glæder mig derfor at erfare, at den fungerende generalsekretær har givet en forsikring om sin vilje til at bistå Dem med at udføre Deres opgaver som intern revisor professionelt og på passende vis med fuld støtte og samarbejde fra både Regionsudvalgets medlemmer og personale«; henviser til, at Regionsudvalgets generalsekretær i en skrivelse til ordføreren understregede »… den positive rolle, som [den interne revisor] spillede ved påvisningen af visse svagheder i Regionsudvalgets administration. Dette var optakten til den administrative reform, som Regionsudvalget indledte i de sidste måneder af 2003 for at afhjælpe de påviste svagheder, navnlig inden for den økonomiske forvaltning«;

                  13.

                  erkender, at Regionsudvalget under den nye generalsekretær har gjort ihærdige bestræbelser på at puste liv i sin administration ved at indlede en administrativ reform, og at Europa-Parlamentet er blevet holdt løbende underrettet om udviklingen; anerkender med tilfredshed de hidtidige foranstaltninger;

            Den anvisningsberettigedes og den interne revisors årsberetninger

                  14.

                  påpeger, at Regionsudvalget har brugt 117 693 EUR på fem eksterne undersøgelser; glæder sig over de supplerende oplysninger om undersøgelsernes anvendelse i udvalgets arbejde;

                  15.

                  bemærker, at det hverken har modtaget Regionsudvalgets beretning i medfør af finansforordningens artikel 86, stk. 4, eller den interne revisors årsberetning; konstaterer, at den interne revisors stilling ikke var besat i sidste halvdel af 2004, og at den til sidst blev opslået som ledig i to omgange; anmoder om at blive underrettet om resultatet af denne ansættelsesprocedure;

            Andre bemærkninger

                  16.

                  glæder sig over, at Regionsudvalget evaluerer virkningerne af sit politiske arbejde; anmoder også om at få udleveret de årlige beretninger om virkningerne af det politiske arbejde i forbindelse med dechargeproceduren;

                  17.

                  nærer stadig bekymring med hensyn til den politiske kontrol i Regionsudvalget; anmoder Regionsudvalget om at

                              —

                              undersøge mulighederne for formelt at oprette en (gruppe)formandskonference som den politiske styringskomité

                              —

                              evaluere Præsidiets (bestående af mere end 50 medlemmer) effektivitet

                              —

                              fortsætte med at arbejde hen imod større effektivitet i Udvalget for Finansielle og Administrative Anliggender, idet det bemærkes, at det strømlinede format er en væsentlig forbedring i forhold til det oprindelige format og aflægge beretning til Europa-Parlamentets kompetente udvalg i god tid inden 2004-dechargeproceduren;

                  18.

                  udtrykker sin anerkendelse af Regionsudvalgets omfattende forberedende arbejde i 2003 som forberedelse til udvidelsen; agter at følge op på de trufne foranstaltninger i dechargebetænkningen for 2004;

                  19.

                  anmoder Regionsudvalget om at evaluere den nye finansforordnings konsekvenser for det administrative og politiske arbejde rettidigt inden revisionen i 2005/06 og aflægge beretning til Europa-Parlamentet om resultaterne.

         (1)  EUT L 54 af 28.2.2003, s. 1.

         (2)  EUT C 293 af 30.11.2004, s. 1.

         (3)  EUT C 294 af 30.11.2004, s. 99.

         (4)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (5)  EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1.

         (6)  EFT L 57 af 25.2.2004, s. 8.

         (7)  Brev fra Regionaludvalgets formand til Budgetkontroludvalgets formand og ordfører af 6. maj 2004.


title: Rådets afgørelse 2007/551/FUSP/RIA af 23. juli 2007 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af en aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste (PNR)-oplysninger til United States Department of Homeland Security (DHS) (PNR Aftale 2007)

text:
               4.8.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 204/16

         RÅDETS AFGØRELSE 2007/551/FUSP/RIA
   af 23. juli 2007
   om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af en aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste (PNR)-oplysninger til United States Department of Homeland Security (DHS) (PNR Aftale 2007)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24 og 38, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste (PNR)-oplysninger til United States Department of Homeland Security (DHS), der blev indgået den 19. oktober 2006 (1), udløber senest den 31. juli 2007, medmindre den forlænges ved gensidig skriftlig overenskomst.

               (2)

               Rådet besluttede den 22. februar 2007 at bemyndige formandskabet til, bistået af Kommissionen, at indlede forhandlinger om en langsigtet aftale om det samme emne. Disse forhandlinger har været vellykkede, og der er blevet indgået en ny aftale.

               (3)

               DHS har i ledsageskrivelsen til den nye aftale givet forsikringer om beskyttelsen af PNR-oplysninger, der overføres fra Den Europæiske Union vedrørende passagerflyvninger til eller fra USA.

               (4)

               DHS og Den Europæiske Union vil gennem en særligt udpeget person regelmæssigt kontrollere, om de forsikringer, der er givet i ledsageskrivelsen, efterleves, så parterne på baggrund af denne kontrol kan træffe de foranstaltninger, de måtte finde nødvendige.

               (5)

               Aftalen bør undertegnes med forbehold af senere indgåelse.

               (6)

               I henhold til artikel 9 i aftalen anvendes aftalen midlertidigt fra datoen for dens undertegnelse. Det påhviler derfor medlemsstaterne at gennemføre aftalens bestemmelser fra denne dato i overensstemmelse med de eksisterende nationale retsforskrifter. En erklæring herom vil blive fremsat ved undertegnelsen af aftalen —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste (PNR)-oplysninger til United States Department of Homeland Security (DHS) (PNR-aftale 2007) godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne med forbehold af aftalens indgåelse.
   Teksten til aftalen, ledsageskrivelsen fra DHS og EU's svarskrivelse er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Den Europæiske Unions vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 3
   I henhold til artikel 9 i aftalen anvendes aftalen midlertidigt i overensstemmelse med eksisterende nationale retsforskrifter fra datoen for undertegnelsen i afventning af dens ikrafttræden. Den vedlagte erklæring om midlertidig anvendelse skal fremsættes ved undertegnelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2007.

            På Rådets vegne

         L. AMADO

            Formand

      (1)  EUT L 298 af 27.10.2006, s. 29.
   Erklæring på Den Europæiske Unions vegne om aftalen mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste (PNR)-oplysninger til United States Department of Homeland Security (DHS) (PNR-aftale 2007)
   »Denne aftale, der ikke fraviger eller ændrer lovgivningen i EU eller dets medlemsstater, vil i afventen af dens ikrafttræden blive anvendt midlertidigt af medlemsstaterne i god tro inden for rammerne af deres eksisterende nationale lovgivning.«
   OVERSÆTTELSE

               Luis Amado

               Formand for Rådet for Den Europæiske Union

               175, rue de la Loi

               1048 Bruxelles

               Belgien

         Som svar på Den Europæiske Unions forespørgsel og for at gentage, at USA's regering lægger stor vægt på at beskytte privatlivets fred, er hensigten med denne skrivelse at forklare, hvordan United States Department of Homeland Security (DHS) behandler indsamling, anvendelse og lagring af passagerliste (PNR)-oplysninger. Ingen af de politikker, der er formuleret heri, danner grundlag for eller giver rettigheder eller fordele til private eller offentlige personer eller parter eller tillægger disse retsmidler ud over det, der er angivet i aftalen mellem EU og USA om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste (PNR)-oplysninger til DHS, der blev undertegnet i juli 2007 (aftalen). I stedet giver denne skrivelse de forsikringer og afspejler de politikker, som DHS anvender i forbindelse med PNR-oplysninger hidrørende fra flyvninger mellem USA og Den Europæiske Union (EU-PNR) i henhold til den amerikanske lovgivning.
   I.   Det formål, hvortil PNR anvendes:
   DHS anvender udelukkende EU-PNR til forebyggelse og bekæmpelse af: 1) terrorisme og dermed forbunden kriminalitet, 2) anden grov kriminalitet af grænseoverskridende karakter, herunder organiseret kriminalitet, og 3) flugt fra en anholdelse eller varetægtsfængsling for nævnte kriminalitet. PNR kan om nødvendigt anvendes til beskyttelse af den registreredes eller andre personers vitale interesser eller i straffesager eller som ellers fastsat ved lov. DHS underretter EU, hvis der i USA vedtages lovgivning, som materielt berører indholdet af denne skrivelse.
   II.   Udveksling af PNR:
   DHS udveksler kun EU-PNR-oplysninger med de formål, der er nævnt i punkt I.
   DHS behandler EU PNR-oplysninger som følsomme og fortrolige i overensstemmelse med den amerikanske lovgivning og videregiver efter eget skøn kun PNR-oplysninger til andre indenlandske regeringsmyndigheder med funktioner inden for retshåndhævelse, offentlig sikkerhed eller terrorismebekæmpelse og til støtte for sager vedrørende terrorismebekæmpelse, grænseoverskridende kriminalitet og offentlig sikkerhed (herunder trusler. flyafgange, enkeltpersoner og ruter, der giver anledning til bekymring), som de undersøger eller efterforsker, i overensstemmelse med lovgivningen og i henhold til skriftlige aftaler og den amerikanske lovgivning om udveksling af oplysninger mellem amerikanske regeringsmyndigheder. Adgangen vil være strengt og nøje begrænset til ovennævnte sager i forhold til sagens art.
   EU-PNR-oplysninger udveksles kun med andre regeringsmyndigheder i tredjelande, efter at modtagerens planlagte anvendelse(r) og evne til at beskytte oplysningerne er taget i betragtning. Ud over krisesituationer sker sådanne udvekslinger af oplysninger i henhold til udtrykkelige aftaler mellem parterne, som indeholder bestemmelser om beskyttelse af privatlivets fred svarende til dem, som DHS anvender på EU-PNR som beskrevet i andet afsnit af dette punkt.
   III.   Typer af indsamlede oplysninger:
   De fleste af elementerne i PNR-oplysninger kan DHS få ved at undersøge en enkeltpersons flybillet og andre rejsedokumenter i henhold til dens normale grænsekontrolmyndighed, men muligheden for at modtage disse oplysninger elektronisk forbedrer betydeligt DHS's mulighed for at fokusere sine ressourcer på højrisikoproblemer, hvilket letter og beskytter bona fide-rejser.
   Typer af indsamlede EU-PNR:

               1)

               PNR-registrets lokaliseringskode (PNR record locator code)

               2)

               Dato for reservation/udstedelse af billetten

               3)

               Planlagt(e) rejsedato(er)

               4)

               Navn(e)

               5)

               Disponible oplysninger om frequent flier og fordele (f.eks. gratis billetter, opgraderinger, osv.)

               6)

               Andre navne på PNR, herunder antal rejsende på PNR

               7)

               Alle disponible kontaktoplysninger (herunder oplysninger om kilden)

               8)

               Alle disponible oplysninger om betaling/debitering (men ikke andre oplysninger om transaktionen, der er knyttet til et kreditkort eller en konto, og ikke vedrørende rejsetransaktionen)

               9)

               Rejserute for den pågældende PNR

               10)

               Rejsebureau

               11)

               Dataelementer om kodedeling

               12)

               Delte dataelementer

               13)

               Passagerens rejsestatus (herunder bekræftelser og indtjekningstatus)

               14)

               Billetoplysninger, herunder billetnummer, enkeltbilletter og automatisk billetprisangivelse (Automated Ticket Fare Quote)

               15)

               Alle bagageoplysninger

               16)

               Pladsoplysninger, herunder pladsnummer

               17)

               Generelle bemærkninger, herunder OSI-, SSI- og SSR-oplysninger (Other Service Information, Special Service Information, Special Service Request)

               18)

               Eventuelle indsamlede APIS-oplysninger (Advanced Passenger Information System)

               19)

               Alle tidligere ændringer i PNR nr. 1-18

         I det omfang, hvor følsomme EU-PNR-oplysninger (dvs. personoplysninger vedrørende racemæssig eller etnisk baggrund, politisk, religiøs eller filosofisk overbevisning eller fagforeningsmæssigt tilhørsforhold samt vedrørende helbredsforhold og seksualliv) som angivet ved de PNR-koder og -oplysninger, som DHS har fastlagt i samråd med Europa-Kommissionen, er medtaget i ovennævnte typer EU-PNR-oplysninger, anvender DHS et automatisk system, som filtrerer disse følsomme PNR-koder og -oplysninger fra og ikke anvender disse oplysninger. Medmindre DHS har fået adgang til oplysningerne med henblik på et særligt tilfælde som beskrevet i næste afsnit, sletter det straks de følsomme EU-PNR-oplysninger.
   I særlige tilfælde, hvor den registreredes eller andres liv kan være i fare, eller der kan ske alvorlig legemsbeskadigelse, kan DHS-ansatte om nødvendigt anmode om og anvende andre oplysninger i EU's PNR end ovennævnte, herunder følsomme oplysninger. I så fald opretholder DHS en adgangslog for følsomme oplysninger i EU's PNR og sletter oplysningerne inden for 30 dage, når formålet med adgangen er opfyldt, og det ikke kræves ved lov, at den bevares. DHS oplyser normalt inden for 48 timer Europa-Kommissionen (GD JLS) om, at der har været adgang til sådanne oplysninger, herunder følsomme oplysninger.
   IV.   Adgang og klagemuligheder:
   DHS har truffet en politisk afgørelse om at udvide den administrative beskyttelse under Privacy Act til PNR-oplysninger, der er lagret i ATS, uanset den registreredes nationalitet eller bopælsland, herunder oplysninger vedrørende europæiske borgere. I overensstemmelse med amerikansk lovgivning opretholder DHS også et system, som enkeltpersoner kan få adgang til uanset nationalitet eller bopælsland, med klagemuligheder for personer, der søger oplysninger om eller korrektion af PNR. Disse politikker er tilgængelige på DHS's websted, www.dhs.gov.
   PNR, der er indgivet af eller på vegne af en enkeltperson, videregives desuden til personen i overensstemmelse med U.S. Privacy Act og U.S. Freedom of Information Act (FOIA). FOIA giver enhver person (uanset nationalitet eller bopælsland) adgang til de amerikanske forbundsmyndigheders registre, undtagen i det omfang disse registre (eller en del deraf) er beskyttet mod offentliggørelse ved en gældende undtagelse under FOIA. DHS videregiver ikke PNR-oplysninger til offentligheden med undtagelse af de registrerede eller deres repræsentanter i overensstemmelse med amerikansk lovgivning. Anmodninger om adgang til personoplysninger i PNR, der er afgivet af den anmodende, kan indgives til FOIA/PA Unit, Office of Field Operations, U.S. Customs and Border Protection, Room 5.5-C, 1300 Pennsylvania Avenue, NW, Washington, DC 20229 (tlf. (202) 344-1850 og fax (202) 344-2791).
   Under visse særlige omstændigheder kan DHS udøve sin myndighed i henhold til FOIA til at nægte eller udsætte videregivelse af hele eller en del af PNR til en førstepart, der anmoder herom, i henhold til Title 5 i United States Code, Section 552(b). I henhold til FOIA har den anmodende myndighed til administrativt og retligt at anfægte DHS's afgørelse om at tilbageholde oplysninger.
   V.   Håndhævelse:
   Der er administrative, civile og strafferetlige håndhævelsesforanstaltninger til rådighed i henhold til den amerikanske lovgivning hvad angår krænkelser af amerikanske bestemmelser om privatlivets fred og ubeføjet videregivelse af amerikanske registre. De relevante bestemmelser omfatter, men er ikke begrænset til, Title 18, United States Code, Sections 641 og 1030, og Title 19, Code of Federal Regulations, Section 103.34.
   VI.   Meddelelse:
   DHS har givet oplysninger til passagererne om sin behandling af PNR-oplysninger ved offentliggørelser i Federal Register og på sit websted. DHS vil yderligere give luftfartsselskaberne en meddelelsesformular om PNR-indsamling og klagepraksis, der skal være tilgængelig for offentligheden. DHS og EU vil samarbejde med de interesserede parter i luftfartsindustrien om at fremme større synlighed for denne meddelelse.
   VII.   Opbevaring af data:
   DHS opbevarer EU-PNR-oplysninger i en aktiv analytisk database i syv år, hvorefter oplysningerne flyttes til en passiv, ikke-operationel status. Oplysninger med passiv status opbevares i otte år, og der kan kun opnås adgang til dem efter godkendelse fra en overordnet DHS-ansat, der er udpeget af ministeren for Homeland Security og kun i forbindelse med en identificerbar sag, trussel eller risiko. Vi forventer, at EU-PNR-oplysninger slettes ved udgangen af denne periode; spørgsmål om, hvorvidt og hvornår PNR-oplysninger, der er indsamlet i overensstemmelse med denne skrivelse, skal destrueres, vil blive behandlet af DHS og EU som led i fremtidige drøftelser. Oplysninger, som vedrører en bestemt sag eller efterforskning, vil kunne opbevares i en aktiv database, indtil sagen eller efterforskningen arkiveres. Det er DHS' hensigt at evaluere, hvilken virkning disse opbevaringsregler har for operationer og efterforskning, på grundlag af erfaringerne i løbet af de næste syv år. DHS vil drøfte resultaterne af denne evaluering med EU.
   Ovennævnte opbevaringsperioder gælder også for EU-PNR-oplysninger, der er indsamlet på grundlag af aftalerne mellem EU og USA af 28. maj 2004 og 19. oktober 2006.
   VIII.   Overførsel:
   Under hensyn til vore nylige forhandlinger forstår De nok, at DHS er parat til så hurtigt som muligt at gå over til et »push«-system for overførsel af PNR fra luftfartsselskaber, der flyver mellem EU og USA, til DHS. Tretten luftfartsselskaber har allerede tilsluttet sig denne tilgang. Ansvaret for at indlede en overgang til »push« påhviler luftfartsselskaberne, som skal stille ressourcer til rådighed til at migrere deres systemer og samarbejde med DHS om at overholde DHS' tekniske krav. DHS indleder straks overgangen til et sådant system for disse luftfartsselskabers overførsel af oplysninger senest den 1. januar 2008 i forbindelse med alle luftfartsselskaber, som har indført et system, der opfylder alle DHS' tekniske krav. I forbindelse med luftfartsselskaber, som ikke har indført et sådant system, forbliver det nuværende system i kraft, indtil selskaberne har indført et system, der er foreneligt med DHS' tekniske krav til overførsel af PNR-oplysninger. Overgangen til et »push«-system giver imidlertid ikke luftfartsselskaberne nogen beføjelser til at bestemme, hvornår, hvordan og på hvilke oplysninger systemet skal anvendes. Denne afgørelse skal ifølge amerikansk lov træffes af DHS.
   Under normale omstændigheder modtager DHS en første overførsel af PNR-oplysninger 72 timer før en planlagt afgang og om nødvendigt ajourføringer senere for at sikre oplysningernes nøjagtighed. Sikringen af, at afgørelserne træffes på grundlag af rettidige og fuldstændige oplysninger, er en af de væsentligste garantier for beskyttelsen af personoplysninger, og DHS samarbejder med de enkelte luftfartsselskaber om at indarbejde dette princip i deres push-systemer. DHS kan anmode om PNR tidligere end 72 timer før flyets planlagte afgang, når der er tegn på, at det er nødvendigt at have adgang til dem tidligt for at hjælpe med at imødegå en bestemt trussel mod en flyvning, en serie flyvninger, en rute eller andre omstændigheder, der er forbundet med de i punkt I fastlagte formål. I forbindelse med udøvelsen af dette skøn vil DHS handle velovervejet og i forhold til truslens art.
   IX.   Gensidighed:
   Under vore nylige forhandlinger blev vi enige om, at DHS forventer, at der ikke stilles krav om, at det træffer databeskyttelsesforanstaltninger i sit eget PNR-system, der er strengere end dem, de europæiske myndigheder anvender for deres nationale PNR-systemer. DHS stiller ikke krav om, at de europæiske myndigheder i deres PNR-systemer indfører databeskyttelsesforanstaltninger, der er strengere end dem, USA anvender i sit PNR-system. Hvis DHS' forventninger ikke opfyldes, forbeholder det sig ret til at suspendere relevante bestemmelser i DHS' skrivelse og samtidig føre konsultationer med EU for hurtigt at finde en tilfredsstillende løsning. Hvis der i Den Europæiske Union eller i en eller flere af dens medlemsstater indføres et passagerinformationssystem, der pålægger luftfartsselskaberne at gøre PNR-oplysninger om personer, hvis rejserute omfatter en flyvning mellem USA og Den Europæiske Union, tilgængelige for myndighederne, agter DHS på et strengt gensidigt grundlag aktivt opfordre luftfartsselskaber, der er etableret i dets jurisdiktion, til at samarbejde.
   For at fremme politisamarbejde og retligt samarbejde vil DHS tilskynde til overførsel af analytiske oplysninger, der uddrages af PNR-oplysninger, fra de kompetente amerikanske myndigheder til politi og retlige myndigheder i de berørte medlemsstater og, hvor det er relevant, til Europol og Eurojust. DHS forventer, at EU og dens medlemsstater på samme måde vil tilskynde deres kompetente myndigheder til at gøre analytiske oplysninger, der uddrages af PNR-oplysningerne, tilgængelige for DHS og andre berørte amerikanske myndigheder.
   X.   Evaluering:
   DHS og EU evaluerer med regelmæssige mellemrum gennemførelsen af aftalen, denne skrivelse samt USA's og EU's politikker og praksis og alle tilfælde, hvor der er opnået adgang til følsomme oplysninger, med henblik på at bidrage til, at vor praksis vedrørende behandling af PNR fungerer effektivt og beskytter privatlivets fred. EU vil under denne evaluering være repræsenteret ved kommissæren for frihed, sikkerhed og retfærdighed, og DHS vil være repræsenteret ved ministeren for Homeland Security eller ved en gensidigt acceptabel embedsmand, som hver part måtte beslutte af udpege. EU og DHS fastsætter efter fælles overenskomst de nærmere detaljer for evalueringen.
   Tilsvarende søger USA oplysninger om medlemsstaternes PNR-systemer som led i denne periodiske evaluering og repræsentanter for de medlemsstater, der opretholder PNR-systemer, vil blive indbudt til at deltage i drøftelserne.
   Vi har tillid til, at denne forklaring har bidraget til Deres forståelse af, hvordan vi behandler EU's PNR-oplysninger.

   OVERSÆTTELSE

               Secretary Michael Chertoff

               U.S. Department for Homeland Security

               Washington DC 20528

         Mange tak for Deres skrivelse til Rådets formandskab og Kommissionen om, hvordan DHS håndterer PNR-oplysninger.
   Den Europæiske Union kan på baggrund af forsikringerne i Deres skrivelse til Den Europæiske Union for så vidt angår den internationale aftale, der blev undertegnet mellem De Forenede Stater og Den Europæiske Union om behandling og overførsel af PNR-oplysninger i juli 2007, anse DHS for at sikre et tilstrækkeligt databeskyttelsesniveau.
   EU vil på grundlag af denne konstatering træffe alle nødvendige foranstaltninger for at modvirke, at internationale organisationer eller tredjelande blander sig i overførslerne af PNR-oplysninger fra EU til De Forenede Stater. EU og dets medlemsstater vil også tilskynde deres kompetente myndigheder til at gøre analytiske oplysninger, der uddrages af PNR-oplysningerne, tilgængelige for DHS og andre berørte amerikanske myndigheder.
   Vi ser frem til at arbejde sammen med Dem og luftfartsindustrien for at sikre, at passagererne oplyses om, hvordan regeringerne kan anvende oplysningerne om dem.

    ---documentbreak---

               4.8.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 204/18

      Note til læseren: »Parterne har kun godkendt teksten til aftalen på engelsk og endnu ikke på de øvrige sprog. Så snart teksterne til aftalen på de øvrige sprog er godkendt, får de samme gyldighed som den engelske tekst.«
   OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste (PNR)-oplysninger til United States Department of Homeland Security (DHS) (PNR-aftale 2007)
   DEN EUROPÆISKE UNION
   og
   AMERIKAS FORENEDE STATER,
   SOM ØNSKER effektivt at forhindre og bekæmpe terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet som et middel til at beskytte deres respektive demokratiske samfund og fælles værdier,
   SOM ANERKENDER, at udveksling af oplysninger er et væsentligt led i bekæmpelsen af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet, og at anvendelsen af PNR-oplysninger er et vigtigt redskab i denne forbindelse,
   SOM ANERKENDER, at der af hensyn til den offentlige sikkerhed og i retshåndhævelsesøjemed bør fastlægges regler for luftfartsselskabers overførsel af PNR-oplysninger til DHS,
   SOM ANERKENDER, at det er vigtigt at forhindre og bekæmpe terrorisme og dermed forbunden kriminalitet og anden grov kriminalitet af grænseoverskridende karakter, herunder organiseret kriminalitet, idet grundlæggende rettigheder og friheder, navnlig privatlivets fred, samtidig respekteres,
   SOM ANERKENDER, at USA's og EU's lovgivning og politik om privatlivets fred hviler på et fælles grundlag, og at forskelle med hensyn til gennemførelsen af disse principper ikke bør være en hindring for samarbejde mellem USA og Den Europæiske Union (EU),
   SOM TAGER HENSYN TIL internationale konventioner, amerikansk lovgivning og forskrifter, hvorefter alle luftfartsselskaber, der foretager passagerflyvninger i udenlandsk lufttransport til eller fra De Forenede Stater, skal gøre PNR-oplysninger tilgængelige for DHS i det omfang, sådanne oplysninger er indsamlet og opbevares i luftfartsselskabets edb-reservations/afgangs-kontrolsystemer (i det følgende benævnt »reservationssystemer«), og tilsvarende krav, der gennemføres i EU,
   SOM TAGER HENSYN TIL artikel 6, stk. 2, om respekt for de grundlæggende rettigheder i traktaten om Den Europæiske Union og navnlig til den dermed forbundne ret til beskyttelse af personoplysninger,
   SOM NOTERER SIG de tidligere aftaler om PNR-oplysninger mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater af 28. maj 2004 og mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater af 19. oktober 2006,
   SOM TAGER HENSYN TIL de relevante bestemmelser i Aviation Transportation Security Act fra 2001, Homeland Security Act fra 2002, Intelligence Reform and Terrorism Prevention Act fra 2004 samt Executive Order 13388, der vedrører samarbejdet mellem De Forenede Staters regeringsmyndigheder om bekæmpelse af terrorisme, samt Privacy Act fra 1974, Freedom of Information Act og E-Government Act fra 2002,
   SOM NOTERER SIG, at Den Europæiske Union bør sikre, at luftfartsselskaber med reservationssystemer beliggende i Den Europæiske Union gør PNR-oplysninger tilgængelige for DHS og overholder de tekniske krav til sådanne overførsler som specificeret af DHS,
   SOM BEKRÆFTER, at denne aftale ikke danner præcedens for fremtidige drøftelser eller forhandlinger mellem De Forenede Stater og Den Europæiske Union eller mellem nogen af parterne og en hvilken som helst stat vedrørende behandling og overførsel af PNR-oplysninger eller enhver anden form for oplysninger,
   SOM TILSTRÆBER at fremme og tilskynde til samarbejde mellem parterne i den transatlantiske samarbejdsånd,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:

               (1)

               På grundlag af de forsikringer, der er givet i skrivelsen fra DHS (DHS' skrivelse), hvori der gøres rede for beskyttelsen af PNR-oplysninger, sikrer Den Europæiske Union, at luftfartsselskaber, der foretager passagerflyvninger i udenlandsk lufttransport til eller fra Amerikas Forenede Stater, gør PNR-oplysninger, der opbevares i deres reservationssystemer, tilgængelige som ønsket af DHS.

               (2)

               DHS indleder straks overgangen til et push-system for disse luftfartsselskabers overførsel af oplysninger senest den 1. januar 2008 i forbindelse med alle luftfartsselskaber, som har indført et sådant system, der opfylder DHS' tekniske krav. I forbindelse med luftfartsselskaber, som ikke har indført et sådant system, forbliver de nuværende systemer i kraft, indtil selskaberne har indført et system, der opfylder DHS' tekniske krav. DHS har således elektronisk adgang til PNR i luftfartsselskabers reservationssystemer, der er beliggende på Den Europæiske Unions medlemsstaters område, indtil der er fundet en tilfredsstillende løsning, der muliggør luftfartsselskabernes overførsel af sådanne oplysninger.

               (3)

               DHS behandler de PNR-oplysninger, det modtager, og de registrerede personer, der berøres af denne behandling, i overensstemmelse med gældende amerikanske lov- og forfatningskrav samt uden nogen ulovlig diskrimination, navnlig begrundet i nationalitet eller bopælsland. DHS' skrivelse redegør for denne og andre former for beskyttelse.

               (4)

               DHS og EU undersøger med regelmæssige mellemrum gennemførelsen af denne aftale, DHS' skrivelse samt USA's og EU's PNR-politikker og praksis for gensidigt at sikre, at deres systemer fungerer effektivt og beskytter privatlivets fred.

               (5)

               DHS forventer med denne aftale, at der ikke stilles krav om, at det træffer databeskyttelsesforanstaltninger i sit eget PNR-system, der er strengere end dem, de europæiske myndigheder anvender for deres nationale PNR-systemer. DHS stiller ikke krav om, at de europæiske myndigheder i deres PNR-systemer indfører databeskyttelsesforanstaltninger, der er strengere end dem, USA anvender i sit PNR-system. Hvis DHS' forventninger ikke opfyldes, forbeholder det sig ret til at suspendere relevante bestemmelser i DHS' skrivelse og samtidig føre konsultationer med EU for hurtigt at finde en tilfredsstillende løsning. Hvis der i Den Europæiske Union eller i en eller flere af dens medlemsstater indføres et PNR-system, der pålægger luftfartsselskaberne at gøre PNR-oplysninger om personer, hvis rejserute omfatter en flyvning til eller fra Den Europæiske Union, tilgængelige for myndighederne, skal DHS på et strengt gensidigt grundlag aktivt opfordre luftfartsselskaber, der er etableret i dets jurisdiktion, til at samarbejde.

               (6)

               Ved anvendelsen af denne aftale anses DHS for at sikre et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau for PNR-oplysninger, der videregives fra Den Europæiske Union. Samtidig vil EU ikke blande sig i forbindelserne mellem USA og tredjelande for så vidt angår udveksling af oplysninger om passagerer af databeskyttelseshensyn.

               (7)

               USA og EU vil arbejde sammen med de berørte parter inden for luftfartsindustrien om fremme af større synlighed i forbindelse med meddelelser med beskrivelse af PNR-systemer (herunder klagemuligheder og praksis ved indsamling af oplysninger) til passagererne, og de vil tilskynde luftfartsselskaberne til at henvise til disse meddelelser og indarbejde dem i de officielle transportaftaler.

               (8)

               Konstaterer EU, at USA har overtrådt denne aftale, består det eneste retsmiddel i at opsige aftalen og tilbagekalde konstateringen af et tilstrækkeligt beskyttelsesniveau i nr. 6. Konstaterer USA, at EU har overtrådt denne aftale, består det eneste retsmiddel i at opsige aftalen og tilbagekalde DHS' skrivelse.

               (9)

               Denne aftale træder i kraft på den første dag i måneden efter den dato, på hvilken parterne har udvekslet notifikationer om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer med henblik herpå. Denne aftale anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelsen. Hver af parterne kan til enhver tid opsige eller suspendere denne aftale ved notifikation gennem de diplomatiske kanaler. Opsigelsen får virkning tredive (30) dage efter notifikationen af opsigelsen til den anden part, medmindre en af parterne finder, at det af hensyn til den nationale sikkerhed eller indenlandske sikkerhedsinteresser er nødvendigt med en kortere opsigelsesfrist. Denne aftale og forpligtelserne i henhold til den udløber og ophører med at gælde syv år fra datoen for undertegnelsen, medmindre begge parter er enige om at erstatte den med en anden.

      Denne aftale har ikke til formål at medføre nogen fravigelse eller ændring af lovgivningen i Amerikas Forenede Stater eller i Den Europæiske Union eller dens medlemsstater. Denne aftale danner ikke grundlag for og giver ikke nogen rettigheder eller fordele til private eller offentlige personer eller parter.
      Denne aftale er udfærdiget i to originale eksemplarer på engelsk. Aftalen udfærdiges også på bulgarsk, dansk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, og parterne skal godkende disse sprogudgaver. Når de er godkendt, vil hver af disse tekster have samme gyldighed.
      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2007, og i Washington, den 26. juli 2007.

            For Den Europæiske Union

            For Amerikas Forenede Stater


Avis juridique important

|

41998D0051

Schengen-reglerne - Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. december 1998 om grænseoverskridende politisamarbejde om forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger (SCH/Com-ex (98) 51 rev. 3)

EF-Tidende nr. L 239 af 22/09/2000 s. 0407 - 0407

EKSEKUTIVKOMITÉENS AFGØRELSEaf 16. december 1998om grænseoverskridende politisamarbejde om forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger(SCH/Com-ex (98) 51 rev. 3)EKSEKUTIVKOMITÉEN -som henviser til artikel 39 og 132 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen,som understreger behovet for, at Schengen-staterne gennem et tættere samarbejde yderligere forbedrer forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger,som bekræfter betydningen af gensidig bistand i politisager i medfør af artikel 39 i Schengen-konventionen for at nå dette mål,som er overbevist om, at i visse tilfælde, hvor der ikke er behov for at iværksætte tvangsforanstaltninger, kan politisamarbejde - under de retlige myndigheders kontrol - være umiddelbart påkrævet for at sikre, at forsinkelse i behandlingen af en anmodning ikke får negative konsekvenser for efterforskningen,som tager i betragtning, at det af hensyn til den operationelle sikkerhed og retssikkerheden er nødvendigt at udarbejde en fælles liste over de områder, der kan være omfattet af et sådant politisamarbejde, og at fastlægge, hvilke kanaler der skal anvendes til fremsendelse af politianmodninger -HAR TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:1. I overensstemmelse med målene i artikel 39 i Schengen-konventionen bestræber Schengen-staterne sig på at udbygge politisamarbejdet om bekæmpelse af kriminalitet i et sådant omfang, at det dækker behovet for hurtig og effektiv indsats mod lovovertrædere, der opererer internationalt. Til dette formål er det særlig vigtigt at udarbejde en fælles liste over de aktiviteter, der kan anmodes om, og som kan udføres i henhold til Schengen-staternes lovgivning i tilfælde, der ikke kræver de retlige og/eller administrative myndigheders forudgående samtykke, og uden at dette berører de retlige myndigheders kontrol med sådanne sager. Hvis der opnås enighed om en sådan liste, vil den endelige afgørelse blive truffet af centralgruppen.2. Uden at dette berører den fælles liste, der skal vedtages i medfør af stk. 1 ovenfor, skal Schengen-staterne på de nationale datablade i Håndbogen for Grænseoverskridende Politisamarbejde anføre, hvilke aktiviteter i henhold til artikel 39, stk. 1, i konventionen deres politimyndigheder ifølge den nationale lovgivning kan anmode om og udføre på de i stk. 1 anførte betingelser.3. Hvis den nationale ret tillader det, kan Schengen-staterne yderligere styrke politisamarbejdet om forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger ved at indgå bilaterale aftaler og specificere, hvilke aktiviteter ud over dem, der er anført på den i stk. 1 omhandlede liste, der kan være omfattet af den gensidige politibistand uden de retlige og/eller administrative myndigheders mellemkomst. Det bør også fremgå af de bilaterale aftaler, hvordan politianmodninger skal fremsendes til de kompetente myndigheder, og hvordan anvendelsen af de fremsendte oplysninger som bevismateriale i strafferetlig forfølgning kan forenkles.4. Arbejdsgruppe I fremsender med Arbejdsgruppe III's godkendelse en årsberetning til centralgruppen, der udarbejdes på grundlag af de kontraherende parters erfaringer med hensyn til de fremskridt, der er gjort i arbejdet med at styrke politisamarbejdet om forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger.Berlin, den 16. december 1998.C. H. SchapperFormand


title: 2006/385/EF: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af  19. maj 2006  om ændring af afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002  (ECB/2006/7)

text:
               2.6.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 148/56

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE

   af 19. maj 2006
   om ændring af afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002
   (ECB/2006/7)
   (2006/385/EF)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 32, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002 (1) fastlægger en ordning for fordeling af de monetære indtægter for de nationale centralbanker, som har indført euroen. I medfør af artikel 32.5 i statutten fordeles summen af NCB'ernes monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af Den Europæiske Centralbanks (ECB) kapital. Af hensyn til en gradvis tilpasning af NCB'ernes balancer og resultatopgørelser er fordelingen af de monetære indtægter for regnskabsårene 2002 til 2007 justeret for at tage højde for forskellen mellem den enkelte nationale centralbanks gennemsnitlige seddelomløb i perioden fra 1. juli 1999 til 30. juni 2001 og gennemsnitsbeløbsværdien af de pengesedler, som den i den nævnte periode ville være blevet tildelt i henhold til ECB's fordelingsnøgle for kapitalindskud. Disse tilpasninger omfatter Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet, som er medtaget i passivgrundlaget ved beregningen af NCB'ernes monetære indtægter i henhold til artikel 32.2 i statutten, da de svarer til seddelomløbet.

               (2)

               Den fremtidige udvidelse af Eurosystemet gør det nødvendigt at tilpasse den eksisterende ordning for fordeling af monetære indtægter. Ud fra hensyn til rimelighed, konsekvens og ligebehandling bør nye NCB’ere i Eurosystemet behandles på samme måde finansielt som NCB’ere, som er i Eurosystemet. Dette betyder, at en tilpasningsprocedure bør anvendes hver gang, en medlemsstat indfører euroen og efter samme principper som tilpasningsproceduren for regnskabsårene 2002 til 2007. Der kan derfor forekomme overlappende tilpasningsperioder.

               (3)

               Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen (2) tillader nye deltagende medlemsstater en vis fleksibilitet for så vidt angår erstatningen af deres valuta med euro og indførelsen af eurosedler og -mønter. For at tilpasningsproceduren kan føre til finansielt hensigtsmæssige løsninger, må individuelle overgangsscenarier tages i betragtning —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse ECB/2001/16 ændres som følger:

               1)

               Artikel 1 affattes således:
               Følgende definitioner indsættes efter definitioner af »referencerente«:

                           »j)

                           »dato for indførelse af eurosedler og -mønter«: den dato, hvor eurosedler og mønter opnår status som lovligt betalingsmiddel i en medlemsstat, som har indført euroen.

                           k)

                           »referenceperiode«: en periode på 24 måneder, som begynder 30 måneder før datoen for indførelse af eurosedler og -mønter.

                           l)

                           »året for indførelse af eurosedler og -mønter«: en 12-måneders periode, som begynder på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter.

                           m)

                           »daglige referencekurs«: den daglige referencekurs, som er baseret på den normale daglige koncertationsprocedure mellem centralbankerne inden for og uden for ESCB, som normalt finder sted kl. 14.15 centraleuropæisk tid.«

               2)

               Artikel 2 affattes således:
               Punkt 1 affattes således:
               »Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes månedligt, og optages i ECB's og NCB’ernes regnskaber den første bankdag i måneden, med valørdato den sidste bankdag i foregående måned.
               Når en medlemsstat indfører euroen, optages beregningen af Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet i ECB’s og NCB’ernes regnskaber med valørdato for indførelsen af eurosedler og -mønter.«

               3)

               Artikel 4 affattes således:
               »Artikel 4
               Justeringer af Eurosystem-interne saldi
               1.   Til brug for beregningen af monetære indtægter justeres hver NCB's Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet med et udligningsbeløb, som bestemmes ved følgende formel:
               C = (K – A) × S
               hvor

                           C

                           er udligningsbeløbet

                           K

                           er det eurobeløb, som fremkommer for den enkelte NCB ved at anvende kapitalindskudsnøglen på gennemsnitsbeløbsværdien af pengesedler i omløb i referenceperioden, idet beløbet af pengesedler i omløb denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som indfører euroen, omsættes til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden.

                           A

                           er den gennemsnitlige beløbsværdi i euro for hver NCB for pengesedler i omløb i referenceperioden, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden,

                           S

                           er følgende koefficient for hvert regnskabsår, begyndende på datoen efter indførelse af euro:

                                       Regnskabsår

                                       Koefficient

                                       År for overgang til eurosedler og -mønter

                                       1

                                       År for overgang til eurosedler og -mønter plus ét år

                                       0,8606735

                                       År for overgang til eurosedler og -mønter plus to år

                                       0,7013472

                                       År for overgang til eurosedler og -mønter plus tre år

                                       0,5334835

                                       År for overgang til eurosedler og -mønter plus fire år

                                       0,3598237

                                       År for overgang til eurosedler og -mønter plus fem år

                                       0,1817225

                     2.   Summen af alle NCB’ers udligningsbeløb skal være nul.
               3.   Der beregnes udligningsbeløb, hver gang en medlemsstat indfører euroen eller ECB’s kapitalindskudsnøgle ændres.
               4.   Udligningsbeløbet for en ny NCB i Eurosystemet fordeles til de hidtidige NCB’er i Eurosystemet, når denne NCB’s medlemsstat deltager, i forhold til de de hidtidige NCB'ers respektive andele i kapitalindskudsnøglen, med modsat tegn (+/-), og tillægges eventuelle udligningsbeløb, som allerede består for de hidtidige NCB'er i Eurosystemet.
               5.   Udligningsbeløbene og regnskabsposteringerne, som modsvarer disse udligningsbeløb bogføres på særlige Eurosystem-interne konti i regnskaberne hos hver NCB, med valørdato på datoen for indførelsen af eurosedler og -mønter og samme valørdato i hvert følgende år i tilpasningsperioden. Regnskabsposterne som modsvarer udligningsbeløbene forrentes ikke.
               6.   Såfremt det beløb i eurosedler, som Banque centrale du Luxembourg sætter i omløb i 2002, er større end gennemsnittet af dens pengesedler i omløb i perioden fra 1. juli 1999 til 30. juni 2001, og forskellen udgør 25 % eller mere, skal »A« i formlen i stk. 1 for Banque centrale du Luxembourgs vedkommende sættes til beløbet af pengesedler sat i omløb af Banque centrale du Luxembourg i år 2002, dog maksimalt 2,2 mia. EUR. Ved anvendelse af denne undtagelse, foretages ved udgangen af 2002 en tilpasning med tilbagevirkende kraft af alle udligningsbeløb beregnet på grundlag af artikel 4, stk. 1, med henblik på at sikre overholdelse af stk. 2. Sådanne tilpasninger med tilbagevirkende kraft foretages proportionalt i forhold til kapitalindskudsnøglen.
               7.   I særlige eventualsituationer i forbindelse med ændringer i mønstrene for pengesedler i omløb som angivet i bilag III, foretages uanset bestemmelsen i stk. 1 en justering af den enkelte NCB's Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, som angivet i bilagets bestemmelser.
               8.   Tilpasningerne af Eurosystem-interne saldi som bestemt i denne artikel ophører med virkning fra første dag i det 6. år efter det pågældende år for indførelse af eurosedler og -mønter.«

               4)

               Bilag I ændres i overensstemmelse med bilag I til denne afgørelse.

               5)

               Bilag III erstattes med bilag II til denne afgørelse.

         Artikel 2
   Afsluttende bestemmelser
   Denne afgørelse træder i kraft den 20. maj 2006.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 19. maj 2006.

            Formand for ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  EFT L 337 af 20.12.2001, s. 55. Afgørelsen er ændret ved afgørelse ECB/2003/22 (EUT L 9 af 15.1.2004, s. 39).

      (2)  EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1. Forordningen senest ændret ved forordning (EF) nr. 2169/2005 (EUT L 346 af 29.12.2005, s. 1).

      BILAG I
      Afsnit 1 i Del A i bilag I erstattes af følgende:

                  »1.

                  seddelomløb
                  I dette bilag omfatter »sedler i omløb« i år 2002 for indførelse af eurosedler og -mønter i alle de nuværende NCB’er i Eurosystemet eller i året for indførelse af eurosedler og -mønter for nye NCB’er i Eurosystemet:

                              i)

                              også pengesedler udstedt af NCB’en og denomineret i dens nationale valutaenhed, og

                              ii)

                              fratrukket værdien af ikke-forrentede lån i forbindelse med frontloadede eurosedler, som endnu ikke er debiteret (indgår i aktivpost 6 i HBS).

                        Efter året for indførelse af eurosedler og -mønter skal »pengesedler i omløb« i dette bilag, og for alle NCB’er, forstås som sedler denomineret i euro, eksklusive alle andre pengesedler.«

      BILAG II
      Bilag III affattes således:

            »BILAG III
            A.   Første eventualjustering:
            Hvis det gennemsnitlige samlede beløb af pengesedler i omløb i året for indførelse af eurosedler og -mønter er mindre end det gennemsnitlige samlede eurobeløb af pengesedler i omløb i referenceperioden (inkl. pengesedler denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som har indført eurosedler og -mønter, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden), reduceres koefficient »S«, som anvendes for året for indførelse af eurosedler og -mønter i overensstemmelse med artikel 4, stk.1, med tilbagevirkende kraft i samme forhold, som faldet i den gennemsnitlige sum af pengesedler i omløb.
            Reduktionen må ikke føre til en koefficient, som er mindre end 0,8606735. Hvis denne undtagelse anvendes, tillægges en fjerdedel af den deraf følgende reduktion i NCB’ens udligningsbeløb (»C«), som gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, til alle NCB’ers udligningsbeløb for 2. - 5. år efter året for indførelse af eurosedler og -mønter i henhold til artikel 4, stk.1.
            B.   Anden eventualjustering
            Såfremt de NCB’er, hvor udligningsbeløbet i medfør af artikel 4, stk. 1 er positivt, betaler nettorenter på Eurosystem-interne saldi for pengesedler i omløb, som sammenlagt med posten »nettoresultat af sammenlægning af monetære indtægter« i deres resultatopgørelse ultimo året giver en nettoudgift, reduceres koefficienten »S«, som efter artikel 4, stk. 1, gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, i nødvendigt omfang for at undgå dette.
            Reduktionen må ikke føre til en koefficient, som er mindre end 0,8606735. Hvis denne undtagelse anvendes, tillægges en fjerdedel af den modsvarende nedsættelse af NCB’ens udligningsbeløb (»C«), som gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, til alle NCB’ers udligningsbeløb for 2. - 5. år efter året for indførelse af eurosedler og -mønter i henhold til artikel 4, stk. 1.«