Avis juridique important

|

31991D0303

91/303/EØF:Kommissionens afgørelse af 12. juni 1991 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af tynd polyesterfilm med oprindelse i Republikken Korea

EF-Tidende nr. L 151 af 15/06/1991 s. 0089 - 0092

KOMMISSIONENS AFGOERELSE  af 12. juni 1991  om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af tynd polyesterfilm med oprindelse i Republikken Korea  (91/303/EOEF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidierent import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 9,efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forodning, og ud fra foelgende betragtninger:A. PROCEDURE (1) I oktober 1989 afsluttede Kommissionen ved afgoerelse 89/560/EOEF (2) uden indfoerelse af foranstaltninger antidumpingproceduren vedroerende importen af polyesterfilm af alle tykkelser med oprindelse i Republikken Korea. Der blev derefter indgivet endnu en klage af European Plastic Films, Membrane and Covering Manufacturers Association (AEC) paa vegne af producenter, der tegner sig for hele produktionen i Faellesskabet af den paagaeldende vare, for saa vidt angaar importen af polyesterfilm af tykkelse under 25 mikron (tynd polyesterfilm) med oprindelse i Republikken Korea (i det foelgende benaevnt »Korea«). Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Faellesskabets import af polyesterfilm henhoerende under KN-kode 3919 10 31, 3919 90 31, 3920 62 00, 3920 63 00, 3920 69 00, 3921 90 19 og indledte en undersoegelse.(2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og klageren og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.(3) Med henblik paa at indhente de oplysninger, som Kommissionen ansaa for noedvendige, sendte den spoergeskemaer til de eksportoerer i Korea og importoerer i Faellesskabet, som den vidste var beroert af sagen. Begge de kendte eksportoerer og nogle af importoererne udfyldte spoergeskemaet.Kommissionen sendte ogsaa spoergeskemaer til de fire selskaber, paa hvis vegne klagen var indgivet, saaledes at hvert enkelt selskab kunne faa lejlighed til at paavise den skade, det var blevet paafoert som foelge af importen af tynd polyesterfilm fra Korea. Kommissionen foretog en detaljeret undersoegelse af disse fire selskaber, hvis samlede produktion udgoer hele produktionen i Faellesskabet, og som returnerede spoergeskemaerne i udfyldt stand.(5) Begge de kendte producenter/eksportoerer og nogle af de importoerer, der ifoelge det foreliggende var beroert af sagen, fremlagde deres synspunkter skriftligt, og de paagaeldende producenter/eksportoerer anmodede om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet. Klageren tilkendegav ogsaa sine synspunkter skriftligt og anmodede om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet.(6) Kommissionen efterproevede de indkomne oplysninger i den udstraekning, der ansaas for paakraevet, og aflagde kontrolbesoeg hos foelgende selskaber:a) Producenter i Faellesskabet:- Du Pont de Nemours, Luxembourg - Hoechst AG, Wiesbaden, Tyskland - ICI, Welwyn Garden City, Hertfordshire, Det Forenede Kongerige - Rhône-Poulenc, Lyon, Frankrig b) Producenter/eksportoerer i Korea:- Kolon Industries Inc., Seoul - SKC Ltd, Seoul.(7) Dumpingundersoegelsen omfattede hele aaret 1989. Med henblik paa at afgoere, om den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet havde lidt vaesentlig skade, undersoegtes udviklingen i de relevante oekonomiske faktorer for aarene 1987, 1988 og 1989.B. SKADE a) Import - maengde og priser (8) Hvad angaar den skade, der ifoelge det anfoerte forvoldes af den paagaeldende import, fremgik det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at importen af tynd polyesterfilm til Faellesskabet fra Korea steg fra 2 532 tons i 1987 til 2 869 tons i 1989.(9) Med hensyn til markedsandelen har det ikke vaeret muligt at angive udviklingen i den maengdemaessige import procentuelt paa grund af de vanskeligheder, der er forbundet med at fastlaegge forbruget af tynd polyesterfilm i Faellesskabet, hvor visse tal (navnlig vedroerende importen fra tredjelande) som oftest vedroerer polyesterfilm af alle tykkelser. Paa et begraenset grundlag svarende til klagernes salg i Faellesskabet sammenholdt udelukkende med importen fra Korea kunne det imidlertid fastslaas, at de fra Korea importerede varers andel af det samlede salg faldt fra 6,4 % i 1987 til 5,5 % i 1989. I betragtning af, at dette tal for forbruget er vaesentligt lavere end det faktiske tal, da importen fra tredjelande ikke er indregnet, vil den koreanske markedsandel vaere noget lavere og i hvert fald mindre end 5 % i hele treaarsperioden. Kommissionen havde endvidere ikke grund til at antage, at den faldende tendens, der fremgaar af beregningen paa grund af det begraensede salg, ville vaere anderledes, hvis der havde foreligget tal for det samlede salg.(10) For saa vidt angaar spoergsmaalet om priser, kunne det betragtet vare for vare, medlemsstat for medlemsstat og kunde for kunde fastslaas, at de koranske eksportoerers priser i alle tilfaelde var hoejere end faellesskabsproducenternes laveste priser, og i nogle tilfaelde, navnlig i sidste kvartal af 1989, var de endog hoejere end faellesskabsproducenternes hoejeste priser.b) Virkningerne for erhvervsgrenen i Faellesskabet (11) Mellem 1987 og 1989 oegedes Faellesskabets produktion af tynd polyesterfilm fra 53 045 tons til 62 027 tons. I samme periode oegede klagerne paa baggrund af den stigende efterspoergsel i Faellesskabet produktionskapaciteten med ca. 20 %. Som foelge af de stoerre maengder laa kapacitetsudnyttelsesgraden i den af undersoegelsen omfattede treaarsperiode paa mellem 86 % og 90 %. Flere faellesskabsproducenter maatte saaledes importere visse maengder fra tredjelande for at efterkomme kundernes efterspoergsel.(12) Klagernes salg i Faellesskabet steg fra ca. 33 800 tons i 1987 til 41 900 tons i 1989, svarende til 24 %. Omsaetningen foroegedes ogsaa i denne periode, men paa grund af lavere priser stod foroegelsen ikke i et rimeligt forhold til stigningen i den solgte maengde.(13) for saa vidt angaar faellesskabsproducenternes priser paa tynd polyesterfilm, har der i gennemsnit vaeret tale om en nedgang paa ca. 13 % mellem 1987 og 1989. Paa trods af klagerens paastand om det modsatte maa denne nedgang anses for at vaere uafhaengig af de konkurrencemaessige virkninger af den paagaeldende import fra Korea. For det foerste var de koreanske priser, som anfoert i betragtning 10, ikke lavere end faellesskabsproducenternes priser i undersoegelsesperioden, og i betragtning af de koreanske importvarers lille (og aftagende) andel af markedet kan der naeppe derfra vaere udgaaet et pristryk. Det konstateredes endvidere, at tilsvarende prisfald indtraf paa markedet for basisfilm til magnetiske anvendelsesformaal, som udgoer 50 % af det samlede marked for tynd polyesterfilm. I undersoegelsesperioden fandtes der ikke paa faellesskabsmarkedet film af denne type importeret fra Korea, og den paagaeldende film kan derfor ikke vaere aarsagen til faldet i klagernes priser i denne periode.(14) Alle faellesskabsproducenter leb tab paa deres salg af tynd polyesterfilm i undersoegelsesperioden. Det fremgik imidlertid af en noejere analyse af alle markeder for denne vare i Faellesskabet, at for tre ud af de fire selskaber opstod disse tab hovedsagelig i forbindelse med salget af typer af tynd polyesterfilm, der som foelge af deres anderledes egenskaber og anvendelsesformaal ikke konkurrerede direkte med de paagaeldende importerede varer fra Korea.c) Andre faktorer (15) Ud over importen af den paagaeldende vare fra Korea undersoegte Kommissionen ogsaa virkningerne af andre faktorer paa den erhvervsgren i Faellesskabet, der havde indgivet klage, saasom omfanget af og priserne paa import fra lande, der ikke var omfattet af undersoegelsen, eller nedgang i efterspoergslen, som saerskilt eller set under ét kan have haft negative virkninger for faellesskabsproducenterne af tynd polyesterfilm. Det konstateredes for det foerste, at efterspoergslen efter den paagaeldende vare var steget stoet i Faellesskabet i perioden fra 1987 til 1989. For det andet var der for saa vidt angaar importen fra andre tredjelande tale om en betydelig stigning i den betragtede periode, og det anslaas, at denne import ved udgangen af 1989 tegnede sig for en andel af markedet paa ca. 27 %. Priserne paa disse importvarer, og navnlig paa varer med oprindelse i Japan, laa ifoelge det foreliggende i almindelighed paa samme niveau som faellesskabsproducenternes priser, men der var tale om typer af tynd polyesterfolie, som ikke eksporteredes af de koreanske producenter/eksportoerer.d) Konklusion (16) Under hensyntagen til ovennaevnte relevante oekonomiske faktorer er Kommissionen naaet til den konklusion, at den paagaeldende import fra Korea i undersoegelsesperioden ikke har paafoert de klagende selskaber vaesentlig skade for saa vidt angaar produktionen af tynd polyesterfilm. De tab, som nogle af klagerne har haft paa salget af tynd polyesterfilm i Faellesskabet, kan saaledes ikke tilskrives importen fra Korea af den paagaeldende vare i betragtning af de forholdsvis hoeje priser paa varen og de beskedne maengder, der er importeret.e) Paastande (17) Klagerne fremsatte i loebet af proceduren en raekke paastande vedroerende de paagaeldende koreanske eksportoerers adfaerd, som de sidestillede med den adfaerd, der for andre koreanske eksportoerer havde givet anledning til indfoerelsen af en endelig antidumpingtold (4) paa importen af audiobaand i kassetter til Faellesskabet. Disse paastande var hovedsagelig baseret paa omfanget af de prisunderbud, der var konstateret i den paagaeldende undersoegelse, men da de vedroerte andre eksportoerer og et andet produkt, saa Kommissionen ikke nogen grund til at aendre dens konklusioner vedroerende spoergsmaalet om underbud i forbindelse med importen af tynd polyesterfilm fra Korea.Klagerne tilfoejede endvidere, at de tal for maengden af det omhandlede produkt, der blev importeret til Faellesskabet i undersoegelsesperioden, konstateret af Kommissionen i loebet af undersoegelsen, var betydeligt for lave. Der var imidlertid intet bevis for denne paastand. Bortset fra, at tallene var indhentet fra eksportoererne og bekraeftet i loebet af undersoegelsen, saa var de stoettet af Faellesskabets statistikker for import af polyesterfilm i alle stoerrelser, som ogsaa var i overensstemmelse med den bekraeftede information. Klagernes tal, som var baseret paa et markedsskoen, svarede hverken til de efterkontrollerede tal, Faellesskabets statistikker eller til koreansk eksportstatistik, som i 1989 angav et tal, som var noget hoejere end det fra Faellesskabet.(18) Klagerne gjorder ogsaa gaeldende, at »den koreanske prispolitik sammen med den enorme overkapacitet udgoer en alvorlig trussel« om, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vil kunne blive paafoert vaesentlig skade. Hvad angaar spoergsmaalet om en trussel om skade, konstaterede Kommissionen, at priserne paa de fra Korea importerede varer i undersoegelsesperioden generelt var hoejere end faellesskabsproducenternes priser, og at eksporten af den paagaeldende vare til Faellesskabet ikke, omend der havde vaeret tale om en stigning i perioden fra 1987 til 1989, havde holdt trit med den stigende efterspoergsel i samme periode, og markedsandelen var saaledes faldet. Endvidere fremgik det af de koreanske eksportoerers prognoser for udviklingen i produktionskapaciteten, at den samlede produktion af alle typer polyesterfilm formentlig ville stige. Men selv om der skulle vaere tale om en saadan stigning, udgjorde den koreanske eksport af tynd polyesterfilm til Faellesskabet i 1989 kun 3 % af den samlede produktion, og Kommissionen modtog ingen antydning af, at der ville finde vaesentlige aendringer sted i den relative fordeling af maengderne paa de forskellige typer polyesterfilm, der ville blive eksporteret til Faellesskabet i fremtiden.(19) Klagernes antydning af, at den antidumpingundersoegelse, der er ivaerksat af De Forenede Staters myndigheder vedroerende importen til USA af alle typer polyesterfilm med oprindelse i Korea, kan indebaere en trussel om skade, kan ikke godtages som en tilstraekkelig begrundelse for, at en saadan trussel om skade faktisk foreligger. Det er ikke paa det nuvaerende trin i den amerikanske undersoegelse kendt, om De Forenede Staters myndigheder vil indfoere foranstaltninger. Kommissionen finder derfor, at denne situation ikke i oejeblikket indebaerer nogen risiko for, at koreansk eksport vil blive omdirigeret fra De Forenede Stater til Faellesskabet. Bestemmelserne i artikel 4 i forordning (EOEF) nr. 2423/88 vedroerende trussel om skade finder saaledes ikke anvendelse i den foreliggende sag.C. DUMPING (20) Paa baggrund af resultaterne af ovennaevnte undersoegelse vedroerende aarsagerne til skade, som maatte vaere paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet anser Kommissionen det uanset eventuelle tegn paa dumping i 1989 ikke for noedvendigt at fortsaette undersoegelsen af spoergsmaalet om dumping i forbindelse med importen af den paagaeldende vare.D. AFSLUTNING AF PROCEDUREN (21) Efter at Kommissionen havde underrettet klageren om resultaterne af ovenstaaende undersoegelse, fremsatte sidstnaevnte yderligere paastande om virkningerne for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet af importen fra Korea. Kommissionen undersoegte naermere disse paastande, men fastslog, at der ikke var fremlagt nye oplysninger eller argumenter, og at resultaterne af Kommissionens undersoegelse derfor maatte staa ved magt.(22) Under disse omstaendigheder anses det ikke for paakraevet at indfoere beskyttelsesforanstaltninger, og proceduren boer foelgelig afsluttes - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Eneste artikel Antidumpingproceduren vedroerende importen af tynd polyesterfilm af tykkelse under 25 mikron med oprindelse i Republikken Korea afsluttes. Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. juni 1991. Paa Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen (1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1. (2) EFT nr. L 305 af 21. 10. 1989, s. 31. (3) EFT nr. C 24 af 1. 2. 1990, s. 7. (4) EFT nr. L 119 af 14. 5. 1991, s. 35.


Avis juridique important

|

32000D0518(02)

Rådets afgørelse af 2. maj 2000 om udnævnelse af de luxembourgske medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed i kategorierne arbejdstagere og arbejdsgivere

EF-Tidende nr. C 139 af 18/05/2000 s. 0002 - 0002

Rådets afgørelseaf 2. maj 2000om udnævnelse af de luxembourgske medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed i kategorierne arbejdstagere og arbejdsgivere(2000/C 139/02)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet(1), særlig artikel 26 og 27,og ud fra følgende betragtninger:Rådet har ved afgørelse af 17. december 1999(2) udnævnt medlemmerne af og suppleanterne til Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed, med undtagelse af repræsentanterne for de luxembourgske arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationer, for perioden 17. december 1999 til 16. december 2001;den luxembourgske regering har nu meddelt sin kandidatliste -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende udnævnes til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed for perioden fra den 2. maj 2000 til den 16. december 2001:1) ARBEJDSSTAGERREPRÆSENTANTERa) MedlemmerA. DE MATTEISD. GEORGESb) SuppleantE. DIAS2) ARBEJDSGIVERREPRÆSENTANTERa) MedlemmerP. BLEYM. SAUBERb) SuppleantCH. BERTRAND-SCHAULArtikel 2Denne afgørelse offentliggøres til underretning i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 2. maj 2000.På Rådets vegneJ. CoelhoFormand(1) EFT L 257 af 18.10.1968, s. 2.(2) EFT C 4 af 7.1.2000, s. 1.


title: 2008/496/EF: Kommissionens afgørelse af 1. juli 2008 om udnævnelse af medlemmer af Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme (EØS-relevant tekst)

text:
               2.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 172/28

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 1. juli 2008
   om udnævnelse af medlemmer af Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme
   (EØS-relevant tekst)
   (2008/496/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (1), særlig artikel 4, stk. 3,
   under henvisning til Det Europæiske Lægemiddelagenturs indstilling af 19. december 2007, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved afgørelse 2006/286/EF af 12. april 2006 (2) og efter indstilling fra Det Europæiske Lægemiddelagentur udnævnte Kommissionen tre medlemmer af Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme, i det følgende benævnt »udvalget«, for en periode på tre år med virkning fra den 16. april 2006.

               (2)

               To af disse medlemmers mandatperiode udløb henholdsvis i december 2006 (Gianmartino Benzi) og august 2007 (Julia Dunne). Det er derfor nødvendigt at udnævne to nye medlemmer af udvalget.

               (3)

               Det Europæiske Lægemiddelagentur har indstillet to personer til udnævnelse.

               (4)

               Medlemmerne af udvalget skal udnævnes for en periode på tre år med virkning fra den 2. juli 2008 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Efter indstilling fra Det Europæiske Lægemiddelagentur udnævnes følgende personer til medlemmer af udvalget for en periode på tre år med virkning fra den 2. juli 2008:

               János BORVENDÉG

               Bruno SEPODES

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juli 2008.

            På Kommissionens vegne

         Günter VERHEUGEN

            Næstformand

      (1)  EFT L 18 af 22.1.2000, s. 1.

      (2)  EUT L 104 af 13.4.2006, s. 54.


Avis juridique important

|

32003D0567

2003/567/FUSP: Rådets afgørelse 2003/567/FUSP af 21. juli 2003 om gennemførelse af fælles holdning 1999/533/FUSP vedrørende Den Europæiske Unions bidrag til fremme af den snarlige ikrafttræden af traktaten om fuldstændigt forbud mod nukleare prøvesprængninger ("CTBT")

EU-Tidende nr. L 192 af 31/07/2003 s. 0053 - 0053

Rådets afgørelse 2003/567/FUSPaf 21. juli 2003om gennemførelse af fælles holdning 1999/533/FUSP vedrørende Den Europæiske Unions bidrag til fremme af den snarlige ikrafttræden af traktaten om fuldstændigt forbud mod nukleare prøvesprængninger ("CTBT")RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til Rådets fælles holdning 1999/533/FUSP af 29. juli 1999 vedrørende Den Europæiske Unions bidrag til fremme af den snarlige ikrafttræden af traktaten om fuldstændigt forbud mod nukleare prøvesprængninger "CTBT"(1), særlig artikel 1 og 4, sammenholdt med artikel 23, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, ogud fra følgende betragtninger:(1) Ifølge artikel 4 i fælles holdning 1999/533/FUSP vil Den Europæiske Union tilskynde alle stater, der endnu ikke har undertegnet og ratificeret CTBT, til at gøre dette snarest, især de stater, der figurerer på listen over de 44 stater, hvis ratifikation er nødvendig for, at CTBT kan træde i kraft.(2) Det er hensigtsmæssigt at bidrage til, at der opnås positive resultater af tredje konference i henhold til artikel XIV i CTBT, som afholdes den 3.-5. september 2003 i Wien med det formål at fremskynde CTBT-ratifikationsprocessen, således at CTBT snart kan træde i kraft -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Som led i støtten til den snarlige ikrafttræden af CTBT som omhandlet i artikel 1 i fælles holdning 1999/533/FUSP tilskynder Den Europæiske Union alle stater, som endnu ikke har undertegnet og ratificeret CTBT, til at gøre dette snarest.Med henblik herpå tilskynder Den Europæiske Union:a) først og fremmest de stater, der figurerer på listen over de 44 stater, hvis undertegnelse og ratifikation er nødvendig for, at CTBT kan træde i kraftb) de stater, der har undertegnet, men ikke ratificeret CTBT, især de stater, hvor der vil blive placeret stationer under det internationale overvågningssystem (IMS)c) de stater, der ikke har undertegnet CTBT, især de stater, hvor der vil blive placeret IMS-stationer.Artikel 2Den Europæiske Union vil medvirke til, at konferencen i henhold til CTBT, artikel 14, indkaldes på politisk plan.Artikel 3Med henblik på at fremskynde ratifikationsprocessen og fremme den snarlige ikrafttræden af CTBT kan Den Europæiske Union optage kontakter med regionale organisationer (f.eks. Den Afrikanske Union, Organisationen af Amerikanske Stater (OAS), Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien (ASEAN)).Artikel 4Formandskabet holder i nødvendigt omfang det midlertidige tekniske CTBT-sekretariat underrettet om gennemførelsen af artikel 1 og 2.Artikel 5Denne afgørelse har virkning fra datoen for vedtagelsen.Artikel 6Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 21. juli 2003.På Rådets vegneF. FrattiniFormand(1) EFT L 204 af 4.8.1999, s. 1.


title: 2011/410/EU: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 7. juli 2011 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller garanteret af den portugisiske stat (ECB/2011/10)

text:
               12.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 182/31

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
   af 7. juli 2011
   om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller garanteret af den portugisiske stat
   (ECB/2011/10)
   (2011/410/EU)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 2, første led,
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), særlig artikel 12.1 og artikel 34.1, andet led, sammenholdt med artikel 3.1, første led, og artikel 18.2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til ESCB-statuttens artikel 18.1 kan Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta, udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere, hvor lån ydes mod passende sikkerhed. Kriterierne for sikkerhedens belånbarhed med henblik på Eurosystemets pengepolitiske operationer er fastsat i bilag I til retningslinje ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (1) (herefter »dokumentationsgrundlaget«).

               (2)

               I henhold til dokumentationsgrundlagets afsnit 1.6 kan ECB's Styrelsesråd til enhver tid ændre instrumenter, betingelser, kriterier og procedurer for gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske operationer. I henhold til dokumentationsgrundlagets afsnit 6.3.1 forbeholder Eurosystemet sig ret til at fastslå, om en udstedelse, udsteder, debitor eller garant opfylder kravene til høje kreditstandarder på grundlag af enhver oplysning, som det anser for relevant.

               (3)

               De usædvanlige omstændigheder, som hersker på det finansielle marked, sammenholdt med den portugisiske stats budgetstilling, har sat markedets vurdering af værdipapirer udstedt af den portugisiske stat ud af funktion, hvilket har negative konsekvenser for det finansielle systems stabilitet. Denne ekstraordinære situation kræver en hurtig og midlertidig tilpasning af Eurosystemets pengepolitiske ramme.

               (4)

               Styrelsesrådet har vurderet den omstændighed, at den portugisiske regering har vedtaget og er i færd med at gennemføre et økonomisk og finansielt tilpasningsprogram, som den har forhandlet sig frem til med Europa-Kommissionen, ECB og Den Internationale Valutafond, og som den portugisiske regering har forpligtet sig til at gennemføre fuldt ud. Styrelsesrådet har ligeledes, med udgangspunkt i Eurosystemets kreditrisikostyring, vurderet virkningerne af et sådant program på værdipapirer, som er udstedt af den portugisiske stat. Styrelsesrådet anser programmet for at være hensigtsmæssigt, således at omsættelige gældsinstrumenter udstedt af den portugisiske stat eller garanteret af den portugisiske stat, set ud fra et kreditrisikostyringssynspunkt, bevarer en tilstrækkelig høj kvalitetsstandard til, at de fortsat kan godkendes som sikkerhed for Eurosystemets pengepolitiske operationer, uanset eventuelle eksterne kreditvurderinger. Disse positive vurderinger danner grundlag for en ekstraordinær og midlertidig tilpasning af Eurosystemets pengepolitiske ramme, som foretages med henblik på at bidrage til de finansielle institutioners soliditet og herved styrke hele det finansielle systems stabilitet samt beskytte disse institutioners kunder.

               (5)

               Styrelsesrådet vil dog nøje overvåge, at den portugisiske regering fortsat opfylder sin forpligtelse til fuldt ud at gennemføre det økonomiske og finansielle tilpasningsprogram, som ligger til grund for denne ekstraordinære og midlertidige tilpasning af Eurosystemets pengepolitiske ramme.

               (6)

               Denne ekstraordinære tilpasning af Eurosystemets pengepolitiske ramme blev vedtaget og offentligt meddelt af Styrelsesrådet den 7. juli 2011. Den gælder midlertidigt, indtil Styrelsesrådet vurderer, at det finansielle systems stabilitet giver mulighed for en normal anvendelse af Eurosystemets ramme for pengepolitiske operationer —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Suspension af visse bestemmelser i dokumentationsgrundlaget
   1.   Eurosystemets mindstekrav til grænseværdier for kreditkvalitet, der er angivet i reglerne om omsættelige aktiver i Eurosystemets rammer for kreditvurdering i dokumentationsgrundlagets afsnit 6.3.2, suspenderes i overensstemmelse med artikel 2 og 3.
   2.   I tilfælde af uoverensstemmelse mellem denne afgørelse og dokumentationsgrundlaget, er førstnævnte afgørende.
   Artikel 2
   Fortsat godkendelse som sikkerhed af omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt af den portugisiske stat
   Eurosystemets grænseværdi for kreditkvalitet finder ikke anvendelse på omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt af den portugisiske stat. Sådanne aktiver udgør godkendt sikkerhed med henblik på Eurosystemets pengepolitiske operationer, uanset deres eksterne kreditvurdering.
   Artikel 3
   Fortsat godkendelse som sikkerhed af omsættelige gældsinstrumenter, der er garanteret af den portugisiske stat
   Eurosystemets grænseværdi for kreditkvalitet finder ikke anvendelse på omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt af enheder, som er etableret i Portugal, og fuldt ud garanteret af den portugisiske stat. En garanti, der er stillet af den portugisiske stat, er fortsat underlagt kravene i dokumentationsgrundlagets afsnit 6.3.2. Sådanne aktiver udgør godkendt sikkerhed med henblik på Eurosystemets pengepolitiske operationer, uanset deres eksterne kreditvurdering.
   Artikel 4
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse træder i kraft den 7. juli 2011.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 7. juli 2011.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB

      (1)  EFT L 310 af 11.12.2000, s. 1.


title: Rådets afgørelse 2011/380/FUSP af 28. juni 2011 om ændring af afgørelse 2010/330/FUSP om Den Europæiske Unions integrerede retsstatsmission for Irak, EUJUST LEX-Irak

text:
               29.6.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 169/27

         RÅDETS AFGØRELSE 2011/380/FUSP
   af 28. juni 2011
   om ændring af afgørelse 2010/330/FUSP om Den Europæiske Unions integrerede retsstatsmission for Irak, EUJUST LEX-Irak
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28 og artikel 43, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 14. juni 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/330/FUSP (1), der forlængede Den Europæiske Unions integrerede retsstatsmission for Irak EUJUST LEX-Irak (»missionen«) med yderligere 24 måneder indtil den 30. juni 2012. Det finansielle referencegrundlag for perioden mellem den 1. juli 2011 og den 30. juni 2012 skal fastsættes af Rådet.

               (2)

               Missionens mandat gennemføres i en situation, der kan blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil som fastsat i traktatens artikel 21.

               (3)

               Afgørelse 2010/330/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2010/330/FUSP ændres således:

               1)

               Artikel 2, stk. 4, affattes således:
               »4.   Uddannelsesaktiviteterne skal foregå i Irak og i regionen samt i Unionen. EUJUST LEX-Irak skal have kontorer i Bruxelles, i Bagdad, herunder et lokalkontor i Basra, med henblik på oprettelse af et muligt kontor, hvis der træffes passende afgørelse herom. EUJUST LEX-Irak skal endvidere have et kontor i Erbil (Kurdistanregionen).«

               2)

               Artikel 11, stk. 2, affattes således:
               »2.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifter i forbindelse med missionen mellem den 1. juli 2011 og den 30. juni 2012 udgør 27 250 000.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 28. juni 2011.

            På Rådets vegne

         FAZEKAS S.

            Formand

      (1)  EUT L 149 af 15.6.2010, s. 12.


title: AFGOERELSE TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE I DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RAADET AF 21. DECEMBER 1976 OM INDFOERELSE AF TILSYN MED INDFOERSEL AF VISSE VARER MED OPRINDELSE I SVERIGE ( 1977 )

text:
31 . 12. 76                                De Europæiske Fællesskabers Tidende                                Nr. L 367/37
                                                      AFGØRELSE
               TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE I DET EUROPÆISKE
                     KUL- OG STALFÆLLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET
                                                  af 21 . december 1976
                    om indførelse af tilsyn med indførsel af visse varer med oprindelse i Sverige (1977)
                                                      (76/974/EKSF)
REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE I DET                           Lofternes udnyttelsesgrad konstateres på fællesskabs
EUROPÆISKE KUL- OG STALFÆLLESSKABS MED                           plan på grundlag af de indførsler, der afskrives på
LEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, HAR —                              de i de foregående afsnit opstillede betingelser.
i forståelse med Kommissionen —
                                                                  Medlemsstaterne giver med regelmæssige mellemrum
                                                                  Kommissionen meddelelse om de indførsler, der er
                                                                  foretaget i henhold til ovennævnte nærmere bestem
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                                  melser; disse oplysninger gives i overensstemmelse
                                                                  med de i stk. 4 anførte bestemmelser.
                          Artikel 1
                                                                  3 . Når lofterne er nået, kan medlemsstaterne hver
                                                                  for sit område på begæring af en af disse eller af
1 . Fra den 1 . januar 1977 til den 31 . december 1977            Kommissionen indtil slutningen af kalenderåret gen
undergives indførsler af visse varer med oprindelse               indføre opkrævning af de toldsatser, der gælder
i Sverige, som opregnes i artikel 1 og 2 i protokol               over for tredjelande, eventuelt under anvendelse af
nr. 1 til overenskomsten mellem medlemsstaterne i Det             de procentsatser, som er fastsat i artikel 2, litra e),
europæiske Kul- og Stålfællesskab og Det europæiske               i protokol nr. 1 , der er knyttet til den i stk. 1 nævnte
Kul- og Stålfællesskab på den ene side og kongeriget              overenskomst.
Sverige på den anden side, årlige indikative lofter og
et fællesskabstilsyn.
                                                                  4. Senest den 15 . dag i hver måned giver medlems
Beskrivelsen af de i første led omhandlede varer,                 staterne Kommissionen meddelelse om de afskriv
deres told- og statistikposition og niveauet for de               ninger, der er foretaget i løbet af den foregående
indikative lofter er angivet i Rådets forordning (EØF)            måned. Såfremt Kommissionen anmoder herom, gi
nr. 3235 /76 af 21 . december 1976 om indførelse af               ver de meddelelse om afskrivningerne hver 10. dag,
indikative lofter og et fællesskabstilsyn med indførs            således at disse meddelelser skal gives senest 5 hele
ler af visse varer med oprindelse i Sverige (*).                  dage efter udløbet af hver periode på 10 dage.
2. Afskrivningen på de indikative lofter foretages,                                       Artikel 2
efterhånden som varerne forelægges i tolden med
angivelse til fri omsætning ledsaget af et varecerti
fikat, der er i overensstemmelse med reglerne i den               1 . Indførslerne af de i artikel 1 og 2 i protokol nr. 1
i stk. 1 nævnte overenskomst.                                     i overenskomsten opregnede varer med oprindelse
                                                                  i Sverige, og anført i bilag II til forordning (EØF)
                                                                  nr. 3235/76, er undergivet et fællesskabstilsyn.        *
En vare kan kun afskrives på det indikative loft,
såfremt varecertifikatet fremlægges før datoen for
genindførelsen af toldopkrævningen.
                                                                  2. Senest den 15 . dag i hver måned giver medlems
                                                                  staterne Kommissionen meddelelse om de indførsler
                                                                  aif de pågældende varer, der er foretaget i løbet af
 (*) Se side 25 i denne Tidende.                                  den foregående måned ; i denne forbindelse tages
 ---pagebreak--- Nr. L 367/38                         De Europæiske Fællesskabers Tidende                             31 . 12. 76
kun de varer i betragtning, der forelægges i tolden                             Artikel 4
med angivelse til fri omsætning ledsaget af et vare
certifikat, som er i overensstemmelse med reglerne       Medlemsstaterne træffer alle foranstaltninger, som
i protokol nr. 3 i nævnte overenskomst.                  gennemførelsen af denne afgørelse medfører.
                       Artikel 3
                                                         Udfærdiget i Bruxelles, den 21 . december 1976.
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstalt                              A.P.L.M.M. van der STEE
ninger til sikring af gennemførelsen af denne afgø
relse i snævert samarbejde med Kommissionen.                                              Formand


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 633/2009/EF af 13. juli 2009 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Fællesskabet

text:
               22.7.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 190/1

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 633/2009/EF
   af 13. juli 2009
   om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Fællesskabet
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 179 og 181 A,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Investeringsbank (EIB) har siden 1963 gennemført aktiviteter uden for Fællesskabet til støtte for Fællesskabets eksterne politikker.

               (2)

               De fleste af disse aktiviteter er blevet udført efter anmodning fra Rådet og har været underlagt en fællesskabsbudgetgaranti, der forvaltes af Kommissionen. Senest blev fællesskabsgarantien iværksat for perioden 2000-2007 ved Rådets afgørelse 2008/580/EF af 23. juni 2008 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til projekter uden for Fællesskabet (de sydøstlige nabolande, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik) (2) og ved Rådets afgørelse 2001/777/EF af 6. november 2001 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med en særlig långivningsaktion til fordel for udvalgte miljøprojekter i området langs Ruslands Østersøkyst som led i den nordlige dimension (3) og Rådets afgørelse 2005/48/EF af 22. december 2004 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til visse typer af projekter i Rusland, Ukraine, Moldova og Belarus (4) til en række regionalt specifikke långivningsaktioner.

               (3)

               Med det formål at støtte Fællesskabets aktioner i tredjelande uden at påvirke EIB's kreditværdighed bør EIB tilbydes en fællesskabsbudgetgaranti til at gennemføre transaktioner uden for Fællesskabet. EIB bør tilskyndes til at øge antallet af aktiviteter uden for Fællesskabet uden at udnytte fællesskabsgarantien, især i landene i førtiltrædelsesfasen og Middelhavslandene samt i investeringsværdige lande i andre regioner, samtidig med at karakteren af fællesskabsgarantiens dækning bør præciseres som en dækning mod risici af politisk eller statslig art.

               (4)

               Fællesskabsgarantien bør dække tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for EIB-finansieringsberettigede investeringsprojekter, der gennemføres i lande, der er omfattet af instrumentet til førtiltrædelsesbistand (5) (IPA), det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPI) (6) og instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI) (7), hvor disse lån eller lånegarantier er blevet ydet i henhold til en undertegnet aftale, som hverken er udløbet eller er blevet opsagt (»EIB-finansieringstransaktioner«).

               (5)

               De beløb, som fællesskabsgarantien dækker i henhold til denne afgørelse, bør udgøre beløbslofter for EIB's finansiering under fællesskabsgarantien. Der bør ikke være tale om mål, som EIB er forpligtet til at nå.

               (6)

               Fællesskabets politik i forhold til tredjelande er blevet revideret og udvidet i de senere år. Dette gælder især førtiltrædelsesstrategien, den europæiske naboskabspolitik, de fornyede partnerskaber med Latinamerika og Sydøstasien samt Den Europæiske Unions strategiske partnerskaber med Rusland, Kina og Indien. Dette gælder endvidere i forhold til Fællesskabets udviklingspolitik, som nu er blevet udvidet til at omfatte samtlige udviklingslande. Denne udviklingspolitik er en af grundpillerne i Fællesskabets eksterne forbindelser, der giver en løsning tilpasset behovene i udviklingslandene.

               (7)

               Fra 2007 er Fællesskabets relationer i forhold til tredjelande også støttet af de nye finansieringsinstrumenter, nemlig IPA, ENPI, DCI, Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder (EIDHR) (8) og stabilitetsinstrumentet (9).

               (8)

               EIB's finansieringstransaktioner bør være i overensstemmelse med og støtte Fællesskabets politik i forhold til tredjelande, herunder også specifikke regionale målsætninger, og bør bidrage til det generelle mål om i henhold til traktatens artikel 177 og 179 at fremme og konsolidere demokratiet og retsstaten, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt bidrage til overholdelse af internationale miljøaftaler, i hvilke Fællesskabet er part. EIB's finansieringstransaktioner bør, navnlig i forhold til udviklingslandene, fremme: bæredygtig økonomisk og social udvikling i disse lande, især i de dårligst stillede blandt dem, en harmonisk og gradvis integration i verdensøkonomien, bekæmpelse af fattigdommen, den generelle målsætning om at udvikle og konsolidere demokratiet og retsstaten, det overordnede mål om respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder såvel som overholdelse af de mål, der er godkendt af Fællesskabet i forbindelse med De Forenede Nationer og andre kompetente internationale organisationer. EIB's finansiering bør supplere Fællesskabets tilsvarende bistandspolitikker, -programmer og -instrumenter i de forskellige regioner ved at sikre en overordnet sammenhæng i Fællesskabets aktioner. Desuden bør beskyttelsen af medlemsstaternes miljø og energisikkerhed indgå i EIB's finansieringsmål i alle de finansieringsberettigede regioner. EIB's finansieringstransaktioner bør finde sted i lande, der opfylder passende betingelser, som er i overensstemmelse med fællesskabsaftaler på højt plan om politiske og makroøkonomiske aspekter.

               (9)

               Den politiske dialog mellem Kommissionen og EIB samt den strategiske planlægning og sammenhæng mellem EIB's og Kommissionens finansiering bør styrkes. Sammenkædningen af EIB's aktiviteter uden for Fællesskabet og Fællesskabets politikker bør styrkes via et udbygget samarbejde mellem EIB og Kommissionen på centralt plan samt i marken. En sådan udbygget koordination bør bl.a. omfatte tidlig gensidig konsultation om politiske spørgsmål, udarbejdelse af dokumenter af fælles betydning og projektplanlægning. Af særlig betydning er tidlig konsultation om strategiske planlægningsdokumenter udarbejdet af Kommissionen eller af EIB med henblik på at opnå størst mulig synergi mellem EIB's og Kommissionens aktiviteter og måle, hvor store fremskridt der gøres hen imod opfyldelsen af relevante fællesskabspolitiske målsætninger.

               (10)

               Hvad angår landene i førtiltrædelsesfasen bør EIB's finansiering i disse lande afspejle de prioriteter, der er fastsat i tiltrædelsespartnerskabsaftaler og europæiske partnerskabsaftaler, i stabiliserings- og tiltrædelsesaftaler og i forhandlinger med Fællesskabet. Fokus i Fællesskabets aktioner i det vestlige Balkan bør fortsat gradvis flyttes fra genopbygningsstøtte til førtiltrædelsesstøtte. I denne forbindelse bør EIB's aktiviteter også søge at fremme institutionsopbygningsaspektet, eventuelt i samarbejde med andre internationale finansielle institutioner, der er aktive i regionen. I perioden 2007-2011 bør finansieringen til kandidatlandene (Kroatien, Tyrkiet og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien) i stigende grad ske under den førtiltrædelsesfacilitet, der stilles til rådighed af EIB, og som med tiden bør udvides til at omfatte de potentielle kandidatlande i det vestlige Balkan i takt med fremskridtet i deres tiltrædelsesproces.

               (11)

               Hvad angår de lande, der er omfattet af ENPI, bør EIB videreføre og konsolidere sine aktiviteter vedrørende Middelhavsområdet og sætte øget fokus på udvikling af den private sektor. I denne forbindelse er det nødvendigt, at partnerlandene samarbejder om at fremme udviklingen af den private sektor og tilskynde til en strukturreform, navnlig i den finansielle sektor, og der er behov for andre foranstaltninger, der kan lette EIB's aktiviteter, navnlig for at sikre, at EIB kan udstede obligationer på lokale markeder. Hvad angår Østeuropa, det sydlige Kaukasus og Rusland bør EIB udvide sine aktiviteter i de berørte lande på passende betingelser, der er i overensstemmelse med fællesskabsaftaler på højt niveau med det pågældende land om politiske og makroøkonomiske aspekter. I denne region bør EIB finansiere projekter af væsentlig interesse for Fællesskabet inden for transport-, energi-, telekommunikations- og miljøinfrastruktur. Højeste prioritet bør gives til projekter i forbindelse med udvidede, vigtige transeuropæiske net, projekter med grænseoverskridende virkninger for en eller flere medlemsstater og større projekter, der fremmer regional integration via øget konnektivitet. Inden for miljøsektoren bør EIB i Rusland lægge særlig vægt på projekter, der ligger inden for rammerne af miljøpartnerskabet under den nordlige dimension. Inden for energisektoren har strategiske energiforsynings- og energitransportprojekter særlig betydning i overensstemmelse med fællesskabspolitikkens målsætning om diversificering af energikilderne og med henblik på at sikre forbrugerne stabile og sikre ressourcer. EIB's finansieringstransaktioner i denne region bør gennemføres i nært samarbejde med Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), især på de vilkår, der skal fastsættes i et trepartsaftalememorandum mellem Kommissionen, EIB og EBRD.

               (12)

               EIB's finansiering i asiatiske og latinamerikanske lande vil blive gradvis tilpasset Unionens samarbejdsstrategi i disse regioner og udgøre et supplement til instrumenter, der finansieres over Fællesskabets budgetmidler. EIB bør bestræbe sig på gradvis at udvide sine aktiviteter til flere lande i disse regioner, herunder mindre velstående lande. Til støtte for Fællesskabets målsætninger bør EIB's finansiering i asiatiske og latinamerikanske lande fokusere på miljømæssig bæredygtighed (herunder imødegåelse af klimaændringer) og energisikkerhedsprojekter samt den fortsatte støtte til Unionens tilstedeværelse i Asien og Latinamerika gennem direkte udenlandske investeringer og overførsel af teknologi og knowhow. Under hensyn til omkostningseffektiviteten bør EIB også kunne arbejde direkte med lokale virksomheder, især på områderne miljømæssig bæredygtighed og energisikkerhed. Målsætningerne for EIB's finansiering i Asien og Latinamerika vil blive taget op til fornyet overvejelse under midtvejsevalueringen.

               (13)

               I Centralasien bør EIB fokusere på større energiforsynings- og energitransportprojekter, der også tjener Fællesskabets egne energiinteresser og er i overensstemmelse med og støtter Fællesskabets politiske målsætninger om diversificering af energikilder og Kyoto-kravene og om styrkelse af miljøbeskyttelse. EIB's finansiering i Centralasien bør desuden gennemføres i nært samarbejde med EBRD og navnlig på de vilkår, der skal fastsættes i et trepartsaftalememorandum mellem Kommissionen, EIB og EBRD.

               (14)

               Som et supplement til EIB's aktiviteter under partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater (10) (Cotonouaftalen) til fordel for de pågældende lande bør EIB i Sydafrika fokusere på infrastrukturprojekter af offentlig interesse (herunder kommunal infrastruktur og el- og vandforsyning) og støtte til den private sektor, herunder små og mellemstore virksomheder. Gennemførelsen af bestemmelserne om økonomisk samarbejde i aftalen om handel, udvikling og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Sydafrikanske Republik på den anden side (11) vil yderligere fremme EIB's aktiviteter i denne region.

               (15)

               Med henblik på at forbedre sammenhængen i den samlede fællesskabsstøtte i de pågældende regioner bør der findes muligheder for eventuelt at kombinere EIB-finansiering med fællesskabsbudgetmidler i form af gavebistand, risikovillig kapital og rentetilskud sammen med teknisk bistand til projektforberedelse og projektgennemførelse eller til forbedring af de retlige og reguleringsmæssige rammer via IPA, ENPI, stabilitetsinstrumentet, EIDHR og, for Sydafrikas vedkommende, DCI.

               (16)

               EIB har i forvejen et nært samarbejde med de internationale finansielle institutioner og de europæiske bilaterale institutioner. Dette samarbejde er reguleret ved regionalt specifikke aftalememoranda, som bør godkendes af EIB's styrende organer. I sine finansieringstransaktioner uden for Fællesskabet, der falder inden for denne afgørelses anvendelsesområde, bør EIB i relevant omfang bestræbe sig på yderligere at udbygge koordinationen og samarbejdet med de internationale finansielle institutioner og med de europæiske bilaterale institutioner, herunder eventuelt samarbejdet om sektorbetingelser, øget brug af samfinansiering og deltagelsen, sammen med andre internationale finansielle institutioner, i globale initiativer som f.eks. fremme af støttekoordination og -effektivitet.

               (17)

               EIB's og Kommissionens rapportering og videreformidling af oplysninger om EIB's finansieringstransaktioner bør styrkes. På grundlag af oplysninger fra EIB bør Kommissionen årligt aflægge rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB's finansieringstransaktioner i medfør af denne afgørelse. Rapporten bør især indeholde de strategiske planlægningsdokumenter og indeholde et afsnit om merværdi i overensstemmelse med Fællesskabets politikker og et afsnit om samarbejde med Kommissionen, andre internationale finansielle institutioner og bilaterale donorer, herunder vedrørende samfinansiering.

               (18)

               Den fællesskabsgaranti, der iværksættes ved denne afgørelse, bør dække EIB-finansieringstransaktioner, der undertegnes i perioden fra den 1. februar 2007 til den 31. oktober 2011. For at gøre status over forløbet igennem første halvdel af denne periode bør EIB og Kommissionen udarbejde en midtvejsevaluering af denne afgørelse. En sådan evaluering bør især indeholde en ekstern evaluering, for hvilken referencegrundlaget er angivet i bilag II.

               (19)

               EIB's finansieringstransaktioner bør fortsat forvaltes i henhold til EIB's egne regler og procedurer, herunder passende kontrolforanstaltninger, samt i henhold til de relevante regler og procedurer vedrørende Revisionsretten og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF).

               (20)

               Garantifonden for aktioner i forhold til tredjelande (»garantifonden«), der blev oprettet ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 (12), bør fortsat udgøre en likviditetsmæssig stødpude for Fællesskabets budget mod tab i forbindelse med EIB's finansieringstransaktioner.

               (21)

               EIB bør i samarbejde med Kommissionen udarbejde en vejledende flerårlig programmering af omfanget af undertegnelser af EIB's finansieringstransaktioner, så der kan opnås en passende budgetplanlægning for tilførsel af kapital til garantifonden. Kommissionen bør tage hensyn til denne planlægning i den almindelige budgetplanlægning, der forelægges budgetmyndigheden.

               (22)

               Ved sin dom af 6. november 2008 i sag C-155/07 (Parlamentet mod Rådet) annullerede De Europæiske Fællesskabers Domstol Rådets afgørelse 2006/1016/EF af 19. december 2006 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til og lånegarantier for projekter uden for Fællesskabet (13). Afgørelse 2006/1016/EF var blevet udvidet til at gælde fem centralasiatiske lande (Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan) ved Rådets afgørelse 2008/847/EF af 4. november 2008 om centralasiatiske landes ret til finansiering efter afgørelse 2006/1016/EF (14).

               (23)

               Domstolen bestemte imidlertid, at virkningerne af afgørelse 2006/1016/EF skulle opretholdes for de af EIB's finansieringstransaktioner, der aftales, indtil en ny afgørelse, der er vedtaget med rette hjemmel, dvs. både artikel 179 og 181 A i traktaten, træder i kraft inden for en frist på 12 måneder fra datoen for dommens afsigelse. Udfaldet af denne dom er, at den fælles beslutningsprocedure finder anvendelse på aktiveringen af det fakultative mandat, støtteberettigelsen af landene i bilag I og suspenderingen af ny EIB-finansiering i et bestemt land i tilfælde af alvorlige bekymringer vedrørende den politiske eller økonomiske situation.

               (24)

               Det er derfor nødvendigt, at Europa-Parlamentet og Rådet træffer en ny afgørelse for at sikre uændret videreførelse af garantierne for EIB's relevante finansieringstransaktioner uden for Fællesskabet.

               (25)

               Der bør dog sikres en hurtig vedtagelse af denne afgørelse, samtidig med at Europa-Parlamentets beføjelser bør respekteres fuldt ud; Kommissionen bør derfor inden den 30. april 2010 forelægge et forslag til en ny afgørelse, der blandt andet tager hensyn til konklusionerne i midtvejsevalueringen.

               (26)

               Dette forslag til en ny afgørelse bør blandt andet behandle spørgsmålet om bedre kontrol fra Europa-Parlamentets og Rådets side med de politiske beslutninger, der træffes i EIB og i Kommissionen inden for rammerne af den nye afgørelse, spørgsmålet om gennemsigtighed i hele finansieringssystemet og spørgsmålet om begrænsningen af fællesskabsgarantien i forhold til udbetalte lån —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Garanti og beløbslofter
   1.   Fællesskabet yder Den Europæiske Investeringsbank (EIB) en generalgaranti (»fællesskabsgaranti«) til dækning af alle udeblevne, men forfaldne betalinger til EIB i forbindelse med lån til og lånegarantier for EIB-finansieringsberettigede investeringsprojekter, der gennemføres i lande, der er omfattet af denne afgørelse, hvis lån eller lånegaranti er ydet i henhold til en undertegnet aftale, som hverken er udløbet eller er blevet opsagt (»EIB-finansieringstransaktioner«), og som er ydet i overensstemmelse med EIB's egne regler og procedurer til støtte for relevante målsætninger i Fællesskabets eksterne politikker.
   2.   Fællesskabsgarantien begrænses til 65 % af det samlede beløb for udbetalte lån og lånegarantier ydet under EIB-finansieringstransaktioner med fradrag af tilbagebetalte beløb og med tillæg af alle hermed forbundne beløb.
   3.   Det maksimale beløbsloft for EIB's finansieringstransaktioner i hele perioden 2007-2013 med fradrag af annullerede beløb må ikke overstige 27 800 000 000 EUR. Dette maksimale beløbsloft opdeles i to dele:

               a)

               et grundloft, der udgør et fast beløb på højst 25 800 000 000 EUR, hvis regionale fordeling er fastlagt i stk. 4, dækkende hele perioden 2007-2013

               b)

               et fakultativ mandat på 2 000 000 000 EUR. Aktiveringen af hele eller en del af dette valgfrie beløb og dets regionale fordeling foretages af Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse efter proceduren i traktatens artikel 251. Afgørelsen vil være baseret på resultatet af den midtvejsevaluering, der er fastsat i artikel 9.

         4.   Det i stk. 3, litra a), nævnte grundloft opdeles i følgende bindende regionale beløbslofter:

               a)

               lande i førtiltrædelsesfasen: 8 700 000 000 EUR

               b)

               naboskabs- og partnerskabslande: 12 400 000 000 EUR
               fordelt på følgende vejledende underlofter:

                           i)

                           Middelhavslande: 8 700 000 000 EUR

                           ii)

                           Østeuropa, det sydlige Kaukasus og Rusland: 3 700 000 000 EUR

               c)

               Asien og Latinamerika: 3 800 000 000 EUR
               fordelt på følgende vejledende underlofter:

                           i)

                           Latinamerika: 2 800 000 000 EUR

                           ii)

                           Asien (herunder Centralasien): 1 000 000 000 EUR

               d)

               Den Sydafrikanske Republik: 900 000 000 EUR.

         5.   Inden for de regionale beløbslofter kan EIB's styrende organer beslutte at omfordele op til 10 % af det regionale beløbsloft mellem underlofter.
   6.   Fællesskabsgarantien dækker EIB-finansieringstransaktioner, der undertegnes i perioden fra den 1. februar 2007 til den 31. oktober 2011. EIB-finansieringstransaktioner, der er undertegnet i henhold til afgørelse 2006/1016/EF og 2008/847/EF, vil fortsat være omfattet af fællesskabsgarantien i henhold til denne afgørelse.
   7.   Hvis Europa-Parlamentet og Rådet ikke ved udløbet af den i stk. 6 omhandlede periode har vedtaget en afgørelse om at give EIB en ny fællesskabsgaranti for sine finansieringstransaktioner uden for Fællesskabet, forlænges perioden automatisk med seks måneder.
   Artikel 2
   Omfattede lande
   1.   Listen over de lande, der er berettigede eller potentielt berettigede til EIB-finansiering under fællesskabsgarantien, er fastlagt i bilag I.
   2.   For så vidt angår de lande på listen i bilag I, der er markeret med »(*)«, og andre lande, der ikke er opført på listen i bilag I, vil deres berettigelse til EIB-finansiering under fællesskabsgarantien blive besluttet af Europa-Parlamentet og Rådet i hvert enkelt tilfælde efter proceduren i traktatens artikel 251.
   3.   Fællesskabsgarantien dækker kun EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i lande, der har indgået en rammeaftale med EIB, der fastsætter de retlige betingelser, hvorunder sådanne transaktioner skal gennemføres.
   4.   I tilfælde af alvorlige bekymringer vedrørende den politiske eller økonomiske situation i et bestemt land kan Europa-Parlamentet og Rådet beslutte at suspendere ny EIB-finansiering under fællesskabsgarantien i det pågældende land efter proceduren i traktatens artikel 251.
   5.   Fællesskabsgarantien dækker ikke EIB-finansieringstransaktioner i et bestemt land, hvis aftalen vedrørende sådanne transaktioner er blevet undertegnet, efter at landet har tiltrådt Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Sammenhæng med Fællesskabets politikker
   1.   Sammenhængen mellem EIB's aktioner i tredjelande og Fællesskabets eksterne politiske målsætninger skal styrkes for at opnå størst mulig synergi mellem EIB's finansiering og Den Europæiske Unions budgetmidler, navnlig gennem en regelmæssig og systematisk dialog og tidlig konsultation om:

               a)

               strategidokumenter udarbejdet af Kommissionen, f.eks. landestrategidokumenter og regionale strategidokumenter, handlingsplaner og førtiltrædelsesdokumenter

               b)

               EIB's strategiske planlægningsdokumenter og projektplanlægning

               c)

               andre politiske og operationelle aspekter.

         2.   Samarbejdet bør gennemføres forskelligt fra region til region under hensyntagen til EIB's rolle og Fællesskabets politik i hver enkelt region.
   3.   En EIB-finansieringstransaktion omfattes ikke af dækningen under fællesskabsgarantien, hvis Kommissionen afgiver en negativ udtalelse om transaktionen inden for rammerne af den procedure, der er omhandlet i artikel 21 i EIB's vedtægter.
   4.   Sammenhængen mellem EIB's finansieringstransaktioner og Fællesskabets eksterne politiske målsætninger overvåges i henhold til artikel 6.
   Artikel 4
   Samarbejde med andre internationale finansielle institutioner
   1.   EIB's finansieringstransaktioner bør, hvor det er relevant, i større og større udstrækning gennemføres i samarbejde med og/eller ved hjælp af samfinansiering mellem EIB og andre internationale finansielle institutioner eller europæiske bilaterale institutioner for at opnå størst mulig synergi, samarbejde og effektivitet og for at sikre en rimelig risikodeling og sammenhængende projekt- og sektorbetingelser.
   2.   Det i stk. 1 omhandlede samarbejde bør fremmes ved koordination, der navnlig gennemføres inden for rammerne af aftalememoranda mellem, hvor det er hensigtsmæssigt, Kommissionen, EIB og de vigtigste internationale finansielle institutioner og europæiske bilaterale institutioner, der opererer i de forskellige regioner.
   3.   Samarbejdet med andre internationale finansielle institutioner og øvrige donorer evalueres ved den midtvejsevaluering, der er fastsat i artikel 9.
   Artikel 5
   Fællesskabsgarantiens dækning og betingelser
   1.   For EIB-finansieringstransaktioner indgået med en stat eller garanteret af en stat samt for andre EIB-finansieringstransaktioner, der indgås med regionale eller lokale myndigheder eller statsejede og/eller statskontrollerede offentlige virksomheder eller institutioner, hvor disse andre EIB-finansieringstransaktioner har en passende EIB-kreditrisikovurdering, der tager hensyn til kreditrisikoen i det pågældende land, dækker fællesskabsgarantien alle udeblevne, men forfaldne betalinger til EIB (»totalgaranti«).
   Ved anvendelsen af denne artikel og artikel 6, stk. 4, omfatter begrebet »stat« Vestbredden og Gazastriben repræsenteret af Den Palæstinensiske Myndighed og Kosovo (15) repræsenteret af FN's midlertidige administrative mission.
   2.   For andre EIB-finansieringstransaktioner end de i stk. 1 nævnte dækker fællesskabsgarantien alle udeblevne, men forfaldne betalinger til EIB, hvor misligholdelsen skyldes forekomsten af en af følgende politiske risici (»garanti for politiske risici«):

               a)

               manglende overførsel af valuta

               b)

               ekspropriation

               c)

               krig eller civile uroligheder

               d)

               manglende adgang til domstolsprøvelse af kontraktbrud.

         Artikel 6
   Rapportering og regnskabsregler
   1.   Kommissionen aflægger rapport årligt til Europa-Parlamentet og Rådet om EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i medfør af denne afgørelse. Rapporten skal omfatte en vurdering af EIB-finansieringstransaktionernes virkning og effektivitet på projekt-, sektor-, lande- og regionsplan samt af EIB-finansieringstransaktionernes bidrag til opfyldelse af Fællesskabets eksterne politiske målsætninger under hensyntagen til EIB's operationelle målsætninger. Den skal også omfatte en vurdering af omfanget af samarbejdet mellem EIB og Kommissionen og mellem EIB og andre internationale finansielle institutioner og bilaterale donorer.
   2.   Med henblik på stk. 1 forelægger EIB årlige rapporter for Kommissionen om de EIB-finansieringstransaktioner, der gennemføres i medfør af denne afgørelse, og om opfyldelsen af Fællesskabets eksterne politiske målsætninger, herunder om samarbejdet med andre internationale finansielle institutioner.
   3.   EIB forsyner Kommissionen med de fornødne statistiske, finansielle og regnskabsmæssige data om hver af EIB's finansieringstransaktioner, således at Kommissionen kan opfylde sine rapporteringsforpligtelser eller rapporteringsanmodninger fra Revisionsrettens side, samt med en revisionserklæring om udestående beløb i EIB's finansieringstransaktioner.
   4.   Med henblik på Kommissionens regnskabsføring og rapportering af de risici, der dækkes af totalgarantien, forsyner EIB Kommissionen med EIB's risikovurdering og kreditvurderingsoplysninger vedrørende EIB's finansieringstransaktioner med andre låntagere eller garanterede debitorer end stater.
   5.   EIB tilvejebringer de i stk. 2, 3 og 4 omhandlede oplysninger for egen regning.
   Artikel 7
   Inddrivelse af betalinger foretaget af Kommissionen
   1.   Foretager Kommissionen en betaling under fællesskabsgarantien, påhviler det EIB i Kommissionens navn og på dennes vegne at inddrive fordringer vedrørende udbetalte beløb.
   2.   EIB og Kommissionen indgår en aftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer for inddrivelse af fordringer, senest på datoen for indgåelsen af den i artikel 8 omhandlede aftale.
   Artikel 8
   Garantiaftale
   EIB og Kommissionen indgår en garantiaftale, der fastsætter de nærmere bestemmelser og procedurer vedrørende fællesskabsgarantien.
   Artikel 9
   Revision
   1.   Kommissionen forelægger senest den 30. april 2010 en midtvejsrapport om anvendelsen af denne afgørelse for Europa-Parlamentet og Rådet, ledsaget af et forslag til ændring heraf, blandt andet på baggrund af en ekstern evaluering, for hvilken referencegrundlaget er angivet i bilag II til denne afgørelse.
   2.   Kommissionen forelægger en endelig rapport om anvendelsen af denne afgørelse senest den 31. juli 2013.
   Artikel 10
   Ophævelse
   Afgørelse 2008/847/EF ophæves.
   Artikel 11
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         E. ERLANDSSON

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets udtalelse af 25.3.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 7.7.2009.

      (2)  EUT L 186 af 15.7.2008, s. 30.

      (3)  EFT L 292 af 9.11.2001, s. 41.

      (4)  EUT L 21 af 25.1.2005, s. 11.

      (5)  Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 (EUT L 210 af 31.7.2006, s. 82).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 (EUT L 310 af 9.11.2006, s. 1).

      (7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41).

      (8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1889/2006 (EUT L 386 af 29.12.2006, s. 1).

      (9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1717/2006 (EUT L 327 af 24.11.2006, s. 1).

      (10)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (11)  EFT L 311 af 4.12.1999, s. 3.

      (12)  EFT L 293 af 12.11.1994, s. 1.

      (13)  EUT L 414 af 30.12.2006, s. 95.

      (14)  EUT L 301 af 12.11.2008, s. 13.

      (15)  I overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1244 (1999).

      BILAG I

         REGIONER OG LANDE, DER ER OMFATTET AF ARTIKEL 1 OG 2

      A.   Lande i førtiltrædelsesfasen

      1.   Kandidatlande

      Kroatien, Tyrkiet, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.
      2.   Potentielle kandidatlande

      Albanien, Bosnien-Hercegovina, Montenegro, Serbien, Kosovo i henhold til FN's Sikkerhedsråds resolution 1244 (1999).
      B.   Naboskabs- og partnerskabslande

      1.   Middelhavslande

      Algeriet, Egypten, Vestbredden og Gazastriben, Israel, Jordan, Libanon, Libyen (*), Marokko, Syrien, Tunesien.
      2.   Østeuropa, det sydlige Kaukasus og Rusland

      Østeuropa: Moldova, Ukraine, Belarus (*)
      Sydkaukasus: Armenien, Aserbajdsjan, Georgien
      Rusland: Rusland.
      C.   Asien og Latinamerika

      1.   Latinamerika

      Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay, Venezuela.
      2.   Asien

      Asien (eksklusive Centralasien):
      Afghanistan (*), Bangladesh, Bhutan (*), Brunei, Cambodja (*), Kina (inkl. De Særlige Administrative Områder Hongkong og Macao), Indien, Indonesien, Irak (*), Sydkorea, Laos, Malaysia, Maldiverne, Mongoliet, Nepal, Pakistan, Filippinerne, Singapore, Sri Lanka, Taiwan (*), Thailand, Vietnam, Yemen.
      Centralasien:
      Kasakhstan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan.
      D.   Sydafrika

      Sydafrika.

      BILAG II

         Midtvejsevaluering og referencegrundlag for evalueringen af EIB's mandat over for tredjelande

         Midtvejsevaluering

      Der vil senest i 2010 blive gennemført en grundig midtvejsevaluering af EIB's finansiering i tredjelande. Denne midtvejsevaluering vil være baseret på en uafhængig ekstern evaluering, som også vil blive forelagt Europa-Parlamentet og Rådet. Evalueringen vil danne grundlag for Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om, hvorvidt og i hvilken udstrækning der i næste fase skal udløses et fakultativt mandat om forhøjelse af den garanti, som er stillet i henhold til denne afgørelse i perioden efter 2010, hvorvidt der skal foretages andre ændringer af mandatet, og hvordan det sikres, at EIB's transaktioner fører til størst mulig merværdi og bliver så effektive som muligt. Kommissionen forelægger midtvejsevalueringen for Europa-Parlamentet og Rådet senest den 30. april 2010 som grundlag for eventuelle forslag om ændring af mandatet.

         Rammerne for evalueringen

      Den vil omfatte:

                  a)

                  en evaluering af EIB's finansieringsaktiviteter i tredjelande. Dele af evalueringen vil blive gennemført i samarbejde med EIB's og Kommissionens evalueringsafdelinger

                  b)

                  en vurdering af den bredere indvirkning af EIB's långivning i tredjelande på samspillet med andre internationale finansielle institutioner og andre finansieringskilder.

            Evalueringen overvåges og styres af en styringskomité omfattende en række sagkyndige udnævnt af EIB's Styrelsesråd, en repræsentant for EIB og en repræsentant for Kommissionen. Styringskomitéen ledes af en sagkyndig.
      Styringskomitéen bistås af EIB's og Kommissionens evalueringsafdelinger og af eksterne eksperter. Disse eksterne eksperter udvælges ved en udbudsprocedure, som Kommissionen står for. Styringskomitéen høres med hensyn til referencegrundlaget og kriterierne for udvælgelse af de eksterne eksperter. Omkostningerne til eksterne eksperter bæres af Kommissionen og dækkes af den budgetpost, der er beregnet til tilførsel af kapital til garantifonden.
      Den endelige evalueringsrapport vil blive fremlagt af styringskomitéen og vil drage klare konklusioner, der er baseret på indhentede oplysninger, så den kan danne grundlag for midtvejsafgørelsen om, hvorvidt der skal frigives en fakultativ rate for den resterende mandatperiode, og om den regionale fordeling af enhver yderligere finansiering.

         Evalueringens omfang

      Evalueringen dækker de tidligere mandater (2000-2006) og de første år af 2007-2013-mandatet indtil udgangen af 2009. Den gennemgår projektfinansieringsvolumenet og udbetalingerne til de enkelte lande samt teknisk bistand og risikokapitaltransaktioner. Under hensyntagen til effekten på projekt-, sektor-, regions- og landeplan baseres evalueringens konklusioner på:

                  a)

                  en dybtgående evaluering af EIB-transaktionernes relevans og ydeevne (virkning, effektivitet og bæredygtighed) set i forhold til de specifikke regionale mål, der oprindelig blev opstillet inden for de relevante eksterne fællesskabspolitikker samt deres merværdi (udføres i samarbejde med EIB's evalueringsenhed og Kommissionens tjenestegrene)

                  b)

                  en vurdering af sammenhængen med de relevante eksterne fællesskabspolitikker og -strategier og af additionaliteten og merværdien i forbindelse med EIB-transaktionerne i de første år af 2007-2013-mandatet inden for rammerne af de specifikke regionale mål i 2007-2013-mandatet og af de tilsvarende resultatindikatorer, som EIB fastsætter (udføres i samarbejde med EIB's evalueringsenhed og Kommissionens tjenestegrene)

                  c)

                  en analyse af modtagernes finansielle behov, deres absorptionskapacitet og adgangen til andre private eller offentlige finansieringskilder til de relevante investeringer

                  d)

                  en vurdering af samarbejdet mellem EIB og Kommissionen og sammenhængen mellem deres aktioner

                  e)

                  en vurdering af samarbejdet og synergierne mellem EIB og internationale og bilaterale finansielle institutioner og agenturer.

            Med henblik på vurderingerne under litra a) og b) vil merværdien af EIB-transaktionerne blive målt på grundlag af tre elementer:

                  —

                  støtte til fællesskabspolitiske mål,

                  —

                  selve projekternes kvalitet, og

                  —

                  alternative finansieringskilder.