Avis juridique important

|

31978D0843

78/843/Euratom: Rådets afgørelse af 10. oktober 1978 om ændring af afgørelse 74/642/Euratom om fastlæggelse af et forsknings- og uddannelsesprogram for Det europæiske Atomenergifællesskab vedrørende behandling af plutonium i letvandsreaktorer for fornyet anvendelse (indirekte nuklear aktion)

EF-Tidende nr. L 291 af 17/10/1978 s. 0017 - 0017

++++   ( 1 ) EFT nr . C 182 af 31 . 7 . 1978 , s . 46 .   ( 2 ) Udtalelse afgivet den 12./13 . juli 1978 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .   ( 3 ) EFT nr . L 349 af 28 . 12 . 1974 , s . 61 .  RAADETS AFGOERELSE  af 10 . oktober 1978  om aendring af afgoerelse 74/642/Euratom om fastlaeggelse af et forsknings - og uddannelsesprogram for Det europaeiske Atomenergifaellesskab vedroerende behandling af plutonium i letvandsreaktorer for fornyet anvendelse   ( indirekte nuklear aktion )   ( 78/843/Euratom )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Atomenergifaellesskab , saerlig artikel 7 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen , forelagt efter hoering af Det videnskabelige og tekniske Udvalg ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Raadet fastlagde ved afgoerelse 74/642/Euratom ( 3 ) et forsknings - og undervisningsprogram for Det europaeiske Atomenergifaellesskab vedroerende behandling af plutonium i letvandsreaktorer for fornyet anvendelse ( indirekte nuklear aktion ) ,  under hensyntagen til det stadium , som det i programmet fastsatte arbejde befinder sig paa , vil en etaarig forlaengelse af programmet aabne mulighed for at faa stoerst muligt udbytte af den paabegyndte indsats ,  ovennaevnte raadsafgoerelse boer derfor aendres _  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Artikel 1 i afgoerelse 74/642/Euratom affattes saaledes :   " Artikel 1  Et forsknings - og undervisningsprogram om behandling af plutonium i letvandsreaktorer for fornyet anvendelse vedtages , saaledes som det er indeholdt i bilaget , for en periode af fem aar fra den 1 . januar 1975 . " .  Artikel 2  Artikel 2 i afgoerelse 74/642/Euratom affattes saaledes :   " Artikel 2  Den oeverste graense for de oekonomiske forpligtelser og det personale , der er noedvendigt for gennemfoerelsen af dette program , fastsaettes til 4,75 millioner europaeiske regningsenheder og tre ansatte , idet den europaeiske regningsenhed er fastsat i finansforordningen vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget . " .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 10 . oktober 1978 .  Paa Raadets vegne  R . OFFERGELD  Formand  BERIGTIGELSE  Berigtigelse til meddelelse fra Kommissionen om aendring af basispriserne for visse jern - og staalprodukter   ( De Europaeiske Faellesskabers Tidende nr . L 183 af 5 . juli 1978 )  Side 27 : Position 73.15 B VII b ) 1  Tabel : overpris for dimensionerne  Kolonnen " tykkelse " , anden linje :  I stedet for : " 5 mm til < 10 mm " ,  laeses : " 5 mm til 10 mm " .  Side 28 :  Tabel : Overpriser for dimensionerne  Kolonnen " tykkelse " , fjerde linje :  I stedet for : " 10 mm til 40 mm "  laeses : " > 10 mm til 40 mm " .  Side 20 erstattes af foelgende side :  Position * * Grundpris  i den faelles * Varebeskrivelse * foer overpris  toldtarif * * ERE / ton  73.15 B V b ) 1 * Valsetraad og konstruktionsstaal :   * * Legeringselementer   * Varer   * * Cr * Mn * Mo * Ni   * 41 Cr 4 * 0,9-1,2 * 0,5-0,8 * _ * _ * 380   * 16 Mn Cr 5 * 0,8-1,1 * 1,0-1,3 * _ * _ * 388   * 42 Cr Mo 4 * 0,9-1,2 * 0,5-0,8 * 0,15-0,3 * _ * 415   * 15 Cr Ni 6 * 1,4-1,7 * 0,4-0,6 * _ * 1,4-1,7 * 482   * 31 Ni Cr 14 * 0,55-0,95 * 0,4-0,8 * _ * 3,25-3,75 * 732   * ( 1 ) 20 NCD 2 * 0,4-0,65 * 0,65-0,95 * 0,15-0,25 * 0,4-0,7 * 436   * 30 Cr Ni Mo 8 * 1,8-2,2 * 0,3-0,6 * 0,3-0,5 * 1,8-2,2 * 665   * ( 2 ) EN 16 ( Mn-Mo ) * _ * 1,3-1,8 * 0,2-0,35 * _ * 415   * ( 3 ) 38 Ni Cr Mo 4 * 0,7-1,0 * 0,5-0,8 * 0,15-0,25 * 0,7-1,2 * 472   * Varer efter tysk norm , med undtagelse af :   * ( 1 ) Fransk norm .   * ( 2 ) Engelsk norm .   * ( 3 ) Italiensk norm .   * Varerne med analyse er udledt af priserne for tilsvarende staenger , med an -   * vendelse af koefficienten 0,95 ( rubrik 73.15 B V b ) 2 )   * Overpriser for dimensionerne :   * 5,0 mm * + 136   * 5,5 mm * + 105   * 6,0 mm * + 77   * 6,5 mm * + 62   * 7,0 til < 8,0 mm * + 47   * 8,0 til < 10,0 mm * + 31   * 10,0 til < 12,0 mm * + 18   * 12,0 til * 13,0 mm * + 14   * Termisk behandling :   * bejdset * + 26   * bejdset og beklaedt * + 42   * indsamlet * + 46  Side 24 erstattes af foelgende side :  Position * * Grundpris  i den faelles * Varebeskrivelse * foer overpris  toldtarif * * ERE / ton  73.15 B V b ) 2 * C . Staenger og konstruktionsstaal   * * Legeringselementer   * Varer   * * Cr * Mn * Mo * Ni   * 41 Cr 4 * * 400   * 16 Mn Cr 5 * * 408   * 42 Cr Mo 4 * * 437   * 15 Cr Ni 6 * * 507   * * ( se analyse under position   * 31 Ni Cr 14 * 73,15 B V b ) 1 ) * 770   * ( 1 ) 20 NCD 2 * * 459   * 30 Cr Ni Mo 8 * * 700   * ( 2 ) EN 16 ( Mn-Mo ) * * 437   * ( 3 ) 38 Ni Cr Mo 4 * * 497   * Varer efter tysk norm , med undtagelse af :   * ( 1 ) Fransk norm .   * ( 2 ) Engelsk norm .   * ( 3 ) Italiensk norm .   * Priserne foer overpriser er fastsat foer man udarbeider priserne for overpriser   * for de forskellige varer , idet man tager hensyn til foelgende vaerdier :   * Ni 55 ERE / ton for 1 % af Ni indholdet   * Mo 140 ERE / ton for 1 % af Mo indholdet   * Cr 15 ERE / ton for 1 % af Cr indholdet   * Va 218 ERE / ton for 1 % af Va indholdet   * Mn 6 ERE / ton for 1 % af Mn indholdet   * For staal med bor vil der blive anvendt en forhoejelse paa 20 ERE / ton paa prisen   * for varer uden bor   * For staal med bly vil der blive anvendt en forhoejelse paa 30 ERE / ton paa prisen   * for varer uden bly   * Overpriser for dimensioner og termisk behandling :   * Med undtagelse af staal i spoler > 13 mm er udsvingene , som skal anvendes   * ( dimensioner , udgloedning , varmebehandling ) , angivet nedenstaaende :   * For staal i spoler > 13 mm basispris for valsetraad og anvendelse af for -   * hoejelserne for termisk behandling af valsetraad :   * * Rundt * Firkantet   * Overpriser for dimensionerne :   * > 230 mm * + 60 -   * 230 til > 200 mm * + 39 + 43   * 200 til > 170 mm * + 31 + 35   * 170 til > 160 mm * + 19 + 23


Avis juridique important

|

32001D0248

2001/248/EF: Rådets afgørelse af 19. marts 2001 om indgåelse af en rammeaftale om handel og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side

EF-Tidende nr. L 090 af 30/03/2001 s. 0045 - 0045

Rådets afgørelseaf 19. marts 2001om indgåelse af en rammeaftale om handel og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side(2001/248/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 57, stk. 2, artikel 71, artikel 80, stk. 2, artikel 133 og artikel 308, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, andet punktum, og stk. 3, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),efter høring af Det Økonomiske og Sociale Udvalg, ogud fra følgende betragtning:Den i denne afgørelse omhandlede aftale bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Rammeaftalen om handel og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 21. En repræsentant for Kommissionen, bistået af medlemsstaternes repræsentanter, repræsenterer Fællesskabet i det blandede udvalg, der er omhandlet i rammeaftalens artikel 19, stk. 3.2. Den holdning, som Fællesskabet skal indtage i det blandede udvalg, fastlægges af Rådet på forslag af Kommissionen i overensstemmelse med de tilsvarende bestemmelser i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.Artikel 3Formanden for Rådet foranstalter på Det Europæiske Fællesskabs vegne den i rammeaftalens artikel 21 nævnte notifikation.Artikel 4Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2001.På Rådets vegneA. LindhFormand(1) EFT C 188 af 28.6.1996, s. 11.(2) EFT C 104 af 14.4.1999, s. 59.


title: 2005/223/EF: Kommissionens afgørelse af 25. februar 2005 om ændring af afgørelse 94/140/EF om nedsættelse af et rådgivende koordineringsudvalg for bekæmpelse af svig

text:
               17.3.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 71/67

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 25. februar 2005
   om ændring af afgørelse 94/140/EF om nedsættelse af et rådgivende koordineringsudvalg for bekæmpelse af svig
   (2005/223/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved afgørelse 94/140/EF (1) nedsatte Kommissionen et rådgivende koordineringsudvalg for bekæmpelse af svig (i det følgende benævnt »udvalget«), der har til opgave at rådgive den om alle spørgsmål vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af svig og uregelmæssigheder samt samarbejdet mellem medlemsstaterne indbyrdes og med Kommissionen på området bekæmpelse af svig.

               (2)

               Siden oprettelsen af udvalget er fællesskabsretten vedrørende beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser i vid udstrækning blevet videreudviklet og styrket, navnlig gennem nye retlige foranstaltninger og organisatoriske ændringer i Kommissionen.

               (3)

               Ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (2) blev der således vedtaget generelle bestemmelser, hvori begrebet uregelmæssighed defineres, og der fastsættes en række administrative foranstaltninger og sanktioner på området beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser; ved Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (3) blev der desuden vedtaget specifikke bestemmelser, der gælder for alle Fællesskabernes aktivitetsområder, og som vedrører den administrative kontrol, Kommissionen foretager på stedet.

               (4)

               Med artikel 280, der blev indføjet i EF-traktaten via Amsterdam-traktaten, afstikkes der en ny institutionel ramme for bekæmpelse af svig. Den nye artikel indeholder navnlig bestemmelser om delt kompetence mellem Fællesskabet og medlemsstaterne og et snævert, løbende samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og Kommissionen med henblik på at beskytte Fællesskabernes finansielle interesser.

               (5)

               Med Kommissionens afgørelse 1999/352/EF, EKSF, Euratom (4) blev Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) oprettet under Kommissionen; det har til opgave at gennemføre svigbekæmpende administrative undersøgelser, og dets ansvarsområde er udvidet til at omfatte alle aktiviteter i forbindelse med beskyttelsen af Fællesskabernes interesser mod uregelmæssigheder, som kan give anledning til, at der rejses administrative sager eller straffesager.

               (6)

               I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 (5) og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 (6) fastsættes de retlige rammer for OLAF's aktiviteter, idet kontoret navnlig får til opgave at sikre samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og Kommissionen for at samordne indsatsen med henblik på at beskytte Fællesskabets finansielle interesser mod svig.

               (7)

               For så vidt angår beskyttelse af euroen mod falskmøntneri indeholder Rådets forordning (EF) nr. 1338/2001 (7) bestemmelser om etablering af et tæt, løbende samarbejde mellem de nationale myndigheder og Kommissionen, idet sidstnævnte får til opgave gennem høringer af et passende rådgivende udvalg at sikre den overordnede beskyttelse af den fælles mønt. I medfør af Rådets afgørelse 2001/923/EF (8) blev Kommissionen gjort ansvarlig for forvaltningen og gennemførelsen i samarbejde med medlemsstaterne af et fællesskabshandlingsprogram for udveksling, bistand og uddannelse med henblik på beskyttelse af euroen mod falskmøntneri (»Pericles«-programmet).

               (8)

               I lyset af de nye retningslinjer i fællesskabsretten og udvalgets generelle opgave vil det være nyttigt at tilpasse dets høringsbeføjelser og medlemsstaternes repræsentation i udvalget, idet repræsentanterne bør kunne bistås af de kompetente nationale myndigheder. For at skabe større fleksibilitet i forbindelse med udvalgets arbejde vil det desuden være nyttigt at skabe mulighed for at nedsætte sektorspecifikke arbejdsgrupper.

               (9)

               Afgørelse 94/140/EF bør følgelig ændres —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 94/140/EF ændres som følger:

               1)

               Artikel 2, stk. 1, erstattes af følgende:
               »1.   For at forbedre etableringen af et tæt, løbende samarbejde mellem de kompetente myndigheder på området bekæmpelse af svig kan udvalget høres af Kommissionen om alle spørgsmål vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af svig og alle andre ulovlige aktiviteter, der er til skade for Fællesskabets finansielle interesser, samt om alle spørgsmål om samarbejde mellem medlemsstaterne indbyrdes og med Kommissionen med henblik på at beskytte Fællesskabets finansielle interesser.
               Udvalget kan høres af Kommissionen om alle spørgsmål vedrørende aktiviteter i forbindelse med beskyttelsen af Fællesskabets finansielle interesser og beskyttelsen af eurosedler og -mønter mod falskmøntneri.
               Udvalget kan også høres af Kommissionen om alle spørgsmål vedrørende den retlige beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, herunder de politimæssige og retlige aspekter af udviklingen af og samarbejdet om bekæmpelse af svig.«

               2)

               Artikel 3 ændres som følger:

                           a)

                           Stk. 1 erstattes af følgende:
                           »1.   Udvalget består af to repræsentanter for hver medlemsstat, der kan bistås af to repræsentanter for de berørte kompetente nationale myndigheder.«

                           b)

                           Stk. 3 erstattes af følgende:
                           »3.   Efter aftale med Kommissionen kan der nedsættes arbejdsgrupper for at lette udvalgets arbejde på de sektorspecifikke områder, der henhører under dets beføjelser.
                           Kommissionen forestår sekretariatet herfor.«

               3)

               I artikel 6 erstattes henvisningen til traktatens artikel 214 med en henvisning til traktatens artikel 287.

         Artikel 2
   Denne afgørelse får virkning fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. februar 2005.

            På Kommissionens vegne

         Siim KALLAS

            Næstformand

      (1)  EFT L 61 af 4.3.1994, s. 27.

      (2)  EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

      (3)  EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

      (4)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 20.

      (5)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

      (6)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 8.

      (7)  EFT L 181 af 4.7.2001, s. 6.

      (8)  EFT L 339 af 21.12.2001, s. 50.


Avis juridique important

|

32002D1009(01)

Rådets afgørelse af 30. september 2002 om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse

EF-Tidende nr. C 243 af 09/10/2002 s. 0001 - 0003

Rådets afgørelseaf 30. september 2002om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse(2002/C 243/01)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til Rådets afgørelse af 18. december 1963 om vedtægten for Det Rådgivende Udvalg for Faglig Uddannelse(1),under henvisning til de kandidatlister, som medlemsstaternes regeringer har forelagt Rådet, ogud fra følgende betragtninger:(1) Der skal især tages hensyn til fjerde princip i Rådets afgørelse af 2. april 1963 om opstilling af almindelige principper for gennemførelse af en fælles politik for faglig uddannelse.(2) Ved afgørelse af 5. juni 2000(2) udnævnte Rådet medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse for perioden fra den 5. juni 2000 til den 4. juni 2002.(3) Der skal udnævnes medlemmer af og suppleanter til udvalget for en perioden på to år -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende udnævnes til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Erhvervsuddannelse for peridoen fra den 30. september 2002 til den 29. september 2004:I. REGERINGSREPRÆSENTANTER>TABELPOSITION>II. ARBEJDSTAGERREPRÆSENTANTER>TABELPOSITION>III. ARBEJSGIVERREPRÆSENTANTER>TABELPOSITION>Artikel 2Rådet udnævner de endnu ikke indstillede medlemmer fra Sverige senere.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres til orientering i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. september 2002.På Rådets vegneB. BendtsenFormand(1) EFT 190 af 30.12.1963, s. 3090/63, ændret ved afgørelse af 9.4.1968 (EFT L 91 af 12.4.1968, s. 26).(2) EFT C 165 af 15.6.2000, s. 1.


title: 2005/356/EF: Rådets afgørelse af 22. december 2004 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger

text:
               4.5.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 114/9

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 22. december 2004
   om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger
   (2005/356/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 94 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, stk. 3, første afsnit, og stk. 4,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 16. oktober 2001 bemyndigede Rådet Kommissionen til at føre forhandlinger med Fyrstendømmet Andorra om en aftale om, at denne stat indfører foranstaltninger svarende til dem, der anvendes i Fællesskabet for at sikre en reel beskatning af renteindtægter fra opsparing i form af rentebetaling.

               (2)

               Den aftaletekst, der er resultatet af disse forhandlinger, er i overensstemmelse med de forhandlingsdirektiver, der er vedtaget af Rådet. Aftalen ledsages af en fælles hensigtserklæring mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Fyrstendømmet Andorra på den anden side, der er knyttet til Rådets afgørelse 2004/828/EF (2).

               (3)

               Anvendelsen af bestemmelserne i direktiv 2003/48/EF (3) afhænger af, at Fyrstendømmet Andorra anvender foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i dette direktiv, i overensstemmelse med en aftale mellem denne stat og Det Europæiske Fællesskab.

               (4)

               Aftalen blev undertegnet på Det Europæiske Fællesskabs vegne den 15. november 2004 i henhold til afgørelse 2004/828/EF og med forbehold af senere vedtagelse af en afgørelse om indgåelse af aftalen.

               (5)

               Aftalen bør godkendes.

               (6)

               Det er nødvendigt at indføre en forenklet og hurtig procedure med henblik på eventuelle tilpasninger af bilag I og II til aftalen —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse (4).
   Artikel 2
   Kommissionen bemyndiges til på Fællesskabets vegne at godkende de ændringer af bilagene til aftalen, der er nødvendige for at sikre, at de svarer til oplysningerne om de kompetente myndigheder, der anmeldes af medlemsstaterne, jf. artikel 5, litra a), i direktiv 2003/48/EF og bilaget dertil.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet foranstalter på Det Europæiske Fællesskabs vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 15, stk. 1, i aftalen (5).
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2004.

            På Rådets vegne

         C. VEERMAN

            Formand

      (1)  Udtalelse af 17. november 2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT L 359 af 4.12.2004, s. 32.

      (3)  EUT L 157 af 26.6.2003, s. 38. Senest ændret ved direktiv 2004/66/EF (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 35).

      (4)  EUT L 359 af 4.12.2004, s. 33.

      (5)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


64/105/EOEF: AFGOERELSE AF 3. FEBRUAR 1964 TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RAADET, OM TOLD OPKRAEVET VED IMPORT AF IKKE-BRAENDT KAFFE OG IKKE-KOFFEINFRI KAFFE UNDER POSITION 09.01 A I A


title: Rådets afgørelse af  9. marts 2006  om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturområdet

text:
               21.3.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 68/6

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 9. marts 2006
   om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturområdet
   (2006/C 68/03)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets afgørelse 85/385/EØF af 10. juni 1985 om nedsættelse af et rådgivende udvalg for uddannelse inden for arkitekturområdet (1), særlig artikel 3 og 4,
   under henvisning til tiltrædelsesakten af 2003, særlig artikel 52, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:
   I henhold til artikel 3 i nævnte afgørelse er udvalget sammensat af tre sagkyndige fra hver medlemsstat, og hver af disse sagkyndige har en suppleant; i henhold til artikel 4 i samme afgørelse gælder medlemmernes og suppleanternes mandat for tre år;
   Rådet udnævnte ved afgørelse af 23. oktober 2001 (2) og 1. marts 2002 (3) medlemmerne af og suppleanterne til Det Rådgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturområdet for perioden indtil den 22. oktober 2004;
   22 medlemsstaters regeringer har indstillet kandidater med henblik på udnævnelse af nye medlemmer og suppleanter, udpegelse af efterfølgere eller fornyelse af mandater —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Følgende personer udnævnes til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturområdet for en periode på tre år fra den dato, hvor afgørelsen træffes:
   A.   Sagkyndige, som udøver virksomhed inden for faget

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Belgien

               Jos LEYSSENS

               Michel DE KEYSER

               Den Tjekkiske Republik

               Petr BÍLEK

               Michal KOHOUT

               Tyskland

               Ralf NIEBERGALL

               Wolfgang SCHNEIDER

               Estland

               Tõnu LAIGU

               Veljo KAASIK

               Grækenland

               Dionyssios DIGENIS

               Sotiris PAPADOPOULOS

               Spanien

               Don Jordi QUEROL i PIERA

               Irland

               John E. O'REILLY

               Eoin O'COFAIGH

               Italien

               Leopoldo FREYRIE

               Pierluigi MISSIO

               Cypern

               Vasos CHRISTOU

               Sokratis STRATIS

               Letland

               Sergejs ŅIKIFOROVS

               Dace KALVĀNE

               Litauen

               Kęstutis PEMPĖ

               Linas TULEIKIS

               Ungarn

               Ferenc MAKOVÉNYI

               Sandor PÁLFI

               Malta

               David PACE

               David FELICE

               Nederlandene

               S.D. NIEUWENDIJK

               R. van der SLUYS

               Østrig

               Alexander RUNSER

               Johannes Simon STEINER

               Polen

               Tomasz TACZEWSKI

               Stanislaw DEŃKO

               Slovenien

               Viktor PUST

               Vladimir KRAJCAR

               Slovakiet

               Branislav SOMORA

               Mária LICHVÁROVÁ

               Finland

               Veikko VASKO

               Pekka SALMINEN

               Sverige

               Anders BODIN

               Katarina NILSSON

               Det Forenede Kongerige

               R. C. SHRIMPLIN

               Ken TAYLOR

         B.   Sagkyndige fra uddannelsesinstitutioner på universitetsniveau inden for arkitekturområdet

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Belgien

               Yvon CLOSSEN

               Johan RUTGEERTS

               Den Tjekkiske Republik

               Ladislav LÁBUS

               Alois NOVÝ

               Tyskland

               H. BÜHLER

               Rudolf SCHÄFER

               Estland

               Jüri SOOLEP

               Andres ALVER

               Grækenland

               Constantin-Victor SPYRIDONIDIS

               Irland

               James HORAN

               Loughlin KEALY

               Italien

               Mario DOCCI

               Piero ALBISINNI

               Cypern

               Christos CHATZICHRISTOS

               Mario FOKAS

               Letland

               Jānis KRASTIŅŠ

               Jānis BRIŅĶIS

               Litauen

               Gintaras ČAIKAUSKAS

               Juozas PALAIMA

               Ungarn

               Balázs BALOGH

               Bálint BACHMANN

               Malta

               Joseph FALZON

               Dennis DE LUCCA

               Nederlandene

               L. VAN DUIN

               Aart OXENAAR

               Østrig

               Christian KÜHN

               Wolf D. PRIX

               Polen

               Stefan WRONA

               Andrzej KADŁUCZKA

               Slovenien

               Peter GABRIJELČIČ

               Tadeja ZUPANČIČ STROJAN

               Slovakiet

               Julián KEPPL

               L'ubica VITKOVÁ

               Finland

               Juhani KATAINEN

               Simo PAAVILAINEN

               Sverige

               Finn WERNE

               Hasse ERNEFELDT

               Det Forenede Kongerige

               James A. LOW

               Lawrence JOHNSTON

         C.   Sagkyndige fra de kompetente myndigheder i medlemsstaten

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Belgien

               Olivier REMACLE

               Benjamin HOUET

               Den Tjekkiske Republik

               Zuzana BĚHOUNKOVÁ

               Lenka RUDÁ

               Tyskland

               Vera STAHL

               Michael ELZER

               Estland

               Priit ENOK

               Martin LEPP

               Grækenland

               Nikolaos KATSIMBINIS

               Margarita KARAVASSILI

               Irland

               Michael McCARTHY

               Nancy CALLAGHAN

               Italien

               Teresa CUOMO

               Cypern

               Lilia PAPADOURY

               Antroula FLORIDOU

               Letland

               Dainis OZOLIŅŠ

               Gunta ARĀJA

               Litauen

               Gintautas TIŠKUS

               Gediminas BUDREIKA

               Ungarn

               Mária BÁNÓNÉ NYÉKHELYI

               Zsuzsanna SZABÓ

               Malta

               Raymond FARRUGIA

               Carmel MIFSUD BORG

               Nederlandene

               M. VAN HECK

               Portugal

               António Vasco MASSAPINA

               Fernando Rocha PINTO

               Østrig

               Wolfgang LENTSCH

               Evelyn NOWOTNY

               Polen

               Kazimierz Andrzej KOBYLECKI

               Monika MAJEWSKA

               Slovenien

               Pavli KOC

               Saša GALONJA

               Slovakiet

               Milan MARHAVÝ

               Viktória KOSÁROVÁ

               Finland

               Anita LEHIKOINEN

               Sverige

               Nina KOWALEWSKA

               Karin DAHL BERGENDORFF

               Det Forenede Kongerige

               Jon LEVETT

               David PETHERICK

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. marts 2006.

            På Rådets vegne

         J. PRÖLL

            Formand

      (1)  EUT L 223 af 21.8.1985, s. 26.

      (2)  EFT C 320 af 15.11.2001, s. 2.

      (3)  EFT C 72 af 21.3.2002, s. 1.


Avis juridique important

|

31999D0735

1999/735/EF: Rådets afgørelse af 8. november 1999 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 296 af 17/11/1999 s. 0022 - 0022

RÅDETS AFGØRELSEaf 8. november 1999om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget(1999/735/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,under henvisning til Rådets afgørelse af 26. januar 1998(1) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget,i betragtning af, at der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Antonio La Forgia er trådt tilbage som medlem, hvilket Rådet blev underrettet om den 25. maj 1999;under henvisning til indstillingen fra den italienske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelVasco Errani beskikkes som medlem af Regionsudvalget som efterfølger for Antonio La Forgia for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2002.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 1999.På Rådets vegneS. NIINISTÖFormand(1) EFT L 28 af 4.2.1998, s. 19.


title: 2002/262/: EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 262/02/KOL af  18. december 2002  om 35. ændring af proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte ved at indføre nye retningslinjer vedrørende en analysemetode for statsstøtte i forbindelse med strandede omkostninger

text:
               10.5.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 123/1

      EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE

   nr. 262/02/KOL
   af 18. december 2002
   om 35. ændring af proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte ved at indføre nye retningslinjer vedrørende en analysemetode for statsstøtte i forbindelse med strandede omkostninger
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN —
   SOM HENVISER TIL aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 61 til 63,
   SOM HENVISER TIL aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (2), særlig artikel 24 og artikel 1 i protokol 3,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 24 i aftalen om tilsynsmyndigheden og domstolen skal sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i aftalen om tilsynsmyndigheden og domstolen skal udstede meddelelser og retningslinjer for spørgsmål, der er behandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i denne aftale eller i aftalen om tilsynsmyndigheden og domstolen, eller hvis EFTA-Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt,
   SOM ERINDRER OM, at de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (3), som EFTA-Tilsynsmyndigheden vedtog den 19. januar 1994 (4),
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Europa-Kommissionen den 26. juli 2001 vedtog en meddelelse, der fastsætter principperne efter hvilke statsstøtte skal analyseres i forbindelse med strandede omkostninger i elsektoren (5),
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at nævnte meddelelse også er relevant for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at der skal sikres en ensartet anvendelse af statsstøttereglerne i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til punkt II under overskriften »GENERELT« i slutningen af bilag XV til EØS-aftalen efter høring af Europa-Kommissionen skal vedtage retsakter, der svarer til dem, som Kommissionen vedtager for at opretholde lige konkurrencevilkår,
   SOM HAR HØRT Europa-Kommissionen,
   SOM ERINDRER OM, at EFTA-Tilsynsmyndigheden har hørt EFTA-staterne om spørgsmålet på et multilateralt møde den 19. oktober 2001 —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

               1.

               Retningslinjerne for statsstøtte ændres ved at indføje et nyt kapitel 21: Analysemetode for statsstøtte i forbindelse med strandede omkostninger. Det nye kapitel er indeholdt i bilag I til denne afgørelse.

               2.

               EFTA-staterne underrettes ved brev vedlagt en kopi af afgørelsen med bilag I. EFTA-staterne anmodes om at acceptere den foreslåede foranstaltning i bilag I (aflæggelse af rapport ifølge punkt 21.4, stk. 5, litra c)) inden for en frist på 20 arbejdsdage fra modtagelsen af dette brev.

               3.

               Europa-Kommissionen underrettes i overensstemmelse med punkt (d) i protokol 27 til EØS-aftalen ved en kopi af afgørelsen med bilag I.

               4.

               Afgørelsen med bilag I offentliggøres i EØS-afsnittet af og EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, når EFTA-staterne har accepteret den foreslåede foranstaltning.

               5.

               Den engelske udgave af afgørelsen er autentisk.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2002.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Einar M. BULL

            Formand

         Hannes HAFSTEIN

            Medlem af kollegiet

      (1)  I det følgende benævnt EØS-aftalen.

      (2)  I det følgende benævnt aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen.

      (3)  I det følgende benævnt »retningslinjer for statsstøtte«.

      (4)  Oprindeligt offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994, EØS-tillægget nr. 32.

      (5)  Meddelelsen foreligger på Kommissionens websted:
   http://europa.eu.int/comm/competition/state_aid/legislation/stranded_costs/da.pdf

      BILAG

         »21.   ANALYSEMETODE FOR STATSSTØTTE I FORBINDELSE MED STRANDEDE OMKOSTNINGER
         21.1.   INDLEDNING

                     (1)

                     Principperne for liberaliseringen af det europæiske elektricitetsmarked blev fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/92/EF af 19. december 1996 om fælles regler for det indre marked for elektricitet (1) (i det følgende benævnt »direktivet« eller »direktiv 96/92/EF«).

                     (2)

                     Ovennævnte direktiv blev indarbejdet i EØS-aftalen ved afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 168/1999 (2).

                     (3)

                     Den gradvise overgang fra en situation, hvor konkurrencen i stor udstrækning er begrænset, til en situation med virkelig konkurrence på EØS-plan, bør ske på acceptable økonomiske vilkår under hensyntagen til elektricitetssektorens særlige forhold. Dette hensyn afspejles allerede i vid udstrækning i selve direktivet.

                     (4)

                     For at klare visse meget specifikke situationer åbner direktivets artikel 24 mulighed for, at EFTA-staterne kan udskyde gennemførelsen af nogle bestemmelser i en overgangsperiode. Statsstøttemekanismer, der giver elselskaber mulighed for at tilpasse sig til den nye konkurrencesituation på gunstige vilkår, falder ikke ind under anvendelsesområdet for undtagelserne i artikel 24.

                     (5)

                     Formålet med disse retningslinjer er at præcisere, hvordan Tilsynsmyndigheden i lyset af direktiv 96/92/EF vil anvende EØS-aftalens regler for så vidt angår sådanne former for statsstøtte. Retningslinjerne ændrer ikke de regler, på statsstøtteområdet, der følger af andre relevante rammebestemmelser, retningslinjer og meddelelser. Tilsynsmyndigheden vil fortsat godkende regionalstøtte og miljøstøtte i overensstemmelse med de gældende retningslinjer. På samme måde vil de støtteforanstaltninger, der ikke kan godkendes efter EØS-aftalens artikel 61, eventuelt kunne analyseres i lyset af aftalens artikel 59, stk. 2.

               21.2.   OVERGANGSFORANSTALTNINGER OG STATSSTØTTE

                     (1)

                     Artikel 24 i direktiv 96/92/EF, som er tilpasset i artikel 1, litra i), i afgørelse truffet af Det Blandede EØS-udvalg nr. 168/1999 af 26. november 1999, fastsætter, at Tilsynsmyndigheden kan godkende overgangsforanstaltninger, der indebærer en midlertidig fritagelse fra at anvende direktivet (3).
                     »De EFTA-stater, i hvilke forpligtelser eller driftsgarantier, som er givet, inden Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 168/1999 af 26. november 1999 trådte i kraft, ikke vil kunne opfyldes på grund af bestemmelserne i denne afgørelse, kan anmode om en overgangsordning i henhold til artikel 24, stk. 1 og 2. Anmodninger om en overgangsordning indgives til EFTA-Tilsynsmyndigheden senest seks måneder efter, at Det Blandede EØS-uvalgs afgørelse nr. 168/1999 af 26. november 1999 er trådt i kraft«.

                     (2)

                     Som situationen er i øjeblikket, kan Tilsynsmyndigheden kun indrømme en overgangsordning efter direktivets artikel 24, hvis Tilsynsmyndigheden på forhånd har konstateret, at de foranstaltninger, som medlemsstaterne anmelder inden for rammerne af denne artikel, er uforenelige med direktivets bestemmelser i kapitel IV, V, VI og VII. Direktivets artikel 24 giver udelukkende Tilsynsmyndigheden mulighed for at indrømme undtagelser fra bestemmelserne i disse kapitler i direktivet.

                     (3)

                     Et afgiftssystem indført af en EFTA-stat via en fond for at kompensere for omkostninger i forbindelse med forpligtelser eller garantier, som ikke vil kunne opfyldes på grund af anvendelsen af afgørelse nr. 168/1999, er følgelig ikke en foranstaltning, som Tilsynsmyndigheden kan godkende som en overgangsordning efter artikel 24 i direktiv 96/92/EF. En sådan foranstaltning nødvendiggør nemlig ikke en undtagelse fra de pågældende kapitler i direktivet. En sådan foranstaltning kan derimod være statsstøtte, der falder ind under artikel 61 i EØS-aftalen og protokol 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol.

                     (4)

                     Formålet med disse retningslinjer er at vise, hvordan Tilsynsmyndigheden agter at anvende EØS-aftalens regler for statsstøtte, for så vidt angår støtteforanstaltninger, der tager sigte på at kompensere for omkostninger i forbindelse med forpligtelser eller garantier, som ikke vil kunne opfyldes på grund af afgørelse nr. 168/1999. Retningslinjerne finder især ikke anvendelse på foranstaltninger, der ikke falder ind under statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.

               21.3.   DEFINITION AF STØTTEBERETTIGEDE STRANDEDE OMKOSTNINGER

                     (1)

                     Sådanne driftsforpligtelser eller -garantier benævnes sædvanligvis »strandede omkostninger« (stranded costs). Disse driftsforpligtelser eller -garantier kan i praksis antage forskellige former: langsigtede købskontrakter, investeringer, der gennemføres med en implicit eller eksplicit afsætningsgaranti, investeringer uden for det normale aktivitetsområde osv. For at kunne betragtes som støtteberettigede strandede omkostninger, som Tilsynsmyndigheden kan godkende, skal disse forpligtelser eller garantier opfylde følgende kriterier:

                                 (a)

                                 De »driftsforpligtelser eller -garantier«, der kan medføre strandede omkostninger, skal kunne henføres til før den 27. november 1999, ikrafttrædelsesdatoen for afgørelse nr. 168/1999.

                                 (b)

                                 Forpligtelsernes eller garantiernes eksistens og gyldighed skal fastlægges i lyset af de juridiske og kontraktlige bestemmelser, som de er en følge af, og det regelsæt, som de indgik i, da de blev givet.

                                 (c)

                                 Der skal være en risiko for, at disse driftsforpligtelser eller -garantier ikke kan opfyldes på grund af bestemmelserne i direktiv 96/92/EF. For at kunne betragtes som en strandet omkostning, bør en forpligtelse eller garanti derfor blive uøkonomisk som følge af virkningerne af direktiv 96/92/EF og bør medføre en mærkbar belastning af den pågældende virksomheds konkurrencedygtighed. Dette bør blandt andet medføre, at den pågældende virksomhed foretager regnskabsmæssige posteringer (f.eks. hensættelser), der afspejler den forudseelige virkning af disse garantier eller forpligtelser.
                                 Et mere centralt punkt er, når de pågældende forpligtelser eller garantier på grund af manglende støtte eller overgangsforanstaltninger kan bringe de berørte virksomheders levedygtighed i fare; i så fald kan disse forpligtelser eller garantier betragtes som en bekræftelse af forudsætningerne i det foregående afsnit.
                                 Virkningen af disse forpligtelser eller garantier på virksomhedernes konkurrence- eller levedygtighed skal vurderes på koncernniveau. For at disse forpligtelser eller garantier kan udgøre strandede omkostninger, skal der kunne fastlægges en årsag/virkning-sammenhæng mellem afgørelse nr. 168/1999 og de vanskeligheder, som de pågældende virksomheder har med at opfylde disse forpligtelser eller garantier eller med at sikre, at de overholdes. Når den skal konstatere, om der foreligger en sådan årsag/virkning-sammenhæng, tager Tilsynsmyndigheden især stilling til faldende elpriser eller de berørte virksomheders tab af markedsandele. Forpligtelser eller garantier, der uafhængigt af ikrafttrædelsen af afgørelse 168/1999 ikke kunne have været opfyldt, udgør ikke strandede omkostninger.

                                 (d)

                                 Disse forpligtelser eller garantier skal være uigenkaldelige. Hvis en virksomhed har mulighed for mod betaling at ophæve eller ændre sådanne forpligtelser eller garantier, skal der tages hensyn til dette ved beregningen af de støtteberettigede strandede omkostninger.

                                 (e)

                                 Forpligtelser eller garantier mellem virksomheder, der tilhører samme koncern, kan principielt ikke betragtes som strandede omkostninger.

                                 (f)

                                 Strandede omkostninger er økonomiske omkostninger, der skal svare til de faktiske beløb, der er investeret eller er betalt eller skal betales i henhold til forpligtelser eller garantier, som de er et resultat af: skønsmæssigt fikserede tal kan altså i princippet ikke accepteres, medmindre det kan bevises, at de afspejler de økonomiske realiteter.

                                 (g)

                                 Strandede omkostninger skal være nettoomkostninger med fradrag af eventuelle indtægter, overskud eller realisationsgevinster i forbindelse med de forpligtelser eller garantier, som de er et resultat af.

                                 (h)

                                 Strandede omkostninger skal vurderes netto med fradrag af allerede udbetalt eller planlagt støtte til de aktiver, de vedrører. Specielt når en forpligtelse eller en driftsgaranti står i forbindelse med en investering, som har modtaget offentlig støtte, skal værdien af denne støtte fratrækkes de eventuelle strandede omkostninger ved forpligtelsen eller garantien.

                                 (i)

                                 Hvis de strandede omkostninger er et resultat af forpligtelser eller garantier, som er vanskelige at opfylde på grund af afgørelse nr. 168/1999, skal der ved beregning af de støtteberettigede strandede omkostninger tages hensyn til den faktiske udvikling over tiden i den økonomiske og konkurrencemæssige situation på det nationale og fælles elmarked. Især når forpligtelser eller garantier kan forventes at udgøre strandede omkostninger på grund af et forudseeligt fald i elpriserne, skal beregningen af disse strandede omkostninger særlig baseres på den konstaterede udvikling i elpriserne.

                                 (j)

                                 De omkostninger, der er afskrevet inden gennemførelsen i national ret af afgørelse nr. 168/1999, kan ikke behandles som strandede omkostninger. Dog kan hensættelser eller afskrivninger på aktiver, der udtrykkeligt er foretaget på den pågældende virksomheds balance af hensyn til de forudseelige virkninger af afgørelsen, betragtes som strandede omkostninger.

                                 (k)

                                 De støtteberettigede strandede omkostninger må ikke overskride det minimum, der er nødvendigt, for at de pågældende virksomheder fortsat skal kunne opfylde eller sikre overholdelse af de forpligtelser eller garantier, som der kan rejses tvivl om som følge af afgørelse nr. 168/1999 (4). De strandede omkostninger skal altså beregnes under hensyntagen til den mest økonomiske løsning (uden støtte) set fra de pågældende virksomheders side. Dette kan bl.a. ske ved at ophæve de forpligtelser eller garantier, der skaber strandede omkostninger, eller ved at afhænde alle eller en del af de aktiver, som medfører strandede omkostninger, hvis dette ikke strider mod principperne bag disse forpligtelser eller garantier.

                                 (l)

                                 Eventuelle omkostninger, som visse virksomheder kan komme til at afholde ud over den tidshorisont, der er angivet i artikel 26 i direktiv 96/92/EF (26.11.2006), kan principielt ikke betragtes som strandede omkostninger inden for rammerne af den nuværende metode (5). Om nødvendigt kan Tilsynsmyndigheden imidlertid inden for rimelig tid tage hensyn til disse forpligtelser eller garantier og i givet fald vælge at betragte dem som strandede omkostninger som led i den efterfølgende fase i liberaliseringen af det fælles elmarked.

                                 (m)

                                 For så vidt angår EFTA-stater, der åbner deres marked tidligere, end Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 168/1999 foreskriver, kan Tilsynsmyndigheden godkende, at omkostninger, der afholdes af visse virksomheder uden for tidsfristen i artikel 26 i direktiv 96/92/EF, betragtes som strandede omkostninger inden for den nuværende metode, hvis disse omkostninger skyldes forpligtelser eller garantier, der opfylder kriterierne i punkt (a) til (l) i afsnit 21.3 ovenfor, og hvis de er begrænset til en periode, der ikke strækker sig ud over 31. december 2010.

               21.4.   STRANDEDE OMKOSTNINGER OG STATSSTØTTE

                     (1)

                     Det almindelige princip, som fastslås i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, er, at det ikke er tilladt at give statsstøtte. Artikel 61, stk. 2 og 3, fastsætter imidlertid visse muligheder for undtagelse fra denne almindelige regel. Desuden gælder det i EØS-aftalens artikel 59, stk. 2, at »virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler«, er underkastet denne aftales bestemmelser, navnlig konkurrencereglerne, i det omfang anvendelsen af disse bestemmelser ikke retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet dem. Under alle omstændigheder må udviklingen af samhandelen ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod de kontraherende parters interesse.

                     (2)

                     Statsstøtte, der svarer til de definerede støtteberettigede strandede omkostninger i disse retningslinjer, tager sigte på at lette overgangen for elselskaber til et konkurrencebetonet elmarked. Kommissionen kan indtage en positiv holdning til en sådan form for støtte, i det omfang forvridningen af konkurrencen er berettiget eller opvejes af støttens bidrag til at realisere et fælles mål, som ikke ville kunne nås ved hjælp af markedskræfterne. Den forvridning af konkurrencen, der følger af den støtte, der udbetales for at lette overgangen for elselskaber fra et mere eller mindre lukket marked til et delvis liberaliseret marked, strider ikke nødvendigvis mod den fælles interesse, hvis den er begrænset i tid og i sine konsekvenser, da liberaliseringen af elmarkedet er i EØS-markedets almindelige interesse og bidrager til at virkeliggøre det indre marked. Desuden mener Tilsynsmyndigheden, at den støtte, elselskaberne har fået til strandede omkostninger, gør det muligt for dem at mindske risici ved deres hidtidige forpligtelser eller investeringer og således kan tilskynde dem til at opretholde deres investeringer på lang sigt. Endelig kunne manglende godtgørelse for strandede omkostninger medføre, at de involverede selskaber lader deres bundne kunder bære de samlede omkostninger for deres uøkonomiske forpligtelser eller garantier.

                     (3)

                     Desuden kan støtte, der tager sigte på at udligne strandede omkostninger i elsektoren, yderligere begrundes i forhold til andre liberaliserede sektorer med det faktum, at liberaliseringen af elmarkedet hverken er blevet ledsaget af hurtigere teknologiske fremskridt eller af en efterspørgselsstigning, og af det faktum at det af hensyn til miljøbeskyttelse, forsyningssikkerhed og EØS-landenes økonomi er usandsynligt, at staten vil vente med gribe ind, til virksomhederne i sektoren kommer i vanskeligheder.

                     (4)

                     I denne sammenhæng mener Tilsynsmyndigheden, at støtte, der tager sigte på at kompensere for strandede omkostninger, i princippet kan omfattes af undtagelsen i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), hvis den fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene uden at ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

                     (5)

                     Med forbehold af de særlige bestemmelser i Tilsynsmyndighedens retningslinjer for anvendelse af statsstøttereglerne i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, herunder statsstøttereglerne for miljøbeskyttelse (6), kan Tilsynsmyndigheden i princippet godkende, at støtte til kompensation for støtteberettigede strandede omkostninger, som opfylder nedenstående kriterier, er forenelig med EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c):

                                 (a)

                                 Støtten skal tjene til at udligne støtteberettigede strandede omkostninger, som er klart bestemt og individualiseret. Støtten må under ingen omstændigheder overstige summen af de støtteberettigede strandede omkostninger.

                                 (b)

                                 Reglerne for udbetaling af støtte skal give mulighed for at tage hensyn til den faktiske fremtidige udvikling i konkurrencen. Denne udvikling bør bl.a. kunne måles ved hjælp af kvantificerbare faktorer (priser, markedsandele, andre relevante faktorer som angivet af EFTA-staten). Da udviklingen i konkurrencevilkårene direkte påvirker størrelsen af de støtteberettigede strandede omkostninger, vil det udbetalte støttebeløb nødvendigvis afhænge af udviklingen i den faktiske konkurrence, og ved beregningen af de udbetalte støttebeløb over tiden skal der tages hensyn til udviklingen i de faktorer, der er relevante for at måle den grad af konkurrence, der opnås.

                                 (c)

                                 EFTA-staten skal forpligte sig til at sende en årlig rapport til Tilsynsmyndigheden, der specielt beskriver udviklingen i konkurrencesituationen på deres nationale elmarked med særlig angivelse af de variationer, der observeres i de relevante kvantificerbare faktorer. I denne årlige rapport skal der gives en detaljeret beskrivelse af, hvordan de strandede omkostninger er blevet beregnet for det pågældende år, ligesom de udbetalte støttebeløb skal præciseres.

                                 (d)

                                 Det vil indgå som en positiv faktor i Tilsynsmyndighedens bedømmelse, hvis den støtte, der skal kompensere for strandede omkostninger, er degressiv; en sådan degression giver i realiteten det pågældende selskab mulighed for hurtigere at tilpasse sig til et liberaliseret elmarked.

                                 (e)

                                 Det maksimale støttebeløb, som kan udbetales til en virksomhed som kompensation for strandede omkostninger, skal angives på forhånd. Beløbet skal tage hensyn til virksomhedens mulige produktivitetsgevinster.
                                 På tilsvarende måde skal de nærmere bestemmelser for beregning og finansiering af den støtte, der tager sigte på at kompensere for de strandede omkostninger, samt den maksimale periode, i hvilken denne støtte kan udbetales, klart specificeres på forhånd. Anmeldelsen af støtten skal især specificere, hvordan beregningen af de strandede omkostninger tager højde for ændringer i de forskellige faktorer i punkt (b).

                                 (f)

                                 For at undgå kumulering af støtte skal EFTA-staterne på forhånd forpligte sig til, at de ikke vil udbetale rednings- og omstruktureringsstøtte til virksomheder, der får støtte til strandede omkostninger. Tilsynsmyndigheden mener ikke, at kompensation for strandede omkostninger i forbindelse med investeringer i aktiver, der på sigt ikke er levedygtige, vil lette elsektorens overgang til et liberaliseret marked, og de kan derfor ikke omfattes af undtagelsen i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c).

                     (6)

                     Tilsynsmyndigheden udtrykker derimod de stærkeste forbehold, for så vidt angår støtte til at kompensere for strandede omkostninger, som ikke opfylder ovenstående kriterier, eller som af nedenstående grunde kan skabe konkurrenceforvridninger, der er i strid med den fælles interesse:

                                 (a)

                                 Støtte, som ikke er knyttet til støtteberettigede strandede omkostninger, der er i overensstemmelse med ovenstående definition, eller ikke er knyttet til klart definerede og individualiserede strandede omkostninger eller overstiger de støtteberettigede strandede omkostninger.

                                 (b)

                                 Støtte, som har til formål at opretholde alle indtægter eller en del af de indtægter, som virksomheden havde, inden afgørelse nr. 168/1999 trådte i kraft, uden at der tages strengt hensyn til de støtteberettigede strandede omkostninger, som kunne være en følge af indførelsen af konkurrence på markedet.

                                 (c)

                                 Støtte, hvor det ikke er muligt at tilpasse støttebeløbet for på korrekt vis at tage hensyn til forskellene mellem de økonomiske antagelser og markedsantagelserne, der oprindelig blev lagt til grund for at anslå de strandede omkostninger og deres udvikling over tiden.

               21.5.   METODE TIL FINANSIERING AF STØTTE TIL STRANDEDE OMKOSTNINGER

                     (1)

                     Det står EFTA-staterne frit for at vælge, hvilken metode de finder mest hensigtsmæssig til at finansiere støtten til dækning af strandede omkostninger. Når Tilsynsmyndigheden skal godkende sådan støtte, vil den dog undersøge, om finansieringsmekanismen kan stride imod målsætningerne i direktiv 96/92/EF eller stride mod de kontraherende parters interesse. De kontraherende parters interesse dækker især over forbrugerbeskyttelse, fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser samt konkurrence

                     (2)

                     Finansieringsmekanismerne må ikke gøre det vanskeligere for andre virksomheder eller nye markedsdeltagere at få adgang til bestemte nationale eller regionale markeder. Specielt må støtte til strandede omkostninger ikke finansieres af afgifter på elektricitet mellem EFTA-staterne eller af afgifter, der er afhængige af afstanden mellem producent og forbruger.

                     (3)

                     Tilsynsmyndigheden vil tillige overvåge, om mekanismerne til at finansiere støtte, der tjener til at kompensere for strandede omkostninger, medfører en fair behandling af støtteberettigede og ikke-støtteberettigede forbrugere. Derfor skal den årlige rapport, som er nævnt i punkt (c) i afsnit 21.4, angive fordelingen af støtteberettigede og ikke-støtteberettigede forbrugere med hensyn til kilderne til finansiering af støtte til dækning af strandede omkostninger. Hvis ikke-støtteberettigede forbrugere bidrager til finansiering af støtte til strandede omkostninger gennem køb af elektricitet, skal dette specificeres utvetydigt. Den andel, som hver af grupperne skal betale (støtteberettigede eller ikke-støtteberettigede), må ikke overstige den andel af dækningen af de strandede omkostninger, som svarer til disse forbrugeres markedsandel.

                     (4)

                     Hvis de private virksomheder selv opkræver midlerne til finansiering af støttemekanismerne for strandede omkostninger, skal disse midler være klart adskilt fra virksomhedernes øvrige midler. Opkrævningen må ikke være til særlig fordel for de virksomheder, som foretager den.

               21.6.   ANDRE BEDØMMELSESFAKTORER

                     (1)

                     I sin vurdering af statsstøtte til dækning af strandede omkostninger vil Tilsynsmyndigheden specielt tage hensyn til det relevante nets størrelse, dets sammenkoblingsgrad og elsektorens struktur. Støtte til et lille net, der kun i beskedent omfang er sammenkoblet med resten af EØS, vil være mindre tilbøjelig til at skabe betydelige konkurrenceforvridninger.

                     (2)

                     Denne metode for strandede omkostninger skal anvendes med forbehold af retningslinjerne for national regionalstøtte i de regioner (7), der er omfattet af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra a). I medfør af EØS-aftalens artikel 59, stk. 2, når anvendelsen af statsstøttereglerne på strandede omkostninger retligt eller faktisk hindrer opfyldelsen af de særlige opgaver, som er betroet virksomheder, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, eller som har karakter af fiskale monopoler, kan disse regler fraviges under forudsætning af, at udviklingen af samhandelen ikke påvirkes i et sådant omfang, at det strider mod de kontraherende parters interesse.

                     (3)

                     Regler som følger denne metode for statsstøtte til dækning af strandede omkostninger, der skyldes afgørelse nr. 168/1999, skal anvendes uafhængigt af de berørte virksomheders offentlige eller private ejendomsret.«

         (1)  EFT L 27 af 30.1.1997, s. 20

         (2)  EFT L 61 af 1.3.2001, s. 23 og EØS-tillægget nr. 11 af 1.3.2001, s. 221.

         (3)  Artikel 3 i afgørelse nr. 168/1999 fastslår følgende: »Denne afgørelse træder i kraft den 27. november 1999, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle fornødne meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1«.

         (4)  I tilfælde af en langfristet købs- eller salgskontrakt skal de strandede omkostninger altså beregnes i sammenligning med de vilkår, på hvilke virksomheden på et liberaliseret marked normalt, alt andet lige, ville kunne sælge eller købe det omhandlede produkt.

         (5)  Det skal forstås, at investeringer, der på grund af liberaliseringen af det indre elmarked ikke kan tjene sig selv ind eller bliver uøkonomiske principielt kan betragtes som strandede omkostninger ifølge den nuværende metode, selv om de strækker sig ud over 2006. Derudover kan forpligtelser eller garantier, der fortsat skal opfyldes efter 26. november 2006, hvis det kan godtgøres, at det sker for at undgå større farer i forbindelse med miljøbeskyttelse, personlig sikkerhed, beskyttelse af medarbejderne og elektricitetsnettets sikkerhed, godkendes som strandede omkostninger efter den nuværende metode.

         (6)  EFT L 237 af 6.9.2001, s. 16.

         (7)  EFT L 111 af 29.4.1999 og EØS-tillægget nr. 18. Se i denne sammenhæng kapitel 25 i retningslinjerne for statsstøtte.


Avis juridique important

|

31987D0255

87/255/EØF: Rådets afgørelse af 28. april 1987 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Seychellerne om fiskeri ud for Seychellerne

EF-Tidende nr. L 119 af 07/05/1987 s. 0024 - 0024

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 28. april 1987  om indgaaelse af aftalen i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Seychellerne om fiskeri ud for Seychellerne  (87/255/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til akten vedroerende Spaniens og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 167, stk. 3,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), og  ud fra foelgende betragtninger:  Aftalen mellem regeringen for republikken Seychellerne og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab om fiskeri ud for Seychellerne, der blev undertegnet i Bruxelles den 23. maj 1985 (2), er blevet opsagt af republikken Seychellerne ved udloebet af den foerste treaarige anvendelsesperiode;  Faellesskabet og republikken Seychellerne har i overensstemmelse med artikel 13 i aftalen foert forhandlinger med henblik paa udarbejdelse af de noedvendige aendringer i aftalen;  som foelge af disse forhandlinger blev en ny aftale paraferet den 3. december 1986, ifoelge hvilken fiskere fra det udvidede Faellesskab bevarer deres fiskerimuligheder i farvande henhoerende under Seychellernes hoejhedsomraade eller jurisdiktion;  for at undgaa afbrydelse af fiskeriet i det udvidede Faellesskabs fiskerifartoejer paraferede de to parter ogsaa en brevveksling om midlertidig anvendelse af den nye aftale fra den 18. januar 1987; det er derfor strengt noedvendigt at godkende denne brevveksling saa hurtigt som muligt i afventning af en endelig afgoerelse i henhold til traktatens artikel 43 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Aftalen i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og republikken Seychellerne om fiskeri ud for Seychellerne godkendes herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen i form af brevveksling og til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege de personer, der er befoejet til at undertegne aftalen i form af brevveksling med bindende virkning for Faellesskabet.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 28. april 1987.  Paa Raadets vegne  P. DE KEERSMAEKER  Formand  (1) EFT nr. C 81 af 28. 3. 1987, s. 7.  (2) EFT nr. L 149 af 8. 6. 1985, s. 1.