title: 2013/514/EU: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 9. oktober 2013 om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili, Italien)

text:
               22.10.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 280/24

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 9. oktober 2013
   om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2012/008 IT/De Tomaso Automobili, Italien)
   (2013/514/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 28,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2), særlig artikel 12, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   ud fra følgende betragtning(er):

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til arbejdstagere, der afskediges som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, som kan tilskrives globaliseringen, og hjælpe disse med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende EGF inden for et årligt loft på 500 mio. EUR.

               (3)

               Italien indgav den 5. november 2012 en ansøgning om anvendelse af EGF i forbindelse med afskedigelser i virksomheden De Tomaso Automobili S.p.A., og supplerede den med yderligere oplysninger frem til den 5. marts 2013. Ansøgningen opfylder kravene til fastlæggelse af støttebeløbets størrelse, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1927/2006. Kommissionen foreslår således, at der ydes en støtte på 2 594 672 EUR.

               (4)

               Der bør derfor som følge af Italiens ansøgning ydes økonomisk støtte fra EGF —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Inden for rammerne af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2013 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 2 594 672 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 9. oktober 2013.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         V. LEŠKEVIČIUS

            Formand

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1.


title: 2011/12/EU: Kommissionens afgørelse af 12. januar 2011 om ændring af afgørelse 2007/134/EF om oprettelse af et europæisk forskningsråd

text:
               13.1.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 9/5

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 12. januar 2011
   om ændring af afgørelse 2007/134/EF om oprettelse af et europæisk forskningsråd
   (2011/12/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1982/2006/EF af 18. december 2006 om Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (1), særlig artikel 2 og 3,
   under henvisning til Rådets beslutning 2006/972/EF af 19. december 2006 om særprogrammet »Idéer« til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (2), særlig artikel 4, stk 2 og 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Forskningsråd (EFR) blev oprettet ved Kommissionens afgørelse 2007/134/EF (3).

               (2)

               I henhold til særprogrammet »Idéer« blev der udført en uafhængig undersøgelse af EFR's strukturer og mekanismer efter kriterier som videnskabelig topkvalitet, uafhængighed, effektivitet og åbenhed, med Det Videnskabelige Råds fulde medvirken. Undersøgelsespanelet foreslog en række justeringer for at sikre et mere effektivt Europæisk Forskningsråd og en sammenhængende præsentation af EFR's aktiviteter over for berørte parter.

               (3)

               På baggrund af undersøgelsen og ambitionen om at gøre EFR fuldt levedygtigt fastsættes der mål for anden del af udviklingen af EFR i meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa Parlamentet »Det europæiske forskningsråd — Vejen til skabelse af forskning i verdensklasse« (4). Den omfatter en række specifikke foranstaltninger til forbedring af EFR's arbejde med at sikre den rette gennemførelse af særprogrammet »Idéer«.

               (4)

               I overensstemmelse med meddelelsen er det nødvendigt at sikre en enkelt klar og åben vision samt en problemfri forbindelse mellem EFR's strategi og operationelle gennemførelse, som både afspejler det arbejde, Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd, oprettet ved Kommissionens afgørelse 2008/37/EF (5), og Det Videnskabelige Råd udfører, samt udviklingen og gennemførelsen af en sammenhængende og integreret kommunikationsstrategi.

               (5)

               Som anerkendelse af det personlige engagement, som medlemmerne af Det Videnskabelige Råd lægger for dagen, og særlig formanden og næstformændene, bør der indføres et honorar for deltagelse på Det Videnskabelige Råds plenarmøder. Honoraret bør afspejle deres ansvar og udregnes på grundlag af lignende bestemmelser for lignende organer og i medlemsstaterne. Der bør også ydes finansiering til et stående indstillingsudvalg, der skal indstille kommende medlemmer af Det Videnskabelige Råd.

               (6)

               Det er nødvendigt at fortsætte de lokale støtteforanstaltninger til Det Videnskabelige Råds formand og næstformænd i form af støtteordningen til samordnings- og støtteaktiviteter under syvende rammeprogram.

               (7)

               Det Videnskabelige Råds stiftende medlemmers mandatperiode udløber den 1. februar 2011, og det er nødvendigt gradvist at forny Det Videnskabelige Råd, som fastsat i artikel 4, stk. 6, i afgørelse 2007/134/EF. Et uafhængigt indstillingsudvalg har indstillet nye medlemmer i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 4, stk. 4, i afgørelse 2007/134/EF, herunder en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet. Udvalget har afgivet indstillinger om den gradvise fornyelse af Det Videnskabelige Råd, og indstillingerne er blevet godkendt.

               (8)

               Afgørelse 2007/134/EF bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2007/134/EF foretages følgende ændringer:

               1.

               Artikel 1 affattes således:
               »Artikel 1
               Oprettelse
               Der oprettes hermed et europæisk forskningsråd for perioden den 2. februar 2007 til den 31. december 2013 til gennemførelse af særprogrammet »Idéer«. Det består af et videnskabeligt råd og Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd som oprettet ved Kommissionens afgørelse 2008/37/EF (6).

               2.

               I artikel 3 indsættes som stk. 3:
               »3.   Ved varetagelse af deres respektive ansvarsområder skal Det Videnskabelige Råd sammen med Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd sikre en konsekvent og effektiv gennemførelse af særprogrammet »Idéer« og øge sammenhængen mellem de videnskabelige og administrative aspekter af EFR's arbejde. Samarbejdet omfatter samordnet kommunikation om EFR's arbejde og oprettelse af et fælles websted, der beskriver de forskellige aspekter af EFR's arbejde.«

               3.

               I artikel 4 foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Stk. 4 affattes således:
                           »4.   Fremtidige medlemmer udnævnes af Kommissionen på grundlag af de faktorer og kriterier, der er anført i bilag I, efter en uafhængig og åben indstillingsprocedure, som der er enighed om med Det Videnskabelige Råd, og som omfatter en høring af forskersamfundet og en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet. Udnævnelsen af fremtidige medlemmer offentliggøres efter reglerne i forordning (EF) nr. 45/2001. Med henblik herpå kan der nedsættes et højtstående indstillingsudvalg af uafhængige eksperter i form af en ekspertgruppe, der honoreres under driftsbudgettet for særprogrammet »Idéer«.«

                           b)

                           Stk. 9 udgår.

               4.

               I artikel 5 foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Stk. 4 affattes således:
                           »4.   Det Videnskabelige Råd står til ansvar over for Kommissionen, holder sig i tæt kontakt med denne og Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd og tilrettelægger de ordninger, dette kræver.«

                           b)

                           Stk. 6 affattes således:
                           »6.   Kommissionen stiller den nødvendige viden og assistance til rådighed for Det Videnskabelige Råd, således at det kan varetage sine opgaver i fuld uafhængighed. I forbindelse med lokal administrativ eller rådgivningsstøtte til Det Videnskabelige Råds formand eller næstformænd kan midlerne under ordningen for samordning og støtte, som omhandlet i bilag III til afgørelse 1982/2006/EF, anvendes.«

                           c)

                           Følgende indsættes som stk. 8:
                           »8.   Det Videnskabelige Råd har adgang til de dokumenter og data, som Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd er i besiddelse af i henhold til proceduren i bilag III.«

               5.

               I artikel 6 foretages følgende ændringer:

                           a)

                           Stk. 3 og 4 affattes således:
                           »3.   Det Videnskabelige Råd vedtager en forretningsorden med nærmere bestemmelser om det i stk. 1 i denne artikel omhandlede valg og en adfærdskodeks om, hvordan potentielle interessekonflikter håndteres, og om behandling af personoplysninger i henhold til forordning (EF) nr. 45/2001.
                           4.   Det Videnskabelige Råd holder plenarmøde så ofte, som dets arbejde kræver. Der offentliggøres mødereferater af plenarmøderne på EFR’s websted.«

                           b)

                           Følgende indsættes som stk. 6:
                           »6.   Det Videnskabelige Råd kan blandt sine medlemmer nedsætte stående udvalg, arbejdsgrupper og andre strukturer, der varetager særlige opgaver for Det Videnskabelige Råd.«

               6.

               Artikel 8 affattes således:
               »Artikel 8
               Honorarer og mødeudgifter
               1.   Det Videnskabelige Råds medlemmer godtgøres for de opgaver, de udfører, i form af et honorar for deres deltagelse på Det Videnskabelige Råds plenarmøder. Honorarerne samt rejse- og opholdsudgifter afholdes over driftsbudgettet tildelt særprogrammet »Idéer«. Honoraret og gennemførelsesbestemmelserne hertil fastsættes i bilag IV.
               2.   Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd refunderer rejseudgifter og i givet fald opholdsudgifter for rådsmedlemmerne i forbindelse med andre møder end plenarmøder efter Kommissionens regler for godtgørelser til eksterne eksperter (7). Efter forhåndsgodkendelse kan Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd også dække rejse- og opholdsudgifter til afholdelse af andre møder, der er nødvendige for Det Videnskabelige Råds arbejde.

               7.

               Bilag II affattes som anført i bilaget til nærværende afgørelse.

               8.

               Bilag III og IV, som fastsat i bilaget til nærværende afgørelse, indsættes.

         Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. januar 2011.

            På Kommissionens vegne

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 412 af 30.12.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 400 af 30.12.2006, s. 243.

      (3)  EUT L 57 af 24.2.2007, s. 14.

      (4)  KOM(2009) 552 endelig.

      (5)  EUT L 9 af 12.1.2008, s. 15.

      (6)  EUT L 9 af 12.1.2008, s. 15.«

      (7)  Kommissionens beslutning K(2007) 5858.«

      BILAG
      »
            BILAG II

               MEDLEMMER AF EFR'S VIDENSKABELIGE RÅD

                        Navn og institut

                        Mandatperiodens udløb

                        Claudio BORDIGNON, Istituto Scientifico Universitario San Raffaele, Milano

                        1. februar 2013

                        Nicholas CANNY, National University of Ireland, Galway

                        31. december 2013

                        Sierd A.P.L. CLOETINGH, Vrije Universiteit, Amsterdam

                        26. april 2013

                        Mathias DEWATRIPONT, Université Libre de Bruxelles

                        1. februar 2013

                        Tomasz DIETL, Polish Academy of Sciences

                        31. december 2013

                        Daniel DOLEV, The Hebrew University of Jerusalem

                        31. december 2013

                        Carlos M. DUARTE, Consejo Superior de Investigaciones Científicas, Mallorca

                        26. april 2013

                        Daniel ESTEVE, CEA Saclay

                        31. december 2013

                        Pavel EXNER, Doppler Institute, Prague

                        31. december 2013

                        Hans-Joachim FREUND, Fritz-Haber-Institut, Berlin

                        1. februar 2013

                        Timothy HUNT, London Research Institute

                        31. december 2013

                        Carl-Henrik HELDIN, Ludwig-Institut für Krebsforschung

                        31. december 2013

                        Norbert KROÓ, Hungarian Academy of Sciences

                        1. februar 2013

                        Maria Teresa LAGO, Universidade do Porto

                        1. februar 2013

                        Henrietta L. MOORE, University of Cambridge

                        26. april 2013

                        Helga NOWOTNY, Wissenschaftszentrum, Wien

                        31. december 2013

                        Christiane NÜSSLEIN-VOLHARD, Max-Planck-Institut für Entwicklungsbiologie, Tübingen

                        1. februar 2013

                        Alain PEYRAUBE, CNRS, Paris

                        31. december 2013

                        Jens ROSTRUP-NIELSEN, Haldor Topsøe A/S

                        1. februar 2013

                        Mart SAARMA, University of Helsinki

                        31. december 2013

                        Anna TRAMONTANO, Sapienza — Università di Roma

                        31. december 2013

                        Isabelle VERNOS, Centre Regulació Genómica, Barcelona

                        31. december 2013

            BILAG III

               ADGANG TIL DOKUMENTER OG DATA

               Adgang til dokumenter og data

                        1.

                        For at udføre sine opgaver kan Det Videnskabelige Råd bede om adgang til de dokumenter og data, som Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd er i besiddelse af.

                        2.

                        Ud over det materiale, som det har adgang til i henhold til ordningen om offentlig adgang til dokumenter (1), skal Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd give Det Videnskabelige Råd adgang til dokumenter og data, som er nødvendige, for at Det Videnskabelige Råd kan udføre sine opgaver, forudsat at det sker i overensstemmelse med og inden for rammerne af Den Europæiske Unions lovgivning om fortrolighed, sikkerhed og beskyttelse af personoplysninger.

                        3.

                        Medlemmerne af Det Videnskabelige Råd må kun bruge disse dokumenter og data til de formål og opgaver, med henblik på hvilke de stilles til disposition, og medlemmerne er underlagt tavshedspligt.

                        4.

                        Der fastsættes passende organisatoriske og tekniske foranstaltninger for at garantere sikkerhed og fortrolighed i forbindelse med adgang til og bearbejdning af data og for at forhindre uautoriseret offentliggørelse eller adgang, hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, tab eller ændring af data og dokumenter.

               Adgang til personoplysninger

                        5.

                        I forbindelse med behandling af personoplysninger skal medlemmerne af Det Videnskabelige Råd, som modtager disse personoplysninger, garantere beskyttelsesniveauet for personoplysninger i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (2).

                        6.

                        Medlemmerne af Det Videnskabelige Råd må ikke behandle personoplysningerne på en måde, der er uforenelig med de formål og opgaver med henblik på hvilke de stilles til disposition.

                        7.

                        Medlemmerne af Det Videnskabelige Råd skal tage behørigt hensyn til legitimiteten, hensigtsmæssigheden, relevansen, nøjagtigheden og nødvendigheden samt tidsbegrænsningen i personoplysninger, som indsamles og bearbejdes.

               Oplysninger

                        8.

                        Hvis der ikke kan gives adgang til dokumenter, data eller personoplysninger af hensyn til databeskyttelse af personoplysninger, fortrolighed, sikkerhed eller offentlighedens interesse, skal Det Europæiske Forskningsråd give Det Videnskabelige Råd en skriftlig redegørelse for, hvorfor der ikke kan gives adgang sammen med alle oplysninger, som det anser for at være muligt at give i henhold til gældende bestemmelser.

            BILAG IV

               Honorarer og gennemførelsesbestemmelser for Det Videnskabelige Råds medlemmers deltagelse i Det Videnskabelige Råds plenarmøder

            Honorarer og rejseudgifter (og opholdsudgifter) for deltagelse i op til fem plenarmøder om året gennemføres ved et ad hoc-udnævnelsesbrev i overensstemmelse med følgende betingelser:
            Det Videnskabelige Råds plenarmøde varer normalt halvanden dag.
            Det Videnskabelige Råds medlemmers honorar er på 2 000 EUR ved fuld deltagelse i et af Det Videnskabelige Råds plenarmøder eller på 1 000 EUR ved delvis deltagelse.
            Det Videnskabelige Råds næstformænds honorar er på 3 500 EUR ved fuld deltagelse i et af Det Videnskabelige Råds plenarmøder eller på 1 750 EUR ved delvis deltagelse.
            Det Videnskabelige Råds formands honorar er på 5 000 EUR ved fuld deltagelse i et af Det Videnskabelige Råds plenarmøder eller på 2 500 EUR ved delvis deltagelse.
            Betaling godkendes af direktøren for Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd eller hans/hendes bemyndigede stedfortræder på grundlag af deltagerlisten, som kontrolleres af formanden for Det Videnskabelige Råd og direktøren for Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd eller deres bemyndigede stedfortrædere. Deltagerlisten angiver, hvorvidt det enkelte medlem deltog i hele mødet (»fuld deltagelse«) eller andet (»delvis deltagelse«).
         «

         (1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).

         (2)  EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31.


title: 2012/496/EU: Rådets afgørelse af 2. december 2010 om undertegnelse af en aftale i form af brevveksling mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om gensidige liberaliseringsforanstaltninger for landbrugsprodukter, forarbejdede landbrugsprodukter og fisk og fiskevarer, udskiftning af protokol nr. 1, 2 og 3 og bilagene hertil og ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side

text:
               7.9.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 241/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 2. december 2010
   om undertegnelse af en aftale i form af brevveksling mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om gensidige liberaliseringsforanstaltninger for landbrugsprodukter, forarbejdede landbrugsprodukter og fisk og fiskevarer, udskiftning af protokol nr. 1, 2 og 3 og bilagene hertil og ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side
   (2012/496/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 16 i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side (1) (i det følgende benævnt »associeringsaftalen«), der har været gældende siden den 1. marts 2000, gennemføres en stadig større liberalisering af gensidig samhandel med landbrugsprodukter, forarbejdede landbrugsprodukter og fisk og fiskevarer.

               (2)

               Associeringsrådet EU-Marokko vedtog i juli 2005 en handlingsplan for den europæiske naboskabspolitik, som indeholder en særlig bestemmelse, der har til formål at øge liberaliseringen af samhandelen med landbrugsprodukter, forarbejdede landbrugsprodukter og fisk og fiskevarer.

               (3)

               Rådet bemyndigede den 14. oktober 2005 Kommissionen til inden for rammerne af associeringsaftalen at føre forhandlinger med Kongeriget Marokko for at opfylde dette formål.

               (4)

               Den 14. december 2009 afsluttede Kommissionen på Unionens vegne forhandlingerne vedrørende en aftale i form af brevveksling (i det følgende benævnt »aftalen«) med henblik på at ændre associeringsaftalen.

               (5)

               Aftalen bør undertegnes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen i form af brevveksling (i det følgende benævnt »aftalen«) mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om gensidige liberaliseringsforanstaltninger for landbrugsprodukter, forarbejdede landbrugsprodukter og fisk og fiskevarer, udskiftning af protokol nr. 1, 2 og 3 og bilagene hertil og ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side godkendes herved på Unionens vegne med forbehold af indgåelse af aftalen (2).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2010.

            På Rådets vegne

         M. WATHELET

            Formand

      (1)  EFT L 70 af 18.3.2000, s. 2.

      (2)  Teksten til aftalen offentliggøres sammen med afgørelsen om dens indgåelse.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1316 af 26. juli 2016 om ændring af afgørelse 2009/908/EU om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger til Det Europæiske Råds afgørelse om udøvelsen af formandskabet for Rådet, og om formandskabet for Rådets forberedende organer

text:
                  2.8.2016

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 208/42

            RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1316
      af 26. juli 2016
      om ændring af afgørelse 2009/908/EU om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger til Det Europæiske Råds afgørelse om udøvelsen af formandskabet for Rådet, og om formandskabet for Rådets forberedende organer
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til Det Europæiske Råds afgørelse 2009/881/EU af 1. december 2009 om udøvelsen af formandskabet for Rådet (1), særlig artikel 4, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Rådet fastsatte ved afgørelse 2009/908/EU (2) rækkefølgen for Den Europæiske Unions medlemsstaters varetagelse af formandskabet for Rådet fra den 1. januar 2007 til den 30. juni 2020, og det fastsatte deri sammensætningen af formandskabsrækkefølgen i grupper af tre medlemsstater.

                  (2)

                  Den Europæiske Union blev den 1. juli 2013 udvidet med Kroatien som ny medlemsstat.

                  (3)

                  En medlemsstat har tilkendegivet over for offentligheden, at den har til hensigt at udtræde af Unionen, selv om der endnu ikke er modtaget nogen meddelelse i henhold til artikel 50 i TEU fra medlemsstatens regering. Rækkefølgen af formandskabet for Rådet bør ændres for at tage højde for denne omstændighed, uden at dette berører den pågældende medlemsstats rettigheder og forpligtelser.

                  (4)

                  Rådet bør fastsætte den rækkefølge, i hvilken formandskabet for Rådet skal varetages i den nærmeste fremtid. Denne rækkefølge bør fastsættes i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i traktaterne og i Det Europæiske Råds afgørelse 2009/881/EU. Afgørelse 2009/908/EU bør ændres i overensstemmelse hermed —

            HAR VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Rådets afgørelse 2009/908/EU af 1. december 2009 om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger til Det Europæiske Råds afgørelse om udøvelsen af formandskabet for Rådet, og om formandskabet for Rådets forberedende organer ændres således:

                  1)

                  Artikel 1 affattes således:
                  »Artikel 1
                  Den rækkefølge, i hvilken medlemsstaterne fra den 1. juli 2017 og indtil den 31. december 2030 skal varetage formandskabet for Rådet, samt sammensætningen af denne formandskabsrækkefølge i grupper af tre medlemsstater er fastsat i bilag I til denne afgørelse.«

                  2)

                  Artikel 3 affattes således:
                  »Artikel 3
                  Rådet træffer inden den 31. december 2029 afgørelse om den rækkefølge, i hvilken medlemsstaterne skal varetage formandskabet for Rådet fra den 1. januar 2031.«

                  3)

                  Teksten i bilag I til Rådets afgørelse 2009/908/EU erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.

            Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
      Den anvendes fra den 1. juli 2017.
      Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2016.

               På Rådets vegne

            M. LAJČÁK

               Formand

         (1)  EUT L 315 af 2.12.2009, s. 50.

         (2)  Rådets afgørelse 2009/908/EU af 1. december 2009 om fastsættelse af gennemførelsesforanstaltninger til Det Europæiske Råds afgørelse om udøvelsen af formandskabet for Rådet, og om formandskabet for Rådets forberedende organer (EUT L 322 af 9.12.2009, s. 28).

         BILAG

               »BILAG I

                  Udkast til tabel over formandskaber for Rådet
                   (*)

                           Nederlandene (**)

                           januar-juni

                           2016

                           Slovakiet (**)

                           juli-december

                           2016

                           Malta (**)

                           januar-juni

                           2017

                           Estland

                           juli-december

                           2017

                           Bulgarien

                           januar-juni

                           2018

                           Østrig

                           juli-december

                           2018

                           Rumænien

                           januar-juni

                           2019

                           Finland

                           juli-december

                           2019

                           Kroatien

                           januar-juni

                           2020

                           Tyskland

                           juli-december

                           2020

                           Portugal

                           januar-juni

                           2021

                           Slovenien

                           juli-december

                           2021

                           Frankrig

                           januar-juni

                           2022

                           Den Tjekkiske Republik

                           juli-december

                           2022

                           Sverige

                           januar-juni

                           2023

                           Spanien

                           juli-december

                           2023

                           Belgien

                           januar-juni

                           2024

                           Ungarn

                           juli-december

                           2024

                           Polen

                           januar-juni

                           2025

                           Danmark

                           juli-december

                           2025

                           Cypern

                           januar-juni

                           2026

                           Irland

                           juli-december

                           2026

                           Litauen

                           januar-juni

                           2027

                           Grækenland

                           juli-december

                           2027

                           Italien

                           januar-juni

                           2028

                           Letland

                           juli-december

                           2028

                           Luxembourg

                           januar-juni

                           2029

                           Nederlandene

                           juli-december

                           2029

                           Slovakiet

                           januar-juni

                           2030

                           Malta

                           juli-december

                           2030

            (*)  Uden at dette berører Det Forenede Kongeriges rettigheder og forpligtelser som medlemsstat.

            (**)  Den nuværende trio er anført i bilaget til orientering.«


title: 2010/443/FUSP: Rådets afgørelse 2010/443/FUSP af 11. august 2010 om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Centralasien

text:
               12.8.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 211/29

         RÅDETS AFGØRELSE 2010/443/FUSP
   af 11. august 2010
   om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Centralasien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 31, stk. 2, og artikel 33,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 5. oktober 2006 vedtog Rådet afgørelse 2006/670/FUSP (1) om udnævnelse af Pierre MOREL til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (i det følgende benævnt »EUSR«) for Centralasien.

               (2)

               Den 22. februar 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/112/FUSP (2) om forlængelse af EUSR's mandat indtil den 31. august 2010.

               (3)

               EUSR's mandat bør forlænges indtil den 31. august 2011. EUSR's mandat kan dog afsluttes tidligere, hvis Rådet træffer afgørelse herom efter forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (i det følgende benævnt »HR«) efter ikrafttrædelsen af afgørelsen om oprettelse af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil.

               (4)

               EUSR skal gennemføre sit mandat under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne skade målene for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, jf. traktatens artikel 21 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den Europæiske Unions særlige repræsentant
   Mandatet for Pierre MOREL som EUSR for Centralasien forlænges indtil den 31. august 2011. EUSR's mandat kan dog afsluttes tidligere, hvis Rådet træffer afgørelse herom efter forslag fra HR efter ikrafttrædelsen af afgørelsen om oprettelse af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil.
   Artikel 2
   Politikmål
   EUSR's mandat bygger på Unionens politikmål i Centralasien. Disse mål omfatter:

               a)

               fremme af gode og tætte forbindelser mellem lande i Centralasien og Unionen på grundlag af fælles værdier og interesser, som fastsat i relevante aftaler

               b)

               bidrag til styrkelse af stabiliteten og samarbejdet mellem landene i regionen

               c)

               bidrag til styrkelse af demokrati, retsstatsprincipper, god regeringsførelse og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder i Centralasien

               d)

               tackling af hovedtrusler, navnlig specifikke problemer med direkte følger for Europa

               e)

               styrkelse af Unionens effektivitet og synlighed i regionen, bl.a. gennem en snævrere koordinering med andre relevante partnere og internationale organisationer som f.eks. OSCE.

         Artikel 3
   Mandat
   1.   For at nå politikmålene har EUSR mandat til:

               a)

               at fremme Unionens overordnede politiske koordinering i Centralasien og at sikre konsekvens i Unionens eksterne aktioner i regionen

               b)

               på vegne af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR) og i overensstemmelse med sit mandat sammen med Kommissionen at overvåge gennemførelsen af EU-strategien for et nyt partnerskab med Centralasien samt regelmæssigt fremsætte henstillinger og aflægge rapport til de relevante rådsorganer

               c)

               at bistå Rådet med den videre udvikling af en samlet politik over for Centralasien

               d)

               nøje at følge den politiske udvikling i Centralasien ved at udvikle og opretholde tætte kontakter med regeringer, parlamenter, retsvæsen, civilsamfund og massemedier

               e)

               at tilskynde Kasakhstan, Den Kirgisiske Republik, Tadsjikistan, Turkmenistan og Usbekistan til at samarbejde om regionale spørgsmål af fælles interesse

               f)

               at udvikle passende kontakter og samarbejde med de vigtigste berørte aktører i regionen og alle relevante regionale og internationale organisationer, herunder Shanghai-Samarbejdsorganisationen (SCO), Det Eurasiske Økonomiske Fællesskab (Eurasec), Konferencen vedrørende Interaktion og Tillidsskabende Foranstaltninger i Asien (CICA), Den Kollektive Sikkerhedstraktatorganisation (CSTO), Central Asia Regional Economic Cooperation Program (CAREC) og Central Asian Regional Information and Coordination Centre (CARICC)

               g)

               at bidrage til gennemførelsen af EU's menneskerettighedspolitik og EU's retningslinjer om menneskerettigheder, navnlig vedrørende kvinder og børn i konfliktramte områder, især ved at overvåge og tage hensyn til udviklingen i den henseende

               h)

               i tæt samarbejde med OSCE at bidrage til konfliktforebyggelse og -løsning ved at udvikle kontakter med myndighederne og andre lokale aktører (ngo'er, politiske partier, minoriteter, religiøse grupper og deres ledere)

               i)

               at give input til udformningen af energisikkerheds-, narkotikabekæmpelses- og vandressourceforvaltningsaspekter af FUSP for så vidt angår Centralasien.

         2.   EUSR skal støtte HR's arbejde og bevare et overblik over alle Unionens aktiviteter i regionen.
   Artikel 4
   Gennemførelse af mandatet
   1.   EUSR har ansvaret for gennemførelsen af mandatet og handler med reference til HR.
   2.   Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (i det følgende benævnt »PSC«) opretholder privilegerede forbindelser med EUSR og er EUSR's primære kontaktpunkt for forbindelserne med Rådet. PSC giver EUSR strategisk vejledning og politiske retningslinjer i forbindelse med mandatet med forbehold af HR's beføjelser.
   Artikel 5
   Finansiering
   1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat i perioden fra den 1. september 2010 til den 31. august 2011 udgør 1 250 000 EUR.
   2.   Udgifterne forvaltes efter de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Udgifterne forvaltes i henhold til en kontrakt mellem EUSR og Kommissionen. EUSR står til regnskab for alle udgifter over for Kommissionen.
   Artikel 6
   Sammensætning af medarbejderstaben
   1.   EUSR er inden for rammerne af sit mandat og de dertil svarende disponible midler ansvarlig for sammensætningen af sin medarbejderstab. Medarbejderstaben skal have den ekspertise i specifikke politiske spørgsmål, som mandatet kræver. EUSR holder Rådet og Kommissionen løbende underrettet om sin medarbejderstabs sammensætning.
   2.   Medlemsstaterne og EU-institutionerne kan foreslå udstationering af medarbejdere til at arbejde sammen med EUSR. Løn til personale, der udstationeres af en medlemsstat eller af en EU-institution for at bistå EUSR, afholdes af den pågældende medlemsstat eller den pågældende EU-institution. Eksperter, der udstationeres af medlemsstaterne ved Generalsekretariatet for Rådet, kan også udstationeres for at bistå EUSR. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en medlemsstat.
   3.   Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats eller EU-institutions administrative myndighed og handler i EUSR's mandats interesse.
   Artikel 7
   Privilegier og immuniteter for EUSR og dennes medarbejderstab
   De privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige, for at EUSR og dennes medarbejdere kan opfylde og afvikle mandatet uhindret, aftales med værtsparten/-parterne, alt efter hvad der er relevant. Medlemsstaterne og Kommissionen yder den fornødne støtte med henblik herpå.
   Artikel 8
   EU's klassificerede informationers sikkerhed
   EUSR og medarbejderne i dennes stab respekterer de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 om vedtagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter (3), navnlig ved behandlingen af EU's klassificerede informationer.
   Artikel 9
   Adgang til oplysninger og logistisk støtte
   1.   Medlemsstaterne, Kommissionen og Generalsekretariatet for Rådet sikrer, at EUSR får adgang til alle relevante oplysninger.
   2.   Alt efter tilfældet yder Unionens delegationer og/eller medlemsstaterne logistisk støtte i regionen.
   Artikel 10
   Sikkerhed
   EUSR skal i overensstemmelse med Unionens sikkerhedspolitik for personale, der er udstationeret uden for Unionen som led i operationer i medfør af afsnit V i traktaten, i overensstemmelse med sit mandat og på baggrund af sikkerhedssituationen i sit geografiske ansvarsområde, træffe alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler med hensyn til sikkerheden for det personale, der står under EUSR's direkte myndighed, navnlig ved:

               a)

               at udarbejde en missionsspecifik sikkerhedsplan på grundlag af retningslinjer fra Generalsekretariatet for Rådet, der omfatter missionsspecifikke materielle, organisatoriske og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger vedrørende styringen af sikre personalebevægelser til og inden for missionsområdet, samt styring af sikkerhedshændelser og en beredskabs- og evakueringsplan for missionen

               b)

               at sørge for, at alt personale, der er udstationeret uden for Unionen, er dækket af en højrisikoforsikring, der er tilpasset forholdene i missionsområdet

               c)

               at sikre, at alle medarbejdere i EUSR's stab, der skal udstationeres uden for Unionen, herunder lokalt ansat personale, har modtaget relevant sikkerhedsuddannelse før eller ved ankomsten til missionsområdet på grundlag af de risikoratings, som Generalsekretariatet for Rådet har opstillet for missionsområdet

               d)

               at sørge for, at alle henstillinger, der udarbejdes i fællesskab efter regelmæssige sikkerhedsvurderinger, gennemføres, og afgive skriftlige rapporter om deres gennemførelse og om andre sikkerhedsspørgsmål som led i midtvejsrapporterne og rapporterne om gennemførelse af mandatet til HR, Rådet og Kommissionen.

         Artikel 11
   Rapportering
   EUSR aflægger regelmæssigt mundtlig og skriftlig rapport til HR og PSC. EUSR aflægger også efter behov rapport til Rådets arbejdsgrupper. Der udsendes regelmæssigt skriftlige rapporter gennem Coreunettet. EUSR kan efter henstilling fra HR eller PSC aflægge rapport til Rådet for Udenrigsanliggender.
   Artikel 12
   Koordinering
   1.   EUSR fremmer Unionens overordnede politiske koordinering. EUSR hjælper med til at sikre, at alle EU-instrumenter på området sættes ind på en sammenhængende måde for at nå Unionens politikmål. EUSR's aktiviteter koordineres med Kommissionens aktiviteter samt de aktiviteter, der udføres af EUSR for Afghanistan. EUSR sørger for regelmæssig briefing af medlemsstaternes missioner og Unionens delegationer.
   2.   Under arbejdet på stedet holdes der tæt kontakt til cheferne for Unionens delegationer og medlemsstaternes missionschefer. De skal gøre deres bedste for at bistå EUSR i gennemførelsen af dennes mandat. EUSR skal også holde forbindelse med andre internationale og regionale aktører på stedet.
   Artikel 13
   Revision
   Gennemførelsen af denne afgørelse og dens sammenhæng med andre bidrag fra Unionen til regionen tages løbende op til revision. EUSR forelægger ved udgangen af februar 2011 en fremskridtsrapport og ved mandatets afslutning en samlet rapport om gennemførelsen af mandatet for HR, Rådet og Kommissionen.
   Artikel 14
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. august 2010.

            På Rådets vegne

         S. VANACKERE

            Formand

      (1)  EUT L 275 af 6.10.2006, s. 65.

      (2)  EUT L 46 af 23.2.2010, s. 27.

      (3)  EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1.


Avis juridique important

|

31999D0371

1999/371/EF: De Europæiske Fællesskabers administrative Kommission for vandrende arbejdstageres sociale sikring - Afgørelse nr. 172 af 9. december 1998 om de blanketter, der skal benyttes ved anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 (E 101)

EF-Tidende nr. L 143 af 08/06/1999 s. 0013 - 0030

AFGØRELSE Nr. 172af 9. december 1998om de blanketter, der skal benyttes ved anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 (E 101)(1999/371/EF)DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR -under henvisning til artikel 81, litra a), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet(1), i henhold til hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 og senere forordninger,under henvisning til artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet(2), i henhold til hvilken den udarbejder de attester, bevidnelser, erklæringer, begæringer og øvrige dokumenter, der er nødvendige for anvendelsen af forordningerne,under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1606/98 af 29. juni 1998 om ændring af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71, med henblik på at udvide dem til at omfatte særlige ordninger for tjenestemænd(3), ogud fra følgende betragtninger:Det er nødvendigt at tilpasse denne blanket for at tage hensyn til afgørelse nr. 164;aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde af 2. maj 1992, som ændret ved protokol af 17. marts 1993, bilag VI, gennemfører Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde;i henhold til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse skal de blanketter, der er nødvendige for anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72, tilpasses og benyttes inden for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde;af praktiske årsager skal der anvendes identiske blanketter inden for Fællesskabet og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde;det sprog, hvorpå blanketterne udstedes, er omhandlet i Den Administrative Kommissions henstilling nr. 15 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:1. Den blanket E 101, der er gengivet i afgørelse nr. 164 af 27. november 1996, erstattes af vedlagte blanket.2. Medlemsstaternes kompetente myndigheder stiller vedlagte blanket til rådighed for alle interesserede (berettigede personer, institutioner, arbejdsgivere, osv.).3. Blanketten forefindes på Fællesskabets officielle sprog og er udarbejdet på en sådan måde, at de forskellige versioners tekst er helt sammenfaldende, hvilket muliggør, at hver enkelt modtager (berettiget person, institution, arbejdsgiver, osv.) kan få en blanket, der er trykt på hans eget sprog.4. Denne afgørelse finder anvendelse fra den første dag i den måned, der følger efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Formand for den administrative kommissionHelmut SIEDL(1) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.(2) EFT L 74 af 27.3.1972, s. 1.(3) EFT L 209 af 25.7.1998, s. 1.>PIC FILE= "L_1999143DA.001502.EPS">>PIC FILE= "L_1999143DA.001601.EPS">>PIC FILE= "L_1999143DA.001701.EPS">>PIC FILE= "L_1999143DA.001801.EPS">


title: 2008/373/EF: Rådets afgørelse af 28. april 2008 om indgåelse af aftalen om ændring af partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne på den anden side, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000

text:
               17.5.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 129/44

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 28. april 2008
   om indgåelse af aftalen om ændring af partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne på den anden side, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000
   (2008/373/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 310, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, andet punktum, og artikel 300, stk. 3, andet afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge artikel 96 i partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab/medlemsstaterne på den anden side (2) (i det følgende benævnt »partnerskabsaftalen«) kan en part, som efter en indgående politisk dialog skønner, at den anden part har misligholdt en forpligtelse vedrørende et af de i partnerskabsaftalens artikel 9 omhandlede væsentlige elementer, opfordre den anden part til konsultationer og under visse omstændigheder træffe relevante foranstaltninger, herunder om nødvendigt helt eller delvis suspendere anvendelsen af partnerskabsaftalen over for den pågældende part.

               (2)

               Ifølge artikel 97 i partnerskabsaftalen kan en part, som skønner, at der forekommer et alvorligt tilfælde af korruption, opfordre den anden part til konsultationer og under visse omstændigheder træffe relevante foranstaltninger, herunder om nødvendigt helt eller delvis suspendere anvendelsen af partnerskabsaftalen over for den pågældende part.

               (3)

               Ifølge artikel 11b i partnerskabsaftalen kan en part, som efter en indgående politisk dialog og med en viden fra navnlig rapporter fra Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA), Organisationen for Forbud mod Kemiske Våben (OPCW) og andre relevante multilaterale institutioner skønner, at den anden part har misligholdt en forpligtelse i henhold til nævnte artikels stk. 1 vedrørende ikke-spredning af masseødelæggelsesvåben, opfordre den anden part til konsultationer og under visse omstændigheder træffe relevante foranstaltninger, herunder om nødvendigt helt eller delvis suspendere anvendelsen af partnerskabsaftalen over for den pågældende part.

               (4)

               Der bør fastlægges en effektiv procedure for tilfælde, hvor en part agter at træffe relevante foranstaltninger i medfør af artikel 96, 97 eller artikel 11b, stk. 4, 5 og 6, i partnerskabsaftalen.

               (5)

               Aftalen om ændring af partnerskabsaftalen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen om ændring af partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne på den anden side, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, samt de til slutakten knyttede ensidige erklæringer fra Fællesskabet og fælleserklæringerne med andre parter (3) godkendes herved på Fællesskabets vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at deponere godkendelsesinstrumentet på Fællesskabets vegne, jf. partnerskabsaftalens artikel 93.
   Artikel 3
   1.   Når Rådet efter at have udtømt alle muligheder for dialog i henhold til partnerskabsaftalens artikel 8 på Kommissionens eller en medlemsstats initiativ finder, at en AVS-stat ikke har overholdt sine forpligtelser med hensyn til et af de væsentlige elementer, der er omhandlet i partnerskabsaftalens artikel 9, eller i alvorlige tilfælde af korruption, anmoder det — undtagen i særligt hastende tilfælde — den berørte AVS-stat om at afholde konsultationer i overensstemmelse med partnerskabsaftalens artikel 96 og 97.
   Hvis Rådet på Kommissionens eller en medlemsstats initiativ og med en viden fra navnlig rapporter fra IAEA, OPCW og andre relevante multilaterale institutioner skønner, at en AVS-stat har misligholdt en forpligtelse i henhold til partnerskabsaftalens artikel 11b, stk. 1, vedrørende ikke-spredning af masseødelæggelsesvåben, opfordres den pågældende AVS-stat til konsultationer i medfør af partnerskabsaftalens artikel 11b, stk. 4, 5 og 6, medmindre der er tale om et særligt hastende tilfælde.
   Rådet træffer afgørelse med kvalificeret flertal.
   Under konsultationerne repræsenteres Fællesskabet af Rådets formandskab og Kommissionen.
   2.   Hvis der efter udløbet af de tidsfrister for konsultationer, der er fastsat i partnerskabsaftalens artikel 11b, stk. 5, artikel 96, stk. 2, eller artikel 97, stk. 2, trods alle bestræbelser ikke er fundet nogen løsning, eller omgående, hvis der er tale om hastende tilfælde, eller hvis anmodningen om konsultationer afvises, kan Rådet i henhold til disse artikler på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal beslutte at træffe relevante foranstaltninger, herunder delvis suspension
   I tilfælde af fuldstændig suspension af partnerskabsaftalens anvendelse i forhold til det berørte AVS-land træffer Rådet afgørelse med enstemmighed.
   Disse foranstaltninger gælder, indtil Rådet efter den gældende procedure, der er omhandlet i første afsnit, har vedtaget en beslutning, som ændrer eller tilbagekalder de tidligere trufne foranstaltninger, eller eventuelt for den periode, der er angivet i beslutningen.
   Med henblik herpå foretager Rådet regelmæssigt og mindst hver sjette måned en fornyet gennemgang af ovennævnte foranstaltninger.
   Formanden for Rådet meddeler den berørte AVS-stat og AVS-EF-Ministerrådet de således vedtagne foranstaltninger, inden de træder i kraft.
   Rådets beslutning offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Hvis foranstaltningerne vedtages umiddelbart, får AVS-staten og AVS-EF-Ministerrådet meddelelse om foranstaltningerne samtidig med, at de opfordres til at afholde konsultationer.
   3.   Europa-Parlamentet underrettes omgående fuldt ud om enhver beslutning, der vedtages i henhold til stk. 1 og 2.
   4.   Hvis AVS-EF-Ministerrådet fastlægger yderligere retningslinjer for konsultation, jf. artikel 3, stk. 5, i partnerskabsaftalens bilag VII, baseres den holdning, som Rådet skal indtage i AVS-EF-Ministerrådet på et forslag fra Kommissionen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 28. april 2008.

            På Rådets vegne

         D. RUPEL

            Formand

      (1)  Samstemmende udtalelse af 18.1.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3. Senest ændret ved aftalen om ændring af partnerskabsaftalen (EUT L 209 af 11.8.2005, s. 27).

      (3)  Teksten til aftalen og slutakten er allerede offentliggjort i EUT L 209 af 11.8.2005, s. 27.


title: 2013/575/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om afslutning af regnskaberne for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/227

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om afslutning af regnskaberne for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2011
   (2013/575/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 af 26. april 2005 om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur og om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (4), særlig artikel 36,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Fiskeriudvalget (A7-0109/2013),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2011;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for EU-Fiskerikontrolagenturet (tidligere benævnt EF-Fiskerikontrolagenturet), Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 86.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 128 af 21.5.2005, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


title: RÅDETS AFGØRELSE af 12. februar 1990 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz om en plan til stimulering af internationalt samarbejde og udveksling til gavn for europæiske forskere (SCIENCE) (90/75/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31990D0075

RÅDETS AFGØRELSE af 12. februar 1990 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz om en plan til stimulering af internationalt samarbejde og udveksling til gavn for europæiske forskere (SCIENCE) (90/75/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 050 af 26/02/1990 s. 0029

RAADETS AFGOERELSE  af 12. februar 1990  om indgaaelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz om en plan til stimulering af internationalt samarbejde og udveksling til gavn for europaeiske forskere (SCIENCE)   (90/75/EOEF)    RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 130 Q, stk. 2,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  i samarbejde med  Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Raadet vedtog ved beslutning 88/419/EOEF (4) en plan til stimulering af internationalt samarbejde og udveksling til gavn  for europaeiske forskere (1988 - 1992) (SCIENCE); i denne beslutnings artikel 5 bemyndiges Kommissionen til at forhandle aftaler med tredjelande, herunder med europaeiske lande, som har indgaaet rammeaftaler om videnskabeligt og teknisk samarbejde med  Faellesskabet, med henblik paa helt eller delvis at knytte dem til planen;  Raadet godkendte ved afgoerelse 87/177/EOEF (5) paa Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs vegne rammeaftalen om videnskabeligt og teknisk samarbejde mellem De Europaeiske Faellesskaber  og, blandt andre, Schweiz;  samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz om en plan til stimulering af internationalt samarbejde og udveksling til gavn for europaeiske forskere (SCIENCE) boer godkendes -  TRUFFET FOELGENDE  AFGOERELSE:   Artikel 1  Samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz om en plan til stimulering af internationalt samarbejde og udveksling til gavn for europaeiske forskere (SCIENCE) godkendes herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til  aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet foranstalter den notifikation, der er naevnt i aftalen artikel 11 (6).    Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. februar 1990.  Paa Raadets vegne  A. REYNOLDS  Formand        (1) EFT nr. C 197 af 2. 8. 1989, s. 21.  (2)EFT nr. C 291 af 20. 11. 1989, s. 42, og EFT nr. C 38 af 19. 2. 1990.  (3)EFT nr. C 298 af 27. 11. 1989, s. 30.  (4)EFT nr. L 206 af 30. 7. 1988, s. 34.  (5)EFT nr. L 71 af 14. 3. 1987, s. 29.  (6)  Datoen for aftalens ikrafttraeden offentliggoeres i EFT paa foranledning af Generalsekretariatet for Raadet.


title: 2006/713/EF: Kommissionens afgørelse af 20. oktober 2006 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af digital versatile discs til indspilning (DVD+/-R) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Hongkong og Taiwan

text:
               24.10.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 293/7

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 20. oktober 2006
   om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af »digital versatile discs« til indspilning (DVD+/-R) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Hongkong og Taiwan
   (2006/713/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (grundforordningen), særlig artikel 9,
   efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   A.   PROCEDURE
   1.   Indledning

               (1)

               Kommissionen offentliggjorde den 6. august 2005 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
                   (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af »digital versatile discs« til indspilning (DVD+/-R) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«), Hongkong og Taiwan (»de pågældende lande«).

               (2)

               Proceduren blev indledt som følge af en klage, indgivet den 24. juni 2005 af CECMA, i det følgende benævnt »klageren«, på vegne af producenter, der tegner sig for størstedelen, i dette tilfælde over 60 %, af den samlede produktion i Fællesskabet af DVD+/-R. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare, og at dumpingen forvoldte væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

         2.   Parter, som er berørt af proceduren

               (3)

               Kommissionen underrettede officielt klageren, de klagende producenter, andre kendte producenter i Fællesskabet, de eksporterende producenter i de pågældende lande, berørte importører, distributører, detailhandlere og forbrugerorganisationer, og repræsentanter for de pågældende lande om indledningen af proceduren.

               (4)

               For at give de eksporterende producenter i Kina, der måtte ønske det, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk eller individuel behandling, sendte Kommissionen ansøgningsskemaer herom til de eksporterende producenter, som den vidste var berørt, og til alle andre selskaber, der havde givet sig til kende inden for de frister, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Femten selskaber anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, eller om individuel behandling, hvis det af undersøgelsen fremgik, at de ikke opfyldte betingelserne for markedsøkonomisk behandling.

               (5)

               Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt, herunder alle klagende producenter, alle andre kendte producenter i Fællesskabet, eksporterende producenter i de pågældende lande samt importører, detailhandlere og distributører. Der blev også sendt spørgeskemaer til eksporterende producenter i Japan, som i stedet for Taiwan kunne betragtes som potentielt referenceland for at fastsætte en normal værdi for de eksporterende producenter i Kina, som muligvis ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling. Ændringen af det potentielle referenceland skete efter klager fra de berørte parter, som hovedsageligt gik på, at der tidligere var konstateret dumping blandt større taiwanske eksportører af en beslægtet vare, som til en vis grad kan erstatte det pågældende. Der blev modtaget svar fra 22 eksporterende producenter i de pågældende lande, alle klagende producenter, yderligere en anden fællesskabsproducent, otte uafhængige importører, en distributør og syv detailhandlere (hvoraf en er kombineret grossist/detailhandler).

               (6)

               På grund af det høje antal svar fra Kina (ni koncerner) og Taiwan (elleve selskaber) blev der foretaget stikprøver i disse to lande som angivet i indledningsmeddelelsen. I overensstemmelse med artikel 17 i grundforordningen baseredes udvælgelsen af stikprøven på den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. De udvalgte stikprøver bestod henholdsvis af fire kinesiske eksporterende producenter, der repræsenterer 79 % af de samarbejdsvillige kinesiske parters samlede eksport, og fem taiwanske eksporterende producenter, der repræsenterer 97 % af de samarbejdsvillige taiwanske parters samlede eksport. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev de kinesiske og taiwanske myndigheder hørt og gjorde ikke indsigelse. For Hongkongs vedkommende var stikprøver ikke nødvendige.

               (7)

               Kommissionen indhentede og kontrollerede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en fastlæggelse af dumping, deraf følgende skade og Fællesskabets interesser, og aflagde kontrolbesøg hos følgende selskaber:

                           a)

                           Fællesskabsproducenter

                                       —

                                       Computer Support Italcard s.r.l. (Milano, Italien)

                                       —

                                       Manufacturing Advanced Media (Mulhouse, Frankrig)

                                       —

                                       TDK Recording Media Europe (Luxembourg)

                                       —

                                       Sony DADC (Salzburg, Østrig)

                           b)

                           Eksporterende producenter i Hongkong

                                       —

                                       UME Disc Ltd.

                                       —

                                       China Shing Manufacturing

                                       —

                                       MDA Technology Ltd.

                                       —

                                       Giant Base Technology Ltd.

                                       —

                                       Pop Hero Holdings Ltd.

                                       —

                                       Wealth Fair Investment Ltd.

                           c)

                           Eksporterende producenter i Taiwan

                                       —

                                       Prodisc Technology, Inc (Taipei, Taiwan)

                                       —

                                       Daxon Technology (Taipei, Taiwan)

                           d)

                           Uafhængige importører og distributører

                                       —

                                       Verbatim Ltd (London, Det Forenede Kongerige)

                                       —

                                       Maxell Europe Ltd (London, Det Forenede Kongerige)

                                       —

                                       Philips Recordable Media (Wiesbaden, Tyskland)

                                       —

                                       Sony France S.A. (Paris, Frankrig)

                                       —

                                       Ingram Micro Distribution GmbH (München, Tyskland)

                                       —

                                       SK Kassetten GmbH & Co KG (Neuenrade, Tyskland)

                                       —

                                       Intenso GmbH (Vechta, Tyskland)

                                       —

                                       Emtec International S.p.a. (Paris, Frankrig)

                           e)

                           Grossister/detailhandlere

                                       —

                                       Metro Group Buying GmbH

                           f)

                           Detailhandlere

                                       —

                                       Carrefour Marchandises Internationales (Paris, Frankrig)

                                       —

                                       El Corte Inglés S.A. (Madrid, Spanien)

                                       —

                                       FNAC S.A. (Paris, Frankrig)

                           g)

                           Producenter i referencelande:

                                       —

                                       Taiyo Yuden (Takasaki, Japan).

               (8)

               Der blev ikke indført midlertidige foranstaltninger i forbindelse med denne undersøgelse. Alle parter fik forelagt de oplysninger og betragtninger, som dannede grundlag for beslutningen om ikke at indføre midlertidige foranstaltninger. Parterne fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til disse oplysninger.

               (9)

               Nogle af de interesserede parter fremsatte skriftlige bemærkninger. Parter, der anmodede om det, fik også lejlighed til at blive hørt mundtligt. Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen.

         3.   Undersøgelsesperiode

               (10)

               Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. juli 2004 til 30. juni 2005 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2002 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).

         4.   Den pågældende vare og samme vare
   4.1.   Den pågældende vare

               (11)

               Den pågældende vare er »digital versatile discs« til indspilning (»DVD+/-R«) med oprindelse i Kina, Hongkong og Taiwan, som almindeligvis er klassificeret under KN-kode ex 8523 90 30 (KN-kode siden 1. januar 2006). Denne kode omfatter varer med en indspilningskapacitet, som er på over 900 megabytes og ikke overstiger 18 gigabytes, og som ikke er sletbare. Denne KN-kode anføres blot til orientering. Den pågældende vare hører under industrien for indspillelige medier.

               (12)

               En DVD-R er et optisk lagringsmedium til digitale data, der består af en disk af polycarbonat, som er beklædt med enkelte farvelag. DVD+/-R-diske består normalt af to 0,6 mm tykke polycarbonatenheder, der måler 120 mm og er sammenlimet. Selvom indspilning af sådanne diske kan foretages ad flere omgange, kan de indspillede data ikke slettes. Disken er et optisk medium til lagring af digitale data, digital musik og video. Indspilningen sker ved at udsætte farvelaget (recording dye) for en infrarød laserstråle i en DVD-R-optager.

               (13)

               Der er to forskellige DVD-standarder: DVD minus R (»DVD-R«) og DVD plus R (»DVD+R«). Afhængigt af, hvilke koncerner der oprindeligt udviklede de forskellige standarder, støttede producenterne traditionelt enten fremstillingen af DVD+R eller DVD-R (f.eks. er DVD-R en produktstandard, der støttes af en koncern kaldet »DVD Forum«, som bl.a. omfattede den japanske producent Panasonic). I dag fremstiller og markedsfører de fleste producenter begge standarder, og næsten alle DVD-afspillere kan afspille både DVD-R og DVD+R.

               (14)

               DVD+/-R-diske kan kendes på deres udseende, typen af lagrede data, lagringskapacitet, det reflekterende metallag, og hvorvidt DVD+/-R-disken har påtrykt tekst. Desuden har DVD+/-R-diske forskellige indspilningshastigheder fra 4× og højere hastighed (8×, 16× eller højere).

               (15)

               Varen sælges i forskellige mængder. DVD+/-R-diske markedsføres i forskellig emballering: Der er de såkaldte »slim/jewel-cases« med 1 DVD+/-R, der er såkaldte »cake boxes« med 10-100 diske, såkaldte »shrink/wrapped spindles« med 10-100 diske og papirhylstre med diske pakket i cellofan, papæsker osv.

               (16)

               Den tilgængelige kapacitet for etlags-DVD+/-R er 4,7 gigabyte (»GB«), mens en dobbeltlags-DVD+/-R har dobbelt så stor lagringskapacitet, nemlig 9,4 GB.

               (17)

               Selv om de forskellige DVD+/-R-typer kan have forskellige kvaliteter, medfører dette ikke væsentlige forskelle i de forskellige typers og standarders grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber. Desuden har undersøgelser vist, at alle DVD+/-R-diske anvendes til samme formål. De betragtes derfor som én og samme vare i forbindelse med denne undersøgelse.

         4.2.   Samme vare

               (18)

               Undersøgelsen har påvist, at der for så vidt angår de grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål ikke var nogen forskel mellem den pågældende vare og DVD+/-R-diskene, som

                           —

                           fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i de pågældende lande

                           —

                           fremstilles af de klagende producenter og af andre fællesskabsproducenter og sælges på markedet i Fællesskabet

                           —

                           fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Japan, der var valgt som referenceland for at fastsætte den normale værdi for varer, der indføres fra Kina.

               (19)

               Det konkluderes derfor, at alle typer DVD+/-R-diske udgør én vare og anses for at være samme vare, jf. artikel 1, stk. 4, i grundforordningen.

         B.   DUMPING, SKADE OG ÅRSAGSSAMMENHÆNG

               (20)

               Undersøgelsen fastslog, at dumping fandt sted med deraf følgende skade. Set i lyset af ovenstående konklusioner er en nærmere udredning af disse resultater imidlertid ikke nødvendig.

         C.   FÆLLESSKABETS INTERESSER
   5.   Generelle bemærkninger

               (21)

               I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 blev det undersøgt, om der til trods for konklusionerne om skadevoldende dumping er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Fællesskabets interesse at indføre antidumpingforanstaltninger i dette tilfælde. Det er blevet overvejet, hvilke virkninger eventuelle foranstaltninger vil have for alle parter i proceduren, og hvilke følger det vil få, hvis der ikke træffes nogen foranstaltninger.

               (22)

               Definitionen af EF-erhvervsgrenen og -produktionen er i overensstemmelse med de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.

               (23)

               I dette tilfælde anses følgende forretningsmæssigt forbundne selskaber for at udgøre Fællesskabets industri:

                           —

                           Computer Support Italcard s.r.l. (»CSI«)

                           —

                           Manufacturing Advanced Media (»MAME«).

               (24)

               I klagen blev yderligere et selskab nævnt som klagende. Det blev dog konstateret, at dette selskab i undersøgelsesperioden importerede den pågældende vare fra de pågældende lande i stort omfang i sammenligning med den samlede produktion. Denne import var foregået over en længere periode. Desuden blev det konstateret, at dette selskabs kerneaktiviteter var placeret uden for Fællesskabet. Derfor falder selskabet uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen, jf. artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen.

               (25)

               Yderligere en producent var fuldt samarbejdsvillig. Det blev dog konstateret, at også dette selskab i undersøgelsesperioden importerede den pågældende vare fra de pågældende lande i stort omfang i sammenligning med den samlede produktion Det blev konstateret, at denne import var foregået over en længere periode. Som uddybet i betragtning 24 har også dette selskab, som indgår i en koncern, placeret sine kerneaktiviteter uden for Fællesskabet. Derfor falder også dette selskab uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen, jf. artikel 4, stk. 1, litra a), i grundforordningen.

               (26)

               Efter at et af de to tilbageblivende selskaber trådte i likvidation efter undersøgelsesperioden blev det overvejet, om selskabet burde anses for at falde uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen. Set i lyset af nedenstående konklusioner blev det dog ikke fundet nødvendigt at træffe afgørelse om dette spørgsmål.

               (27)

               Derfor består erhvervsgrenen i Fællesskabet, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, kun af CSI og MAME, som til sammen tegner sig for 88 % af den samlede anslåede EF-produktion.

         6.   Fællesskabets interesser, uafhængige importører, brugere og forbrugere

               (28)

               På baggrund af oplysninger indsamlet fra de interesserede parter har ændringerne i Fællesskabets samlede forbrug og EF-erhvervsgrenens markedsandele i den pågældende periode udviklet sig således:
               Forbruget i Fællesskabet

                           Tusinde enheder

                           2002

                           2003

                           2004

                           Undersøgelses-periode

                           Samlet EU-forbrug

                           10 570

                           602 390

                           1 575 562

                           1 687 509

                           Indeks (2002 = 100)

                           100

                           5 700

                           14 906

                           15 965

                     Det samlede EU-forbrug af den pågældende vare er steget kraftigt med næsten 16 000 procentpoint.
               Markedsandele på markedet i Fællesskabet

                           2002

                           2003

                           2004

                           Under-søgelses-periode

                           EF-erhvervsgrenen

                           0 %

                           0,4 %

                           0,6 %

                           0,8 %

                           Samarbejdsvillige producenter, der falder uden for definitionen af EF-erhvervsgrenen (jf. betragtning nr. 24 og 25 ovenfor)

                           6,3 %

                           1,0 %

                           3,1 %

                           5,1 %

                           Andre ikke-samarbejdsvillige producenter i Fællesskabet, som stadig er aktive (skøn)

                           0 %

                           0,5 %

                           0,2 %

                           0,2 %

                           Import fra de pågældende lande

                           93,7 %

                           87,6 %

                           89,0 %

                           86,1 %

                           Import fra andre tredjelande

                           0 %

                           10,5 %

                           7,1 %

                           7,8 %

               (29)

               På baggrund af de oven for angivne data fremgår det, at EF-erhvervsgrenens andel af markedet i Fællesskabet som udgangspunkt var 0 %, men stadig kun nåede op på 0,8 % i undersøgelsesperioden. Markedsandelen af importen fra de pågældende lande faldt i den analyserede periode, men udgjorde stadig ca. 87 % i undersøgelsesperioden. Tabet af markedsandele svarede stort set til importstigningen fra tredjelande.

               (30)

               Klageren har fremført, at nogle af de ikke-samarbejdsvillige producenter, som har nedlagt produktionen i løbet af undersøgelsesperioden eller efter dennes udløb muligvis vil genoptage produktionen, hvis der indføres foranstaltninger. Da der ikke foreligger direkte oplysninger fra disse ikke-samarbejdsvillige producenter, som kan bekræfte de hævdede hensigter, eller andet bevis for påstanden, må dette argument dog forkastes. Det skal også bemærkes, at hvis disse selskaber genoptog produktionen, ville deres produktion efter al sandsynlighed ikke være særlig omfattende sammenlignet med de meget store mængder fra de pågældende lande.

               (31)

               Som det fremgår af ovenstående, synes det klart, at fremstillingen af DVD+/-R-diske i Fællesskabet kom temmelig sent i gang i sammenligning med eksportørerne i de pågældende lande. Det er meget usandsynligt, at indførelsen af foranstaltninger vil gøre det muligt for EF-erhvervsgrenen at hæve deres priser til et overskudsgivende niveau og derved sikre deres overlevelse eller alternativt øge deres salg og mindske produktionsomkostningerne og således nyde godt af stordriftsfordele. Udviklingen i den analyserede periode viser, at EF-erhvervsgrenen aldrig har været i stand til at opnå en væsentlig markedsandel, og at de pågældende landes tab af markedsandele næsten fuldstædig modsvares af stigende import fra tredjelande. Desuden opgav to ud af fire samarbejdsvillige selskaber deres aktiviteter som EF-producenter og blev importører af DVD+/-R-diske fra de pågældende lande. Set i det lys er det yderst usandsynligt, at den resterende EF-erhvervsgren vil kunne blive levedygtig og drage fordel af indførelsen af antidumpingforanstaltninger.

               (32)

               Alle importører, distributører og de fleste detailhandlere har hævdet, at den omkostningsstigning, som eventuelle foranstaltninger ville medføre, ville skulle betales af et eller flere niveauer i distributionskæden (hvilket ville reducere deres margen betydeligt) eller væltes over på forbrugerne (hvilket måske endog ville mindske deres forbrug af DVD+/-R-diske) eller deles mellem disse.

               (33)

               Den sandsynlige reaktion fra importører, distributører eller detailhandlere på omkostningsstigningen i forbindelse med indførelse af foranstaltninger vil afhænge af situationen i den enkelte medlemsstat. I nogle medlemsstater presses efterspørgslen efter DVD+/-R-diske allerede af »særlige afgifter« på indspillelige medier (en afgift, som betyder væsentligt højere priser for forbrugerne). I så fald vil forbrugere af DVD+/-R-diske muligvis ikke være parate til at betale mere som følge af antidumpingtold, fordi de allerede opfatter detailprisen som høj. Foranstaltningernes samlede omkostninger ville efter al sandsynlighed derfor skulle bæres af distributionskæden for at undgå, at forbrugerne i stigende grad tyer til andre lagringsmedier, f.eks. harddiske og flash-memory sticks. Eftersom importørernes/grossisternes avance i disse lande anslås at være omkring 4 %, ville indførelse af antidumpingtold medføre en væsentlig forringelse af den allerede smalle margen.

               (34)

               Omvendt er det sandsynligt, at forbrugerne i medlemsstater med en meget lav (eller ingen) særlig afgift ville komme til at betale en betydelig del af omkostningsstigningen. Derfor vil antidumpingforanstaltningernes relative effekt være størst i disse lande, eftersom prisstigningen ville blive forholdsmæssigt større. Resultatet kunne være et faldende forbrug, fordi forbrugerne ville have et incitament til at ty til alternative varer.

               (35)

               Som det fremgår af ovenstående, vil importørernes, distributørernes og detailhandlernes prisstrategi variere afhængigt af situationen i den enkelte medlemsstat. Alligevel står det klart, at de alle vil blive negativt berørt af indførelsen af antidumpingforanstaltninger enten i form af mindre avancer eller mindre salg. På samme måde vil forbrugerne også blive negativt berørt, i det omfang de skal betale den omkostningsstigning, som antidumpingforanstaltningerne vil resultere i.

               (36)

               Mange interesserede parter oplyste, at virkningerne af eventuelle foranstaltninger for EF-erhvervsgrenen afhænger af, i hvilket omfang der alligevel vil komme en nedgang i forbruget af DVD+/-R-diske foranlediget af alternative lagringsmedier som f.eks. harddiske på DVD-optagere og flash-memory sticks. Faktisk viste undersøgelsen, at markedet for lagringsprodukter er præget af en rivende teknologisk udvikling, og at de nye lagringsmedier har fordel af en større lagringskapacitet, som for flash-memory stick'enes vedkommende oven i købet kombineres med en mere kompakt størrelse.

               (37)

               Det har også været fremført, at situationen for EF-erhvervsgrenen ville blive præget af visse eksporterende producenters misbrug af deres dominerende stilling i form af en strategi, der går ud på at sælge til under kostpris, hvilket ville forhindre EF-erhvervsgrenen i at opbygge en betydelig markedsposition. For det første skal det bemærkes, at der ikke foreligger en tilsvarende afgørelse eller undersøgelse vedrørende misbrug af dominerende stilling i henhold til EU's konkurrenceregler, ej heller har klageren påpeget en sådan afgørelse under nationale konkurrenceregler. For det andet har undersøgelsen afsløret, at der er et stort antal aktører i Europa og resten af verden på det pågældende produktmarked. I forbindelse med denne undersøgelse er det ikke blevet påvist, at aktørerne, alene eller sammen med andre, har en så betydelig markedsandel, at det sandsynligvis vil kunne betragtes som en dominerende stilling. Det er heller ikke er blevet påvist, at nogen af selskaberne har en så stor økonomisk styrke, at det kan hæmme en effektiv konkurrence. For det tredje er der ingen tegn på betydelige tabsgivende aktiviteter hos de pågældende eksportører, som kunne indikere, at de fører en strategi om at sælge til under kostpris. Argumentet afvistes derfor.

               (38)

               Mens det i grundforordningens artikel 21 ganske vist angives, at der skal tages særligt hensyn til behovet for at bringe den fordrejning, som skyldes skadevoldende dumping til ophør og at genskabe en situation med effektiv konkurrence, skal denne bestemmelse ses i forbindelse med spørgsmålet om Fællesskabets overordnede interesser, som er fastlagt i ovennævnte artikel. Derfor skal virkningerne ved at indføre eller ved ikke at indføre foranstaltninger for alle berørte parter undersøges og afvejes. I den forbindelse skal det bemærkes, at der er et antal øvrige eksportører og producenter, som konkurrerer på verdensmarkedet og til en vis grad også på markedet i Fællesskabet. Selv på mellemlang sigt er det ikke sandsynligt, at EF-erhvervsgrenen vil kunne drage fuld fordel af eventuelle foranstaltninger, idet det må forventes, at andre tredjelande vil øge deres andel af EU-markedet betydeligt.

               (39)

               På grund af DVD+/-R-markedets relative modenhed synes scenariet med EF-erhvervsgrenen som en stærk aktør på kort eller mellemlang sigt at være lidet sandsynligt, især for så vidt angår markedsandele, produktionskapacitet eller teknologi, hvis der indføres foranstaltninger. Indførelsen af foranstaltninger ville vedrøre næsten 90 % af EU's forbrug af varen og være til skade for importører, distributører, detailhandlere og forbrugere. På sådanne betingelser vil indførelsen af antidumpingforanstaltningerne være uforholdsmæssige.

               (40)

               På baggrund af ovenstående kan det konkluderes, at indførelsen af foranstaltninger ville få væsentlige negative følger for importører, distributører, detailhandlende og forbrugerne af den pågældende vare, og at det er usandsynligt, at EF-erhvervsgrenen ville opnå betydelige fordele. Derfor anses indførelsen af foranstaltninger for at være uforholdsmæssig og at stride mod Fællesskabets interesser.

         7.   Konklusion om Fællesskabets interesser

               (41)

               I lyset af ovenstående er der i forhold til Fællesskabets interesser tvingende årsager til ikke at vedtage antidumpingforanstaltninger med hensyn til DVD+/-R-diske fra de pågældende lande

         D.   AFSLUTNING AF PROCEDUREN

               (42)

               Under disse omstændigheder afsluttes proceduren med hensyn til import af DVD+/-R-diske fra de pågældende lande på grund af Fællesskabets interesser.

               (43)

               Klageren og alle andre interesserede parter underrettedes om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke Kommissionen agter at afslutte denne procedure. Efterfølgende tilkendegav klageren sine synspunkter, som imidlertid ikke var at en sådan art, at de kunne ændre ovenstående konklusioner —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Antidumpingproceduren vedrørende importen af »digital versatile discs«(»DVD+/-R«) til indspilning (DVD+/-R) med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Hongkong og Taiwan, som almindeligvis er klassificeret under KN-kode ex 8523 90 30 (KN-kode siden 1. januar 2006), afsluttes hermed.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 2006.

            På Kommissionens vegne

         Peter MANDELSON

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2117/2005 (EUT L 340 af 23.12.2005, s. 17).

      (2)  EUT C 192 af 6.8.2005, s. 12.


title: 2010/292/FUSP: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EUPOL Afghanistan/1/2010 af 18. maj 2010 om udnævnelse af en midlertidig missionschef for EUPOL Afghanistan

text:
               21.5.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 125/52

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE EUPOL AFGHANISTAN/1/2010
   af 18. maj 2010
   om udnævnelse af en midlertidig missionschef for EUPOL Afghanistan
   (2010/292/FUSP)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2010/279/FUSP af 18. maj 2010 om Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL Afghanistan) (1), særlig artikel 10, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har i medfør af artikel 10, stk. 1, i afgørelse 2010/279/FUSP bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité til i overensstemmelse med traktatens artikel 38 at træffe de relevante afgørelser med henblik på den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af missionen EUPOL Afghanistan, herunder at træffe afgørelse om udnævnelse af en missionschef.

               (2)

               Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik har indstillet den nuværende vicemissionschef, ledende inspektør Nigel THOMAS, til midlertidig fungerende missionschef med virkning fra den 31. maj 2010, og indtil der efterfølgende udnævnes en ny missionschef —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ledende inspektør Nigel THOMAS udnævnes herved til missionschef for Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan med virkning fra den 31. maj 2010, og indtil der efterfølgende udnævnes en ny missionschef.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes, indtil der efterfølgende udnævnes en ny missionschef.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. maj 2010.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

         C. FERNÁNDEZ-ARIAS

            Formand

      (1)  EUT L 123 af 19.5.2010, s. 4.