Avis juridique important

|

32000D0667

2000/667/EF: Kommissionens afgørelse af 20. oktober 2000 om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende ændringer, som Amerikas Forenede Stater har indført i deres oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande (meddelt under nummer K(2000) 3070)

EF-Tidende nr. L 278 af 31/10/2000 s. 0035 - 0038

Kommissionens afgørelseaf 20. oktober 2000om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende ændringer, som Amerikas Forenede Stater har indført i deres oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande(meddelt under nummer K(2000) 3070)(2000/667/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi(1), som ændret ved forordning (EF) nr. 356/95(2), særlig artikel 11, stk. 1,efter høring af det rådgivende udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. PROCEDUREMÆSSIG BAGGRUND(1) Den 11. oktober 1996 indgav Federtessile (italiensk sammenslutning af tekstilindustrier) en klage i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 3286/94 (i det følgende benævnt "forordningen") på vegne af sammenslutningen for den italienske silkeindustri og sammenslutningen for den italienske tekstilforædlingsindustri samt disses medlemmer vedrørende USA's nye oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande i henhold til den "Uruguay Round Agreements Act", den amerikanske kongres vedtog i juli 1995.(2) Klageren hævdede, at den ændring, som USA har foretaget i lovgivningen om oprindelsesregler for tekstilvarer, udgør en handelshindring i den i forordningens artikel 2, stk. 1, anførte betydning. Mere specifikt henviste klageren til to aftaler, der er knyttet som bilag til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (i det følgende benævnt "WTO-overenskomsten"), nemlig aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande og dens artikel 4, stk. 2, og aftalen om oprindelsesregler og dens artikel 2, litra b) og c). Ifølge klageren har varer af ubleget stof, der er fremstillet i tredjelande og er farvet, trykt og færdigbehandlet i Fællesskabet, ikke fællesskabsoprindelse i henhold til de nye regler. Ifølge den tidligere amerikanske lovgivning, dvs. før juli 1995, havde disse varer fællesskabsoprindelse. Ifølge de nye 1995-regler anses visse stoffer, silkelommetørklæder og tørklæder for at have oprindelse der, hvor basisstoffet er strikket og vævet, uanset om der foretages yderligere bearbejdning.(3) Klageren fremhævede, at denne ændring truede Fællesskabets eksport af tekstilvarer. Fællesskabets eksportvarer nød ikke længere fordel af den frie adgang til det amerikanske marked, som de tidligere havde haft, men var underlagt enhver form for kvantitative restriktioner, som USA opretholdt over for det tredjeland, hvor vævningen af det ublegede stof (dvs. det stof, hvorpå den efterfølgende færdigbearbejdning i EF blev foretaget) havde fundet sted. En anden kategori af virkninger, som klageren pegede på, vedrørte mærkningen af fællesskabsvarer, der blev eksporteret til USA. F.eks. kunne silketørklæder, der var fremstillet af kinesisk stof, som var bearbejdet i Italien, ikke længere sælges med mærket "made in Italy", men derimod med mærket "made in China", som i visse tilfælde skulle anbringes lige ved siden af varemærket. Dette krav om mærkning havde klart betydning for varemærkeimaget, især da de varer, som Det Europæiske Fællesskab eksporterer til USA, ligger i kategorien høj kvalitet og høj værdi.(4) Efter at have undersøgt, om klagen kunne antages, besluttede Europa-Kommissionen, at klagen indeholdt tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en procedure i henhold til forordningen. Europa-Kommissionen mente, at der på grundlag af artikel 4, stk. 2, i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande var mulighed for at træffe foranstaltninger vedrørende alle fællesskabstekstilvarer, som ved eksport til USA ville blive eller risikerede at blive underkastet de kvantitative restriktioner, som USA opretholder over for fiberproducentlandene. Denne situation er udtrykkelig omhandlet i artikel 4, stk. 2, i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, hvori det bl.a. fastsættes, at parterne skal undgå at indføre ændringer i regler, i gennemførelsen eller i forvaltningen af de restriktioner, der er meddelt eller anvendt i henhold til aftalen, som har til følge, at det skader et medlems adgang til et marked, eller at samhandelen med tekstilvarer forstyrres.(5) Kommissionen mente desuden, at et vigtigt aspekt af problemet var kravet om, at de pågældende varer skulle mærkes som varer med oprindelse i det land, hvor det ublegede stof var fremstillet, og ikke som varer med oprindelse i Det Europæiske Fællesskab eller en af dets medlemsstater. Denne praksis ville sandsynligvis få de amerikanske forbrugere til at vende sig bort fra de pågældende tekstilvarer fra Fællesskabet, fordi de ikke længere kunne identificeres som sådan. Derfor besluttede Kommissionen, at aftalen om oprindelsesregler også skulle bruges som grundlag for iværksættelsen af foranstaltningerne, idet det i artikel 2 i aftalen fastsættes, at oprindelsesregler ikke kan anvendes som et instrument til direkte eller indirekte at forfølge bestemte mål for samhandelen og ikke i sig selv må skabe restriktive, fordrejende eller afbrydende virkninger for den internationale handel.(6) Følgelig blev der indledt en undersøgelsesprocedure den 22. november 1996(3).B. INDLEDNINGEN AF EN TVISTBILÆGGELSESPROCEDURE I VERDENSHANDELSORGANISATIONEN(7) Straks ved offentliggørelsen af meddelelsen om indledning af en undersøgelsesprocedure iværksatte Kommissionen en undersøgelse for at færdiggøre sin juridiske analyse og fastslå, i nøjagtigt hvilket omfang Fællesskabets eksport af tekstilvarer ville blive berørt af de nye amerikanske regler. I marts 1997 viste det sig, at de faktuelle oplysninger, Kommissionen indtil da havde indhentet, indeholdt tilstrækkeligt bevis for visse negative handelsmæssige virkninger og risikoen for en forstærkning heraf.(8) Desuden fremgik det af mange af de konsultationer, der før og efter indledningen af en undersøgelsesprocedure var holdt mellem repræsentanter fra Europa-Kommissionen og USA for at finde frem til en tilfredsstillende løsning på problemet, at kun en ny ændring i den amerikanske lovgivning om oprindelsesregler for tekstilvarer kunne genskabe sikkerhed for Fællesskabets eksportører. Derfor indtog Europa-Kommissionen det standpunkt, at så længe den amerikanske kongres ikke undersøgte en sådan ændring, ville en fortsættelse af konsultationerne med den amerikanske administration ikke kunne føre til definitive, tilfredsstillende resultater, da den ikke havde beføjelse til at indgå forpligtelser.(9) Da den amerikanske kongres ikke havde fået forelagt et lovforslag om en ændring af de amerikanske oprindelsesregler for tekstilvarer, der kunne føre til vedtagelse af en ny lovgivning, som fuldt ud er i overensstemmelse med de amerikanske forpligtelser, således som de følger af Uruguay-runden, mente Kommissionen derfor, at det var i Fællesskabets interesse hurtigt at skride ind over for USA ved hjælp af en officiel foranstaltning.(10) Kommissionens afgørelse om indledning af en WTO-tvistbilæggelsesprocedure, der blev truffet i overensstemmelse med artikel 14 i forordningen, blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 4. marts 1997(4).(11) Den 22. maj 1997 anmodede Det Europæiske Fællesskab om konsultationer med Amerikas Forenede Stater i Verdenshandelsorganisationen (WT/DS85/1) i henhold til artikel 4 i forståelsen vedrørende reglerne og procedurerne for tvistbilæggelse, artikel 8, stk. 4, i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, artikel 7 i aftalen om oprindelsesregler, artikel 14, stk. 1, i aftalen om tekniske handelshindringer (TBT-aftalen) og artikel XXII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 ("GATT 94") vedrørende ændringen af de amerikanske oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande.(12) I anmodningen om konsultationer blev det først understreget, at det i artikel 2, stk. 4, i aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande er fastsat, at der ikke må indføres nye restriktioner for varer eller medlemmer. I henhold til artikel 4, stk. 2, i samme aftale skal det undgås at indføre ændringer i gennemførelsen eller forvaltningen af de restriktioner, der er meddelt WTO, som har til følge, at balancen mellem medlemmernes rettigheder og forpligtelser forrykkes, at det skader et medlems adgang til et marked, at sådan adgang ikke kan udnyttes fuldt ud eller at samhandelen i henhold til aftalen forstyrres. I den forbindelse havde De Europæiske Fællesskaber den opfattelse, at ændringen af USA's oprindelsesregler i 1995 netop medførte sådanne virkninger, og at USA i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i aftalen skulle have indledt konsultationer med De Europæiske Fællesskaber forud for gennemførelsen af sådanne ændringer.(13) I anmodningen om konsultationer blev der endvidere sat spørgsmålstegn ved, hvorvidt ovennævnte ændringer af USA's oprindelsesregler var forenelige med artikel 2 i aftalen om oprindelsesregler, som fastlægger discipliner, som medlemmerne skal iagttage, hvis de ændrer deres oprindelsesregler i overgangsperioden. I disse discipliner fastsættes det bl.a., at oprindelsesregler ikke kan anvendes som et instrument til direkte eller indirekte at forfølge bestemte mål for samhandelen, ikke i sig selv må skabe restriktive, fordrejende eller afbrydende virkninger for den internationale handel, og at de skal administreres på en konsistent, ensartet, upartisk og rimelig måde. De Europæiske Fællesskaber, udtrykte det synspunkt, at de amerikanske oprindelsesregler af 1995 ikke opfyldte disse krav.(14) Endelig blev det i anmodningen om konsultationer fremført, at de amerikanske krav om mærkning af oprindelsesland svarede til en teknisk forskrift som defineret i bilag 1 til TBT-aftalen, og at de, således som de var blevet anvendt siden ændringerne af de amerikanske oprindelsesregler, ikke sikrer importerede fællesskabsvarer en behandling svarende til den, der gives indenlandske varer. Denne forskelsbehandling var i strid med artikel III i GATT 1994 og artikel 2 i TBT-aftalen.C. VIDEREFØRELSE AF UNDERSØGELSEN(15) I mellemtiden blev undersøgelsen videreført, således at det mere nøjagtigt kunne fastslås, hvilke virkninger den amerikanske praksis havde for Fællesskabets eksport af de pågældende varer.(16) Den 28. maj 1997 blev EF-medlemsstaterne tilsendt en undersøgelsesrapport. Resultaterne af undersøgelsen bekræftede, at de nye amerikanske oprindelsesregler, der var indført den 1. juli 1996, var i strid med artikel 2, stk. 4, og artikel 4, stk. 2, i WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, artikel 2 i WTO-aftalen om oprindelsesregler, artikel 2 i TBT og artikel III i GATT 1994. Kommissionen fremførte, at gennemførelsen af denne ordning skadede EF's eksport til USA af farvede eller trykte stoffer og flade produkter, der blev fremstillet heraf (f.eks. tørklæder, sengelinned og duge, lommetørklæder osv.), og at især Italien, var berørt.D. FORHANDLINGSLØSNING PÅ TVISTEN(17) WTO-tvistbilæggelsesproceduren blev den 15. juli 1997 suspenderet ved udsigten til en forhandlingsløsning på tvisten, som blev nedfældet i en protokol, der blev godkendt af de to parter samme dag. I denne protokol forpligtede den amerikanske administration sig til at ændre lovgivningen med henblik på at genindføre de oprindelsesregler, der gjaldt før Uruguay Round Agreement Act, for de tekstilvarer, der var berørt af proceduren. Denne løsning blev meddelt formanden for WTO's tvistbilæggelsesorgan den 11. februar 1998. Desværre opfyldte USA ikke de forpligtelser, som fremgik af denne meddelelse. Derfor var situationen efter De Europæiske Fællesskabers opfattelse fortsat ikke i overensstemmelse med USA's forpligtelser i henhold til WTO-reglerne.(18) Der blev udsendt en ny anmodning om WTO-konsultationer den 25. november 1998 (WT/DS151/1). Der blev den 1. januar 1999 afholdt konsultationer i Genève, hvor repræsentanter for El Salvador, Honduras, Hongkong (Kina), Indien, Japan, Pakistan og Schweiz var til stede. Disse konsultationer førte ikke til nogen løsning af tvisten.(19) Som resultat af en række yderligere bilaterale forhandlinger fandt USA og EF endelig frem til et grundlag for en løsning af tvisten, og den 16. august 1999 undertegnede begge parter en anden protokol. I denne nye forpligtelse blev det noteret, at 1997-protokollen ikke havde ført til en hurtig løsning, og at parterne derfor var enige om at ændre protokollen fra 1997. Den nye ordning forpligtede den amerikanske administration til at fremlægge lovforslag om ændring af kravene for oprindelsesregler i afsnit 334 i Uruguay Round Agreements Act, således at farvning, trykning og mindst to færdigbearbejdninger giver visse stoffer og varer oprindelsesstatus. Især blev det aftalt: 1) at den amerikanske administration skulle foreslå kongressen at vedtage en lov (som var vedlagt som bilag til protokollen) om en ændring af de amerikanske oprindelsesregler i overensstemmelse med 19 U.S.C. 3592 og bestræbe sig mest muligt for at sikre, at kongressen hurtigst muligt vedtog dette lovforslag, og 2) at det i de nye regler om påtegning skulle fastsættes, at en påtegnet faktura eller licens for en enkelt import kan anvendes for flere forsendelser af tekstilvarer af bomuld eller bestående af fiberblandinger med mindst 16 vægtprocent bomuld, som er eksporteret fra EF, eller varer af bomuld, når disse er fremstillet i EF på grundlag af stof, som er farvet og trykt i EF og i EF har undergået mindst to færdigbearbejdninger.(20) Til gennemførelse af punkt 2 i protokollen offentliggjorde den amerikanske administration en "Amendment of Export Visa and Quota Requirements for Certain Textile Products Produced and Manufactured in All Countries and Made Up in the European Community" i Federal Register af 6. december 1999 (Vol. 64 nr. 233/Notices). Derved ændres USA's påtegnings- og kvoteordning, således at der kan benyttes et enkelt påtegnet dokument for visse typer af varer, der eksporteres fra EF, fra og med den 16. august 1999. De pågældende varer er: tekstilvarer af bomuld eller bestående af fiberblandinger med mindst 16 vægtprocent bomuld, som er eksporteret fra EF, eller varer af bomuld, når disse er fremstillet i EF på grundlag af stof, som er farvet og trykt i EF og i EF har undergået mindst to færdigbearbejdninger, såfremt den originale påtegnede faktura eller licens er gyldig og at mængden ikke er overskredet.(21) Til gennemførelse af punkt 1 i protokollen blev der til lovforslaget til "Trade and Development Act of 2000" føjet et bilag med en ændring af de amerikanske oprindelsesregler. Trade and Development Act of 2000 blev vedtaget af Repræsentanternes Hus den 2. maj 2000, af Senatet den 11. maj 2000 og af den amerikanske præsident den 21. maj 2000.(22) I afsnit 405 med overskriften "Clarification of Section 33 of the Uruguay Round Agreements Act" genindføres de oprindelsesregler, der gjaldt før Uruguay Round Agreements Act, for visse varer. Ifølge de nye regler er oprindelseslandet det land, hvor stoffer, der i HTS er klassificeret som silke, bomuld, kemofibre og vegetabilske fibre, er farvet, trykt og har undergået mindst to færdigbearbejdninger. Dette gælder også for forskellige varer, der henhører under 18 nærmere angivne HS-positioner (i de fleste tilfælde flade produkter), undtagen varer fremstillet af bomuld, uld eller fiberblandinger med mindst 16 % bomuld.(23) Efter en omhyggelig undersøgelse af "Amendment of Export Visa and Quota Requirements for Certain Textile Products Produced and Manufactured in All Countries and Made Up in the European Community" og afsnit 40 i Trade and Development Act of 2000, og efter konsultationer med klageren, som gav udtryk for sin tilfredshed, konkluderede Europa-Kommissionen, at afsnit 405 i Trade and Development Act of 2000 var i overensstemmelse med USA's forpligtelser i henhold til protokollen af 16. august 1999 og på effektiv vis fjernede de handelshindringer, som der blev henvist til i Federtessile's klage af 11. oktober 1996.E. HENSTILLING(24) Undersøgelsesproceduren vedrørende ændringer, som Amerikas Forenede Stater har indført i deres oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande, bør derfor afsluttes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelUndersøgelsesproceduren vedrørende ændringer, som Amerikas Forenede Stater har indført i deres oprindelsesregler for tekstilvarer og beklædningsgenstande, der blev indledt den 22. november 1996, afsluttes.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 2000.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71.(2) EFT L 41 af 23.2.1995, s. 3.(3) EFT C 351 af 22.11.1996, s. 6.(4) EFT L 62 af 4.3.1997, s. 43.


title: 2007/247/EF: Rådets afgørelse af 19. april 2007 om Fællesskabets deltagelse i kapitalforhøjelsen i Den Europæiske Investeringsfond

text:
               25.4.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 107/5

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 19. april 2007
   om Fællesskabets deltagelse i kapitalforhøjelsen i Den Europæiske Investeringsfond
   (2007/247/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets afgørelse 94/375/EF af 6. juni 1994 om Fællesskabets medlemskab af Den Europæiske Investeringsfond (1), særlig artikel 3,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den autoriserede kapital i Den Europæiske Investeringsfond (»fonden«) blev ved fondens stiftelse fastsat til 2 mia. EUR, fordelt på 2 000 andele med et pålydende på 1 mio. EUR hver. I henhold til artikel 7, stk. 1, i vedtægterne for Den Europæiske Investeringsfond (3) (»vedtægterne«) indbetales 20 % af den tegnede kapital.

               (2)

               I henhold til afgørelse 94/375/EF tegnede Fællesskabet, repræsenteret af Kommissionen, 600 andele i fonden til en nominel værdi af 600 mio. EUR, hvoraf 120 mio. EUR er indbetalt.

               (3)

               Fondens garanti- og venturekapitaltransaktioner må ikke overstige de lofter, der er fastsat ved artikel 26 i vedtægterne eller af fondens generalforsamling. Lofterne afhænger af størrelsen af fondens kapital og egne midler. Eftersom fonden ventes at have opbrugt sine egne midler i midten af 2007 og derfor ikke vil være i stand til at fortsætte sine transaktioner over egne midler, har bestyrelsen foreslået at forhøje fondens autoriserede kapital med 50 % nominelt.

               (4)

               Økofin-Rådet af 14. marts 2006 vedtog en rapport om forslagene fra Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe (»EIB-Gruppen«) om at øge EIB-Gruppens bidrag til fremme af vækst og beskæftigelse i Den Europæiske Union, som omfatter forslaget om at forhøje fondens kapital.

               (5)

               Det Europæiske Råd hilste på sit møde den 23.-24. marts 2006 EIB-Gruppens bidrag velkommen og opfordrede de relevante aktører til at tage de nødvendige opfølgende skridt under hensyntagen til den endelige aftale om den finansielle ramme for 2007-2013.

               (6)

               Fællesskabets tegning af nye andele vil understøtte gennemførelsen af Lissabon-strategien og medvirke til at opfylde Fællesskabets målsætninger hvad angår små og mellemstore virksomheder, jobskabelse, innovation, forskning og udvikling, samhørighed, regionalpolitik og udvidelse.

               (7)

               En budgetbevilling på 100 mio. EUR til kapitalforhøjelsen i fonden er i overensstemmelse med den endelige aftale om den finansielle ramme for 2007-2013.

               (8)

               De nye andele bør tegnes af fondens medlemmer efter deres valg over en fireårig periode begyndende i 2007 og sluttende i 2010 under hensyntagen til de deltagende finansielle institutioners og Den Europæiske Investeringsbanks interesser samt til Fællesskabets budgetmæssige begrænsninger. Kursen på de nye andele bør fastsættes årligt og baseres på den nettoaktivværdiformel, der er aftalt mellem fondens medlemmer.

               (9)

               Det årlige udbytte, Fællesskabet har modtaget for sin deltagelse i fonden fra 1995 til 2006, er blevet behørigt tilbageført til Fællesskabets budget. I årene 2007-2010 bør det modtagne udbytte betragtes som formålsbestemte indtægter og anvendes til at dække en del af udgifterne til kapitalforhøjelsen. Dette skulle øge de budgetmidler, der er til rådighed til kapitalforhøjelsen, og støtte målsætningen om at fastholde dets kapitalandel på 30 %.

               (10)

               Hidtil har Kommissionen sendt fondens årsberetninger til Europa-Parlamentet og Rådet. For at forenkle rapporteringsproceduren er det nødvendigt at fastsætte, at fonden bør sende sin årsberetning og Revisionsudvalgets årsrapport direkte til Europa-Parlamentet og Rådet.

               (11)

               Der vil blive sikret passende koordination, synergi og komplementaritet mellem fondens transaktioner og Den Europæiske Investeringsbank, Fællesskabets finansielle instrumenter til fordel for små og mellemstore virksomheder og i givet fald andre finansielle institutioner —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ud over sin aktuelle kapitalandel i Den Europæiske Investeringsfond (i det følgende benævnt »fonden«) tegner Fællesskabet op til 300 andele med et pålydende på 1 mio. EUR hver i fonden. Tegningen af andelene og de årlige betalinger sker i overensstemmelse med de vilkår, der vil blive godkendt af fondens generalforsamling.
   Artikel 2
   Fællesskabet køber de nye andele over en fireårig periode begyndende i 2007. I løbet af perioden 2007-2010 betragtes udbytte, som Fællesskabet modtager for sin deltagelse i fonden, som formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen for de Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), med henblik på at dække en del af udgifterne til tegningen.
   Derudover står et samlet beløb på 100 mio. EUR for hele perioden til rådighed på Den Europæiske Unions almindelige budget til dækning af de resterende udgifter. Budgetforpligtelsen kan opdeles i årlige rater over fire år i overensstemmelse med artikel 76, stk. 3, i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.
   Artikel 3
   Kommissionen forelægger Rådet en evaluering af fondens aktiviteter over egne midler senest den 31. juli 2012.
   Artikel 4
   Fonden sender sin årsberetning og Revisionsudvalgets årsrapport for Europa-Parlamentet og Rådet.
   Artikel 5
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 19. april 2007.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 19. april 2007.

            På Rådets vegne

         B. ZYPRIES

            Formand

      (1)  EFT L 173 af 7.7.1994, s. 12.

      (2)  Udtalelse afgivet den 29.3.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EFT L 173 af 7.7.1994, s. 1. Ændret den 19. juni 2000 af Den Europæiske Investeringsfonds generalforsamling (EFT C 225 af 10.8.2001, s. 2).

      (4)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1.)


title: Anmodning om ophævelse af Frank Vanheckes immunitet #Europa-Parlamentets afgørelse af 18. november 2008 om anmodning om ophævelse af Frank Vanheckes immunitet (2008/2092(IMM))

text:
               22.1.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 16/76

         Anmodning om ophævelse af Frank Vanheckes immunitet
   P6_TA(2008)0537
   Europa-Parlamentets afgørelse af 18. november 2008 om anmodning om ophævelse af Frank Vanheckes immunitet (2008/2092(IMM))
   (2010/C 16 E/19)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til anmodningen fra Kongeriget Belgiens justitsminister på begæring af den offentlige anklager i Dendermonde om ophævelse af Frank Vanheckes immunitet, hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 10. april 2008,

               —

               der har hørt Frank Vanhecke, jf. forretningsordenens artikel 7, stk. 3,

               —

               der henviser til artikel 9 og 10 i protokollen af 8. april 1965 vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til De Europæiske Fællesskabers Domstols domme af 12. maj 1964 og 10. juli 1986 (1),

               —

               der henviser til artikel 58 og 59 i den belgiske forfatning,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 6, stk. 2, og artikel 7,

               —

               der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A6-0421/2008),

         1.   vedtager at ophæve Frank Vanheckes immunitet;
   2.   pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til Kongeriget Belgiens relevante myndighed.

      (1)  Sag 101/63, Wagner mod Fohrmann og Krier, [Sml. 1954-1964], s. 483, og sag 149/85, Wybot mod Faure m.fl., [Sml. 1986], s. 2391.


title: 2010/600/EU: Rådets afgørelse af 1. oktober 2010 om beskikkelse af et tysk medlem af Regionsudvalget

text:
               7.10.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 264/15

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 1. oktober 2010
   om beskikkelse af et tysk medlem af Regionsudvalget
   (2010/600/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den tyske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU og 2010/29/EU om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015 (1).

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at mandatperioden for Wolfgang GIBOWSKI er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes hermed som medlem for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

               —

               Dr Martina KROGMANN

                  Staatssekretärin

                  Bevollmächtigte des Landes Niedersachsen beim Bund

         Artikel 2
   Denne afgørelse får virkning på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. oktober 2010.

            På Rådets vegne

         S. VANACKERE

            Formand

      (1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22, og EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.


Avis juridique important

|

31983D0370

83/370/EØF: Rådets afgørelse af 25. juli 1983 om ændring af afgørelse 80/1186/EØF om de oversøiske landes og territoriers associering med Det europæiske økonomiske Fællesskab

EF-Tidende nr. L 204 af 28/07/1983 s. 0061 - 0062 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 18 s. 0251  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 18 s. 0251

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 25. juli 1983  om aendring af afgoerelse 80/1186/EOEF om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab  (83/370/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets afgoerelse 80/1186/EOEF af 16. december 1980 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), aendret ved afgoerelse 81/559/EOEF (2), saerlig artikel 143,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  Anden AVS/EOEF-konvention har haft gyldighed for Belize siden den 5. marts 1982 og for Antigua og Barbuda siden den 30. juli 1982;  Raadet har ved afgoerelse 83/369/EOEF (3) aendret de beloeb, der stilles til raadighed for Den europaeiske Udviklingsfond (1979) for saa vidt angaar henholdsvis AVS-staterne og de oversoeiske lande og territorier;  det beloeb, der er fastsat i artikel 83 i afgoerelse 80/1186/EOEF boer aendres -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Afgoerelse 80/1186/EOEF aendres saaledes:  1. Artikel 83 affattes saaledes:  »Artikel 83  For denne afgoerelses gyldighedsperiode beloeber Faellesskabets samlede finansielle bistand sig til 90,8 millioner ECU.  Dette beloeb omfatter:  1. 75,8 millioner ECU fra Den europaeiske Udviklingsfond, i det foelgende benaevnt »Fonden«, fordelt paa foelgende maade:  a) til de i artikel 79 og 80 naevnte formaal: 66,8 millioner ECU, hvoraf  - 39,3 millioner ECU i form af gavebistand,  - 20,5 millioner ECU i form af laan paa saerlige vilkaar,  - 7 millioner ECU i form af risikovillig kapital,  - p.m. i form af saerlige finansieringsfaciliteter i henhold til bestemmelserne om mineprodukter;  b) til de i afsnit II naevnte formaal: indtil 9 millioner ECU i form af overfoersler til stabilisering af eksportindtaegter.  2. Til de i artikel 79 og 80 naevnte formaal: indtil 15 millioner ECU i form af laan fra Banken af dens egne midler paa de i dens vedtaegter fastsatte vilkaar. Disse laan ydes med en rentegodtgoerelse paa 3 % paa de i artikel 87 fastsatte betingelser, idet udgifterne i forbindelse med rentegodtgoerelserne modregnes i den i stk. 1, litra a), fastsatte gavebistand.  3. De beloeb, der er afsat til gavebistand og laan paa saerlige vilkaar, nemlig 59,8 millioner ECU, vil efter fradrag af bevillingerne til regionalt samarbejde og katastrofebistand i henhold til artikel 114, stk. 2, og artikel 117, samt af det beloeb, der eventuelt skal afsaettes til Bankens rentegodtgoerelse, blive fordelt paa foelgende maade:  - de oversoeiske franske territorier: 18 millioner ECU,  - De nederlandske Antiller: 20 millioner ECU,  - de oversoeiske britiske lande og territorier: 5,3 millioner ECU.«.  2. Navnene »Belize« og »Antigua« udgaar i bilag I, punkt 4.  Artikel 2  Denne afgoerelse anvendes fra den 1. juli 1983.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. juli 1983.  Paa Raadets vegne  C. SIMITIS  Formand  (1) EFT nr. L 361 af 31. 12. 1980, s. 1.  (2) EFT nr. L 203 af 23. 7. 1981, s. 49.  (3) Se side 59 i denne Tidende.


title: Kommissionens afgørelse af 20. december 2006 om nedsættelse af en videnskabelig ekspertgruppe for oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter

text:
               6.2.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 32/177

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 20. december 2006
   om nedsættelse af en videnskabelig ekspertgruppe for oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter
   (2007/71/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (1) fastsætter de betingelser, som en betegnelse skal opfylde for at blive registreret på fællesskabsplan som beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) eller beskyttet geografisk betegnelse (BGB).

               (2)

               Rådets forordning (EF) nr. 509/2006 af 20. marts 2006 om garanterede traditionelle specialiteter i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer (2) fastsætter de betingelser, som et navn skal opfylde for at blive registreret og beskyttet på fællesskabsplan som garanteret traditionel specialitet (GTS).

               (3)

               For at løse visse komplicerede videnskabelige og tekniske problemer, der kan vise sig under gennemgangen af de betingelser, der kan gøre det muligt at registrere en bestemt oprindelsesbetegnelse, geografisk betegnelse eller garanteret traditionel specialitet, kan Kommissionen have behov for at gøre brug af ekspertise fra eksperter i en rådgivende gruppe.

               (4)

               Gruppen bør bestå af sagkyndige, der er højt kvalificerede inden for en bred vifte af videnskabelige og tekniske discipliner, som har tilknytning til landbrugs- og fødevareområdet, humaniora eller ophavsret.

               (5)

               Der bør således nedsættes en videnskabelig ekspertgruppe for oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter, og gruppens mandat og sammensætning bør fastlægges nærmere.

               (6)

               Den videnskabelige komité for oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og specificitetsattestering, der blev oprettet ved Kommissionens afgørelse 93/53/EØF (3), bør opløses —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der nedsættes en videnskabelig ekspertgruppe for oprindelsesbetegnelser, geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter, i det følgende benævnt »gruppen«.
   Artikel 2
   Formål
   Kommissionen kan høre gruppen om et hvilket som helst spørgsmål i forbindelse med beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser samt garanterede traditionelle specialiteter for landbrugsprodukter og fødevarer, specielt:

               —

               overholdelsen af de kriterier, der er nævnt i artikel 2 i forordning (EF) nr. 510/2006, for en særlig betegnelse, der er genstand for en registreringsansøgning, navnlig tilknytningen til det geografiske miljø eller den geografiske oprindelse og/eller betegnelsens omdømme

               —

               overholdelsen af de kriterier, der er nævnt i artikel 2, 4 og 5 i forordning (EF) nr. 509/2006, for et særligt navn, der er genstand for en registreringsansøgning, navnlig navnets traditionelle og/eller specifikke karakter

               —

               artsbetegnelsen

               —

               vurderingen af kriterierne vedrørende loyal forretningspraksis og risiko for vildledning af forbrugeren i tilfælde, hvor der er konflikt mellem oprindelsesbetegnelsen eller den geografiske betegnelse og allerede registrerede oprindelsesbetegnelser eller geografiske betegnelser, varemærker, navne på plantesorter og dyreracer, enslydende betegnelser eller betegnelser for produkter, der lovligt findes på markedet

               —

               ethvert andet spørgsmål, der er af særlig interesse for så vidt angår gruppens kompetenceområder.

         Gruppens formand kan gøre Kommissionen opmærksom på, at det er hensigtsmæssigt at konsultere gruppen om et bestemt spørgsmål.
   Kommissionen kan i givet fald anmode gruppen om at vedtage en udtalelse om et bestemt spørgsmål inden for en bestemt frist.
   Artikel 3
   Sammensætning — udnævnelse
   1.   Gruppens medlemmer udnævnes af Kommissionen blandt eksperter, som har reageret på en indkaldelse af ansøgninger, som er højt kvalificerede inden for de i artikel 2 omhandlede forskellige tekniske og videnskabelige områder, og som tilsammen dækker det bredest mulige udsnit af videnskabelige og tekniske discipliner på basis af en geografisk fordeling, der under overholdelse af nævnte kriterium afspejler forskelligartetheden af de videnskabelige og tekniske spørgsmål og metoder i Fællesskabet.
   2.   Gruppen sammensættes af 11 medlemmer.
   Kandidater, som er fundet egnede til hvervet i gruppen, men ikke er blevet udnævnt, får tilbud om at blive opført på en reserveliste. Reservelisten kan bruges af Kommissionen til at udnævne kandidater til afløsning af medlemmer.
   3.   Der gælder følgende bestemmelser:

               —

               Medlemmerne udnævnes personligt og skal rådgive Kommissionen uafhængigt af udefrakommende påvirkninger. De kan ikke delegere deres ansvarsområder til andre medlemmer eller til tredjemand.

               —

               Medlemmerne udnævnes for en treårsperiode med mulighed for forlængelse. De kan dog efter den i stk. 1 nævnte udnævnelse højst være medlem i tre på hinanden følgende perioder. De varetager deres hverv, indtil de afløses, eller deres mandat fornyes.

               —

               Medlemmer, som ikke længere er i stand til at bidrage effektivt til gruppens arbejde, som træder tilbage, eller som ikke opfylder betingelserne i første eller andet led i dette stykke eller i EF-traktatens artikel 287, kan erstattes i den resterende del af deres mandat.

               —

               Medlemmerne skal hvert år afgive en skriftlig erklæring, ifølge hvilken de forpligter sig til at handle i almenhedens interesse, og en erklæring om, at der ikke består interessekonflikter af nogen art til skade for deres uafhængighed.

               —

               Medlemmernes navne offentliggøres på webstedet for Generaldirektoratet for Landbrug og Udvikling af Landdistrikter og i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven. Indsamling, forvaltning og offentliggørelse af medlemmernes navne finder sted i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4) om beskyttelse og behandling af personoplysninger.

         Artikel 4
   Gruppens virke
   1.   Gruppen vælger en formand og to næstformænd blandt sine medlemmer. De pågældende vælges med simpelt flertal.
   2.   Efter aftale med Kommissionen kan der nedsættes undergrupper til at behandle specifikke spørgsmål i henhold til et mandat, som fastlægges af gruppen; sådanne undergrupper opløses, så snart de har udført deres opgave.
   3.   Kommissionens repræsentant kan indbyde eksperter eller observatører med særlig kompetence inden for et emne, der er opført på dagsordenen, til at deltage i gruppens eller undergruppens arbejde, hvis dette anses for nyttigt og/eller nødvendigt.
   4.   Oplysninger, som deltagerne i gruppens eller undergruppens arbejde får kendskab til, må ikke videregives, hvis Kommissionen meddeler, at oplysningerne vedrører fortrolige emner.
   Medlemmerne må ikke udnytte de oplysninger, de er blevet bekendt med som medlemmer af gruppen, til erhvervsformål.
   5.   Gruppen og undergrupperne mødes almindeligvis i Kommissionens lokaler, i overensstemmelse med de nærmere bestemmelser og den tidsplan, der fastsættes af Kommissionen. Sekretariatsarbejdet varetages af Kommissionens tjenestegrene. Andre tjenestemænd i Kommissionen med interesse i møderne kan deltage i disse.
   6.   Gruppen fastsætter selv sin forretningsorden på grundlag af Kommissionens standardforretningsorden.
   7.   Kommissionens tjenestegrene kan på originalsproget på internettet offentliggøre anmodningerne om udtalelse, dagsordenerne, mødereferaterne og de af gruppen vedtagne udtalelser. De kan ligeledes på samme betingelser offentliggøre alle gruppens arbejdsdokumenter.
   Artikel 5
   Mødeudgifter
   Medlemmernes, eksperternes og observatørernes rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med deltagelse i gruppens aktiviteter refunderes af Kommissionen efter de i Kommissionen gældende bestemmelser. Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres.
   Mødeudgifter refunderes inden for rammerne af de disponible midler, der hvert år tildeles de pågældende tjenestegrene som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.
   Artikel 6
   Ophævelse
   Afgørelse 93/53/EØF ophæves.
   Dog viderefører den komité, der blev oprettet ved nævnte afgørelse, sit hverv, indtil Kommissionen har underrettet dens medlemmer om, at den gruppe, der blev nedsat ved nærværende afgørelse, er trådt i funktion.
   Artikel 7
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2006.

            På Kommissionens vegne

         Mariann FISCHER BOEL

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 93 af 31.3.2006, s. 12.

      (2)  EUT L 93 af 31.3.2006, s. 1.

      (3)  EFT L 13 af 21.1.1993, s. 16. Senest ændret ved afgørelse 97/656/EF (EFT L 277 af 10.10.1997, s. 30).

      (4)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/1368 af 11. maj 2017 om undertegnelse på Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters vegne og om midlertidig anvendelse af den tredje tillægsprotokol til aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               27.7.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 196/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/1368
   af 11. maj 2017
   om undertegnelse på Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters vegne og om midlertidig anvendelse af den tredje tillægsprotokol til aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217 sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til akten om Republikken Kroatiens tiltrædelse, særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I overensstemmelse med artikel 6, stk. 2, i akten om Republikken Kroatiens tiltrædelse skal Kroatiens tiltrædelse af bl.a. aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side (1) (»aftalen«) godkendes ved indgåelse af en protokol til nævnte aftale (»protokollen«). I henhold til aftalen skal der anvendes en forenklet procedure for en sådan tiltrædelse, hvorefter en protokol indgås af Rådet, der på medlemsstaternes vegne træffer afgørelse med enstemmighed, og af det pågældende tredjeland.

               (2)

               Den 14. september 2012 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med de pågældende tredjelande med henblik på Kroatiens tiltrædelse af Unionen. Forhandlingerne med Chile blev afsluttet med parafering af protokollen den 9. juli 2015 i Bruxelles.

               (3)

               Protokollen bør undertegnes.

               (4)

               Protokollen bør anvendes midlertidigt indtil afslutningen af de procedurer, som er nødvendige for dens ikrafttræden —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens og dens medlemsstaters vegne af den tredje tillægsprotokol til aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken Chile på den anden side for at tage hensyn til Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union med forbehold af indgåelse af nævnte protokol.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne protokollen på Unionens og dens medlemsstaternes vegne.
   Artikel 3
   Protokollen anvendes midlertidigt med virkning fra den 1. juli 2013 i overensstemmelse med protokollens artikel 14, stk. 2, indtil afslutningen af de procedurer, som er nødvendige for dens ikrafttræden.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. maj 2017.

            På Rådets vegne

         C. CARDONA

            Formand

      (1)  EFT L 352 af 30.12.2002, s. 3.


Avis juridique important

|

31994D0048

94/48/EF: Rådets afgørelse af 20. december 1993 om indgåelse af interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Rumænien på den anden side og til Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Rumænien på den anden side

EF-Tidende nr. L 025 af 29/01/1994 s. 0021 - 0021 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 28 s. 0032  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 28 s. 0032

RAADETS AFGOERELSE af 20. december 1993 om indgaaelse af interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Rumaenien paa den anden side og til  Europaaftalen mellem De Europaeiske Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Rumaenien paa den anden side (94/48/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2,  under henvisning til Det Europaeiske Raads konklusioner fra samlingen i Koebenhavn den 21. og 22. juni 1993,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen har paa Faellesskabernes vegne forhandlet en tillaegsprotokol til interimsaftalen om handel og handelsanliggender og til Europaaftalen med Rumaenien;  denne tillaegsprotokol boer godkendes - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  Tillaegsprotokollen til interimsaftalen om handel og handelsanliggender mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Rumaenien paa den anden side og til Europaaftalen mellem De Europaeiske  Faellesskaber og deres medlemsstater paa den ene side og Rumaenien paa den anden side godkendes herved paa Det Europaeiske Faellesskabs vegne.  Teksten til tillaegsprotokollen er knyttet til denne afgoerelse.   Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at undertegne tillaegsprotokollen paa Det Europaeiske Faellesskabs vegne.  Formanden for Raadet foranstalter paa Det Europaeiske Faellesskabs vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 8 i tillaegsprotokollen.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 20. december 1993.  Paa Raadets vegne W. CLAES Formand


Avis juridique important

|

32003D0174

2003/174/EF: Rådets afgørelse af 6. marts 2003 om et socialt trepartstopmøde om vækst og beskæftigelse

EU-Tidende nr. L 070 af 14/03/2003 s. 0031 - 0033

Rådets afgørelseaf 6. marts 2003om et socialt trepartstopmøde om vækst og beskæftigelse(2003/174/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 202,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Arbejdsmarkedets parter har været knyttet til iværksættelsen af den koordinerede beskæftigelsesstrategi, der blev fastlagt af Det Europæiske Råd i Luxembourg den 20. og 21. november 1997, inden for Det Stående Udvalg for Beskæftigelse, som blev nedsat ved Rådets afgørelse 70/532/EØF af 14. december 1970 om nedsættelse af et stående udvalg for beskæftigelse inden for De Europæiske Fællesskaber(1).(2) Det Europæiske Råd i Köln den 3. og 4. juni 1999 fastlagde en makroøkonomisk dialog mellem repræsentanterne for Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Centralbank og arbejdsmarkedets parter.(3) Det Europæiske Råd i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 opstillede en ny strategisk målsætning for det kommende tiår og vedtog, at opfyldelsen af denne målsætning kræver en overordnet strategi, der integrerer strukturreformer, den koordinerede europæiske beskæftigelsesstrategi, den sociale beskyttelse og de makroøkonomiske politikker som led i samordningen af medlemsstaternes almindelige økonomiske politikker. I sin meddelelse: "Den europæiske sociale dialog som drivkraft bag modernisering og omstilling" understreger Kommissionen, at det sociale trepartstopmøde kan bidrage til drøftelsen af disse temaer.(4) Arbejdsmarkedets parter anførte i deres fælles bidrag til Det Europæiske Råd i Laeken den 14. og 15. december 2001, at reformen af Det Stående Udvalg for Beskæftigelse ikke havde ført til en tilsvarende integration af samrådsmekanismen, og at udvalget ikke opfyldte behovet for sammenhæng og synergi mellem de forskellige processer, som arbejdsmarkedets parter er tilknyttet. De foreslog derfor, at det afskaffes, og at der fastlægges en ny form for trepartskonsultationsproces.(5) I samme fælles bidrag foreslog arbejdsmarkedets parter at formalisere deres møder med trojkaen på stats- og regeringschefniveau og Kommissionen, der siden 1997 har været afholdt dagen før Det Europæiske Råds møder som led i Luxembourg-processen. Siden december 2000 har disse møder været kaldt sociale topmøder med deltagelse af Kommissionens formand og trojkaen af stats- og regeringschefer samt arbejds- og socialministrene og arbejdsmarkedets parter repræsenteret ved Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE), De Offentlige Arbejdsgiveres Europæiske Organisation (CEEP), Den Europæiske Organisation for Håndværk og Små og Mellemstore Virksomheder (UEAPME), Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS), Eurocadres og CEC.(6) Det Europæiske Råd i Laeken noterede sig arbejdsmarkedets parters ønske om at udbygge samrådet om de forskellige aspekter af Lissabon-strategien og skabe bedre sammenhæng i denne proces. Det blev besluttet, at et sådant socialt topmøde fremover vil blive afholdt inden hvert forårsmøde i Det Europæiske Råd. Dette blev bekræftet af Det Europæiske Råd i Barcelona den 15. og 16. marts 2002.(7) Denne afgørelse foregriber ikke, hvordan dialogen mellem arbejdsmarkedets parter i de enkelte medlemsstater tilrettelægges og fungerer.(8) I forbindelse med udvidelse og udvikling af en selvstændig dialog mellem arbejdsmarkedets parter er den videst mulige repræsentativitet såvel som legitimiteten og effektiviteten af høringen af arbejdsmarkedets parter af allerstørste betydning. Med henblik herpå bør der tages hensyn til Kommissionens undersøgelse af arbejdsmarkedets parters repræsentativitet samt den reviderede liste over de organisationer, der er inddraget i alle dimensioner af dialogen mellem arbejdsmarkedets parter på europæisk plan, og denne liste bør ajourføres -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1EtableringDer indføres et socialt trepartstopmøde om vækst og beskæftigelse (i det følgende benævnt "topmødet").Artikel 2FunktionerTopmødet skal under overholdelse af traktaten og i fuld overensstemmelse med Fællesskabets institutioners og organers kompetenceområder varigt sikre samrådet mellem Rådet, Kommissionen og arbejdsmarkedets parter. Det giver arbejdsmarkedets parter mulighed for på europæisk plan inden for rammerne af den sociale dialog at bidrage til de forskellige elementer i den integrerede økonomiske og sociale strategi, herunder bæredygtighedsdimensionen, således som den blev skitseret på Det Europæiske Råd i Lissabon i marts 2000 og suppleret på Det Europæiske Råd i Göteborg i juni 2001. Til dette formål baserer topmødet sig på de forudgående forhandlinger og drøftelser mellem Rådet, Kommissionen og arbejdsmarkedets parter i de forskellige samrådsfora om økonomiske, sociale og beskæftigelsesmæssige spørgsmål.Artikel 3Sammensætning1. Topmødet består af repræsentanter på højeste plan for Rådets formandskab og de to følgende formandskaber, Kommissionen og arbejdsmarkedets parter.Det sikres ligeledes, at ministrene fra disse tre formandskaber og kommissærerne med ansvar for beskæftigelse, sociale anliggender og arbejdsmarkedsforhold deltager.Afhængigt af dagsordenen kan andre ministre fra disse tre formandskaber og andre kommissærer ligeledes anmodes om at deltage.2. Repræsentanterne for arbejdsmarkedets parter er fordelt på to lige store delegationer med henholdsvis ti repræsentanter for arbejdstagerne og ti repræsentanter for arbejdsgiverne under hensyntagen til nødvendigheden af at sikre en afbalanceret deltagelse af mænd og kvinder.Hver delegation består af repræsentanter for de europæiske tværfaglige organisationer af generel karakter og de specielle organisationer på europæisk plan, der repræsenterer funktionærer og små og mellemstore virksomheder.Den tekniske koordinering varetages for arbejdstagerdelegationens vedkommende af Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation (EFS) og for arbejdsgiverdelegationens vedkommende af Sammenslutningen af Industri- og Arbejdsgiverorganisationer i Europa (UNICE). EFS og UNICE sikrer sig, at der i deres bidrag tages hensyn til synspunkter fra specifikke organisationer og sektororganisationer, og lader i relevante tilfælde repræsentanter for nogle af disse organisationer indgå i deres delegationer.Artikel 4Forberedelse1. Rådets formandskab, Kommissionen og de tværfaglige arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationer, der deltager i topmødet, fastlægger i fællesskab på nogle forberedende møder dagsordenen for topmødet.2. Rådet (beskæftigelse, socialpolitik, sundhed og forbrugerpolitik) drøfter, hvilke emner der skal på dagsordenen.3. Topmødets sekretariat varetages af Kommissionen. Den sørger navnlig for rettidig udsendelse af dokumenter. Med henblik på forberedelsen og tilrettelæggelsen af møderne tager sekretariatet de relevante kontakter med EFS og UNICE, der sikrer koordinationen af deres respektive delegationer.Artikel 5Forretningsorden1. Topmødet afholdes mindst en gang om året. Der afholdes et topmøde før Det Europæiske Råd om foråret.2. Topmødet afholdes under forsæde af formanden for Rådet og Kommissionens formand i fællesskab.3. De to formænd indkalder topmødet på eget initiativ i samråd med arbejdsmarkedets parter.Artikel 6UnderretningDe to formænd sammenfatter i fællesskab topmødets drøftelser med henblik på underretning af de relevante rådssammensætninger og offentligheden herom.Artikel 7OphævelseAfgørelse 1999/207/EF ophæves med virkning fra datoen for det første topmøde.Artikel 8IkrafttrædenDenne afgørelse træder i kraft den 6. marts 2003Udfærdiget i Bruxelles, den 6. marts 2003.På Rådets vegneD. ReppasFormand(1) EFT L 273 af 17.12.1970, s. 25. Senest ændret ved afgørelse 1999/207/EF (EFT L 72 af 18.3.1999, s. 33).


Avis juridique important

|

32000D0024

2000/24/EF: Rådets afgørelse af 22. december 1999 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til projekter uden for Fællesskabet (Central- og Østeuropa, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik)

EF-Tidende nr. L 009 af 13/01/2000 s. 0024 - 0026

RÅDETS AFGØRELSEaf 22. december 1999om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til projekter uden for Fællesskabet (Central- og Østeuropa, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik)(2000/24/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Det Europæiske Råd fremhævede på mødet i Madrid den 15. og 16. december 1995 den vigtige rolle, som Den Europæiske Investeringsbank, i det følgende benævnt "EIB", spiller som led i samarbejdet mellem Fællesskabet og Latinamerika og opfordrede EIB til at intensivere sine aktiviteter i denne del af verden; projekterne bør være af interesse for både Fællesskabet og de berørte lande;(2) Det Europæiske Råd udtrykte på mødet i Firenze den 21. og 22. juni 1996 sin tilfredshed med resultatet af topmødet mellem Asien og Europa, der markerede et vendepunkt i forbindelserne mellem de to verdensdele;(3) Det Europæiske Råd bifaldt på mødet i Amsterdam den 16. og 17. juni 1997 konklusionerne fra den anden Euro-Middelhavskonference den 15. og 16. april 1997 i Valletta (Malta), der bekræftede de principper og mål, der blev aftalt i Barcelona i 1995;(4) Det Europæiske Råd lancerede på mødet i Luxembourg den 12. og 13. december 1997 udvidelsesprocessen med de central- og østeuropæiske lande samt Cypern;(5) Det Europæiske Råd udtrykte på mødet i Cardiff den 15. og 16. juni 1998 sin tilfredshed med Den Sydafrikanske Republiks ihærdige indsats for at modernisere landets økonomi og integrere den i verdenshandelssystemet;(6) EIB er ved at afslutte de nuværende udlånsprogrammer for Central- og Østeuropa, Middelhavsområdet, Asien og Latinamerika samt Den Sydafrikanske Republik i henhold til Rådets afgørelse 97/256/EF(3) og den långivning, der følger af protokollen om finansielt samarbejde indgået med Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien i henhold til afgørelse 98/348/EF(4);(7) Rådet har opfordret EIB til at indlede aktiviteter i Bosnien-Hercegovina; disse aktiviteter vil kunne fortsætte, forudsat at det anbefales i den rapport, som skal udarbejdes i henhold til afgørelse 98/729/EF(5);(8) selvom Bosnien-Hercegovina og Den Tidligere Juvoslaviske Republik Makedonien er medtaget i den central- og østeuropæiske region efter vedtagelsen af afgørelse 97/256/EF, bør EIB's samlede långivning til ansøgerlandene i denne region forøges på grund af betydningen af den førtiltrædelsesfacilitet, som EIB planlægger at oprette for EIB-långivning til projekter i disse lande uden garanti fra EF-budgettet eller medlemsstaterne;(9) EIB bør derfor sørge for, at dens garanterede långivning i henhold til mandatet for Central- og Østeuropa især går til finansiering af projekter i de lande, der har færre projekter, som egner sig til finansiering under førtiltrædelsesfaciliteten, eller projekter i lande, der ikke har ansøgt;(10) samarbejdsaftalerne mellem Fællesskabet og Nepal, mellem Fællesskabet og Laos og mellem Fællesskabet og Yemen trådte i kraft henholdsvis den 1. juni 1996, den 1. december 1997 og den 1. juli 1998; samarbejdsaftalen mellem Fællesskabet og Sydkorea blev undertegnet den 28. oktober 1996; Nepal, Yemen, Laos og Sydkorea bør være berettiget til EIB-finansiering som led i EIB's mandat for Asien og Latinamerika;(11) det vil være hensigtsmæssigt at foretage visse forbedringer af udlånsprogrammerne i henseende til varighed og landedækning; det vil være hensigtsmæssigt at justere generalgarantisatsen og den del af långivningen, for hvilken EIB opfordres til at dække de kommercielle risici med ikke-statslige garantier;(12) Rådet opfordrer EIB til at fortsætte sine transaktioner til støtte for investeringsprojekter i disse lande og yder med henblik herpå den i denne afgørelse fastsatte garanti;(13) i juni 1996 forelagde Kommissionen, efter aftale med EIB, Rådet et forslag til en ny garantiordning for EIB's långivning til tredjelande;(14) den 2. december 1996 godkendte Rådet konklusionerne om nye garantiordninger for EIB's långivning til tredjelande, der godkender metoden med en generalgaranti, der ikke skelner mellem regioner og projekter, og accepterer en risikodelingsordning; under risikodelingsordningen skal EIB dække de kommercielle risici med passende ikke-statslige garantier fra tredjeparter, mens budgetgarantien kun dækker politiske risici i form af manglende overførsel af valuta, ekspropriation, krig og civile uroligheder;(15) garantiordningerne må ikke påvirke EIB's fremragende kreditværdighed;(16) målbeløbet og indbetalingssatsen for den lånegarantifond, der blev oprettet ved forordning (EF, Euratom) 2728/94(6), blev revideret med forordning (EF, Euratom) 1149/1999(7);(17) i det finansielle overslag for perioden 2000-2006 er der i overensstemmelse med den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(8) fastsat et loft for lånegarantireserven i Fællesskabets budget på 200 mio. EUR pr. år;(18) EIB's finansiering i de låneberettigede tredjelande skal forvaltes i overensstemmelse med EIB's sædvanlige kriterier og procedurer, bl.a. passende kontrolforanstaltninger, og med de relevante regler og procedurer for Revisionsretten og OLAF på en sådan måde, at den understøtter Fællesskabets politik og styrker koordineringen med Fællesskabets øvrige finansielle instrumenter; der foregår regelmæssige konsultationer mellem EIB og Kommissionen for at sikre, at prioriteringerne og aktiviteterne i disse lande koordineres, og for at vurdere, hvilke fremskridt der gøres med hensyn til opfyldelse af de relevante mål for Fællesskabets politikker; ansvaret for at fastlægge de operationelle mål og regelmæssigt tage dem op til vurdering samt for at vurdere, i hvilket omfang disse mål opfyldes, påhviler bestyrelsen for EIB; EIB's finansiering i ansøgerlandene skal især tage hensyn til prioriteringerne i tiltrædelsespartnerskaberne mellem Fællesskabet og disse lande; gennemsigtigheden i EIB-långivningen i henhold til denne afgørelse vil således blive øget betydeligt;(19) fra datoen for denne afgørelses iværksættelse skal fællesskabsgarantien for den særlige jordskælvsfacilitet for Tyrkiet i henhold til afgørelse 1999/786/EF(9) have form af en udvidelse af generalgarantien i henhold til nærværende afgørelse;(20) EIB og Kommissionen vil fastlægge procedurerne for indrømmelse af nævnte garanti;(21) traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelsen af denne afgørelse end artikel 308 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 11. Fællesskabet yder EIB en generalgaranti til dækning af alle udeblevne afdrag på lån, som den i overensstemmelse med sine sædvanlige kriterier og til støtte for de relevante mål for Fællesskabets eksterne politikker har ydet til investeringsprojekter i Central- og Østeuropa, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik.Garantien begrænses til 65 % af det samlede lånebeløb plus alle dermed forbundne beløb. Det samlede låneloft beløber sig til 18410 mio. EUR fordelt således:- Central- og Østeuropa:8680 mio. EUR- Middelhavslandene:6425 mio. EUR- Latinamerika og Asien:2480 mio. EUR- Den Sydafrikanske Republik825 mio. EURog dækker en periode på syv år fra den 1. februar 2000 for Central- og Østeuropa, Middelhavslandene, Latinamerika og Asien og fra den 1. juli 2000 for Den Sydafrikanske Republik, som slutter den 31. januar 2007 for alle regioners vedkommende.Kommissionen aflægger rapport om anvendelsen af denne afgørelse senest den 31. januar 2004 eller seks måneder før nye tiltrædelsestraktater træder i kraft, og fremsætter om nødvendigt forslag til ændring af denne afgørelse. Rådet drøfter og træffer afgørelse om ethvert forslag med virkning fra den 1. august 2004 eller fra ikrafttrædelsesdatoen for alle nye tiltrædelsestraktater.Såfremt EIB's udlån ikke ved udløbet af den i andet afsnit nævnte garanterede låneperiode den 31. januar 2007 er nået op på de ovennævnte samlede beløb, forlænges denne periode automatisk med seks måneder.2. Følgende lande er omfattet af stk. 1:- Central- og Østeuropa: Albanien, Bosnien-Hercegovina, Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Polen, Rumænien, Den Slovakiske Republik, Slovenien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Den Tjekkiske Republik og Ungarn- Middelhavslande: Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Malta, Marokko, Syrien, Tunesien, Tyrkiet samt Gaza og Vestbredden- Latinamerika: Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay og Venezuela- Asien: Bangladesh, Brunei, Filippinerne, Indien, Indonesien, Kina, Laos, Macao, Malaysia, Mongoliet, Nepal, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Sydkorea, Thailand, Vietnam og Yemen- Den Sydafrikanske Republik.3. EIB opfordres til at tilstræbe at dække de kommercielle risici i forbindelse med 30 % af sit udlån i henhold til denne afgørelse med ikke-statslige garantier, så vidt muligt på grundlag af individuelle regionale mandater. Denne procentsats kan udvides, når markedsbetingelserne gør det muligt.Artikel 2Kommissionen orienterer hvert år Europa-Parlamentet og Rådet om lånetransaktionerne og om de fremskridt, der er gjort med risikodelingen i henhold til artikel 1, stk. 3, og fremlægger samtidig en vurdering af transaktionerne under ordningen og af samarbejdet mellem de finansielle institutioner, der opererer i det pågældende område. Kommissionens oplysninger til Europa-Parlamentet og Rådet omfatter en vurdering af, hvorvidt långivningen i henhold til denne afgørelse har bidraget til at nå de relevante mål for Fællesskabets eksterne politikker, idet der tages hensyn til de operationelle mål for långivningen og den vurdering af deres opfyldelse, som EIB skal foretage i henhold til denne afgørelse.Med henblik herpå fremsender EIB alle relevante oplysninger til Kommissionen.Artikel 3EIB og Kommissionen fastsætter de nærmere betingelser for indrømmelsen af garantien.Artikel 4Denne afgørelse har virkning fra dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 1999.På Rådets vegneK. HEMILÄFormand(1) EFT C 145 af 26.5.1999, s. 10.(2) Udtalelse afgivet den 19.11,1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT L 102 af 19.4.1997, s. 33. Afgørelsen er senest ændret ved afgørelse 98/729/EFT L 346 af 22.12.1998, s. 54).(4) EFT L 155 af 29.5.1998, s. 53.(5) EFT L 346 af 22.12.1998, s. 54.(6) EFT L 139 af 2.6.1999, s. 1.(7) EFT L 293 af 12.11.1994, s. 1.(8) EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.(9) EFT L 308 af 3.12.1999, s. 35.


title: 2011/773/EU: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 16. november 2011 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2010/020 IE/Construction 43, Irland)

text:
               30.11.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 317/31

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 16. november 2011
   om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2010/020 IE/Construction 43, Irland)
   (2011/773/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 28,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2), særlig artikel 12, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til arbejdstagere, der afskediges som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, som kan tilskrives globaliseringen, og at hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               Anvendelsesområdet for EGF blev udvidet for ansøgninger indgivet fra den 1. maj 2009, således at det også kom til at omfatte støtte til arbejdstagere, der bliver afskediget som en direkte følge af den internationale finansielle og økonomiske krise.

               (3)

               Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende EGF inden for et årligt loft på 500 mio. EUR.

               (4)

               Irland indgav den 9. juni 2010 en ansøgning om anvendelse af EGF i forbindelse med afskedigelser i 1 560 virksomheder, der er aktive inden for NACE (rev. 2) hovedgruppe 43 (»Bygge- og anlægsvirksomhed, som kræver specialisering«) i NUTS II-regionerne Border, Midlands og Western (IE01) og Southern og Eastern (IE02) i Irland, og supplerede den med yderligere oplysninger frem til den 17. juni 2011. Ansøgningen opfylder kravene til fastlæggelse af støttebeløbets størrelse, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1927/2006. Kommissionen foreslår derfor, at der ydes en støtte på 21 664 148 EUR.

               (5)

               Der bør derfor som følge af Irlands ansøgning ydes støtte fra EGF —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Inden for rammerne af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 21 664 148 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 16. november 2011.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         W. SZCZUKA

            Formand

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1.


title: Kommissionens afgørelse af 14. december 2009 om ændring af bilag I og II til beslutning 2006/766/EF om lister over tredjelande og områder, hvorfra det er tilladt at importere toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr, havsnegle og fiskevarer (meddelt under nummer K(2009) 9870) (EØS-relevant tekst)

text:
               15.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 328/70

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 14. december 2009
   om ændring af bilag I og II til beslutning 2006/766/EF om lister over tredjelande og områder, hvorfra det er tilladt at importere toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr, havsnegle og fiskevarer
   (meddelt under nummer K(2009) 9870)
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/951/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (1), særlig artikel 11, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til forordning (EF) nr. 854/2004 må animalske produkter kun importeres fra et tredjeland eller en del af et tredjeland, som er opført på en liste, der er udarbejdet i overensstemmelse med nævnte forordning. Der er også fastsat særlig betingelser for import af toskallede bløddyr, sækdyr, pighuder, havsnegle og fiskevarer fra tredjelande.

               (2)

               Det fastsættes i forordning (EF) nr. 854/2004, at der ved udarbejdelse og ajourføring af sådanne lister skal tages hensyn til EU's kontroller i tredjelande og garantierne givet af tredjelandenes kompetente myndigheder for så vidt angår opfyldelse af EU's foder- og fødevarelovgivning og dyresundhedsbestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 882/2004 af 29. april 2004 om offentlig kontrol med henblik på verifikation af, at foderstof- og fødevarelovgivningen samt dyresundheds- og dyrevelfærdsbestemmelserne overholdes (2) eller ligestillede regler.

               (3)

               Ved Kommissionens beslutning 2006/766/EF af 6. november 2006 om lister over tredjelande og områder, hvorfra det er tilladt at importere toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr, havsnegle og fiskevarer (3), er der fastsat lister over tredjelande, der opfylder betingelserne i artikel 11, stk. 4, i forordning (EF) nr. 854/2004, og som derfor er i stand til at garantere, at de produkter, der eksporteres til EU, opfylder de sundheds- og hygiejnebetingelser, der er fastsat i EU-lovgivningen til beskyttelse af forbrugernes sundhed. Der er således i bilag I til beslutning 2006/766/EF opstillet en liste over tredjelande, hvorfra import til konsum af toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle i enhver form er tilladt, mens der i bilag II til samme beslutning er opstillet en liste over tredjelande og områder, hvorfra import til konsum af fiskevarer i enhver form er tilladt.

               (4)

               Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2076/2005 af 5. december 2005 om overgangsordninger i forbindelse med gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004, (EF) nr. 854/2004 og (EF) nr. 882/2004 og om ændring af forordning (EF) nr. 853/2004 og (EF) nr. 854/2004 (4) er der fastsat overgangsforanstaltninger for en periode, der udløber den 31. december 2009. Disse foranstaltninger omfatter en undtagelse fra artikel 11, stk. 1, i forordning (EF) nr. 854/2004, ifølge hvilken en medlemsstat kan tillade import af toskallede bløddyr og fiskevarer fra lande, der er opført i bilag I og II til forordningen, forudsat bl.a. at det pågældende tredjelands eller områdes kompetente myndighed har givet den pågældende medlemsstat garantier for, at produkterne er fremstillet i henhold til bestemmelser, der mindst er ligestillede med dem, der gælder for produktion og markedsføring af varer i EU.

               (5)

               Canada er opført på listen i bilag I til forordning (EF) nr. 2076/2005. EU-kontrollerne i Canada til evaluering af de eksisterende kontrolsystemer for produktion af toskallede bløddyr, der er bestemt til eksport til EU (den sidste kontrol fandt sted i 2009), og henstillingen fra Den Fælles Forvaltningskomité, der blev nedsat ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om sundhedsforanstaltninger til beskyttelse af folke- og dyresundheden i samhandelen med levende dyr og animalske produkter (5) af 17. december 1998, om indbyrdes ligestilling mellem de canadiske normer og EU-normerne for levende toskallede bløddyr viser, at de bestemmelser, der i Canada er gældende for toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle bestemt til EU, er ligestillede med dem, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning.

               (6)

               Grønland er opført på listen i bilag I til forordning (EF) nr. 2076/2005. EU-kontrollerne i Grønland til evaluering af de eksisterende kontrolsystemer for produktion af toskallede bløddyr, der er bestemt til eksport til EU (den sidste kontrol fandt sted i 2009), og de garantier, som den kompetente myndighed i Grønland har givet, viser, at de bestemmelser, der i Grønland er gældende for toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle bestemt til EU, er ligestillede med dem, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning. Grønland bør derfor optages på listen i bilag I til beslutning 2006/766/EF.

               (7)

               EU-kontrollerne i USA til evaluering af de eksisterende kontrolsystemer for produktion af toskallede bløddyr, der er bestemt til eksport til EU (den sidste kontrol fandt sted i 2009), viste, at der er forskelle på de amerikanske normer og EU-normerne for levende toskallede bløddyr, men afdækkede ingen alvorlige risici for menneskers sundhed, bortset fra høstområdet i Den Mexicanske Golf. USA og EU er blevet enige om at undersøge den indbyrdes ligestilling mellem de amerikanske normer og EU-normerne for levende toskallede bløddyr. Import af toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle fra USA til EU bør derfor tillades midlertidigt, bortset fra toskallede bløddyr høstet i Den Mexicanske Golf. Denne midlertidige tilladelse bør tages op til revision seks måneder efter ikrafttrædelsen under hensyntagen til resultaterne af undersøgelsen af ligestillingen mellem de amerikanske normer og EU-normerne for levende toskallede bløddyr.

               (8)

               Angola, Aserbajdsjan, Benin, Congo, Eritrea, Israel, Myanmar, Salomonøerne, Sankt Helene og Togo er opført på listen i bilag II til forordning (EF) nr. 2076/2005. EU-kontrollerne til evaluering af de eksisterende kontrolsystemer for produktion af fiskevarer, der er bestemt til eksport til EU (den sidste kontrol fandt sted i Angola i 2007, i Aserbajdsjan i 2007, i Benin i 2009, i Congo i 2009, i Eritrea i 2008, i Israel i 2009, i Myanmar i 2009, i Salomonøerne i 2007, i Sankt Helene i 2003 og i Togo i 2009), og de garantier, som de kompetente myndigheder i Angola, Aserbajdsjan (kun kaviar), Benin, Congo (kun fiskevarer, der er fanget, (eventuelt) renset, frosset og pakket i den endelige emballage til søs), Eritrea, Israel, Myanmar (kun varer af fangede og frosne vildfisk), Salomonøerne, Sankt Helene og Togo (kun levende hummere) har givet, viser, at de bestemmelser, der i disse tredjelande er gældende for fiskevarer bestemt til EU, er ligestillede med dem, der er fastsat i den relevante EU-lovgivning. Disse tredjelande bør derfor optages på listen i bilag II til beslutning 2006/766/EF.

               (9)

               For at kunne tage hensyn til forskellene i de garantier, de pågældende tredjelande har givet, er det desuden nødvendigt at fastsætte visse begrænsninger i listerne i bilag I og II til beslutning 2006/766/EF

               (10)

               Sankt Helene, Tristan da Cunha og Ascension udgør et enkelt oversøisk territorium. Da disse øer imidlertid ligger langt fra hinanden og i praksis styres særskilt, har de valgt at oprette særskilte kompetente myndigheder med ansvar for sikkerheden ved fiskevarer. Derfor bør optagelsen af Sankt Helene som et tredjeland, hvorfra det er tilladt at importere fiskevarer, ikke omfatte øerne Tristan da Cunha og Ascension.

               (11)

               Af hensyn til klarheden i EU-lovgivningen bør titlerne på bilag I og II til beslutning 2006/766/EF ændres. Det bør af titlen på bilag I tydeligt fremgå, at import af toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle til konsum, hvad enten de er levende, frosne eller forarbejdede, kun er tilladt fra tredjelande, der er opført i bilag I. Det bør af titlen på bilag II tydeligt fremgå, at bilag II omfatter import af fiskevarer som fastsat i punkt 3.1 i bilag I til Europ-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (6), undtagen de fiskevarer, der er omfattet af bilag I i nærværende afgørelse. Denne sondring er nødvendig, fordi EU-bestemmelserne for de to grupper af produkter er forskellige.

               (12)

               Beslutning 2006/766/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (13)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I beslutning 2006/766/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               I bilag I foretages følgende ændringer:

                           a)

                           I bilag I affattes titlen således:

                              »BILAG I

                                 Liste over tredjelande, hvorfra import til konsum af levende, frosne eller forarbejdede toskallede bløddyr, pighuder, sækdyr og havsnegle
                                  (7)

                           b)

                           Efter rækken vedrørende Australien indsættes følgende række vedrørende Canada:

                                       »CA

                                       CANADA«

                           c)

                           Efter rækken vedrørende Chile indsættes følgende række vedrørende Grønland:

                                       »GL

                                       GRØNLAND«

                           d)

                           Efter rækken vedrørende Tyrkiet indsættes følgende række vedrørende USA:

                                       »US

                                       USA

                                       Kun indtil den 1. juli 2010
                                       og
                                       undtagen import af toskallede bløddyr høstet i delstaterne Florida, Texas, Mississippi, Alabama og Louisiana.«

               2)

               Bilag II til beslutning 2006/766/EF erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.

         Artikel 2
   Denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2010
   Artikel 3
   Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2009.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 139 af 30.4.2004, s. 206.

      (2)  EUT L 165 af 30.4.2004, s. 1.

      (3)  EUT L 320 af 18.11.2006, s. 53.

      (4)  EUT L 338 af 22.12.2005, s. 83.

      (5)  EFT L 71 af 18.3.1999, s. 3.

      (6)  EUT L 139 af 30.4.2004, s. 55. Bilag I: »3.1. »Fiskevarer«: alle saltvands- og ferskvandsdyr (bortset fra levende toskallede bløddyr, levende pighuder, levende sækdyr og levende havsnegle, samt alle pattedyr, krybdyr og frøer) hvad enten de er vildtlevende eller opdrættede, samt alle spiselige former, dele og produkter af disse dyr.«

      (7)  Herunder de fiskevarer, der er omfattet af definitionen i punkt 3.1 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 (EUT L 139 af 30.4.2004, s. 55).«

      BILAG

            »BILAG II

               Liste over tredjelande og områder, hvorfra import til konsum af fiskevarer, bortset fra de fiskevarer, der er omfattet af bilag I til denne beslutning, er tilladt

            (Lande og områder som omhandlet i artikel 11 i forordning (EF) nr. 854/2004)

                        ISO-kode

                        Lande

                        Begrænsninger

                        AE

                        DE FORENEDE ARABISKE EMIRATER

                        AG

                        ANTIGUA OG BARBUDA

                        Kun levende hummere.

                        AL

                        ALBANIEN

                        AM

                        ARMENIEN

                        Kun levende vildtlevende krebs, varmebehandlede krebs, der ikke er akvakulturdyr, og frosne krebs, der ikke er akvakulturdyr.

                        AN

                        DE NEDERLANDSKE ANTILLER

                        AO

                        ANGOLA

                        AR

                        ARGENTINA

                        AU

                        AUSTRALIEN

                        AZ

                        ASERBAJDSJAN

                        Kun kaviar.

                        BA

                        BOSNIEN-HERCEGOVINA

                        BD

                        BANGLADESH

                        BJ

                        BENIN

                        BR

                        BRASILIEN

                        BS

                        BAHAMAS

                        BY

                        BELARUS

                        BZ

                        BELIZE

                        CA

                        CANADA

                        CG

                        CONGO

                        Kun fiskevarer, der er fanget, (eventuelt) renset, frosset og pakket i den endelige emballage til søs.

                        CH

                        SCHWEIZ

                        CI

                        CÔTE D'IVOIRE

                        CL

                        CHILE

                        CN

                        KINA

                        CO

                        COLOMBIA

                        CR

                        COSTA RICA

                        CU

                        CUBA

                        CV

                        KAP VERDE

                        DZ

                        ALGERIET

                        EC

                        ECUADOR

                        EG

                        EGYPTEN

                        ER

                        ERITREA

                        FK

                        FALKLANDSØERNE

                        GA

                        GABON

                        GD

                        GRENADA

                        GH

                        GHANA

                        GL

                        GRØNLAND

                        GM

                        GAMBIA

                        GN

                        GUINEA

                        Kun fisk, der ikke er tilberedt eller forarbejdet på anden vis end ved hovedskæring, rensning, nedkøling eller nedfrysning. Den mindre hyppige fysiske kontrol, der er åbnet mulighed for ved Kommissionens beslutning 94/360/EF (EFT L 158 af 25.6.1994, s. 41), finder ikke anvendelse.

                        GT

                        GUATEMALA

                        GY

                        GUYANA

                        HK

                        HONGKONG

                        HN

                        HONDURAS

                        HR

                        KROATIEN

                        ID

                        INDONESIEN

                        IL

                        ISRAEL

                        IN

                        INDIEN

                        IR

                        IRAN

                        JM

                        JAMAICA

                        JP

                        JAPAN

                        KE

                        KENYA

                        KR

                        SYDKOREA

                        KZ

                        KASAKHSTAN

                        LK

                        SRI LANKA

                        MA

                        MAROKKO

                        ME

                        MONTENEGRO

                        MG

                        MADAGASKAR

                        MM

                        MYANMAR

                        Kun varer af fangede og frosne vildfisk (ferskvands- eller saltvandsfisk, rejer).

                        MR

                        MAURETANIEN

                        MU

                        MAURITIUS

                        MV

                        MALDIVERNE

                        MX

                        MEXICO

                        MY

                        MALAYSIA

                        MZ

                        MOZAMBIQUE

                        NA

                        NAMIBIA

                        NC

                        NY KALEDONIEN

                        NG

                        NIGERIA

                        NI

                        NICARAGUA

                        NZ

                        NEW ZEALAND

                        OM

                        OMAN

                        PA

                        PANAMA

                        PE

                        PERU

                        PF

                        FRANSK POLYNESIEN

                        PG

                        PAPUA NY GUINEA

                        PH

                        FILIPPINERNE

                        PM

                        SAINT-PIERRE OG MIQUELON

                        PK

                        PAKISTAN

                        RS

                        SERBIEN
                        Ekskl. Kosovo som defineret i FN's Sikkerhedsråds resolution nr. 1244 af 10. juni 1999

                        Kun vildtlevende, hele, ferske fisk fanget i havet.

                        RU

                        RUSLAND

                        SA

                        SAUDI-ARABIEN

                        SB

                        SALOMONØERNE

                        SC

                        SEYCHELLERNE

                        SG

                        SINGAPORE

                        SH

                        SANKT HELENE
                        Ekskl. øerne Tristan da Cunha og Ascension

                        SN

                        SENEGAL

                        SR

                        SURINAM

                        SV

                        EL SALVADOR

                        TG

                        TOGO

                        Kun levende hummere.

                        TH

                        THAILAND

                        TN

                        TUNESIEN

                        TR

                        TYRKIET

                        TW

                        TAIWAN

                        TZ

                        TANZANIA

                        UA

                        UKRAINE

                        UG

                        UGANDA

                        US

                        USA

                        UY

                        URUGUAY

                        VE

                        VENEZUELA

                        VN

                        VIETNAM

                        YE

                        YEMEN

                        YT

                        MAYOTTE

                        ZA

                        SYDAFRIKA

                        ZW

                        ZIMBABWE«


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/743 af 25. april 2017 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget efter indstilling fra Republikken Østrig

text:
               28.4.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 111/10

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/743
   af 25. april 2017
   om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget efter indstilling fra Republikken Østrig
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den østrigske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 26. januar 2015, den 5. februar 2015 og den 23. juni 2015 afgørelse (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) og (EU) 2015/994 (3) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2015 til den 25. januar 2020.

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Erwin PRÖLLs mandatperiode er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Følgende beskikkes herved som medlem af Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2020:

               —

               Johanna MIKL-LEITNER, Mitglied der niederösterreichischen Landesregierung.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 25. april 2017.

            På Rådets vegne

         I. BORG

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse (EU) 2015/116 af 26. januar 2015 om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2015 til den 25. januar 2020 (EUT L 20 af 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rådets afgørelse (EU) 2015/190 af 5. februar 2015 om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2015 til den 25. januar 2020 (EUT L 31 af 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rådets afgørelse (EU) 2015/994 af 23. juni 2015 om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2015 til den 25. januar 2020 (EUT L 159 af 25.6.2015, s. 70).


Avis juridique important

|

31994D0456

94/456/EF: RÅDETS AFGØRELSE af 17. juni 1994 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle godtgørelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og regeringen for Republikken Guinea om fiskeri ud for Guineas kyst, for perioden 1. januar 1994 til 31. december 1995

EF-Tidende nr. L 188 af 22/07/1994 s. 0003 - 0003 den finske specialudgave: kapitel 4 bind 6 s. 0099  den svenske specialudgave: kapitel 4 bind 6 s. 0099

RAADETS AFGOERELSEaf 17. juni 1994om indgaaelse af aftalen i form  af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsaettelse af de fiskerimuligheder og  den finansielle godtgoerelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab  og regeringen for Republikken Guinea om fiskeri ud for Guineas kyst, for perioden 1. januar 1994  til 31. december 1995(94/456/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -under  henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, under henvisning til aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og Republikken Guinea om fiskeri ud  for Guineas kyst (1), under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra foelgende betragtninger: I overensstemmelse med artikel 15, stk. 2, i ovennaevnte aftale har Faellesskabet og Republikken  Guinea foert forhandlinger for at fastlaegge de aendringer eller suppleringer, der skal indfoejes i  aftalen ved udloebet af gyldighedsperioden for den protokol, der er knyttet til aftalen; ved afslutningen af disse forhandlinger blev der paraferet en ny protokol den 24. februar 1994; ifoelge denne protokol har fiskere fra Faellesskabet fiskerimuligheder i farvande henhoerende under  Republikken Guineas hoejhedsomraade eller jurisdiktion i perioden 1. januar 1994 til 31. december  1995; for at undgaa en afbrydelse af EF-fartoejernes fiskeri er det uomgaengelig noedvendigt, at den nye  protokol bringes i anvendelse snarest muligt; de to parter har derfor paraferet en aftale i form af  brevveksling om midlertidig anvendelse af den paraferede protokol fra den dag, der foelger efter  datoen for den nuvaerende protokols ophoer; aftalen i form af brevveksling boer godkendes med forbehold af en endelig afgoerelse i henhold til  traktatens artikel 43 -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1Aftalen i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af  protokollen om fastsaettelse af de fiskerimuligheder og den finansielle godtgoerelse, der er  omhandlet i aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab og regeringen for Republikken Guinea om  fiskeri ud for Guineas kyst, for perioden 1. januar 1994 til 31. december 1995, godkendes herved paa  Faellesskabets vegne. Teksten til aftalen i form af brevveksling og til protokollen er knyttet til denne afgoerelse. Artikel 2Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege de personer, der er befoejet til at  undertegne aftalen i form af brevveksling med bindende virkning for Faellesskabet. Udfaerdiget i Luxembourg, den 17. juni 1994. Paa Raadets vegne Th. MIKROUTSIKOS Formand (1) EFT nr. L 111 af 27. 4. 1983, s.  1.


Avis juridique important

|

31999D0032

Den Europæiske Centralbanks beslutning af 9. juni 1998 om fastsættelse af de foranstaltninger, som er nødvendige for indbetalingen af Den Europæiske Centralbanks kapital (ECB/1998/2)

EF-Tidende nr. L 008 af 14/01/1999 s. 0033 - 0035

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS BESLUTNING af 9. juni 1998 om fastsættelse af de foranstaltninger, som er nødvendige for indbetalingen af Den Europæiske Centralbanks kapital (ECB/1998/2) (1999/32/EF) STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt »statutten«), særlig artikel 28,under henvisning til Rådets beslutning 98/345/EF (1) om udnævnelser til Den Europæiske Centralbanks direktion, hvori den 1. juni 1998 fastsættes som datoen for oprettelsen af Det Europæiske System af Centralbanker (i det følgende benævnt »ESCB«) og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt »ECB«),under henvisning til Den Europæiske Centralbanks beslutning 1999/31/EF af 9. juni 1998 om den metode, der skal anvendes ved fastsættelsen af fordelingsnøglen for de nationale centralbankers kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (2),under henvisning til Rådet for Det Europæiske Monetære Instituts (i det følgende benævnt »EMI«) beslutning nr. 10/98, særlig artikel 2.5, ogud fra følgende betragtninger:ECB blev oprettet den 1. juni 1998;ECB's kapital, som bliver operationel den 1. juni 1998, skal udgøre 5 000 mio. ECU i overensstemmelse med artikel 28.1 i statutten;euroen erstatter ecuen i forholdet 1: 1 fra den 1. januar 1999 i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1103/97;EU-medlemsstaternes nationale centralbanker (i det følgende benævnt »NCB«) er de eneste indskydere og ejere af ECB's kapital i overensstemmelse med artikel 28.2 i statutten;Styrelsesrådet for den ECB fastsætter med det i artikel 10.3 omhandlede kvalificerede flertal, i hvilket omfang og i hvilken form kapitalen skal indbetales, i overensstemmelse med artikel 28.3 i statutten;uanset artikel 28.3 i statutten skal NCB i medlemsstater med dispensation i overensstemmelse med artikel 48 ikke indbetale deres kapitalandele, medmindre Det Generelle Råd for ECB med et flertal, der udgør mindst to tredjedele af ECB's indskudte kapital og repræsenterer mindst halvdelen af indehaverne af kapitalandele, beslutter, at der skal indbetales en minimumsprocentdel som bidrag til ECB's driftsudgifter; Bank of England skal fuldt ud indbetale sin kapitalandel til ECB's egenkapital som bidrag til dækning af ECB's driftsudgifter på samme grundlag som de nationale centralbanker i medlemsstater med dispensation i overensstemmelse med protokol (nr. 11) om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland;ECB's kapital skal således udelukkende indbetales af NCB i de medlemsstater, som indfører den fælles valuta -TRUFFET FØLGENDE BESLUTNING:Artikel 1 Omfang, i hvilket kapitalen skal indbetales 1.1. Kapitalindskuddet fra NBC i de medlemsstater, som indfører den fælles valuta, beregnes efter den fordelingsnøgle, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 29 i statutten, og skal indbetales fuldt ud. Beløbene forfalder til betaling den 1. juni 1998.1.2. Bilaget til denne beslutning viser de beløb, som hver NCB skal indbetale.Artikel 2 Form, i hvilken kapitalen skal indbetales 2.1. NBC's skyldige beløb til ECB med henblik på den krævede indbetaling af deres andel af ECB's indskudte kapital udlignes i det omfang, disse beløb kan modregnes tilbagebetalinger af deres respektive bidrag til EMI's finansielle midler, og vil udgøre betalinger til ECB's indskudte kapital.2.2. I tillæg til de under stk. 2.1 ovenfor omhandlede betalinger skal NCB i medlemsstater, som indfører den fælles valuta, den 1. juli 1998 indbetale en eventuel resterende del af deres kapitalindskud ved overførsel i ecu til den konto eller de konti, som direktionen anviser.2.3. NCB i de medlemsstater, som indfører den fælles valuta, skal forrente de skyldige beløb med den månedlige rentesats, der anvendes på de officielle nettostillinger i ecu, beregnet ved simpel rentetilskrivning over perioden fra den 1. juni 1998 til den 1. juli 1998. De forfaldne renter indbetales i en enkelt efterbetaling den 1. juli 1998.Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 9. juni 1998.Willem F. DUISENBERGFormand for ECB(1) EFT L 154 af 28. 5. 1998, s. 33.(2) Se side 31 i denne Tidende.BILAG >TABELPOSITION>