Avis juridique important

|

32003D0605

2003/605/FUSP: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse DRC/3/2003 af 31. juli 2003 om ændring af Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse DRC/1/2003 om at acceptere bidrag fra tredjelande til EU's militæroperation i Den Demokratiske Republik Congo

EU-Tidende nr. L 206 af 15/08/2003 s. 0032 - 0032

Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse DRC/3/2003af 31. juli 2003om ændring af Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse DRC/1/2003 om at acceptere bidrag fra tredjelande til EU's militæroperation i Den Demokratiske Republik Congo(2003/605/FUSP)DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union, særlig artikel 25, stk. 3,under henvisning til Rådets fælles aktion 2003/423/FUSP af 5. juni 2003 om Den Europæiske Unions militæroperation i Den Demokratiske Republik Congo(1), særlig artikel 10, stk. 2 og 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til afgørelse DRC/1/2003(2) af 1. juli 2003 har Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité accepteret, at tredjelande bidrager til EU's militæroperation i Den Demokratiske Republik Congo.(2) Cyperns ambassadør ved Den Europæiske Union tilbød i skrivelse af 17. juli 2003 at bidrage til EU's militæroperation i Den Demokratiske Republik Congo.(3) Efter henstilling fra den øverstbefalende for operationen kunne EU's Militærkomité den 28. juli 2003 anbefale Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité, at den accepterer én officer fra Cypern.(4) Det er derfor nødvendigt at ændre afgørelse DRC/1/2003 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Artikel 1 i afgørelse DRC/1/2003 om at acceptere bidrag fra tredjelande til Den Europæiske Unions militæroperation i Den Demokratiske Republik Congo affattes således:"Artikel 1Bidrag fra tredjelandePå baggrund af styrkeopbygnings- og bemandingskonferencerne accepteres bidrag fra følgende tredjelande til EU's militæroperation i Den Demokratiske Republik Congo:BrasilienCanadaCypernUngarnSydafrika."Artikel 2IkrafttrædenDenne afgørelse træder i kraft på dagen for undertegnelsen.Udfærdiget i Bruxelles, den 31. juli 2003.På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegneM. MelaniFormand(1) EUT L 143 af 11.6.2003, s. 50.(2) EUT L 170 af 9.7.2003, s. 19.


Avis juridique important

|

31994D0603

94/603/EF: Afgørelse nr. 152 af 13. maj 1993 om fortolkning af artikel 10a i forordning (EØF) nr. 1408/71 og artikel 2 i forordning (EØF) nr. 1247/92

EF-Tidende nr. L 244 af 19/09/1994 s. 0019 - 0021

AFGOERELSE Nr. 152 af 13.  maj 1993 om fortolkning af artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71 og artikel 2 i forordning  (EOEF) nr. 1247/92 (94/603/EF)DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION  FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR - under henvisning til artikel 81, litra a), i Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971  om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere, selvstaendige erhvervsdrivende og  deres familiemedlemmer, der flytter inden for Faellesskabet, i henhold til hvilken den har til  opgave at behandle ethvert administrativet spoergsmaal eller fortolkningsspoergsmaal, der opstaar i  forbindelse med bestemmelserne i forordning (EOEF) nr. 1408/71 og senere forordninger, under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 1247/92 af 30. april 1992, som indfoerer en saerlig  ordning til koordinering af de saerlige ikke-bidragspligtige ydelser, og, ud fra foelgende betragtninger: Den naevnte forordning fastsaetter ved indsaettelse af en artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71,  at de paagaeldende personer udelukkende faar tilkendt de saerlige ikke-bidragspligtige ydelser i den  medlemsstat, hvor de er bosat, og i henhold til denne stats lovgivning forudsat, at disse ydelser  er optegnet i bilag IIa; i henhold til forordning (EOEF) nr. 1247/92 kan der erhverves ret til de saerlige  ikke-bidragspligtige ydelser baade i henhold til lovgivningen i bopaelslandet og i henhold til  lovgivningen i en eller flere andre medlemsstater ved anvendelse af artikel 10a i forordning (EOEF)  nr. 1408/71 og artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92; det er noedvendigt at sikre en ensartet gennemfoerelse af den fastsatte koordineringsordning af  hensyn til ydelsesmodtagerne; det er paakraevet i videst muligt omfang af forenkle de administrative procedurer, som de paagaeldende  skal foelge for at give dem mulighed for at faa udbetalt de saerlige ydelser, som de har ret til, i  deres helhed og uden afbrydelse; det er endvidere noedvendigt at fastsaette betingelser for anvendelsen af de nationale regler om, at  en ydelse skal nedsaettes, stilles i bero eller bortfalde, naar der samtidig bestaar ret til andre  ydelser, dels for at de paagaeldende i den samlede opgoerelse kan faa udbetalt det hoejeste beloeb af de  saerlige ikke-bidragspligtige ydelser, som de kan goere krav paa i henhold til de forskellige beroerte  lovgivninger, og dels for at forhindre en urimelig dobbeltudbetaling af disse ydelser; det beloeb, der er udbetalt som saerlige ydelser, kan saaledes fratraekkes i stoerrelsen af de ydelser,  der skal udbetales i henhold til lovgivningen i den eller de andre beroerte medlemsstater, som i saa  fald eventuelt udbetaler et forskelsbeloeb til den paagaeldende; under alle omstaendigheder beroerer de saaledes fastsatte regler paa ingen maade erhvervelse af ret til  ydelser i henhold til lovgivningen i alle de beroerte medlemsstater - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: 1. Med forbehold af denne afgoerelses stk. 2 og paa de i denne afgoerelses stk. 4b)  fastsatte betingelser skal de i artikel 4, stk. 2a, i forordning (EOEF) nr. 1408/71 omhandlede  saerlige ikke-bidragspligtige ydelser i henhold til artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92  udredes, selv om saadanne ydelser for samme periode og til en og samme person udredes eller kunne  udredes i henhold til artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71. 2. Hvad angaar de i artikel 2, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1247/92 omhandlede tilfaelde og paa de i  denne afgoerelses stk. 4b) fastsatte betingelser, skal de saerlige ydelser, som er blevet tilkendt i  henhold til lovgivningen i den paagaeldendes bopaelsstat udredes eller fortsat udredes i henhold til  artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71, selv om saadanne ydelser kan udredes i henhold til  artikel 2, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1247/92. Saafremt der paa datoen for ikrafttraedelsen af forordning (EOEF) nr. 1247/92 ikke findes saerlige  ydelser i bopaelsstaten, af hvis lovgivning den paagaeldende har vaeret omfattet i kraft af  erhvervsudoevelse, gaelder den ansoegning om saerlige ydelser, der er indgivet i bopaelsstaten, som en  ansoegning, der er indgivet i den eller de andre beroerte medlemsstater, af hvis lovgivning den  paagaeldende har vaeret omfattet i kraft af erhvervsudoevelse, og omvendt. En fordeling af udgifterne mellem bopaelsstaten og den eller de andre beroerte medlemsstater kan  aftales paa bilateralt eller multilateralt niveau mellem de beroerte medlemsstater. 3. Naar de saerlige ydelser, for samme periode og til en og samme person i henhold til artikel 2 i  forordning (EOEF) nr. 1247/92 kan udredes efter lovgivningen i to eller flere medlemsstater,  anvendes bestemmelserne i denne artikel af den kompetente institution i den af medlemsstaterne,  hvor den paagaeldende har tilbagelagt den laengste forsikrings-, beskaeftigelses- eller bopaelsperiode,  og dernaest af hver af de kompetente institutioner i de oevrige medlemsstater, idet de forsikrings-,  beskaeftigelses- eller bopaelsperioder, som den paagaeldende har tilbagelagt i hver af disse  medlemsstater laegges til grund i raekkefoelge efter aftagende laengde, paa de i denne afgoerelses stk.  4b) fastsatte betingelser. 4. a) Bestemmelser i en medlemsstats lovgivning om, at en i artikel 4, stk. 2a, i forordning (EOEF)  nr. 1408/71 omhandlet saerlig ikke-bidragspligtig ydelse skal nedsaettes, stilles i bero eller  bortfalde, naar der samtidig bestaar ret til andre saerlige ydelser eller andre indtaegter af enhver  art, finder anvendelse paa den paagaeldende, selv om sidstnaevnte ydelser er erhvervet i henhold til en  anden medlemsstats lovgivning, eller indtaegterne er opnaaet paa en anden medlemsstats omraade. b) Herved skal dog foelgende iagttages: - i forbindelse med denne afgoerelses stk. 1 gaelder at en saerlig ydelse, der udredes i henhold til  artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92, er forsynet med en bestemmelse om, at den skal nedsaettes,  stilles i bero eller bortfalde, naar der samtidig bestaar ret til andre saerlige ydelser eller  oppebaeres andre indtaegter af enhver art, tages, de saerlige ydelser, som udredes eller kunne udredes  i henhold til artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71, ikke i betragtning ved anvendelsen af  denne bestemmelse - i forbindelse med denne afgoerelses stk. 2 gaelder at en saerlig ydelse, der udredes i henhold til  artikel 10a i forordning (EOEF) nr. 1408/71, er forsynet med en saadan bestemmelse, tages, de andre  saerlige ydelser, som kan udredes i henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 1247/92,  ikke i betragtning ved anvendelsen af denne bestemmelse - i forbindelse med denne afgoerelses stk. 3 gaelder, at den kompetente institution i den  medlemsstat, der har forrang i aftagende raekkefoelge, og som anvender en lovgivning, som indeholder  en saadan bestemmelse, heller ikke ved anvendelsen af denne bestemmelse skal tage hensyn til de  saerlige ydelser, der i henhold til artikel 2 i forordning (EOEF) nr. 1247/92 kan kraeves udbetalt i  medfoer af lovgivningen i de oevrige medlemsstater, som ikke har forrang. 5. Denne afgoerelse traeder i kraft den foerste dag i den maaned, der foelger efter offentliggoerelsen i  De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Den faar virkning fra datoen for ikrafttraedelsen af forordning  (EOEF) nr. 1247/92. Formanden for Den Administrative Kommission Poul Vorre


Avis juridique important

|

41997D0662

Afgørelse nr. 1/97 af 9. september 1997 truffet af det udvalg, som er nedsat ved artikel 18 i Dublin- konventionen af 15. juni 1990, om visse bestemmelser til gennemførelse af konventionen

EF-Tidende nr. L 281 af 14/10/1997 s. 0001 - 0025

AFGØRELSE Nr. 1/97 af 9. september 1997 truffet af det udvalg, som er nedsat ved artikel 18 i Dublin-konventionen af 15. juni 1990, om visse bestemmelser til gennemførelse af konventionen (97/662/KMS) DET UDVALG, som er nedsat ved artikel 18 i konventionen om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der indgives i en af De Europæiske Fællesskabers medlemsstater, undertegnet den 15. juni 1990 i Dublin (1), HAR -UNDER HENVISNING TIL Dublin-konventionens artikel 11, stk. 6, artikel 13, stk. 2, og artikel 18, stk. 1 og 2, ogUD FRA FØLGENDE BETRAGTNING:det er nødvendigt at træffe visse foranstaltninger for at sikre en effektiv gennemførelse af Dublin-konventionen efter dens ikrafttræden den 1. september 1997 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE OG BEKRÆFTET FØLGENDE:Artikel 1 Medmindre andet er angivet, er henvisningerne til artikler, stykker og afsnit i denne afgørelse henvisninger til bestemmelser i konventionen om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for at behandle en asylansøgning, der indgives i en af De Europæiske Fællesskabers medlemsstater, i det følgende benævnt »konventionen«.KAPITEL I GENERELLE RETNINGSLINJER FOR GENNEMFØRELSE AF KONVENTIONEN Artikel 2 Indgivelse af en asylansøgning 1. En asylansøgning betragtes som indgivet fra det tidspunkt, hvor et skriftligt bevis herfor - i form af en af asylansøgeren indgivet formular eller en af myndighederne optaget rapport - foreligger for den pågældende medlemsstats myndigheder.2. I tilfælde hvor der ikke foreligger en skriftlig ansøgning, skal tidsrummet mellem ansøgerens hensigtserklæring og optagelsen af en rapport være så kort som muligt.Artikel 3 Svar på en anmodning om overtagelse Svaret på en anmodning om overtagelse for at ophæve virkningen af bestemmelsen om den maksimale frist på tre måneder i artikel 11 stk. 4, skal have form af en skriftlig meddelelse.Artikel 4 Frist for svar på anmodninger om overtagelse 1. Den medlemsstat, der modtager en anmodning om overtagelse, skal gøre sit yderste for at besvare anmodningen inden for en frist på højst en måned, regnet fra datoen for modtagelsen af anmodningen.2. I særligt vanskelige tilfælde kan den medlemsstat, der har modtaget anmodningen, dog inden udløbet af fristen på en måned afgive et foreløbigt svar med angivelse af, hvornår den kan give et endeligt svar. Sidstnævnte frist skal være så kort som muligt og må i intet tilfælde være længere end den frist på tre måneder regnet fra datoen for modtagelsen af anmodningen, der er omhandlet i artikel 11, stk. 4.3. Hvis der inden for fristen på en måned gives et afslag, kan den anmodende medlemsstat anfægte afslaget inden for en frist på en måned regnet for datoen for afslagets modtagelse, hvis den efter datoen for indgivelsen af anmodningen har fået kendskab til nye relevante forhold, der peger på, at ansvaret ligger hos den medlemsstat, som har modtaget anmodningen. Sidstnævnte medlemsstat reagerer så hurtigt som muligt herpå.4. Artikel 18-Udvalget tager efter et år den praktiske gennemførelse af denne bestemmelse op til vurdering. I denne forbindelse undersøges det, om fristen på én måned kan fungere som maksimumsfrist.Artikel 5 Hasteprocedure Når en asylansøgning indgives i en medlemsstat på grund af et afslag på indrejse eller ophold, anholdelse for ulovligt ophold eller forkyndelse eller gennemførelse af en udsendelsesforanstaltning, underretter denne medlemsstat straks den medlemsstat, der formodes at være ansvarlig; der gives oplysning om de faktiske og retlige grunde til, at et hurtigt svar er nødvendigt, og om den ønskede frist for besvarelse. Sidstnævnte medlemsstat anstrenger sig for at give et svar inden for den angivne frist. Hvis det ikke er muligt, meddeler den hurtigst muligt den anmodende medlemsstat dette.Artikel 6 Overskridelse af fristen på otte dage til at svare på en anmodning om overtagelse 1. Det fremgår klart af artikel 13, stk. 1, litra b), at medlemsstaterne er forpligtet til at besvare en anmodning om tilbagetagelse senest otte dage efter forelæggelsen.2. I særlige tilfælde kan medlemsstaterne inden for denne frist på otte dage give et foreløbigt svar med angivelse af den frist, inden for hvilken de vil give et endeligt svar. Sidstnævnte frist skal være så kort som mulig og må i intet tilfælde overskride en måned fra datoen for fremsendelsen af det foreløbige svar.3. Hvis den anmodede medlemsstat ikke reagerer- inden for den i stk. 1 nævnte frist på otte dage- inden for den i stk. 2 nævnte frist på en månedantages det, at den accepterer tilbagetagelsen af asylansøgeren.Artikel 7 Bestemmelser med henblik på udsendelse af en udlænding Den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af ansøgningen, skal fremskaffe bevis for udlændingens faktiske udsendelse fra medlemsstaternes område. Der er dermed tale om konkrete udsendelseshandlinger og om en pligt, som går på resultatet og ikke på hensigten, hvilket betyder, at medlemsstaten i sådanne tilfælde skal fremlægge skriftlige beviser.Artikel 8 Udrejse fra medlemsstaternes område 1. Hvis asylansøgeren selv fremskaffer bevis for, at han har været væk fra medlemsstaternes område i mere end tre måneder, kan medlemsstat nr. 2 undersøge rigtigheden af disse oplysninger ved i givet fald at tage kontakt med det tredjeland, hvor den pågældende hævder at have været bosat i denne periode.2. I andre tilfælde fremskaffer den medlemsstat, hvor den første ansøgning blev indgivet, beviser for især asylansøgerens udrejsedato og bestemmelsessted. Som led i samarbejdet mellem medlemsstater vil den medlemsstat, hvor ansøgning nr. 2 blev indgivet, være bedre i stand til at angive datoen for asylansøgerens indrejse på dennes område.Artikel 9 Undtagelser, når asylansøgeren er i besiddelse af et visum 1. I artikel 5, stk. 2, anføres tre særskilte tilfælde, hvor medlemsstatens ansvar for at behandle asylansøgningen ophører, selv om asylansøgeren er i besiddelse af et gyldigt visum udstedt af denne stat.2. Den første undtagelse (litra a)) vedrører et visum udstedt med tilladelse fra en anden medlemsstat: den medlemsstat, der påberåber sig et undtagelsestilfælde, skal som hovedregel bevise, at der er tale om et sådant tilfælde.3. Den anden undtagelse (litra b)) opstår, hvis asylansøgeren indgiver sin ansøgning i en medlemsstat, hvor han ikke er underlagt visumpligt: der er ikke grund til at søge oplysninger med hensyn til bevis, da spørgsmålet ikke er relevant.4. Den tredje undtagelse (litra c)) vedrører det tilfælde, hvor asylansøgeren er i besiddelse af et transitvisum, men hvor dette visum rent faktisk er udstedt med skriftlig tilladelse fra konsulat- eller diplomattjenesten i den endelige bestemmelsesmedlemsstat: spørgsmålet om bevisbyrde er ikke relevant, da der foreligger en skriftlig bekræftelse forud for udstedelsen af transitvisummet.Artikel 10 Fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig i tilfælde af, at der foreligger flere opholdstilladelser eller visa Hvis der foreligger flere opholdstilladelser eller flere visa udstedt af forskellige medlemsstater (især i tilfældet i artikel 5, stk. 3, litra c)), er der ikke behov for noget bevis med henblik på fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig, da de relevante oplysninger findes i det indrejsedokument, asylansøgeren foreviser.Artikel 11 Fastlæggelse af frister og faktisk indrejse i en stat 1. Med hensyn til fastlæggelsen af frister er udgangspunktet for beregning af forældelsesfristen for opholdstilladelser eller visa datoen for indgivelse af asylansøgningen.2. I øvrigt er spørgsmålet om at efterprøve, om opholdstilladelserne og visaene er forældede, ikke aktuelt, da disse oplysninger findes i asylansøgerens papirer.3. Hvad angår beviset for, at en person rent faktisk er rejst ind i en medlemsstat, må der sondres mellem følgende situationer:- hvis asylansøgeren rent faktisk har fået adgang til en medlemsstat, kan dette bevises gennem oplysninger fra den medlemsstat, hvor asylansøgningen er blevet indgivet- hvis asylansøgeren ikke har forladt medlemsstaternes område, skal den medlemsstat, som har udstedt den forældede opholdstilladelse eller det forældede visum, give de ønskede oplysninger- hvis asylansøgeren selv oplyser, at han har forladt medlemsstaternes område, efterprøver den medlemsstat, hvor ansøgning nr. 2 indgives, oplysningernes rigtighed.Disse regler gælder for dette samme begreb (faktisk indrejse) i begge afsnit af artikel 5, stk. 4.Artikel 12 Ulovlig passage af en medlemsstats grænse 1. Beviset for ulovlig passage af en medlemsstats grænse (artikel 6, stk. 1) skal behandles, efter at oversigten over bevismidler er blevet opstillet.2. Beviset for ansvarets ophør for den pågældende medlemsstat, når asylansøgeren indgiver sin ansøgning i en medlemsstat, hvor han har opholdt sig i seks måneder, jf. artikel 6, stk. 2, skal i første række fremskaffes af den medlemsstat, der påberåber sig denne undtagelsesbestemmelse, ud fra ønsket om et godt samarbejde mellem de pågældende to medlemsstater.3. Hvis asylansøgeren hævder, at han har opholdt sig i en medlemsstat i mere end seks måneder, er det op til denne stat at efterprøve rigtigheden heraf. Ved videregivelsen af de indledende oplysninger til den anden berørte medlemsstat skal den under alle omstændigheder medsende alle de oplysninger, som asylansøgeren er fremkommet med, da de senere kan bruges som modoplysninger.Artikel 13 Formkrav i forbindelse med visumansøgerens samtykke 1. Samtykket skal være skriftligt.2. Den pågældendes samtykke skal, som hovedregel, gives på det tidspunkt, hvor den medlemsstat, som angiver at være ansvarlig for ansøgningens behandling, anmoder om udveksling af oplysninger.3. Asylansøgeren skal under alle omstændigheder vide, hvilke oplysninger det er, han giver sit samtykke til.4. Samtykket tager sigte på de årsager, asylansøgeren har angivet, og i givet fald begrundelsen for den afgørelse, der træffes i hans tilfælde.Artikel 14 Underretningsprocedurer 1. Informationsudvekslingssystemet skal også indeholde bestemmelse om underretningsprocedurer. I denne forbindelse skal underretningen foregå:- hurtigst muligt og skriftligt- med de tekniske midler, der er til rådighed- til de medlemsstater, som angiver at være ansvarlige for behandlingen af en asylansøgning.2. Denne underretning, som skal hindre, at to procedurer indledes samtidig i to medlemsstater, finder anvendelse for så vidt angår artikel 3, stk. 4, og artikel 12.3. I tilfælde af, at fuldbyrdelsen af en afgørelse om fastsættelse af ansvaret udsættes, gives der underretning om denne udsættelse, for at medlemsstaterne ikke gensidigt holdes i uvished. Det er således til særdeles stor hjælp, at den medlemsstat, hvor der er indgivet asylansøgning, underrettes om, at asylansøgeren ikke overføres, før den anden medlemsstat har truffet en afgørelse vedrørende denne.Artikel 15 Ensartet formular til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig En model for ensartet formular til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, findes i bilag I til denne afgørelse.KAPITEL II BEREGNING AF FRISTERNE I FORBINDELSE MED KONVENTIONEN Artikel 16 Hovedregel Lørdage samt søn- og helligdage medregnes ved beregningen af fristerne i konventionen.Artikel 17 Tillægsregel Hvad nærmere angår de perioder, der er omhandlet i artikel 11, stk. 4, og i artikel 13, stk. 1, litra b), gælder endvidere følgende regler:- fristen begynder dagen efter ansøgningens modtagelse- periodens sidste dag er sidste frist for fremsendelse af svaret.KAPITEL III OVERFØRSEL AF ASYLANSØGERE Artikel 18 Indledende bestemmelser 1. I artikel 3, stk. 7, og artikel 4 8 fastlægges de omstændigheder, hvorunder ansvaret for behandling af en asylansøgning, som indgives i en medlemsstat (i det følgende benævnt »den første medlemsstat«), påhviler en anden medlemsstat (i det følgende benævnt »den anden medlemsstat«).2. I artikel 10, stk. 1, litra a), c), d) og e), artikel 11, stk. 5, og artikel 13, stk. 1, litra b), fastlægges de forpligtelser og frister, der gælder i forbindelse med overtagelse eller tilbagetagelse af ansøgeren fra den første til den anden medlemsstat.Udtrykket »overførsel« anvendes i dette kapitel for såvel overtagelse som tilbagetagelse.3. De nærmere bestemmelser for overførsel af ansøgeren er opført i artikel 20, 21 og 22 i denne afgørelse.Artikel 19 Underretning af asylansøgeren Den første medlemsstat underretter hurtigst muligt ansøgeren, når den i henhold til artikel 11 og 13 anmoder en anden medlemsstat om at overtage eller at tilbagetage den pågældende, som ligeledes underrettes om resultatet af denne anmodning. Når ansvaret overføres til den anden medlemsstat, skal ansøgeren ved underretningen oplyses om, at han skal overføres til den anden medlemsstat i henhold til artikel 11, stk. 5, og artikel 13, stk. 1, litra b), og med forbehold af eventuelle relevante nationale love og fremgangsmåder. Er der tale om overførsel som omhandlet i denne afgørelses artikel 20, stk. 1, litra a) og b), skal der ved underretningen gives oplysning om, hvornår og hvor ansøgeren skal melde sig ved ankomsten i den anden medlemsstat.Artikel 20 Overførsel af asylansøgeren 1. Når det er besluttet, at ansøgeren skal overføres til den anden medlemsstat, er det den første medlemsstats ansvar så vidt muligt at sikre, at ansøgeren ikke unddrager sig overførslen. Med henblik herpå bestemmer den første medlemsstat på baggrund af omstændighederne i det enkelte tilfælde og i overensstemmelse med nationale love og fremgangsmåder, hvorledes overførslen af ansøgeren skal finde sted. Overførslen kan skea) på hans eget initiativ med en tidsfrist, ellerb) ved at ansøgeren ledsages af en øvrighedsperson fra den første medlemsstat.2. Overførslen af ansøgeren anses for at være afsluttet, når ansøgeren har meldt sig hos de myndigheder i den anden medlemsstat, som han har fået anvist ved underretningen, hvis overførslen sker i henhold til stk. 1, litra a), eller når han er blevet modtaget af de kompetente myndigheder i den anden medlemsstat, hvis overførslen sker i henhold til stk. 1, litra b).3. Sker overførslen i henhold til stk. 1, litra a) ovenfor, underretter den anden medlemsstat den første så hurtigt som muligt, efter at overførslen er afsluttet, eller hvis ansøgeren ikke har meldt sig inden for den fastsatte tidsfrist.Artikel 21 Frister for overførsel af asylansøgeren 1. Det fremgår af artikel 11, stk. 5, og artikel 13, stk. 1, litra b), at en overførsel skal afsluttes inden en måned, efter at den anden medlemsstat har accepteret ansvaret for behandling af asylansøgningen. Medlemsstaterne gør alt for at overholde disse tidsfrister, når overførsel sker i henhold til artikel 20, stk. 1, litra b), i denne afgørelse.2. Hvis en overførsel finder sted i henhold til artikel 20, stk. 1, litra a), i denne afgørelse, men ikke afsluttes på grund af manglende samarbejde fra ansøgerens side, kan den anden medlemsstat påbegynde behandlingen af ansøgningen på grundlag af de oplysninger, som den råder over ved udløbet af de i artikel 11, stk. 5, og artikel 13, stk. 1, litra b), fastsatte frister.3. Hvis ansøgningen afslås, er den anden medlemsstat stadig forpligtet til at tilbagetage ansøgeren i henhold til artikel 10, stk. 1, litra e), medmindre artikel 10, stk. 2, 3 eller 4, finder anvendelse.4. Hvis overførslen af asylansøgeren må udsættes som følge af særlige omstændigheder såsom sygdom, graviditet, tilbageholdelse efter straffeloven o. l., og den derfor ikke kan gennemføres inden for den normale frist på en måned, aftaler de berørte medlemsstater indbyrdes, inden for hvilken frist overførslen i så fald skal finde sted.5. Hvis asylansøgeren går under jorden og derfor ikke kan overføres, er det uden betydning, om asylansøgeren forsvandt før eller efter den ansvarlige medlemsstats formelle overtagelse af ansvaret. Hvis asylansøgeren efterfølgende pågribes, aftaler de pågældende medlemsstater indbyrdes, inden for hvilken frist overførslen i så fald skal finde sted.6. De berørte medlemsstater underretter hurtigst muligt hinanden, hvis en af de situationer, der er nævnt i stk. 4 og 5 opstår. I ovennævnte to tilfælde er den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af asylansøgningen i medfør af konventionen, fortsat ansvarlig for overtagelsen eller tilbagetagelsen af asylansøgeren, jf. dog artikel 10, stk. 2, 3 og 4.Artikel 22 Passerseddel med henblik på overførsel af asylansøgere En model for passerseddel med henblik på overførsel af asylansøgere findes i bilag II til denne afgørelse.KAPITEL IV BEVISMIDLER I FORBINDELSE MED KONVENTIONEN Artikel 23 Principper i forbindelse med bevisførelse 1. Den måde, som bevismidlerne anvendes på for at fastslå, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, er af afgørende betydning for gennemførelsen af konventionen.2. Ansvaret for behandling af en asylansøgning skal i princippet placeres ved hjælp af mindst mulig bevisførelse.3. Hvis der stilles for store krav til bevisførelsen, vil proceduren for ansvarsplaceringen i sidste instans vare længere end den egentlige behandling af asylansøgningen. Konventionen vil i så fald ikke få den tilstræbte virkning, tværtimod vil den komme i strid med et af sine mål, da ventetiderne vil skabe en ny kategori af »refugees in orbit«, dvs. asylansøgere, hvis ansøgning ikke kan behandles, så længe procedurerne i henhold til konventionen ikke er afsluttet.4. Hvis bevisreglerne gøres for strenge, vil medlemsstaterne ikke påtage sig deres ansvar, og konventionen vil kun sjældent blive anvendt. De medlemsstater, der har nationale registre, der er mere udbygget end andre medlemsstaters, vil desuden blive ramt, da det vil være lettere at bevise deres ansvar.5. Medlemsstaterne bør også acceptere at påtage sig ansvaret for behandling af en asylansøgning på grundlag af et indiciebevis, når det af en helhedsvurdering af asylansøgerens situation fremgår, at den pågældende medlemsstat efter al sandsynlighed har ansvaret.6. Medlemsstaterne undersøger på grundlag af alle foreliggende bevismidler, herunder asylansøgerens erklæringer, i fællesskab og i en loyal samarbejdsånd, om det logisk kan begrundes, at en medlemsstat er ansvarlig.7. Liste A og B, som omhandles i artikel 24 og 25 i denne afgørelse, er udarbejdet på baggrund af ovennævnte overvejelser.Artikel 24 Generelle bemærkninger vedrørende liste A og B 1. Det er blevet fundet nødvendigt at udarbejde to lister med bevismidler: beviser i liste A samt indicier i liste B.Disse lister er opført i bilag III til denne afgørelse.2. Liste A omfatter beviser, som udgør et klart bevis for ansvar i medfør af konventionen, medmindre de gendrives ved hjælp af et modbevis, f.eks. bevis for at dokumenterne er falske.3. Liste B er ikke udtømmende og omfatter bevismidler i form af indikationer, der kan bruges inden for konventionen. Der er tale om bevismidler med værdi som indicier. Indicier ifølge liste B kan undertiden, alt efter den beviskraft, de tillægges, være tilstrækkelige til at placere ansvaret. De kan i princippet afvises.4. Listerne kan revideres på baggrund af de gjorte erfaringer.5. Det skal dog understreges, at de forskellige bevismidlers beviskraft kan variere efter de særlige omstændigheder i det enkelte tilfælde. Bevisets genstand er afgørende for inddelingen i beviser og indicier. Et fingeraftryk kan eksempelvis være bevis for en asylansøgers ophold i en medlemsstat, hvorimod det med hensyn til spørgsmålet om, hvorvidt asylansøgeren ved indrejse har passeret en bestemt ydre grænse, kun kan tjene som et indicium.6. Denne differentiering gør det nødvendigt at udarbejde en særskilt liste over beviser (liste A) og indicier (liste B) for hver enkelt bevisgenstand i forbindelse med konventionen: den opdeling af bevismidler efter genstand, som er indeholdt i bilag III, er udarbejdet på denne måde.7. Officielle dokumenters beviskraft er ikke altid den samme i alle medlemsstater. Samme dokumenttype kan være udstedt med forskelligt formål og af forskellige myndigheder i de enkelte medlemsstater.Artikel 25 Forskellige indikationer i liste A og B De forskellige indikationer i liste A og B bedømmes efter følgende bestemmelser:1) Liste ABevismidlerne i liste A er et klart bevis for, at en medlemsstat er ansvarlig for behandling af en asylansøgning, medmindre de gendrives ved hjælp af et modbevis, f.eks. bevis for at et dokument er forfalsket.Den enkelte medlemsstat skal med henblik herpå indsende modeller af sine forskellige administrative dokumenter efter inddelingen i liste A. Disse forskellige dokumentmodeller vil blive samlet i en generel vejledning for anvendelse af konventionen. Dette vil gøre systemet mere effektivt og hjælpe myndighederne til at opdage, hvis asylansøgeren fremlægger falske dokumenter. Visse af bevismidlerne på liste A er de bedst mulige instrumenter i forbindelse med anvendelsen af artikel 4 og artikel 5, stk. 1, 2, 3 og 4, i konventionen.2) Liste BListe B omfatter indicier, der alt efter beviskraften i det enkelte tilfælde er tilstrækkelige til at placere ansvaret for hvem, der skal behandle asylansøgningen.Disse indikationer kan være meget nyttige i praksis. De kan dog ikke, selv om der foreligger flere af dem på samme tid, sidestilles med de bevisformer, der er anført i liste A, og kan ikke føres som bevis for en medlemsstats ansvar.Selv om disse elementer ikke er bevismidler, gør de det muligt at fastslå, over for hvilken medlemsstat det er berettiget at rette undersøgelsen for at fastslå, hvilken medlemsstat som er ansvarlig i henhold til konventionen.Artikel 26 Konsekvenser af fastlæggelsen af ansvar 1. Den pågældende stat kontrollerer i sine forskellige registre, om den er ansvarlig.2. Hvis der er flere mulige ansvarlige medlemsstater, skal den medlemsstat, der først fik forelagt asylansøgningen, finde frem til den stat, der har det største ansvar i henhold til konventionen efter princippet i artikel 3, stk. 2, hvori det hedder, at ansvarskriterierne finder anvendelse i den i konventionen anførte rækkefølge.3. Ved denne fremgangsmåde burde det kunne undgås, at en asylansøger overføres fra stat til stat, hvilket ville besværliggøre procedurerne og forlænge undersøgelsesperioden.4. Specielt hvis en asylansøger rejser gennem flere medlemsstater, inden han indgiver en ansøgning i den sidste medlemsstat, betyder dette, at den sidste medlemsstat ikke blot kan gå ud fra, at den stat, som asylansøgeren sidst er rejst igennem, er ansvarlig.5. Hvis der er konkrete indikationer om, at flere medlemsstater kan være ansvarlige, påhviler det den stat, hvor ansøgningen er indgivet, at bestræbe sig på at fastslå, hvilken af disse stater der er forpligtet til at behandle asylansøgningen under hensyn til ansvarlighedsrangfølgen efter konventionen.Artikel 27 Accept af ansvar på grundlag af asylansøgernes oplysninger Med forbehold af bestemmelserne i dette kapitel vedrørende bevismidler kan ansvaret for behandlingen af en asylansøgning i enkelte tilfælde accepteres på grundlag af oplysninger fra asylansøgeren, der er sammenhængende, tilstrækkelig detaljerede, og som kan efterprøves.KAPITEL V UDVEKSLING AF OPLYSNINGER Artikel 28 Statistiske og individuelle oplysninger 1. Medlemsstaterne udveksler hver tredje måned statistiske oplysninger om den praktiske gennemførelse af konventionen ved hjælp af de skemaer, der findes i bilag IV til denne afgørelse.2. Den medlemsstat, der har modtaget en ansøgning efter artikel 15, skal gøre sit yderste for at besvare den straks, hvis det er muligt, og under alle omstændigheder inden en måned.AFSLUTTENDE BESTEMMELSER Artikel 29 Ikrafttræden Denne afgørelse træder i kraft dags dato.Den finder anvendelse fra den 1. september 1997.Udfærdiget i Bruxelles, den 9. september 1997.På Udvalgets vegneM. FISCHBACHFormand(1) EFT C 254 af 19. 8. 1997.BILAG I ENSARTET FORMULAR TIL FASTLÆGGELSE AF, HVILKEN STAT DER ER ANSVARLIG FOR BEHANDLINGEN AF EN ASYLANSØGNING >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>BILAG II Model for passerseddel med henblik på overførsel af en asylansøger >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>BILAG III LISTE A A. BEVISMIDLERI. Fastlæggelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning1. Lovlig bopæl i en medlemsstat for et familiemedlem, der dér er anerkendt som flygtning (artikel 4)Beviser- skriftlig bekræftelse fra den anden medlemsstat- registerudskrifter- opholdstilladelser udstedt til den person, der har opnået status som flygtning- skriftlig attestation af slægtskabet, hvis sådan attestation er til rådighed- samtykke fra vedkommende personer.2. Opholdstilladelser, som stadig er gyldige (artikel 5, stk. 1 og 3), eller som er udløbet mindre end to år tidligere (samt ikrafttrædelsesdato) (artikel 5, stk. 3)Beviser- opholdstilladelse- udskrift af udlændingeregister eller tilsvarende register- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, der har udstedt opholdstilladelsen.3. Gyldigt visum (artikel 5, stk. 2 og 3) og visum, som er udløbet mindre end seks måneder tidligere (samt ikrafttrædelsesdato) (artikel 5, stk. 4)Beviser- udstedt visum (gyldigt eller udløbet, jf. ovenfor)- udskrift af udlændingeregister eller tilsvarende register- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, der har udstedt visummet.4. Ulovlig indrejse (artikel 6, stk. 1) og lovlig indrejse i en medlemsstat via en ydre grænse (artikel 7, stk. 1)Beviser- indrejsestempel i et falsk eller forfalsket pas- udrejsestempel fra en stat, som grænser op til en medlemsstat under hensyntagen til den rejserute, som asylansøgeren har benyttet, samt til datoen for grænsepassagen- rejsehjemmel, som muliggør sikker konstatering af indrejsen via en ydre grænse- indrejsestempel eller tilsvarende påtegning i rejsehjemmelen.5. Udrejse af medlemsstaternes område (artikel 3, stk. 7)Beviser- udrejsestempel- udskrift af tredjelands registre (opholdsbevis)- rejsehjemmel, som muliggør sikker konstatering af udrejse via en ydre grænse- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, fra hvilken asylansøgeren har forladt medlemsstaternes område- stempel fra en tredjestat, som grænser op til en medlemsstat, under hensyntagen til den rejserute, som asylansøgeren har benyttet, samt til datoen for grænsepassagen.6. Ophold i mindst seks måneder forud for indgivelsen af asylansøgningen i den medlemsstat, i hvilken ansøgningen indgives (artikel 6, stk. 2)BeviserOfficielle beviser efter national lovgivning for, at udlændingen har opholdt sig i medlemsstaten i mindst seks måneder forud for indgivelse af asylansøgningen.7. Tidspunktet for indgivelse af asylansøgningen (artikel 8)Beviser- det af asylansøgeren indgivne ansøgningsskema- rapport optaget af myndighederne- fingeraftryk taget i forbindelse med indgivelse af asylansøgningen- udskrift af registre og tilsvarende kartoteker- skriftlig rapport udfærdiget af myndighederne til attestation af, at der er indgivet asylansøgning.II. Forpligtelse for den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, til igen at tillade indrejse for eller til at tilbagetage en asylansøger1. Verserende eller tidligere behandling af en asylansøgning (artikel 10, stk. 1, litra c), d) og e))Beviser- det af asylansøgeren indgivne ansøgningsskema- rapport optaget af myndighederne- fingeraftryk taget i forbindelse med indgivelse af asylansøgningen- udskrift af registre og tilsvarende kartoteker- skriftlig rapport udfærdiget af myndighederne til attestation af, at der er indgivet asylansøgning.2. Udrejse af medlemsstaternes område (artikel 10, stk. 3)Beviser- udrejsestempel- udskrift af tredjelands registre (opholdsbevis)- stempel fra en tredjestat, som grænser op til en medlemsstat, under hensyntagen til den rejserute, som asylansøgeren har benyttet, samt til datoen for grænsepassagen- skriftligt bevis fra myndighederne for, at udlændingen faktisk er blevet udsendt.3. Udsendelse af medlemsstaternes område (artikel 10, stk. 4)Beviser- skriftligt bevis fra myndighederne for, at udlændingen faktisk er blevet udsendt- udrejsestempel- bekræftelse af oplysninger om, at udsendelse har fundet sted fra et tredjeland.LISTE B B. INDICIERI. Fastlæggelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning1. Lovlig bopæl i en medlemsstat for et familiemedlem, der dér er anerkendt som flygtning (artikel 4)Indicier (1)- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR.2. Opholdstilladelser, som stadig er gyldige (artikel 5, stk. 1 og 3) eller som er udløbet mindre end to år tidligere (samt ikrafttrædelsesdato) (artikel 5, stk. 4)Indicier- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, der ikke har udstedt opholdstilladelse- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende mv.3. Gyldigt visum (artikel 5, stk. 2 og 3) og visum, som er udløbet mindre end seks måneder tidligere (samt ikrafttrædelsesdato) (artikel 5, stk. 4)Indicier- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra den medlemsstat, der ikke har udstedt visum- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende mv.4. Ulovlig indrejse (artikel 6, stk. 1) og lovlig indrejse i en medlemsstat via en ydre grænse (artikel 7, stk. 1)Indicier- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat eller et tredjeland- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende mv.- fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A- rejsehjemmel- hotelregninger- adgangskort til offentlige eller private institutioner i medlemsstaterne- beviser for aftale hos læge, tandlæge eller lignende- oplysninger, som godtgør, at asylansøgeren har været i forbindelse med en menneskesmuglerorganisation eller et rejsebureau- andre forhold.5. Udrejse fra medlemsstaternes område (artikel 3, stk. 7)Indicier- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat- ad artikel 3, stk. 7, og artikel 10, stk. 3: udrejsestempel, når asylansøgeren har været borte fra medlemsstaternes område i et tidsrum på mindst tre måneder- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende mv.- fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A- rejsehjemmel- hotelregninger- beviser for aftale hos læge, tandlæge eller lignende- oplysninger, som godtgør, at asylansøgeren har været i forbindelse med en menneskesmuglerorganisation eller et rejsebureau- andre forhold.6. Ophold i mindst seks måneder forud for indgivelsen af asylansøgningen i den medlemsstat, hvor ansøgningen indgives (artikel 6, stk. 2)Indicier- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende mv.- oplysninger givet til udlændinge, hvis ophold tolereres- fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A- rejsehjemmel- hotelregninger- beviser for aftale hos læge, tandlæge eller lignende- oplysninger, som godtgør, at asylansøgeren har været i forbindelse med en menneskesmuglerorganisation eller et rejsebureau- andre forhold.7. Tidspunktet for indgivelse af asylansøgningen (artikel 8)Indicier- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende mv.- oplysninger eller bekræftelse fra en anden medlemsstat.II. Forpligtelse for den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, til igen at tillade indrejse for eller til at tilbagetage en asylansøger1. Verserende eller tidligere behandling af en asylansøgning (artikel 10, stk. 1, litra c), d) og e))Indicier- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat.2. Udrejse fra medlemsstaternes område (artikel 10, stk. 3)Indicier- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en anden medlemsstat- udrejsestempel, når asylansøgeren har været borte fra medlemsstaternes område i et tidsrum på mindst tre måneder- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende mv.- fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A- rejsehjemmel- hotelregninger- beviser for aftale hos læge, tandlæge eller lignende- oplysninger, som godtgør, at asylansøgeren har været i forbindelse med en menneskesmuglerorganisation eller et rejsebureau- andre forhold.3. Udsendelse fra medlemsstaternes område (artikel 10, stk. 4)Indicier- oplysninger fra asylansøgeren- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra en international organisation som f.eks. UNHCR- udrejsestempel, når asylansøgeren har været borte fra medlemsstaternes område i et tidsrum på mindst tre måneder- oplysninger eller bekræftelse af oplysninger fra familiemedlemmer, medrejsende mv.- fingeraftryk bortset fra tilfælde, hvor myndighederne har taget fingeraftryk i forbindelse med passagen af den ydre grænse. I så fald udgør aftrykkene bevis i henhold til liste A- rejsehjemmel- hotelregninger- beviser for aftale hos læge, tandlæge eller lignende- oplysninger, som godtgør, at asylansøgeren har været i forbindelse med en menneskesmuglerorganisation eller et rejsebureau- andre forhold.(1) Indicier skal altid følges op af et bevis som anført i liste A.BILAG IV SKEMA 1 Overførselsanmodninger (personer) fra [medlemsstat] i (kvartal) til andre medlemsstater >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>SKEMA 2 Overførselsanmodninger (personer) til [medlemsstat] i (kvartal) fra andre medlemsstater >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>SKEMA 3 Den gennemsnitlige frist for svar på overførselsanmodninger (kvartal) >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>SKEMA 4 Det samlede antal asylansøgninger (kvartal) >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>Statistiske oplysninger vedrørende gennemførelsen af Dublin-konventionen >START GRAFIK>>SLUT GRAFIK>


Avis juridique important

|

31999D0630

1999/630/EF, EKSF, Euratom: Rådets afgørelse af 13. september 1999 om udnævnelse af vicegeneralsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union

EF-Tidende nr. L 248 af 21/09/1999 s. 0034 - 0034

RÅDETS AFGØRELSEaf 13. september 1999om udnævnelse af vicegeneralsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union(1999/630/EF, EKSF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 207, stk. 2,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 30, stk. 2,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 121, stk. 2, ogud fra følgende betragtning:Der bør udnævnes en vicegeneralsekretær for Rådet for Den Europæiske Union -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Pierre de Boissieu udnævnes til vicegeneralsekretær for Rådet for Den Europæiske Union for en periode på fem år fra den 18. oktober 1999.Artikel 2Formanden for Rådet meddeler Pierre de Boissieu denne afgørelse.Afgørelsen offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 13. september 1999.På Rådets vegneT. HALONENFormand


Avis juridique important

|

31994D0844

94/844/EF: Kommissionens beslutning af 19. december 1994 om fælles særprogrammer for faglig uddannelse af toldembedsmænd (Matthaeus) vedrørende præferenceordninger, containerkontrol, forarbejdning under toldkontrol og toldoplag

EF-Tidende nr. L 352 af 31/12/1994 s. 0029 - 0037 den finske specialudgave: kapitel 16 bind 3 s. 0003  den svenske specialudgave: kapitel 16 bind 3 s. 0003

KOMMISSIONENS BESLUTNING af 19. december 1994 om faelles saerprogrammer for faglig uddannelse af toldembedsmaend (MATTHAEUS) vedroerende praeferenceordninger, containerkontrol, forarbejdning under toldkontrol og toldoplag (94/844/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets beslutning 91/341/EOEF af 20. juni 1991 om vedtagelse af et faellesskabsforhandlingsprogram for faglig uddannelse af toldembedsmaend (MATTHAEUS-programmet) (1), saerlig artikel 9, og ud fra foelgende betragtninger:  Ifoelge artikel 4, litra c), i beslutning 91/341/EOEF skal Kommissionen opstille faelles programmer for uddannelse af toldembedsmaend;  disses faelles programmer er noedvendige for at naa maalene for MATTHAEUS-programmet, saerlig hvad angaar ensartet anvendelse af faellesskabsforskrifterne ved Faellesskabets ydre graenser;  de faelles programmer er noedvendiggjort af forskelligheden i den undervisning, der i oejeblikket gives paa toldskolerne i medlemsstaterne;  et faelles uddannelsesprogram for embedsmaend, der gennemgaar en grunduddannelse, er allerede vedtaget ved Kommissionens beslutning 92/39/EOEF (2);  faelles saerprogrammer for efteruddannelse og specialisering paa toldskolerne sideloebende med det oprindelige faelles program vil goere uddannelsen paa toldomraadet mere ensartet inden for hele Faellesskabet;  saadanne faelles saerprogrammer er bestemt for embedsmaend med faglig erfaring;  tre faelles saerprogrammer for efteruddannelse og specialisering vedroerende aktiv foraedling, midlertidig indfoersel og forsendelse er allerede vedtaget ved Kommissionens beslutning 93/15/EOEF (3);  fire andre faelles saerprogrammer vedroerende praeferenceordninger, containerkontrol, forarbejdning under toldkontrol og toldoplag er noedvendige;  det skyldes, hvad praeferenceordninger, forarbejdning under toldkontrol og toldoplag angaar, procedurernes oekonomiske betydning og, hvad containerkontrol angaar, prioriteringen af bekaempelsen af svig;  undervisningen under disse programmer vil fremme en ensartet anvendelse af toldforskrifterne i Faellesskabet og sikre, at det indre marked fungerer effektivt;  de embedsmaend, som disse faelles saerprogrammer er bestemt for, boer i kraft af deres faglige erfaring kunne faa maksimalt udbytte af dem og saaledes i fremtiden sikre en bedre anvendelse af Faellesskabets toldforskrifter og en mere effektiv bekaempelse af  svig;  de i denne afgoerelse fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra MATTHAEUS-Udvalget - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  UDSTEDT FOELGENDE DIREKTIV:  I medlemsstaternes toldskoler indfoeres to faelles saerprogrammer for toldembedsmaend, i det foelgende benaevnt »saerprogrammer«, hvis indhold er anfoert i henholdsvis bilag I, II, III og IV.   Artikel 2  I denne afgoerelse forstaas ved:  1) »toldskole«: enhver skole, hvor toldembedsmaend modtager undervisning som led i faglig uddannelse 2) »embedsmaend med faglig erfaring«: embedsmaend, der allerede har gennemgaaet en grunduddannelse i den i artikel 2, nr. 2, i beslutning 92/39/EOEF anfoerte betydning eller, i mangel heraf, embedsmaend med tilstraekkeligt generelt kendskab til toldomraadet til  at kunne uddybe de emner, som indgaar i saerprogrammerne.   Artikel 3  Saerprogrammerne er bestemt for toldembedsmaend med faglig erfaring, som varetager anvendelsen af den del af Faellesskabets retsforskrifter, disse programmer omfatter, eller bekaempelsen af svig i forbindelse med containere, uanset de paagaeldende  embedsmaends tjenestested.   Artikel 4  Undervisningen inden for saerprogrammerne foregaar over et passende tidsrum, saaledes at de underviste embedsmaend opnaar tisltraekkelige faerdigheder til den fremtidige anvendelse af de paagaeldende procedurer og kontrollen med containere.   Artikel 5  Hver medlemsstat meddeler Kommissionen, hvilke bestemmelser og praktiske retningslinjer den har fastsat for gennemfoerelsen af saerprogrammerne.   Artikel 6  Gennemfoerelsen af saerprogrammerne er ikke til hinder for supplerende nationale programmer i toldskolerne.   Artikel 7  Denne afgoerelse anvendes fra den 1. januar 1995.   Artikel 8  Denne afgoerelse er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1994.  Paa Kommissionens vegne Christiane SCRIVENER Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 187 af 13. 7. 1991, s. 41.  (2) EFT nr. L 16 af 23. 1. 1992, s. 14.  (3) EFT nr. L 10 af 16. 1. 1993, s. 19.      BILAG I   Saerprogram: praeferenceordninger (varers oprindelse)  1. GENERELLE BETRAGTNINGER Praeferenceordningers indvirkning paa tolden; afgoerende betingelser for bestemmelse af den toldsats, der faktisk skal anvendes.  2. PRAEFERENCEORDNINGER, SOM EF ANVENDER OVER FOR TREDJELANDE ELLER GRUPPER AF LANDE 2.1. Oversigt over praeferenceordningerne og deres juridiske grundlag som fastsat i Faellesskabets aftaler eller autonome retsakter.  EF - lande i Central- og OEsteuropa; EF - Tyrkiet; EF - EFTA (EOES); Middelhavslande, EF - AVS-stater; OLT; GSP.  2.2. Anvendelsesomraade for praeferenceordninger, hvad varen angaar.  Betingelser for indroemmelse af praeference under de forskellige praeferenceordninger.  Kriterier for anvendelse af en praeferenceordning; oprindelse og fri omsaetning (Tyrkiet).  Varers status i fri omsaetning og med oprindelsesstatus: differentiering og virkninger for indroemmelse af praeference.  3. BESTEMMELSE AF VARERS OPRINDELSE 3.1. Retsgrundlaget for oprindelsesbestemmelse af praeferencevarer (de forskellige aftalemaessige praeferenceordningers »oprindelsesprotokoller«); EF's toldkodeks (artikel 27) og gennemfoerelsesbestemmelserne hertil (artikel 66 ff.).  Differentiering i forhold til EF's toldkodeks (artikel 22-26) og gennemfoerelsesbestemmelserne hertil vedroerende EOEF-oprindelse; anvendelsesomraade for disse tekster (lovgivning for udenrigshandelen); anerkendelse af oprindelsesstatus i henhold til EF's  toldkodeks (artikel 22-26) og gennemfoerelsesbestemmelserne hertil (artikel 23 og 24 i EF's toldkodeks og artikel 35-65 i gennemfoerelsesbestemmelserne); prioriterede saerlige regler for anerkendelse af oprindelsesstatus i praeferenceordningerne.  3.2. Oprindelseskriterier i bestemmelserne om praeferenceoprindelse (oprindelsesprotokoller); EF's toldkodeks (artikel 27) og gennemfoerelsesbestemmelserne hertil (artikel 66 ff.).  3.2.1. Territorialprincippet ved fremstilling af varer med oprindelsesstatus.  3.2.2. Varer fremstillet udelukkende paa en praeferencepartners omraade.  3.2.3. Tilstraekkelig bearbejdning eller forarbejdning paa en praeferencepartners omraade (positionsskifte, regler fastlagt i listerne, f.eks. procentdel af vaerdien, udfoerelse af en bestemt bearbejdning, mindstebehandling, varer i saet osv. . . .).  3.2.4. Kumulationsregler.  4. DIREKTE FORSENDELSE 5. REGLER OM IKKE-TILBAGEBETALING (EF - TYRKIET, EFTA, ISRAEL, FAEROEERNE) 6. DOKUMENTATION FOR OPRINDELSESSTATUS 6.1. Dokumenter vedroerende de forskellige praeferenceordninger (EUR.1, EUR.2, formular A, formular APR, fakturaerklaeringer). Forenklinger for »godkendte eksportoerer«. Saerlige bestemmelser for rejsendes personlige bagage og smaaforsendelser.  6.2. Udstedelse af dokumentation for oprindelsesstatus.  6.2.1. Kompetente toldsteder.  6.2.2. Anerkendelse af forhaandsattesteringer (leverandoererklaering INF 4, Raadets forordning (EOEF) nr. 3351/83 (1).  6.2.3. Efterfoelgende fremlaeggelse.  6.2.4. Duplikat.  6.2.5. Erstatning af certifikater.  6.3. Fremlaeggelse og godkendelse af dokumentation for oprindelsesstatus.  6.3.1. Undersoegelse af dokumentationen for oprindelsesstatus (frist for fremlaeggelse, bindende virkning, administrativ bistand, anmodning om efterfoelgende kontrol).  6.3.2. Efterfoelgende fremlaeggelse af dokumentation for oprindelsesstatus.  . (1) EFT nr. L 339 af 5. 12. 1983, s. 19.      BILAG II   Saerprogram: Containerkontrol  1. GENERELT 1.1. Baggrund.  1.2. International konvention om sikre containere af 1972.  1.3. Teknisk terminologi og udformning af containere.  1.4. Containertyper.  1.5. Kodning, identifikation og maerkning.  1.6. Midlertidig indfoersel af containere (Se det faelles saerprogram om midlertidig indfoersel vedtaget ved kommissionsbeslutning 93/15/EOEF).  1.7. Forsendelse af containere og forenklede procedurer ved adgang og ankomst.  2. ORGANISATION AF FORSENDELSE MED CONTAINERE 2.1. Logistik. Multimodalt forloeb.  2.2. Havne- og soefartserhverv.  2.3. Ansvar.  2.4. Forsendelsesaftaler.  2.5. Typer af varer.  2.6. Dokumenter:  - konnossement - manifest.  3. SVIGAGTIG ANVENDELSE AF CONTAINERE 3.1. Omkostninger og tekniske omstaendigheder ved den fysiske kontrol.  3.2. Risikoen for alvorligt bedrageri:  - falske vaerdiangivelser (transportomkostninger, forsikring . . .) - falske maengdeangivelser (vaegt, diverse indvirkninger . . .) - smuglergods (bl.a. narkotika).  3.3. Svigagtige fremgangsmaader i forbindelse med smuglergods.  4. BEKAEMPELSE AF SVIG (herunder narkotika) 4.1. Dokumentundersoegelse:  4.1.1. Kontrol af samhoerigheden af de dokumenter, der vedlaegges angivelsen (fakturaer, ladelister osv. . . .) 4.1.2. Analyse af forsendelsen:  - undersoegelse af ruten.  - ejerne, mellemled.  4.1.3. Maalretningsmetode.  4.1.4. Bekaempelse af svig og internationalt samarbejde:  - SCENT (System Customs Enforcement Network) - nationale og internationale organer (politi, gendarmeri, Interpol, Zollkriminalamt . . .) - meddelelser inden for EF.  4.2. Fysisk kontrol.  4.2.1. Fysisk undersoegelse.  4.2.1.1. Ind- og udvendig undersoegelse af containerne og detaljeret kontrol af varen.  4.2.1.2. Kontrol ved afgang.  4.2.1.3. Kontrol ved ankomst.  4.2.1.4. Overfoerelse af kontrol.  4.2.1.5. Supplerende kontrol.     BILAG III   Saerprogram: forarbejdning under toldkontrol  1. RETSGRUNDLAG OG DEFINITIONER 2. BETINGELSER FOR BEVILLING TIL PROCEDUREN 2.1. Tilfaelde, hvor proceduren for undertoldkontrol er tilladt (artikel 131 i toldkodeksen).  2.2. Betingelser (oekonomiske forudsaetninger o.a. betingelser) jf. artikel 133 i toldkodeksen.  2.3. Meddelelse af bevillingen og den frist, inden for hvilken de forarbejdede varer skal vaere angivet til en toldmaessig bestemmelse eller anvendelse.  3. TOLDFORMALITETER 3.1. Henfoersel under proceduren:  - angivelse - sikkerhedsstillelse.  3.2. Afslutning af proceduren:  - tilladt ny toldmaessig bestemmelse eller anvendelse - overgang til fri omsaetning.  3.3. Beskatningselementer (artikel 135 i toldkodeksen); anvendelse af toldforskrifter (artikel 136 i toldkodeksen); regler for, hvornaar de handelspolitiske foranstaltninger finder anvendelse, og hvornaar ikke (artikel 130 i toldkodeksen).  4. KONTROL MED PROCEDURENS ANVENDELSE (kun forarbejdning under toldkontrol, ikke overgang til fri omsaetning) 4.1. Verifikation af varerne og af dokumentkontrol.  4.2. Udveksling af oplysninger mellem Kommissionen og medlemsstaterne.     BILAG IV   Saerprogram: toldoplag  INDLEDNING Definition 1. TOLDOPLAG 1.1. Generelt - indfoersel - sondring mellem sted og procedure.  1.1.1. Referencer: EF-toldkodeksen, artikel 98-113. Gennemfoerelsesbestemmelserne, artikel 503-548.  1.1.2. Principper:  - oplaeggelsesfunktionen - sondring i forhold til midlertidig opbevaring - tidsubegraenset oplaeggelse - oplagsberettigelse for alle ikke-faellesskabsvarer (bortset fra undtagelser begrundet i hensynet til den offentlige orden, den offentlige sikkerhed og den offentlige saedelighed).  1.1.3. De implicerede parter:  - oplagshaveren - oplaeggeren.  1.2. De forskellige typer oplag.  1.2.1. Offentlige toldoplag: A - B - F.  1.2.2. Private toldoplag: C - D - E.  1.3. Betingelser for bevilling til toldoplagsvirksomhed.  1.3.1. Begrundelse for oekonomisk behov for oplaeggelse.  1.3.2. Personlige forudsaetninger.  1.3.3. Godkendelse af lagerlokalerne (undtagen for type E).  1.3.4. Meddelelse af bevilling.  1.3.5. Sikkerhedsstillelse.  1.3.6. Foering af lagerregnskab.  2. GENNEMFOERELSE AF TOLDOPLAGSPROCEDUREN FOR IKKE-FAELLESSKABSVARER 2.1. Formaliteter ved henfoersel under toldoplagsproceduren og dens afslutning.  2.1.1. Henfoersel under proceduren:  - normal fremgangsmaade - forenklet fremgangsmaade ufuldstaendig toldangivelse forenklet angivelsesprocedure hjemstedsordningen.  2.1.2. Afslutning af proceduren:  - toldmaessige bestemmelser eller anvendelser for afslutningen - fremgangsmaade:  - normal fremgangsmaade - forenklet fremgangsmaade - ufuldstaendig toldangivelse - forenklet angivelsesprocedure - hjemstedsordningen.  2.2. Lempelser.  Bevillingskrav.  2.2.1. Faelles oplagring af varer med forskellig toldmaessig status.  2.2.2. Saedvanlige behandlinger.  2.2.3. Midlertidig fjernelse.  2.2.4. Overfoersel af varer fra et toldoplag til et andet uden at proceduren bringes til ophoer.  3. TOLDOPLAGETS ANVENDELSE TIL OPLAGRING AF EF-LANDBRUGSVARER 3.1. Henfoersel.  3.2. Lagerregnskab.  3.3. Behandlinger.  3.4. Afslutning.  3.5. Afvisning eller ugyldiggoerelse af toldangivelser.  4. BENYTTELSE AF TOLDOPLAGET UDEN HENFOERSEL AF VARERNE UNDER TOLDOPLAGSPROCEDUREN 4.1. Ikke-faellesskabsvarer indfoert under en anden procedure end toldoplagsproceduren.  4.2. Faellesskabsvarer bortset fra landbrugsvarer.  4.3. Faellesskabslandbrugsvarer bestemt til forarbejdning.  5. KONTROL 5.1. Kontrol af lagerregnskab - overensstemmelseskontrol - maanedlig opgoerelse.  5.2. Fysisk kontrol af varer og lagerbeholdninger.  5.3. Kontrol med gennemfoerelsen af toldoplagsproceduren og de tilladte lempelser (jf. 2.2).  5.4. Kontrolplanlaegning.


title: 78/900/EØF: Rådets afgørelse af 30. oktober 1978 om meddelelse af godkendelse til Kommissionen vedrørende gennemførelsen af transaktionerne under Den europæiske Udviklingsfond (1963) (anden EUF) for regnskabsåret 1976

text:
Nr. L 316/34                                De Europæiske Fællesskabers Tidende                              10 . 11 . 78
                                                 RÅDETS AFGØRELSE
                                                   af 30. oktober 1978
               om meddelelse af godkendelse til Kommissionen vedrørende gennemførelsen af
               transaktionerne under Den europæiske Udviklingsfond ( 1963) (anden EUF) for
                                                   regnskabsåret 1976
                                                       (78/900/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                         indtægterne for regnskabsåret 1976 har hovedsagelig
FÆLLESSKABER HAR —                                              bestået af bidrag fra medlemsstaterne, svarende til
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det             730 000 000,00 europæiske regningsenheder, og af for
europæiske økonomiske Fællesskab,                               skellige indtægter for Fonden ;
under henvisning til associeringskonventionen mel              et beløb på 10 553 354,69 europæiske regningsenhe
lem Det europæiske økonomiske Fællesskab og de                  der er i medfør af Rådets ovennævnte afgørelse af 30.
med dette Fællesskab associerede afrikanske stater og           maj 1972 blevet overført som saldo fra første fond til
Madagascar (J), undertegnet i Yaoundé den 20 . juli             anden EUF ;
1963,
                                                                et forskud på 30 274 120,34 europæiske regningsenhe
under henvisning til Rådets afgørelse 64/349/EØF af             der er blevet indbetalt til Den europæiske Udviklings
25. februar 1964 om de oversøiske landes og territori          fond ( 1975) (fjerde EUF);
ers associering med Det europæiske økonomiske Fæl
lesskab (2),                                                    Kommissionen har gennemført alle transaktioner un
                                                                der Den europæiske Udviklingsfond ( 1963) (anden
under henvisning til den interne aftale om finansie            EUF) i regnskabsåret 1976 på en sådan måde, at der
ring og forvaltning af fællesskabsstøtten (3), underteg        bør meddeles den godkendelse vedrørende gennemfø
net i Yaoundé den 20 . juli 1963, særlig artikel 17,            relsen af disse transaktioner —
under henvisning til finansforordningen for Den euro
pæiske Udviklingsfond, der er indført ved den interne
                                                                TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
aftale om finansiering og forvaltning af fællesskabsstøt
ten (4), særlig artikel 7 og 8,
                                                                                Artikel 1
under henvisning til Rådets afgørelse af 30. maj 1972
om overførsel og anvendelse af saldiene fra Udviklings         Rådet opgør regnskabet for Den europæiske Udvi
fonden for de oversøiske Lande og Territorier, oprettet         klingsfond ( 1963) (anden EUF) pr. 31 . december 1976
ved den gennemførelseskonvention, der er knyttet til            således :
traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomi
ske Fællesskab,                                                 på indtægtssiden til 740 638 508,73 europæiske reg
                                                                ningsenheder,
under henvisning til regnskabet og status pr. 31 . de          på udgiftssiden (udbetalinger) til 698 080 435,55 euro
cember 1976 vedrørende transaktionerne under Den
                                                                pæiske regningsenheder.
europæiske Udviklingsfond ( 1963) (anden EUF)(5),
under henvisning til Kontrolkommissionens beret                                       Artikel 2
ning vedrørende regnskaberne for regnskabsåret 1976,
hvortil er knyttet Kommissionens svar på Kontrolkom            Rådet meddeler herved Kommissionen godkendelse
missionens bemærkninger,                                        vedrørende gennemførelsen af transaktionerne under
                                                                Den europæiske Udviklingsfond ( 1963) (anden EUF)
under henvisning til Europa-Parlamentets beslutning             for regnskabsåret 1976.
af 4. juli 1978, og
ud fra følgende betragtninger :
Det bemærkes, at det i henhold til de bestemmelser,             Udfærdiget i Luxembourg, den 30. oktober 1978 .
der gælder for gennemførelse af Den europæiske Udvi
klingsfond ( 1963) (anden EUF), alene er Rådet, som                                          På Rådets vegne
ved afgørelse med kvalificeret flertal kan meddele                                               J. ERTL
Kommissionen godkendelse vedrørende Fondens fi
nansielle forvaltning ;                                                                         Formand
(1) EFT  nr. 93 af 11 . 6. 1964, s. 1431 /64.
(2) EFT  nr. 93 af 11 . 6. 1964, s. 1472/64.
(3) EFT  nr. 93 af 11 . 6. 1964, s. 1463/64.
(4) EFT  nr. 93 af 11 . 6. 1964, s. 1498/64.
(5) EFT  nr. C 254 af   24. 10 . 1977.


title: 2012/380/EU: Rådets afgørelse af 22. september 2011 om undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder

text:
               14.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 186/2

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 22. september 2011
   om undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder
   (2012/380/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 82, stk. 1, litra d), og artikel 87, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 2. december 2010 vedtog Rådet en afgørelse, der bemyndigede Kommissionen til på Unionens vegne at indlede forhandlinger med Australien om overførsel og brug af passagerliste(PNR)-oplysninger for at forhindre og bekæmpe terrorisme og anden grov kriminalitet af grænseoverskridende karakter.

               (2)

               Aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder (»aftalen«) er blevet forhandlet. Forhandlingerne blev afsluttet med parafering af aftalen.

               (3)

               Aftalen bør undertegnes med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt, og den erklæring, der er knyttet til slutakten, bør godkendes.

               (4)

               Aftalen overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, der navnlig er anerkendt ved Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«), særlig retten til respekt for privatliv og familieliv, jf. chartrets artikel 7, retten til beskyttelse af personoplysninger, jf. chartrets artikel 8, og retten til adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, jf. chartrets artikel 47. Aftalen bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.

               (5)

               I medfør af artikel 3 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har Det Forenede Kongerige og Irland meddelt, at de ønsker at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

               (6)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, og aftalen er derfor ikke bindende for og finder ikke anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved på Unionens vegne bemyndigelse til undertegnelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Australien om luftfartsselskabers behandling og overførsel af passagerliste(PNR)-oplysninger til de australske told- og grænsekontrolmyndigheder (»aftalen«) med forbehold af indgåelse af aftalen (1).
   Artikel 2
   Den erklæring, der er knyttet til slutakten til aftalen, godkendes på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2011.

            På Rådets vegne

         J. MILLER

            Formand

      (1)  Teksten til aftalen offentliggøres sammen med afgørelsen om dens indgåelse.


title: Rådets Afgørelse af 20. september 1977 om forlængelse af afgørelse 77/473/EØF, Euratom, EKSF af 18. juli 1977 om fastsættelse af ansættelsesmyndigheden for personalet i Kontrolkommissionen og hos EKSFs revisor

text:
23 . 9 . 77                                 De Europæiske Fællesskabers Tidende                              Nr. L 244/ 17
                                                               II
                                    (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                            RÅD
                                                  RÅDETS AFGØRELSE
                                                  af 20. september 1977
              om forlængelse af afgørelse 77 /473/EØF , Euratom , EKSF af 18 . juli 1977 om fast
              sættelse af ansættelsesmyndigheden for personalet i Kontrolkommissionen og
                                                     hos EKSFs revisor
                                               (77/ 599 / EØF, Euratom, EKSF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                            TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
FÆLLESSKABER HAR —
under henvisning til artikel 2 i Vedtægten for tjeneste                                Eneste artikel
mænd i De europæiske Fællesskaber og til artikel 6 i
ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fæl            Artikel 2, stk . 2, i afgørelse 77/473/ EØF, Euratom ,
lesskaber, og                                                      EKSF af 18 . juli 1977 affattes således :
ud fra følgende betragtninger :                                        » Den  finder   anvendelse  indtil Revisionsrettens
I henhold til artikel 206, stk. 4, i traktaten om opret               medlemmer indsættes, dog senest indtil den 31 .
telse af Det europæiske økonomiske Fællesskab ud                      oktober 1977 «.
nævnes Revisionsrettens medlemmer af Rådet, der
træffer afgørelse med enstemmighed efter høring af
forsamlingen ;
                                                                   Udfærdiget i Bruxelles, den 20 . september 1977.
denne høring kan først finde sted om nogen tid ;
derfor skal afgørelse af 18 . juli 1977 om fastsættelse af
ansættelsesmyndigheden for personalet i Kontrolkom                                            På Rådets vegne
missionen og hos EKSFs revisor (') forlænges med en                                              H. SIMONET
måned efter udløbet af tjenesteperioden for medlem
merne af denne kommission og for denne revisor —                                                   Formand
(■) EFT nr. L 189 af 29 . 7 . 1977 , s. 44.


Avis juridique important

|

31985D0274

85/274/EØF: Rådets afgørelse af 4. juni 1985 om revision af beløbene i forbindelse med dokumentationen i henhold til bilag II vedrørende definitionen af begrebet "varer med oprindelsesstatus" og metoderne for administrativt samarbejde, knyttet til afgørelse 80/1186/EØF om de oversøiske landes og territoriers associering med Det europæiske økonomiske Fællesskab

EF-Tidende nr. L 148 af 07/06/1985 s. 0031 - 0031 den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 21 s. 0260  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 21 s. 0260

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 4. juni 1985  om revision af beloebene i forbindelse med dokumentationen i henhold til bilag II vedroerende definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og metoderne for administrativt samarbejde, knyttet til afgoerelse 80/1186/EOEF om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab  (85/274/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets afgoerelse 80/1186/EOEF af 16. december 1980 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), senest aendret ved afgoerelse 85/273/EOEF (2), saerlig artikel 11, stk. 2,  under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  I artikel 6 i bilag II til afgoerelse 80/1186/EOEF er det bestemt at Faellesskabet om noedvendigt kan revidere beloebsgraenserne for, hvornaar der kan anvendes certifikat EUR. 2 i stedet for varecertifikat EUR. 1, og for, hvornaar der ikke skal fremlaegges dokumentation for oprindelsesstatus som fastsat i artikel 16 i naevnte bilag; de paagaeldende beloeb er senest blevet revideret ved afgoerelse 83/544/EOEF (3);  paa grund af den automatiske aendring hvert andet aar af den basisdato, der er foreskrevet i bilag II, vil den faktiske vaerdi af de beloebsgraenser udtrykt i de paagaeldende nationale valutaer, som svarer til de i artikel 6 og 16 i naevnte bilag fastsatte beloeb, mindskes; for at undgaa denne formindskelse maa de paagaeldende beloeb forhoejes -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  I bilag II til afgoerelse 80/1186/EOEF foretages foelgende aendringer:  - Det i artikel 6, stk. 1, litra b), fastsatte beloeb forhoejes til 2 355 ECU,  - De i artikel 16, stk. 2, fastsatte beloeb forhoejes til henholdsvis 165 ECU og 470 ECU.  Artikel 2  Denne afgoerelse finder anvendelse fra den 1. maj 1985.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 4. juni 1985.  Paa Raadets vegne  L. GRANELLI  Formand  (1) EFT nr. L 361 af 31. 12. 1980, s. 1.  (2) Se side 29 i denne Tidende.  (3) EFT nr. L 309 af 10. 11. 1983, s. 29.


title: 2006/527/EF: Kommissionens afgørelse af  27. juli 2006  om finansiering af undersøgelser, konsekvensanalyser og evalueringer af områderne fødevaresikkerhed, dyresundhed og -velfærd samt zooteknik

text:
               29.7.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 208/37

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 27. juli 2006
   om finansiering af undersøgelser, konsekvensanalyser og evalueringer af områderne fødevaresikkerhed, dyresundhed og -velfærd samt zooteknik
   (2006/527/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets beslutning 90/424/EØF af 26. juni 1990 om visse udgifter på veterinærområdet (1), særlig artikel 20, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til beslutning 90/424/EØF skal Fællesskabet iværksætte eller bistå medlemsstaterne ved iværksættelsen af de tekniske og videnskabelige foranstaltninger, der er nødvendige for at udvikle Fællesskabets veterinærbestemmelser og for at udvikle undervisning og uddannelse på veterinærområdet.

               (2)

               Kommissionen har fastsat, at det bør prioriteres at gennemføre undersøgelser, konsekvensanalyser og systematiske og rettidige evalueringer af udgiftsprogrammerne for at få klarlagt, hvordan de tildelte midler forvaltes, og for at fremme en kultur, hvor de høstede erfaringer udnyttes i alle faser af forvaltningen, med større vægt på resultatorienteret forvaltning.

               (3)

               Med henblik på at få udført disse opgaver blev der i sidste kvartal af 2004 offentliggjort et offentligt udbud vedrørende en rammekontrakt for evaluering af indsatsområderne fødevaresikkerhed, dyresundhed og -velfærd samt zooteknik.

               (4)

               Rammekontrakten blev indgået den 18. juni 2005 for en periode på 24 måneder. Der tilvejebringes i forbindelse med rammekontrakten allerede relevant information, som kan danne grundlag for Fællesskabets beslutningstagning.

               (5)

               Der indgås særaftaler om alle enkeltopgaver. Aftalerne underskrives af Kommissionen og den kontrahent, der er udvalgt i henhold til rammekontrakten.

               (6)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   De i bilaget til denne afgørelse beskrevne foranstaltninger godkendes til finansiering.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juli 2006.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 224 af 18.8.1990, s. 19. Senest ændret ved beslutning 2006/53/EF (EUT L 29 af 2.2.2006, s. 37).

      BILAG

         Område: Fødevaresikkerhed, dyresundhed og -velfærd samt zooteknik

         Retsgrundlag: Beslutning 90/424/EØF om visse udgifter på veterinærområdet

         Opgaver:

                  —

                  Forskellige undersøgelser og andre tjenesteydelser til støtte for formulering og udarbejdelse af forslag fra Kommissionen

                  —

                  ex ante-evalueringer/-konsekvensanalyser

                  —

                  interims- og ex post-evalueringer.

            Undersøgelser og andre tjenesteydelser til støtte for formulering og udarbejdelse af EU's fremtidige dyresundhedspolitik (2007-2013) prioriteres i Kommissionens årlige planlægningsstrategi for 2007. Der vil blive truffet beslutning om programmeringen af de pågældende undersøgelser i overensstemmelse med de konklusioner og henstillinger, den igangværende evaluering af Fællesskabets dyresundhedspolitik fører frem til.

         Forpligtelsesbevillinger for 2006: 17 04 02 — Andre foranstaltninger på veterinærområdet og inden for dyrevelfærd og folkesundhed: 900 000 EUR

         Budget: 900 000 EUR i rammekontraktens andet år

         Antal forventede særforanstaltninger: ca. 6
      Alle foranstaltninger gennemføres i henhold til de almindelige regler for offentlige indkøb, dvs. i dette tilfælde den eksisterende rammekontrakt.


Avis juridique important

|

31998D0607

98/607/FUSP: Rådets afgørelse af 26. oktober 1998 om supplering af fælles aktion 95/545/FUSP vedtaget af Rådet på grundlag af artikel J.3 i traktaten om Den Europæiske Union vedrørende Den Europæiske Unions deltagelse i strukturerne til iværksættelse af fredsaftalen for Bosnien-Hercegovina

EF-Tidende nr. L 290 af 29/10/1998 s. 0003 - 0003

RÅDETS AFGØRELSE af 26. oktober 1998 om supplering af fælles aktion 95/545/FUSP vedtaget af Rådet på grundlag af artikel J.3 i traktaten om Den Europæiske Union vedrørende Den Europæiske Unions deltagelse i strukturerne til iværksættelse af fredsaftalen for Bosnien-Hercegovina (98/607/FUSP) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel J.11, ogud fra følgende betragtninger:Rådet vedtog den 11. december 1995 fælles aktion 95/545/FUSP vedrørende Den Europæiske Unions deltagelse i strukturerne til iværksættelse af fredsaftalen for Bosnien-Hercegovina (1) og besluttede den 20. december 1996 ved afgørelse 96/745/FUSP (2) at forlænge gyldigheden af fælles aktion 95/545/FUSP indtil den 31. december 1998;Fredsimplementeringsrådet udvidede den høje repræsentants opgaver under ministerkonferencerne den 14. november 1996 i Paris, den 4. og 5. december 1996 i London og den 30. maj 1997 i Sintra; Rådet vedtog den 22. juli 1997 ved afgørelse 97/476/FUSP (3) tilsvarende at supplere EU's deltagelse i finansieringen af budgettet for den høje repræsentants kontor ved et bidrag over fællesskabsbudgettet på 4,6 mio. ECU i 1997 og på 6,26 mio. ECU i 1998;Fredsimplementeringsrådet udvidede på ministerkonferencen i Bonn den 10. december 1997 den høje repræsentants mission; der er brug for ekstra midler til at give den høje repræsentant mulighed for at udføre sine nye opgaver, der blev fastlagt på Bonn-konferencen, indtil den 31. december 1998; den høje repræsentants kontor har anmodet alle donorlandene om at bidrage til disse midler; det bidrag, der er fastsat i afgørelse 97/476/FUSP, vil være opbrugt inden udgangen af 1998 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. For at dække Den Europæiske Unions bidrag til de supplerende udgifter i forbindelse med opfyldelsen af den høje repræsentants mandat i 1998, afholdes et beløb på højst 2,8 mio. ECU over De Europæiske Fællesskabers almindelige budget for 1998.2. De udgifter, der finansieres med det i stk. 1 nævnte beløb, forvaltes under overholdelse af Fællesskabernes budgetprocedurer og -regler.Artikel 2 Denne afgørelse træder i kraft på datoen for vedtagelsen.Den anvendes indtil den 31. december 1998.Artikel 3 Denne afgørelse offentliggøres i Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 26. oktober 1998.På Rådets vegneW. SCHÜSSELFormand(1) EFT L 309 af 21. 12. 1995, s. 2.(2) EFT L 340 af 30. 12. 1996, s. 3.(3) EFT L 205 af 31. 7. 1997, s. 2.


Avis juridique important

|

31995D0180

95/180/EF: Kommissionens afgørelse af 2. maj 1995 om godtagelse af det ændrede tilsagn, der er afgivet af den thailandske regering i forbindelse med antisubsidieproceduren vedrørende importen af kuglelejer med største udvendige diameter på ikke over 30 mm med oprindelse i Thailand

EF-Tidende nr. L 118 af 25/05/1995 s. 0094 - 0096

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 2. maj 1995 om godtagelse af det ændrede tilsagn, der er afgivet af den thailandske regering i forbindelse med antisubsidieproceduren vedrørende importen af kuglelejer med største udvendige diameter på ikke over 30 mm med oprindelse i Thailand (95/180/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3284/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 10 og 13,efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. TIDLIGERE PROCEDURE (1) I juni 1988 indledte Kommissionen på grundlag af en klage indgivet af FEBMA (Federation of European Bearing Manufacturers' Associations) en antisubsidieprocedure vedrørende importen af visse kuglelejer med oprindelse i Thailand (2). Varen er blevet defineret som kuglelejer med største udvendige diameter på ikke over 30 mm (i det følgende benævnt »kuglelejer«), med oprindelse i Thailand.(2) Kommissionen konstaterede, at der ydedes subsidier til ovennævnte eksport af kuglelejer, og at den pågældende erhvervsgren i Fællesskabet påførtes væsentlig skade som følge heraf. På baggrund af undersøgelsesresultaterne afgav den thailandske regering et tilsagn, som havde til formål af udligne virkningerne af subsidierne. Dette tilsagn indebar, at der for hvert kugleleje, der eksporteredes til Fællesskabet, opkrævedes en eksportafgift på 1,76 baht svarende til den konstaterede udligningsberettigede subsidieydelse.(3) I juni 1990 godtog Kommissionen ved afgørelse 90/266/EØF (3) nævnte tilsagn og afsluttede undersøgelsen.(4) I juli 1993 fastslog Kommissionen på grundlag af en fornyet undersøgelse, at subsidieydelsen var faldet til 0,91 baht pr. stk. Efter at være blevet underrettet herom ændrede den thailandske regering eksportafgiften til 0,91 baht pr. kugleleje, der eksporteredes til Fællesskabet, og den afgav en ændret udgave af det pågældende tilsagn. Dette tilsagn blev godtaget ved Kommissionens afgørelse 93/381/EØF (4).(5) For at hindre, at eksportafgiften blev omgået ved indirekte import, indførte Rådet ved forordning (EØF) nr. 1781/93 (5) en endelig udligningstold på importen af kuglelejer med oprindelse i Thailand, men eksporteret til Fællesskabet fra et andet land.(6) Efter endnu en fornyet undersøgelse godtog Kommissionen i september 1994 ved afgørelse 94/639/EF (6) en ny udgave af tilsagnet, hvorved eksportafgiften efter endnu et fald i subsidieydelsen nedsattes til 0,72 baht pr. kugleleje. Ved Rådets forordning (EF) nr. 2271/94 (7) ændredes udligningstolden på indirekte import til 5,3 % for at bringe den i overensstemmelse med nedsættelsen af eksportafgiften.B. GENOPTAGELSE AF UNDERSØGELSEN (7) Kommissionen blev derefter opmærksom på, at der igen syntes at være tale om en ændring af subsidieydelsen. Under disse omstændigheder offentliggjorde Kommissionen i december 1994 en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende (8) om indledning af en fornyet undersøgelse af afgørelse 94/639/EF og forordning (EF) nr. 2271/94.(8) Kommissionen underrettede officielt den thailandske regering, de eksportører og importører, som den vidste var berørt af sagen, samt klagerne i den oprindelige undersøgelse (FEBMA), og den gav de direkte berørte parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt. Den thailandske regering, eksportørerne i Thailand, og fællesskabsproducenterne, repræsenteret ved FEBMA, tilkendegav deres synspunkter skriftligt.(9) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe afgørelse i sagen, og aflagde kontrolbesøg hos:a) Den thailandske regering:- Department of Foreign Trade, Bangkok- Board of Investment, Bangkok.b) Thailandske eksportører:- NMB Thai Ltd, Ayutthaya, Thailand- Pelmec Thai Ltd, Bang Pa-in, Thailand- NMB Hi-Tech Ltd, Bang Pa-in, Thailand.Alle disse eksportselskaber er fuldt ejede datterselskaber af Minebea Co. Ltd, Japan.C. NY BEREGNING AF SUBSIDIEBELØBET (10) Der blev ikke fremlagt nye oplysninger om, hvorvidt de pågældende subsidier var udligningsberettigede; Kommissionen fastholder derfor konklusionen i afgørelse 94/639/EF, ifølge hvilken alle subsidier, som den thailandske regering har ydet til eksportørerne (NMB Thai Ltd, Pelmec Thai Ltd og NMB Hi-Tech Ltd) fortsat er udligningsberettigede.(11) Kommissionen beregnede størrelse af de subsidier, der ydedes i perioden 1. oktober 1993 - 31. marts 1994 (»undersøgelsesperioden«). Dette er den seneste periode, for hvilken der er udarbejdet reviderede regnskaber for eksportørerne, og der er tale om en foreløbig regnskabsperiode som følge af en ændring af eksportørernes regnskabsår, som nu begynder den 1. april i stedet for som hidtil den 1. oktober.a) Fritagelse for selskabsskati) Fritagelse i henhold til »section 31«(12) Det konstateredes, at NMB Thai ikke længere var omfattet af skattefritagelsen i henhold til »section 31« i den thailandske »Investment Promotion Act«, eftersom perioden for en sådan fritagelse som angivet i de såkaldte »certificates of promotion« var udløbet.Pelmec Thai registrerede tab i undersøgelsesperioden og opnåede derfor ingen fordel af denne fritagelse.NMB Hi-Tech opnåede fortjeneste i undersøgelsesperioden og var fortsat berettiget til fritagelse; selskabet var således den eneste eksportør, der opnåede fordel af fritagelsen. Subsidiebeløbet beregnet som den skattepligtige indkomst multipliceret med skatteprocenten, 30 %, udgjorde 43,9 mio. baht.ii) »Section 36(4)«(13) Det konstateredes, at både NMB Thai og NMB Hi-Tech fortsat kan opnå subsidier i henhold til »Section 36(4)« i »Investment Promotion Act«, hvilket berettiger disse selskaber til fra den skattepligtige indkomst at fradrage et beløb svarende til 5 % af væksten i eksportindtægterne det foregående år.Beregningsmetoden er den samme som for fritagelser i henhold til »section 31«, og subsidiebeløbene udgør:>TABELPOSITION>b) Toldfritagelse for maskiner og nødvendige materialer(14) Alle eksportører opnår fortsat 100 % fritagelse for tolden på maskiner og nødvendige materialer. Som det var tilfældet i den oprindelige undersøgelse, beregnedes subsidiebeløbet vedrørende maskiner på grundlag af afskrivningerne, således at værdien af fritagelsen fordeltes over en periode på ti år, og beløbet for nødvendige materialer (herunder maskindele og værktøj) i undersøgelsesperioden fastsattes på grundlag af de afholdte udgifter. Subsidiebeløbene udgjorde:>TABELPOSITION>(15) De samlede udligningsberettigede subsidier, der ydedes i undersøgelsesperioden, udgjorde således:>TABELPOSITION>(16) Udtrykt som et beløb pr. kugleleje, der er eksporteret fra Thailand, og vejet på grundlag af hver af de thailandske eksportørers eksport til Fællesskabet, udgør subsidierne 0,66 baht pr. stk.(17) Den thailandske regering samt eksportørerne, importørerne og klagerne i den oprindelige undersøgelse underrettedes om de faktiske omstændigheder, der lå til grund for ovennævnte undersøgelsesresultater, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der blev om fornødent taget hensyn til de pågældende parters skriftlige bemærkninger.D. ÆNDRING AF TILSAGN (18) Den thailandske regering har givet Kommissionen et ændret tilsagn, i hvilket satsen for den eksportafgift, der opkræves på kuglelejer, som eksporteres til Fællesskabet, er blevet ændret til 0,66 baht pr. stk. På baggrund af undersøgelsesresultaterne finder Kommissionen det godtgjort, at denne sats er tilstrækkelig til at udligne virkningerne af subsidierne, og den ændrede udgave af det tilsagn, der er afgivet af den thailandske regering, bør derfor godtages.(19) Den ændrede udgave af tilsagnet skal kun gælde for kuglelejer af thailandsk oprindelse, som eksporteres direkte fra Thailand til Fællesskabet. Kuglelejer af thailandsk oprindelse, der indføres i Fællesskabet via andre tredjelande, skal fortsat være omfattet af den endelige udligningstold for at sikre effektiviteten af tilsagnet og for at hindre omgåelse af eksportafgiften. Nævnte told fastsættes i Rådets forordning (EF) nr. 1169/95 (9) vedrørende ændring af forordning (EØF) nr. 1781/93 til 4,8 % af nettoprisen for den pågældende vare, frit Fællesskabets grænse.(20) Der blev ikke gjort indsigelse mod den foreslåede godtagelse af det ændrede tilsagn i Det Rådgivende Udvalg -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Det ændrede tilsagn, der er afgivet af den thailandske regering i forbindelse med antisubsidieproceduren vedrørende importen af kuglelejer med største udvendige diameter på ikke over 30 mm, med oprindelse i Thailand, godtages.Udfærdiget i Bruxelles, den 2. maj 1995.På Kommissionens vegneLeon BRITTANNæstformand(1) EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 22.(2) EFT nr. C 147 af 4. 6. 1988, s. 4.(3) EFT nr. L 152 af 16. 6. 1990, s. 59.(4) EFT nr. L 163 af 6. 7. 1993, s. 35.(5) EFT nr. L 163 af 6. 7. 1993, s. 1.(6) EFT nr. L 247 af 22. 9. 1994, s. 29.(7) EFT nr. L 247 af 22. 9. 1994, s. 1.(8) EFT nr. C 348 af 9. 12. 1994, s. 5.(9) Se side 4 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

31976D0431

76/431/EØF: Kommissionens afgørelse af 21. april 1976 om nedsættelse af et udvalg for forvaltning af affaldsstoffer

EF-Tidende nr. L 115 af 01/05/1976 s. 0073 - 0074 den finske specialudgave: kapitel 15 bind 2 s. 0044  den græske specialudgave: Kapitel 12 bind 1 s. 0119  den svenske specialudgave: kapitel 15 bind 2 s. 0044  den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 1 s. 0163  den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 1 s. 0163

++++  KOMMISSIONENS AFGOERELSE  af 21 . april 1976  om nedsaettelse af et udvalg for forvaltning af affaldsstoffer   ( 76/431/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , og  ud fra foelgende betragtninger :  De europaeiske Faellesskabers handlingsprogram paa miljoeomraadet ( 1 ) understreger noedvendigheden af en faellesskabspolitik vedroerende industrielt affald og reststoffer for forbrugssektoren ;  opmaerksomheden boer isaer rettes mod beskyttelsen af de naturlige ressourcer gennem en ihaerdig bekaempelse af spild og gennem saerlige foranstaltninger til at lette genindvindingen og genanvendelsen af affaldsstoffer ;  i sin resolution af 3 . marts 1975 om energi og miljoe ( 2 ) har Raadet fundet det vigtigt at fremme genindvinding og genanvendelse af affaldsstoffer med henblik paa bevarelse af energi ;  Kommissionen boer indhente udtalelser fra personer med et omfattende kendskab til forvaltning af affaldsstoffer ;  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Der nedsaettes ved Kommissionen et udvalg for forvaltning af affaldsstoffer , herefter kaldet  " udvalget " .  Artikel 2  Udvalget har til opgave dels efter anmodning fra Kommissionen og dels paa eget initiativ at afgive udtalelser om alle problemer vedroerende :  a ) udvikling af politikken for forvaltning af affaldsstoffer under hensyntagen til noedvendigheden af at sikre den bedst mulige udnyttelse af ressourcerne og en sikker og effektiv bortskaffelse af affaldsstofferne ;  b ) forskellige foranstaltninger af teknisk , oekonomisk , administrativ og juridisk karakter , som vil kunne enten forhindre forekomst af eller sikre genavendelse og genindvindelsen eller bortskaffelsen af affaldsstoffer ;  c ) anvendelsen af direktiverne om forvaltning af affaldsstoffer og udarbejdelsen af nye forslag til direktiver paa dette omraade .  Artikel 3  1 . Udvalget bestaar af 20 medlemmer .  2 . Pladserne fordeles som foelger :  2 til Kommissionen ,  2 til hver medlemsstat .  Artikel 4  Udvalgets medlemmer udpeges af Kommissionen . For hver af de pladser der skal besaettes , og som er tildelt medlemsstaterne , vaelger Kommissionen medlemmerne blandt nationale sagkyndige paa hoejt niveau , der har kompetence paa de omraader , der omtales i artikel 2 ; den udpeger dem efter at have konsulteret de paagaeldende medlemsstater .  Artikel 5  Udvalgsmedlemmernes mandat har en varighed paa tre aar . Det kan fornyes . Efter udloebet af perioden paa de tre aar fortsaetter udvalgsmedlemmerne deres funktion , indtil de udskiftes , eller deres mandat fornyes .  Et medlems mandat ophoerer foer udloebet af perioden paa de tre aar ved medlemmets afsked eller doed .  Han erstattes for den resterende del af mandatperioden under anvendelse af bestemmelserne i artikel 4 .  Udvalgsarbejdet er uloennet .  Artikel 6  Listen over udvalgets medlemmer offentliggoeres af Kommissionen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende til orientering .  Artikel 7  En repraesentant fra Kommissionen er formand for udvalget .  Artikel 8  Formanden kan opfordre enhver person med saerligt kendskab til det omraade , der er til behandling , til at deltage som sagkyndig i arbejdet i udvalget og i de i artikel 9 naevnte arbejdsgrupper .  De sagkyndige deltager kun i droeftelserne af det emne , som har begrundet deres tilstedevaerelse .  Artikel 9  Udvalget kan selv nedsaette arbejdsgrupper .  Artikel 10  1 . Udvalget og arbejdsgrupperne traeder sammen paa Kommissionens hovedsaede efter indkaldelse fra Formanden .  2 . Repraesentanterne fra de beroerte tjenestegrene ved Kommissionen deltager i udvalgets og arbejdsgruppernes moeder .  3 . Kommissionens tjenestegrene varetager udvalgets og arbejdsgruppernes sekretariat .  Artikel 11  Der forlanges ikke afstemninger i forbindelse med droeftelserne i udvalget .  Naar Kommissionen anmoder udvalget om at udtale sig , kan den fastsaette en tidsfrist for afgivelsen af en saadan udtalelse .  Artikel 12  Med forbehold af bestemmelserne i traktatens artikel 214 er udvalgets medlemmer forpligtet til ikke at videregive oplysninger , hvortil de har faaet kendskab gennem udvalgets eller arbejdsgruppernes arbejde , saafremt udvalgets formand underretter dem om , at den anmodede udtalelse vedroerer et emne af fortrolig karakter .  I dette tilfaelde deltager kun udvalgets medlemmer og repraesentanterne fra Kommissionens tjenestegrene i moederne .  Artikel 13  Denne afgoerelse traeder i kraft den 1 . maj 1976 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 21 . april 1976 .  Paa Kommissionens vegne  Carlo SCARASCIA MUGNOZZA  Naestformand  ( 1 ) EFT nr . C 112 af 20 . 12 . 1973 , s . 28 .  ( 2 ) EFT nr . C 168 af 25 . 7 . 1975 , s . 2 .


title: RÅDETS AFGØRELSE af 22. december 1987 om fastsættelse af antallet af tjenestemænd, der kan udtræde af tjenesten i 1988 (88/13/EKSF, EØF, Euratom) #

text:
Avis juridique important

|

31988D0013

RÅDETS AFGØRELSE af 22. december 1987 om fastsættelse af antallet af tjenestemænd, der kan udtræde af tjenesten i 1988 (88/13/EKSF, EØF, Euratom)  -

EF-Tidende nr. L 006 af 09/01/1988 s. 0037 - 0037

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 22. december 1987  om fastsaettelse af antallet af tjenestemaend, der kan udtraede af tjenesten i 1988  (88/13/EKSF, EOEF, Euratom)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af et Faelles Raad og en Faelles Kommission for De Europaeiske Faellesskaber,  under henvisning til Raadets forordning (EKSF, EOEF, Euratom) nr. 3518/85 af 12. december 1985 om indfoerelse af saerlige foranstaltninger vedroerende tjenestemaends udtraeden af tjenesten i De Europaeiske Faellesskaber i anledning af Spaniens og Portugals tiltraedelse (1), saerlig artikel 2, stk. 2, foerste afsnit,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  Der skal for hver enkelt institution fastsaettes, hvor mange tjenestemaend der i 1988 kan udtraede af tjenesten, i henhold til de i Raadets forordning (EKSF, EOEF, Euratom) nr. 3518/85 fastsatte betingelser;  det er vigtigt at sikre, at de muligheder for udtraeden af tjenesten, der ikke blev udnyttet i 1986 og 1987, vil kunne udnyttes i 1988 eller i perioden indtil 1990 inden for de graenser, der er fastsat i artikel 2, stk. 1, i ovennaevnte forordning -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  For 1988 er antallet af tjenestemaend, der kan udtraede af tjenesten, fastsat til:  - 40 i Europa-Parlamentet,  - 18 i Raadet,  - 135 i Kommissionen (driftsbudgettet),  - 10 i Kommissionen (forskningsbudgettet),  - 2 i Domstolen,  - 3 i Det OEkonomiske og Sociale Udvalg,  - 2 i Revisionsretten.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1987.  Paa Raadets vegne  N. WILHJELM  Formand  (1) EFT nr. L 335 af 13. 12. 1985, s. 56.