title: Rådets afgørelse 2005/44/FUSP af 20. december 2004 om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions militære krisestyringsoperation i Bosnien-Hercegovina (operation ALTHEA)

text:
               22.1.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 20/41

         RÅDETS AFGØRELSE 2005/44/FUSP
   af 20. december 2004
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions militære krisestyringsoperation i Bosnien-Hercegovina (operation ALTHEA)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,
   under henvisning til formandskabets henstilling, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 12. juli 2004 vedtog Rådet fælles aktion 2004/570/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina (1).

               (2)

               Efter artikel 11, stk. 3, i den fælles aktion fastlægges detaljerede ordninger vedrørende tredjelandes deltagelse i en aftale i overensstemmelse med artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union.

               (3)

               I forlængelse af Rådets bemyndigelse af 13. september 2004 har formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions militære krisestyringsoperation i Bosnien-Hercegovina.

               (4)

               Aftalen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions militære krisestyringsoperation i Bosnien-Hercegovina (operation ALTHEA) godkendes hermed på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2004.

            På Rådets vegne

         P. VAN GEEL

            Formand

      (1)  EUT L 252 af 28.7.2004, s. 10.
   AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions militære krisestyringsoperation i Bosnien-Hercegovina (operation ALTHEA)
   DEN EUROPÆISKE UNION (EU),
   på den ene side, og
   DET SCHWEIZISKE FORBUND,
   på den anden side,
   i det følgende benævnt »parterne«,
   ER UNDER HENVISNING TIL:

               —

               vedtagelsen af De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 1575 (2004) af 22. november 2004 om oprettelsen af EU-styrken

               —

               Rådets vedtagelse af afgørelse 2004/803/FUSP af 25. november 2004 om iværksættelsen af Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina (1)

               —

               Rådet for Den Europæiske Unions vedtagelse af fælles aktion 2004/570/FUSP af 12. juli 2004 om Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina (2)

               —

               opfordringen til Det Schweiziske Forbund om at deltage i den EU-ledede operation

               —

               den vellykkede gennemførelse af styrkeopbygningsprocessen og henstillingen fra EU's øverstbefalende for operationen og EU's Militærkomité om at godkende Det Schweiziske Forbunds styrkers deltagelse i den EU-ledede operation

               —

               Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse BiH/1/2004 af 21. september 2004 om accept af Det Schweiziske Forbunds bidrag til EU's militæroperation i Bosnien-Hercegovina (3)

               —

               Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse BiH/3/2004 af 29. september 2004 om nedsættelse af bidragyderkomitéen for Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina (4)

         BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Deltagelse i operationen
   1.   Det Schweiziske Forbund tilslutter sig fælles aktion 2004/570/FUSP af 12. juli 2004 om Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina og enhver fælles aktion eller afgørelse, hvorved Rådet for Den Europæiske Union beslutter at udvide EU's militære krisestyringsoperation, i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og eventuelle nødvendige gennemførelsesarrangementer.
   2.   Det Schweiziske Forbunds bidrag til EU's militære krisestyringsoperation berører ikke Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning.
   3.   Det Schweiziske Forbund sikrer, at dets styrker og personel, der deltager i EU's militære krisestyringsoperation, varetager deres opgaver i overensstemmelse med

               —

               fælles aktion 2004/570/FUSP og eventuelle efterfølgende ændringer

               —

               operationsplanen

               —

               gennemførelsesbestemmelserne.

         4.   Styrker og personel, der udsendes til operationen af Det Schweiziske Forbund, udfører deres opgaver og handler udelukkende i EU's militære krisestyringsoperations interesse.
   5.   Det Schweiziske Forbund underretter i god tid EU's øverstbefalende for operationen om eventuelle ændringer af dets deltagelse i operationen, herunder også tilbagetrækning af bidraget.
   Artikel 2
   Status for styrkerne
   1.   Status for de styrker og det personel, som Det Schweiziske Forbund har bidraget med til EU's militære krisestyringsoperation, fastlægges i henhold til de bestemmelser om styrkernes status, der måtte være aftalt mellem Den Europæiske Union og værtslandet.
   2.   Status for de styrker og det personel, der er udstationeret ved hovedkvarterer eller kommandoenheder uden for Bosnien-Hercegovina, fastlægges i henhold til arrangementer mellem de pågældende hovedkvarterer og kommandoenheder og Det Schweiziske Forbund.
   3.   Med forbehold af de i stk. 1 omhandlede bestemmelser om styrkernes status har Det Schweiziske Forbund jurisdiktion over egne styrker og eget personel, der deltager i EU's militære krisestyringsoperation.
   4.   Det Schweiziske Forbund har ansvaret for at behandle klager fra eller vedrørende et medlem af dets styrker og personel i forbindelse med deltagelsen i EU's militære krisestyringsoperation. Det Schweiziske Forbund har ansvaret for eventuelt at retsforfølge et medlem af sine styrker eller sit personel eller at pålægge vedkommende en disciplinær sanktion efter sine egne love og forskrifter.
   5.   Det Schweiziske Forbund forpligter sig til at fremsætte en erklæring om frafald af krav mod enhver stat, der deltager i EU's militære krisestyringsoperation, og til at fremsætte den ved undertegnelsen af denne aftale.
   6.   Den Europæiske Union forpligter sig til at sikre, at medlemsstaterne fremsætter en erklæring om frafald af krav i forbindelse med Det Schweiziske Forbunds deltagelse i EU's militære krisestyringsoperation, og til at fremsætte den ved undertegnelsen af denne aftale.
   Artikel 3
   Klassificerede oplysninger
   1.   Det Schweiziske Forbund træffer passende foranstaltninger til at sikre, at EU-klassificerede oplysninger beskyttes i overensstemmelse med Rådet for Den Europæiske Unions sikkerhedsforskrifter, jf. Rådets afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 (5), og supplerende retningslinjer fra de kompetente myndigheder, herunder retningslinjer fra EU's øverstbefalende for operationen.
   2.   Hvis EU og Det Schweiziske Forbund har indgået en aftale om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede oplysninger, finder bestemmelserne i en sådan aftale anvendelse i forbindelse med EU's militære krisestyringsoperation.
   Artikel 4
   Kommandostruktur
   1.   Alle styrker og alt personel, der deltager i EU's militære krisestyringsoperation, forbliver fuldt ud underlagt vedkommende nationale myndigheders kommando.
   2.   De nationale myndigheder overdrager den operative og taktiske kommando over og/eller kontrol med deres styrker og personel til EU's øverstbefalende for operationen. EU's øverstbefalende for operationen kan uddelegere sin myndighed.
   3.   Det Schweiziske Forbund har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige styring af operationen som de deltagende EU-medlemsstater.
   4.   EU's øverstbefalende for operationen kan til enhver tid efter høring af Det Schweiziske Forbund kræve, at Det Schweiziske Forbunds bidrag trækkes tilbage.
   5.   Det Schweiziske Forbund udpeger en højtstående militær repræsentant (SMR) til at repræsentere sit nationale kontingent i EU's militære krisestyringsoperation. SMR rådfører sig med EU's øverstbefalende for styrken om alle forhold i forbindelse med operationen og er ansvarlig for den daglige disciplin i kontingentet.
   Artikel 5
   Finansielle aspekter
   1.   Det Schweiziske Forbund afholder alle udgifter i forbindelse med sin deltagelse i operationen, medmindre udgifterne afholdes i fællesskab, som fastlagt i de retsakter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1, samt i Rådets afgørelse 2004/197/FUSP af 23. februar 2004 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (6).
   2.   Det Schweiziske Forbund udbetaler erstatning på de betingelser, der er fastsat i de i artikel 2, stk. 1, omhandlede eventuelle bestemmelser om styrkernes status, såfremt det kendes ansvarligt for at have forvoldt fysiske eller juridiske personer fra den eller de stater, hvor operationen gennemføres, død, personskade, tab eller tingsskade.
   Artikel 6
   Arrangementer til gennemførelse af aftalen
   De tekniske og administrative arrangementer, der er nødvendige for at gennemføre denne aftale, indgås mellem generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik på den ene side og de relevante myndigheder i Det Schweiziske Forbund på den anden side.
   Artikel 7
   Misligholdelse
   Hvis en af parterne ikke overholder de forpligtelser, der er fastsat i de foregående artikler, har den anden part ret til at opsige denne aftale med en måneds varsel.
   Artikel 8
   Bilæggelse af tvister
   Tvister om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale bilægges mellem parterne med diplomatiske midler.
   Artikel 9
   Ikrafttræden
   1.   Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned, efter at parterne har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer.
   2.    Denne aftale anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelsen.
   3.   Denne aftale forbliver i kraft, så længe Det Schweiziske Forbund bidrager til operationen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2004, på engelsk i fire eksemplarer.

            For Den Europæiske Union

            For Det Schweiziske Forbund

      (1)  EUT L 353 af 27.11.2004, s. 21.

      (2)  EUT L 252 af 28.7.2004, s. 10.

      (3)  EUT L 324 af 27.10.2004, s. 20.

      (4)  EUT L 325 af 28.10.2004, s. 64.

      (5)  EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1.

      (6)  EUT L 63 af 28.2.2004, s. 68.
   ERKLÆRINGER
   som nævnt i aftalens artikel 2, stk. 5 og 6
   Erklæring fra EU's medlemsstater:
   De EU-medlemsstater, der gennemfører EU's fælles aktion 2004/570/FUSP af 12. juli 2004 om Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina vil, for så vidt deres nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod Det Schweiziske Forbund for personskade eller død blandt deres personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører dem og benyttes af EU's krisestyringsoperation, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab:

               —

               er forvoldt af personel fra Det Schweiziske Forbund under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EU's krisestyringsoperation, bortset fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse, eller

               —

               er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører Det Schweiziske Forbund, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt personel fra EU's krisestyringsoperation fra Det Schweiziske Forbund under benyttelsen af dette materiel.

         Erklæring fra Det Schweiziske Forbund:
   Det Schweiziske Forbund, der gennemfører EU's fælles aktion 2004/570/FUSP af 12. juli 2004 om Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina, vil, for så vidt dets nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod enhver anden stat, der deltager i EU's krisestyringsoperation, for personskade eller død blandt det schweiziske personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører landet og benyttes af EU's krisestyringsoperation, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab:

               —

               er forvoldt af personel under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EU's krisestyringsoperation, bortset fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse, eller

               —

               er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører stater, som deltager i EU's krisestyringsoperation, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt personel fra EU's krisestyringsoperation under benyttelsen af dette materiel.


               27.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 353/106

         P8_TA(2015)0191
   Anmodning om ophævelse af Viktor Uspaskichs immunitet
   Europa-Parlamentets afgørelse af 19. maj 2015 om anmodning om ophævelse af Viktor Uspaskichs immunitet (2014/2203(IMM))
   (2016/C 353/16)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til anmodning af 1. oktober 2014 fra anklagemyndigheden i Litauen om ophævelse af Victor Uspaskichs immunitet, hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 12. november 2014,

               —

               der har hørt Viktor Uspaskich, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5,

               —

               der henviser til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol har afsagt den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1),

               —

               der henviser til artikel 62 i Republikken Litauens forfatning,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, og artikel 9,

               —

               der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0149/2015),

               A.

               der henviser til, at anklagemyndigheden i Litauen har anmodet om ophævelse af medlem af Europa-Parlamentet Viktor Uspaskichs parlamentariske immunitet i forbindelse med en forundersøgelse vedrørende en påstået strafbar handling;

               B.

               der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling;

               C.

               der henviser til, at det fremgår af artikel 62 i Republikken Litauens forfatning og artikel 22, stk. 3, i statutten for Seimas, at der ikke kan indledes straffesager imod et Seimas-medlem, og at han/hun ikke kan arresteres og ikke kan underkastes nogen andre indskrænkninger af den personlige frihed uden Seimas' billigelse, undtagen i tilfælde, hvor han/hun gribes på fersk gerning;

               D.

               der henviser til, at Viktor Uspaskich anklages for foragt for retten i henhold til artikel 232 i Republikken Litauens straffelov;

               E.

               der henviser til, at der ikke er bevis for fumus persecutionis, dvs. en begrundet mistanke om, at retssagen er blevet anlagt med den hensigt at skade medlemmets politiske virksomhed;

               1.

               vedtager at ophæve Viktor Uspaskichs immunitet;

               2.

               pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til anklagemyndigheden i Litauen og Viktor Uspaskich.

      (1)  Domstolens dom af 12. maj 1964, Wagner mod Fohrmann og Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Domstolens dom af 10. juli 1986, Wybot mod Faure m.fl., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Rettens dom af 15. oktober 2008, Mote mod Parlamentet, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Domstolens dom af 21. oktober 2008, Marra mod De Gregorio og Clemente, C-200/07 og C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Rettens dom af 19. marts 2010, Gollnisch mod Parlamentet, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Domstolens dom af 6. september 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI:EU:C:2011:543; Rettens dom af 17. januar 2013, Gollnisch mod Parlamentet, T-346/11 og T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23).


title: 2005/125/EF: Kommissionens afgørelse af 11. februar 2005 om fortsættelse i 2005 af de sammenlignende EF-prøver på og analyser af formerings- og plantemateriale af Prunus domestica i henhold til Rådets direktiv 92/34/EØF, som blev indledt i 2002

text:
               12.2.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 42/29

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 11. februar 2005
   om fortsættelse i 2005 af de sammenlignende EF-prøver på og analyser af formerings- og plantemateriale af Prunus domestica i henhold til Rådets direktiv 92/34/EØF, som blev indledt i 2002
   (2005/125/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 92/34/EØF af 28. april 1992 om afsætning af frugtplanteformeringsmateriale og frugtplanter bestemt til frugtproduktion (1),
   under henvisning til Kommissionens beslutning 2001/896/EF af 12. december 2001 om ordningen for sammenlignende EF-prøver på og analyser af formerings- og plantemateriale af frugtplanter efter Rådets direktiv 92/34/EØF (2), særlig artikel 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved beslutning 2001/896/EF er der indført en ordning for sammenlignende prøver og analyser, som skal foretages i henhold til direktiv 92/34/EØF vedrørende Prunus domestica fra 2002 til 2006.

               (2)

               De prøver og analyser, der er foretaget i perioden 2002-2004, bør fortsættes i 2005 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   De sammenlignende EF-prøver på og analyser af formerings- og plantemateriale af Prunus domestica, som blev indledt i 2002, fortsættes i 2005 i overensstemmelse med beslutning 2001/896/EF.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. februar 2005.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 157 af 10.6.1992, s. 10. Senest ændret ved direktiv 2003/111/EF (EUT L 311 af 27.11.2003, s. 12).

      (2)  EFT L 331 af 15.12.2001, s. 95.


title: 2010/51/: Afgørelse truffet af Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens generalsekretærer, Domstolens justitssekretær, Revisionsrettens, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs og Regionsudvalgets generalsekretærer og Ombudsmanden af 19. januar 2010 om ændring af afgørelse 2002/621/EF om organisation og drift af De Europæiske Fællesskabers Personaleudvælgelseskontor

text:
               30.1.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 26/24

         AFGØRELSE TRUFFET AF EUROPA-PARLAMENTETS, RÅDETS OG KOMMISSIONENS GENERALSEKRETÆRER, DOMSTOLENS JUSTITSSEKRETÆR, REVISIONSRETTENS, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALGS OG REGIONSUDVALGETS GENERALSEKRETÆRER OG OMBUDSMANDEN
   af 19. januar 2010
   om ændring af afgørelse 2002/621/EF om organisation og drift af De Europæiske Fællesskabers Personaleudvælgelseskontor
   (2010/51/EU)
   GENERALSEKRETÆRERNE FOR EUROPA-PARLAMENTET, RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION OG EUROPA-KOMMISSIONEN, DEN EUROPÆISKE UNIONS DOMSTOLS JUSTITSSEKRETÆR, GENERALSEKRETÆRERNE FOR REVISIONSRETTEN, DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG, REGIONSUDVALGET OG DEN EUROPÆISKE OMBUDSMAND HAR —
   under henvisning til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, der er fastsat ved forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (1),
   under henvisning til Europa-Parlamentets, Rådets, Kommissionens, Domstolens, Revisionsrettens, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs, Regionsudvalgets og Den Europæiske Ombudsmands afgørelse 2002/620/EF af 25. juli 2002 om oprettelse af De Europæiske Fællesskabers Personaleudvælgelseskontor (2), særlig artikel 5,
   efter høring af Personaleudvalget og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 7 (udnævnelse af personale) i afgørelsen om organisation og drift af kontoret, der blev vedtaget den 25. juli 2002, giver ikke mulighed for at bruge kontraktansatte i henhold til artikel 3a, stk. 1, litra c), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber, eftersom sidstnævnte bestemmelse først blev vedtaget efter den pågældende afgørelse ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 723/2004 (3).

               (2)

               Erfaringen har vist, at der bør kunne gives tilladelse til at forny kontraktansattes ansættelseskontrakter for en ubegrænset varighed, når det sker i tjenestens interesse, især når kontoret på grund af varigheden og/eller den specifikke karakter af dets opgaver ved en fornyelse af disse kontrakter for en ubegrænset varighed kan bevare sit erfarne personale og dermed sikre kontinuitet og effektivitet i kontorets opgaver.

               (3)

               Brugen af kontraktansatte vil ske inden for de begrænsninger, der er fastsat i artikel 3a, stk. 2, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.

               (4)

               Brugen af kontraktansatte vil ske inden for rammerne af de bevillinger, der er afsat i kontorets årsbudget, og skal først godkendes af EPSO's bestyrelse, hvor alle Den Europæiske Unions institutioner er repræsenteret, og hvor repræsentanten for Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og personalerepræsentanterne deltager som observatører —

         VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I artikel 7 i afgørelse 2002/621/EF truffet af Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens generalsekretærer, Domstolens justitssekretær, Revisionsrettens, Det Økonomiske og Sociale Udvalgs og Regionsudvalgets generalsekretærer og Den Europæiske Ombudsmands repræsentant af 25. juli 2002 om organisation og drift af De Europæiske Fællesskabers Personaleudvælgelseskontor (4) indsættes følgende som stk. 4a:

      »4a.   Til at udføre arbejde under tilsyn af tjenestemænd eller midlertidigt ansatte kan kontoret bruge kontraktansatte i henhold til artikel 3a, stk. 1, litra c), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber. Brugen af kontraktansatte sker inden for de rammer, der er fastsat i kontorets årsbudget, på grundlag af overslaget over indtægter og udgifter, som i forvejen er vedtaget af EPSO's bestyrelse«

   Artikel 2
   Virkningstidspunkt
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

            På Europa-Parlamentets vegne

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

            På Rådets vegne

         Pierre DE BOISSIEU

            Generalsekretær

            På Kommissionens vegne

         Catherine DAY

            Generalsekretær

            På Domstolens vegne

         Roger GRASS

            Justitssekretær

            På Revisionsrettens vegne

         Eduardo RUIZ GARCÍA

            Generalsekretær

            På Det Økonomiske og Sociale Udvalgs vegne

         Martin WESTLAKE

            Generalsekretær

            På Regionsudvalgets vegne

         Gerhard STAHL

            Generalsekretær

            På Den Europæiske Ombudsmands vegne

         Ian HARDEN

            Generalsekretær

      (1)  EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1.

      (2)  EFT L 197 af 26.7.2002, s. 53.

      (3)  EUT L 124 af 27.4.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 197 af 26.7.2002, s. 56.


Avis juridique important

|

31998D0262

98/262/EF: Rådets afgørelse af 30. marts 1998 om principperne, prioriteterne, de mellemliggende mål og betingelserne for tiltrædelsespartnerskabet med Den Slovakiske Republik

EF-Tidende nr. L 121 af 23/04/1998 s. 0016 - 0020

RÅDETS AFGØRELSE af 30. marts 1998 om principperne, prioriteterne, de mellemliggende mål og betingelserne for tiltrædelsespartnerskabet med Den Slovakiske Republik (98/262/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 622/98 af 16. marts 1998 om bistand som led i førtiltrædelsesstrategien til de stater, der har ansøgt om tiltrædelse af Den Europæiske Union, og navnlig om etablering af tiltrædelsespartnerskaber (1), særlig artikel 2,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:Det Europæiske Råd udtalte på mødet i Luxembourg, at tiltrædelsespartnerskabet er et nyt instrument, som udgør hjørnestenen i den udvidede førtiltrædelsesstrategi;i forordning (EF) nr. 622/98 fastsættes det, at Rådet på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal træffer afgørelse om principperne, prioriteterne, de mellemliggende mål og betingelserne for de enkelte tiltrædelsespartnerskaber, således som de bliver forelagt hvert enkelt ansøgerland, samt om væsentlige senere ændringer heraf;Fællesskabets bistand er betinget af, at visse væsentlige forudsætninger er opfyldt, herunder navnlig at forpligtelserne i henhold til Europaaftalerne overholdes, og at der sker fremskridt i retning af opfyldelse af København-kriterierne; såfremt en af de væsentlige forudsætninger ikke er opfyldt, kan Rådet på forslag af Kommissionen med kvalificeret flertal træffe passende foranstaltninger med hensyn til enhver form for førtiltrædelsesbistand;Det Europæiske Råd i Luxembourg besluttede, at gennemførelsen af tiltrædelsespartnerskabet og de fremskridt, der gøres med overtagelsen af Fællesskabets regelværk, vil blive drøftet i organerne oprettet under Europaaftalen;i Kommissionens udtalelse gives der en objektiv analyse af Den Slovakiske Republiks forberedelser til medlemskab, og der peges på en række prioriterede områder, hvor der skal gøres en yderligere indsats;med henblik på at forberede medlemskabet udarbejder Den Slovakiske Republik et nationalt program for overtagelsen af Fællesskabets regelværk; dette program skal omfatte en tidsplan for opfyldelsen af de prioriteter og mellemliggende mål, der er fastsat i tiltrædelsespartnerskabet -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Tiltrædelsespartnerskabet med Den Slovakiske Republik bygger i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 622/98 på de principper, prioriteter, mellemliggende mål og betingelser, der er anført i bilaget, som udgør en integrerende del af denne afgørelse.Artikel 2 Gennemførelsen af tiltrædelsespartnerskabet vil blive drøftet i organerne oprettet under Europaaftalen og i Rådets relevante organer, som Kommissionen jævnligt aflægger beretning til.Artikel 3 Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 1998.På Rådets vegneM. BECKETTFormand(1) EFT L 85 af 20.3.1998, s. 1.BILAG SLOVAKIET 1. Mål Formålet med tiltrædelsespartnerskabet er inden for en enkelt ramme at fastlægge de prioriterede områder for det yderligere arbejde, der er omhandlet i Kommissionens udtalelse om Slovakiets ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union, tillige med de finansielle midler til at hjælpe Slovakiet med at realisere disse prioriteter samt vilkårene for bistanden. I tiltrædelsespartnerskabet indgår der en række policy-instrumenter, som vil blive benyttet til at hjælpe ansøgerlandene i deres forberedelser på medlemskab. Det drejer sig bl.a. om det nationale program for Slovakiets overtagelse af Fællesskabets regelværk, den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter, pagten mod organiseret kriminalitet og kortlægningen af det indre marked. Hvert af disse instrumenter er af forskellig art og vil blive forberedt og implementeret efter specifikke procedurer. De vil ikke blive en integrerende del af partnerskabet, men de prioriteter, de indeholder, vil være forenelige med det.2. Principper De vigtigste prioriterede områder, der er indkredset for hvert ansøgerland, vedrører deres evne til at påtage sig forpligtelserne til at opfylde København-kriterierne, hvorefter:- ansøgerlandet skal have oprettet stabile institutioner, der kan garantere demokratiet, retsstaten, menneskerettighederne og respekten for og beskyttelsen af mindretal- ansøgerlandet skal have en fungerende markedsøkonomi og være i stand til at modstå konkurrencepresset og markedskræfterne i Unionen- ansøgerlandet skal være i stand til at påtage sig forpligtelserne ved medlemskab og bl.a. tilslutte sig målene for politisk, økonomisk og monetær union.På sit møde i Madrid pegede Det Europæiske Råd på, at ansøgerlandene skulle tilpasse deres forvaltningsstrukturer for at sikre en harmonisk anvendelse af Fællesskabets politikker efter tiltrædelsen, og i Luxembourg fremhævede det, at omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning var nødvendig, men ikke i sig selv tilstrækkelig; det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes.3. Prioriteter og mellemliggende mål Af Kommissionens udtalelser og Rådets behandling heraf kan det udledes, hvilken indsats ansøgerlandene endnu skal gøre på visse områder for at forberede sig på tiltrædelse, og det blev konkluderet, at ingen af landene for nærværende fuldt ud opfylder alle København-kriterierne. Dette betyder, at prioriteterne skal fordeles på mellemliggende stadier, hvert med præcise mål, som skal fastlægges i samarbejde med de berørte lande, og hvis indfrielse vil være betingende for omfanget af den bevilgede bistand og fremskridtene i igangværende forhandlinger med nogle lande og indledningen af forhandlinger med andre. Prioriteterne og de mellemliggende mål er blevet inddelt i to grupper - på kort sigt og på mellemlang sigt. Prioriteterne og målene på kort sigt er blevet udvalgt på det grundlag, at det er realistisk at forvente, at Slovakiet kan indfri dem fuldt ud eller sikre en væsentlig udvikling inden udgangen af 1998. I betragtning af den knappe tid og den administrative kapacitet, der kræves, er der kun udvalgt et begrænset antal prioriteter på kort sigt. Det forventes, at det vil tage mere end et år at realisere prioriteterne på mellemlang sigt, selvom arbejdet hermed vil kunne og bør gå i gang i 1998.Slovakiet vil blive opfordret til at udarbejde et nationalt program for overtagelse af Fællesskabets regelværk (POFR) inden udgangen af marts, og dette skal indeholde en tidsplan for realiseringen af disse prioriteter og mellemliggende mål, og for så vidt det er muligt og relevant, skal det nødvendige personale og de fornødne finansielle ressourcer angives.Tiltrædelsespartnerskabet forudsætter, at Slovakiet tager skridt i alle anliggender, som er behandlet i udtalelsen. Omsætning af Fællesskabets regelværk i lovgivning er ikke i sig selv tilstrækkeligt, men det er også nødvendigt at sikre, at det faktisk anvendes på samme måde som i Unionen. På alle nedenfor anførte områder er det nødvendigt med en troværdig og effektiv implementering og håndhævelse af regelværket.På grundlag af analysen i Kommissionens udtalelse og Rådets behandling heraf er der indkredset følgende prioriteter og mellemliggende mål på kort og mellemlang sigt for Slovakiet.3.1. Kort sigt (1998) Politiske kriterier: frie og redelige præsident-, parlaments- og lokalvalg i 1998; effektiv deltagelse fra oppositionens side i parlamentariske tilsynsudvalg og tilsynsinstanser; vedtagelse af lovgivning om anvendelse af minoritetssprog og gennemførelsesbestemmelser dertil.Økonomisk reform: fastlæggelse af økonomipolitiske prioriteter på mellemlang sigt og fælles vurdering inden for rammerne af Europaaftalen; en politik med sigte på at angribe de interne og eksterne ubalancer og for støtte af den makroøkonomiske stabilitet; fremskridt med strukturreformerne og omstrukturering af virksomheder, finans- og bankvæsen og energiintensive tunge industrier.Styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet: herunder vedtagelse af lovgivning om den offentlige tjeneste og en strategi for reform af den offentlige administration med vægten lagt på styrkelse af den del af forvaltningen, som beskæftiger sig med EU-tiltrædelse, styrkelse af miljøinstitutionerne, dyre- og plantesundhedsforvaltningerne, navnlig med hensyn til faciliteterne ved de ydre grænser, indledning af forarbejdet med oprettelse af de nødvendige strukturer for regional- og strukturpolitikken.Det indre marked: herunder fortsat lovgivningstilpasning inden for områderne standarder og certificering, statsstøtte (fremskridt mod vedtagelse af lovgivning), intellektuel ejendomsret (lovgivningstilpasning), offentlige indkøb (gennemsigtighed), konkurs og landbrug (dyre- og plantesundhed), oprettelse af standardiserings- og overensstemmelsesvurderingsstrukturer.Miljø: fortsat overtagelse af rammelovgivning, udarbejdelse af detaljerede programmer for indbyrdes tilnærmelse samt implementering af strategier i forbindelse med de enkelte retsakter. Planlægning og påbegyndelse af gennemførelsen af disse programmer og strategier.3.2. Mellemlang sigt Politiske kriterier: yderligere skridt til at garantere, at forfatningen og oppositionens rettigheder overholdes, til at garantere domstolenes uafhængighed og til at fremme demokratiets institutioner og styrke deres funktionsmåde, ikke-statslige organisationer (NGO'er), uafhængige medier (særlig radio og fjernsyn) og politik og institutioner for beskyttelse af mindretals rettigheder.Økonomisk politik: regelmæssig revision af den fælles vurdering af de økonomipolitiske prioriteter inden for rammerne af Europaaftalen med fokus på at opfylde København-kriterierne for medlemskab af Unionen og Fællesskabets regelværk om den økonomiske og monetære politik (koordination af den økonomiske politik, forelæggelse af konvergensprogrammer, undgåelse af uforholdsmæssige underskud); Slovakiet forventes ikke at indføre euroen straks ved tiltrædelsen, men det forventes at føre en politik, som skal sigte mod virkelig konvergens i overensstemmelse med Unionens mål for økonomisk og social samhørighed, og nominel konvergens, der er forenelig med det endelige mål med indførelsen af euroen.Styrkelse af den institutionelle og administrative kapacitet: statsrevision, finanskontrol og interne revisionsinstanser, told, instanser for tilsyn med banker og finansieringsselskaber; forbedring af retssystemets funktionsmåde, uddannelse inden for retsvæsenet i EF-retten og dens anvendelse; styrkelse af institutionerne for retlige og indre anliggender (med tilstrækkeligt og ordentligt uddannet personale, særlig politi, grænsevagter, ministerier og domstole), styrkelse af myndigheden for nuklear sikkerhed, reform af told- og skatteforvaltningerne, så de er klar til at anvende regelværket, og styrkelse af administrationerne for levnedsmiddelkontrol.Det indre marked: herunder yderligere lovgivningstilpasning på området konkurrence (antitrust- og statsstøttetilsyn og gennemsigtighed), indirekte beskatning, intellektuel ejendomsret (håndhævelse), finansielle tjenesteydelser, databeskyttelse og den audiovisuelle sektor, styrkelse af standardiserings- og overensstemmelsesvurderingsstrukturerne, indførelse af et markedstilsynssystem og effektiv gennemførelse af den tekniske lovgivning om industrivarer, fremme af virksomhedsudvikling, herunder små og mellemstore virksomheder (SMV'er), tilpasning efter Fællesskabets regelværk, inden for telekommunikation, forbrugerbeskyttelse og det interne energimarked.Retlige og indre anliggender: yderligere styrkelse af institutionerne inden for retlige og indre anliggender (navnlig for at garantere ansvarligholdelse af politiet og domstolenes uafhængighed), yderligere udvikling af en effektiv grænsekontrol; bekæmpelse af organiseret kriminalitet (særlig pengevask, narkotika og menneskehandel) og korruption, tilpasning af visumpolitikken efter Unionens og fuldførelse af tilpasningen til internationale konventioner, forbedring af kapaciteten til at behandle asyl- og migrationsspørgsmål, navnlig med henblik på anvendelse af Schengen-reglerne.Landbrug: herunder tilpasning til regelværket på landbrugsområdet (inklusive dyre- og plantesundhedsanliggender, særlig kontrol ved de ydre grænser), tilgodeseelse af miljøaspekterne af landbruget og biodiversitet. Udvikling af kapaciteten til at gennemføre og håndhæve den fælles landbrugspolitiks bestemmelser, navnlig de grundlæggende forvaltningsordninger og administrative strukturer for overvågning af landbrugsmarkederne og gennemførelse af strukturforanstaltninger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikter, vedtagelse og gennemførelse af bestemmelser på dyre- og plantesundhedsområdet, modernisering af visse brancher i fødevareindustrien og prøvnings- og diagnosefaciliteter, omstrukturering af landbrugsfødevareindustrien.Energi: gennemførelse af en alsidig langfristet energistrategi baseret på effektivitet og diversificering med bl.a. tilpasning til og gennemførelse af Fællesskabets energilovgivning, færdiggørelse af Mochovce-kernekraftværket efter internationale sikkerhedsprincipper og gennemførelse af et realistisk program for nedlukning af Bohunice-værket.Transport: yderligere bestræbelser for tilpasning til Fællesskabets regelværk vedrørende vejtransport (markedsadgang, sikkerhedsregler og afgifter) og jernbaner og for tilvejebringelse af de nødvendige investeringer i transportinfrastruktur, navnlig udvidelse af transeuropæiske net.Beskæftigelse og sociale anliggender: udvikling af egnede arbejdsmarkedsstrukturer og fælles undersøgelse af beskæftigelsespolitikken som forberedelse til deltagelse i EU-koordinationen; tilpasning af lovgivningen om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, navnlig hurtig overtagelse af direktivet om sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen; yderligere udvikling af en aktiv, autonom dialog mellem arbejdsmarkedets parter, yderligere udvikling af den sociale beskyttelse; ligebehandling mellem mænd og kvinder; foranstaltninger til at bringe folkesundhedsstandarderne på linje med EU-standarderne.Miljø: udvikling af overvågnings- og implementeringskontrolstrukturer og -kapacitet, løbende planlægning og gennemførelse af programmer for indbyrdes tilnærmelse med berøring til de enkelte retsakter. Der bør lægges særlig vægt på luft, vand og affald og integreret industriforureningskontrol og risikostyring. Miljøbeskyttelseskravene og behovet for bæredygtig udvikling skal tages i betragtning ved udformningen og gennemførelsen af national og sektorspecifik politik.Regional- og samhørighedspolitik: lovgivning og de administrative og budgetmæssige rammer for en integreret regionalpolitik med henblik på deltagelse i EU's strukturprogrammer efter medlemskab.4. Programmering Phare-tildelingen for perioden 1995 1997 er på i alt 95 mio. ECU. Med forbehold af godkendelse af Phare-budgettet for den resterende periode vil Kommissionen bekræfte tildelingerne for 1998 og 1999. Slovakiet er desuden støtteberettiget i henhold til den for 1998 planlagte »catch up«-facilitet. Phares forvaltningsudvalg vil få forelagt finansieringsforslag i henhold til forordning (EØF) nr. 3906/89. Der vil systematisk blive krævet samfinansiering med ansøgerlandene i forbindelse med alle investeringsprojekter. Den finansielle bistand fra 2000 og fremefter vil omfatte bistand til landbruget og et strukturinstrument, på basis af hvilket foranstaltninger i lighed med samhørighedsfonden prioriteres.5. Betingethed Fællesskabets bistand vil være betinget af, at Slovakiet indfrier sine forpligtelser i henhold til Europaaftalen, tillige med yderligere fremskridt med hensyn til opfyldelse af København-kriterierne og implementeringen af dette tiltrædelsespartnerskab. Indfries disse almindelige betingelser ikke, vil Rådet kunne træffe afgørelse om suspension af den finansielle bistand på grundlag af artikel 4 i forordning (EF) nr. 622/98.6. Overvågning Der vil blive ført tilsyn med implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet inden for rammerne af Europaaftalen. Dette vil begynde i 1998, inden Kommissionen forelægger Rådet sin første ordinære beretning om Slovakiets fremskridt, også med implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet.De forskellige dele af tiltrædelsespartnerskabet vil blive drøftet i de relevante underudvalg. Associeringsudvalget skal drøfte udviklingen generelt, fremskridt og problemer med opfyldelse af prioriteterne og de mellemliggende mål tillige med mere specifikke anliggender, som indbringes for det af underudvalgene. Associeringsudvalget rapporterer til Associeringsrådet om implementeringen af tiltrædelsespartnerskabet.Phare-forvaltningsudvalget drager omsorg for, at finansieringsafgørelserne er forenelige med tiltrædelsespartnerskabet.Tiltrædelsespartnerskabet kan om fornødent ændres i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 622/98. Kommissionen vil stille forslag om nybehandling af partnerskabet inden udgangen af 1999, og derefter med regelmæssige mellemrum, på grundlag af hvilke Rådet vil træffe en formel afgørelse. I denne sammenhæng vil der blive overvejet, om det er nødvendigt yderligere at specificere de mellemliggende mål i lyset af de fremskridt, som Slovakiet gør med hensyn til at opfylde målene for partnerskabet.


Avis juridique important

|

31993D0045

93/45/EØF: Kommissionens afgørelse af 22. december 1992 om finansiel støtte til pilotforanstaltninger vedrørende kombineret transport

EF-Tidende nr. L 016 af 25/01/1993 s. 0055 - 0056 den finske specialudgave: kapitel 7 bind 4 s. 0195  den svenske specialudgave: kapitel 7 bind 4 s. 0195

KOMMISSIONENS AFGOERELSE af 22. december 1992 om finansiel stoette til pilotforanstaltninger vedroerende kombineret transport  (93/45/EOEF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, og ud fra foelgende betragtninger:  Den nuvaerende situation og den forudsete udvikling af transportsystemet inden for Faellesskabet goer det noedvendigt at forvalte Faellesskabets transportressourcer paa bedste maade under overholdelse af miljoebeskyttelseskravene, og i denne optimale  forvaltning indgaar fremme af anvendelsen af kombineret transport, saaledes som Raadet bekraeftede det i sin resolution af 30. oktober 1990 om etablering af et europaeisk net for kombineret transport (1);  etableringen af et net for kombineret transport boer suppleres med foranstaltninger vedroerende tilrettelaeggelse af intermodale transportkaeder;  da saadanne foranstaltninger udgoer et nyt virkeomraade, er det noedvendigt at indhente den noedvendige viden for at kunne udforske, om det er nyttigt at have en faelles politik paa dette omraade, og der boer under disse omstaendigheder ivaerksaettes  pilotprojekter, der tager sigte paa at give oplysninger om, hvorvidt foranstaltningerne med hensyn til tilrettelaeggelse af intermodale transportkaeder kan gennemfoeres;  disse pilotprojekter skal under overholdelse af princippet om frit valg af transportform omfatte finansielle stoetteforanstaltninger, der bidrager til at udvikle tjenesteydelser af god kvalitet gennem et effektivt samarbejde mellem operatoererne og under  overholdelse af konkurrencereglerne;  denne finansielle stoette, der er bestemt til at fremme foranstaltninger vedroerende tilrettelaeggelse af kaeder af de omhandlede transportformer, skal gaa til forskellige kvalitative foranstaltninger, bortset fra finansiering af fysisk infrastruktur eller  teknologiske forskningsprojekter, hvad enten det er i form af undersoegelser, bl.a. konsekvensberegninger, eller finansielt bidrag til nyskabende foranstaltninger, der tager sigte paa at forbedre tjenesteydelsernes kvalitet;  en saadan finansiel stoette skal vaere tidsbegraenset og udgoere et bestemt tilskud, saaledes at operatoererne tilskyndes til at udvikle naevnte tjenesteydelser - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  1. Berettigede til finansiel stoette fra Faellesskabet er pilotforanstaltninger inden for kombineret transport paa forbindelser, der allerede eksisterer eller skal etableres, og som tager sigte paa at:  - afproeve foranstaltninger vedroerende:  - forbedring af tilrettelaeggelsen og driften af de kombinerede transportydelser paa disse straekninger - integrering af samtlige operatoerer i hele den logistiske kaede og sammenslutning af alle operatoererne - evaluere, om saadanne foranstaltninger goer det muligt med tiden at opnaa effektive kombinerede transportydelser, der kan konkurrere med vejgodstransporten og som er oekonomisk effektive.  2. Finansieringen af pilotforanstaltninger straekker sig over fem aar.  Artikel 2  1. I denne afgoerelse forstaas ved kombineret transport: transport mellem medlemsstaterne af motorkoeretoejer, containere eller veksellad, der udfoeres uden losning af godset, og hvor der anvendes mindst to ud af de tre transportformer vej,  jernbane og indre vandveje.  2. Saafremt en overfart ad soevejen er en faellesskabsregions eneste mulige adgang til faellesskabsomraadet, kan denne overfoert ad soevejen omfattes af pilotforanstaltningen.  3. Pilotforanstaltningerne kan ligeledes vedroere de kombinerede transportforbindelser uden for Faellesskabet, naar dette er berettiget paa grund af en omfattende trafik til eller fra Faellesskabet.  Artikel 3  1. Den finansielle stoette kan anvendes til - forudgaaende undersoegelser af alle projekternes faelles aspekter - konsekvensberegninger af en bestemt forsoegsstraekning - nyskabende foranstaltninger, der tager sigte paa at forbedre tjenesteydelsernes kvalitet.  2. Kommissionen finansierer pilotforanstaltningerne inden for foelgende graenser:  - indtil 100 % for en forudgaaende undersoegelse - indtil 50 % for en konsekvensberegning - indtil 30 % for nyskabende foranstaltninger.  Artikel 4  Den finansielle stoette fra Faellesskabet ydes paa grundlag af en kontrakt, der indgaas mellem Kommissionen og den enkelte modtager.  Artikel 5  Procedurerne for forelaeggelse, udvaelgelse og evaluering af projekterne er praeciseret i bilaget.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1992.  Paa Kommissionens vegne Karel VAN MIERT Medlem af Kommissionen (1) Note fra Raadets Generalsekretariat nr. 9832/90 af 12. november 1990.    BILAG   Betingelser for ydelse af finansiel stoette fra Faellesskabet til pilotforanstaltninger vedroerende kombineret transport  1. Foranstaltningernes gennemfoerelse Finansieringen af pilotforanstaltningerne straekker sig over fem aar (1992 til 1996).  2. Forelaeggelsesprocedure Forslaget til en pilotforanstaltning forelaegges Kommissionen af en medlemsstat eller en privat eller offentlig virksomhed. Forslaget kan i faellesskab forelaegges af flere medlemsstater eller virksomheder.  3. Udvaelgelseskriterier a. Forslaget til pilotforanstaltningen skal godkendes af de medlemsstater, paa hvis omraade den ved pilotforanstaltningen ivaerksatte kombinerede transportforbindelse er beliggende.  b. Kommissionen gennemgaar forslagene paa grundlag af foelgende kriterier:  - forbindelsens betydning paa europaeisk plan - indvirkningen paa godstrafikken og mulighederne for at overfoere vejtrafikken til den kombinerede transport - omkostningerne ved de foreslaaede foranstaltninger - niveauet og arten af det foreslaaede samarbejde mellem projektets parter - muligheden og betydningen af at udvide projektet til at omfatte andre tjenesteydelser inden for kombineret transport - overholdelse af konkurrencebestemmelserne og reglerne om statsstoette.  4. Finansieringsafgoerelse Kommissionen traeffer afgoerelse om finansiering af projektet i henhold til de under punkt 3 anfoerte kriterier og efter hoering af en gruppe bestaaende af eksperter, der udpeges af medlemsstaterne.


title: 2014/573/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 3. april 2014 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed for regnskabsåret 2012

text:
               5.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 266/191

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 3. april 2014
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed for regnskabsåret 2012
   (2014/573/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed for regnskabsåret 2012,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed for regnskabsåret 2012 med myndighedens svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 18. februar 2014 (05849/2014 — C7-0054/2014),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) (4), særlig artikel 64,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Økonomi- og Valutaudvalget (A7-0220/2014),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed decharge for gennemførelsen af myndighedens budget for regnskabsåret 2012;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 365 af 13.12.2013, s. 80.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 12.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


Avis juridique important

|

31986D0344

86/344/EØF: Kommissionens beslutning af 17. juli 1986 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af Portland cement med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Polen og Jugoslavien

EF-Tidende nr. L 202 af 25/07/1986 s. 0043

*****  KOMMISSIONENS  BESLUTNING  af 17. juli 1986  om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af Portland cement med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Polen og Jugoslavien  (86/344/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 9,  under henvisning til forslag fra Kommissionen forelagt efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. PROCEDURE  (1) Kommissionen modtog i januar 1985 en klage indgivet af »kontaktudvalget for Faellesskabets cementindustrier« paa vegne af de nationale cementproducentorganisationer i Faellesskabet, der tegner sig for stort set hele produktionen i Faellesskabet af cement.  Klagen indeholdt beviser, som umiddelbart forekom overbevisende, for, at der fandt dumping sted, og at der i det mindste forelaa en trussel om skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure for at fastslaa, om de paastaaede faktiske omstaendigheder forelaa og kunne berettige ivaerksaettelsen af eventuelle foranstaltninger. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Faellesskabets import af Portland cement, henhoerende under pos. ex 25.23 i den faelles toldtarif, med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Polen, Spanien og Jugoslavien, og indledte en undersoegelse.  (2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for Jugoslavien og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.  (3) Eksportoererne af den paagaeldende vare med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik og Polen tilkendegav deres mening skriftligt og anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet.  De jugoslaviske producenter/eksportoerer, der er omfattet af denne procedure, tilkendegav deres mening skriftligt og anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet.  Nogle af importoererne af den paagaeldende vare fra de lande, der er omfattet af denne procedure, tilkendegav deres mening skriftligt, men kun nogle faa anmodede om at blive hoert mundtligt, og disse anmodninger blev imoedekommet.  (4) En dansk forbruger af den paagaeldende vare redegjorde for sine synspunkter over for Kommissionen.  (5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos:  a) Producenter i Faellesskabet  Danmark: Aalborg Portland, Aalborg,  Forbundsrepublikken Tyskland:  - Alsen-Breitenburg Zement- und Kalkwerke GmbH, Hamburg,  - Nordcement AG, Hannover,  - Teutonia Zementwerk AG, Hannover,  Irland: Irish Cement Ltd, Dublin,  Italien:  - Italcementi SA, Bergamo,  - Friulana Cementi Spa, Travesio,  - Savic Sementeria di Cadola Spa, Belluno,  - Cementeria di Monselice Spa, Bergamo,  - Cementi Verona Spa, Verona,  - Cementi Piave Spa, Treviso,  Det forenede Kongerige:  - Blue Circle Industries PLC, Aldermaston,  - RTZ Cement Ltd, Peterborough,  - The Rugby Portland Cement PLC, Rugby,  b) Producenter/eksportoerer  Spanien:  - Cementos Rezola SA, San Sebastian,  - Cementos Alfa SA, Santander,  - Cementos del Norte SA, Madrid,  - Cementos Portland de Limona SA, Bilbao,  - Cementos Portland SA, Pamplona,  - Corporation Noroeste SA, Vigo,  - Tudela Veguin SA, Oviedo,  - Tracoisa SA, Madrid,  Jugoslavien:  - Salonit Anhovo, Nova Gorizia,  - RO Astra Tvornica Cementa, Umag,  - RO Tvornica Portland Cementa, Koromacno;  c) Importoerer i Faellesskabet  Danmark:  BC Industricement APS, Roskilde, bistaaet af repraesentanter for NIC AB (Helsingborg),  Irland:  - O'Brien Ltd, New Ross,  - Irish Agricultural Wholesale Society Ltd, Dublin;  d) Andre selskaber  Babcock Hydro-Pneumatics Ltd (London, som havde medvirket ved projekteringen og bygningen af Rostock-terminalen (Den tyske demokratiske Republik).  Axel Johnson gruppen (Stockholm) og Skandinaviske Cement AB (Stockholm) som begge er impliceret i handelen med den paagaeldende vare med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik.  (6) De graeske producenter der tegner sig for ca. 11 % af produktionen i Faellesskabet af cement, trak under proceduren sin stoette til klagen tilbage, hovedsagelig fordi det ansaas for usandsynligt at den paastaaede dumpingimport udgjorde en trussel om skade for dem.  (7) Hvad angaar importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Spanien, er proceduren blevet viderefoert efter den 1. januar 1986 efter artikel 380, stk. 3, i tiltraedelsesakten vedroerende Spanien og Portugal.  (8) Undersoegelsen vedroerende dumping og prisunderbud omfattede perioden fra den 1. oktober 1984 til den 31. marts 1985. For saa vidt angaar spoergsmaalet om skade eller trussel herom er der i overvejende grad ikke taget hensyn til de faktiske omstaendigheder, der er konstateret efter den 31. marts 1985.  B. DUMPING  A) Den tyske demokratiske Republik  Normal vaerdi  (9) For at fastslaa, om der var tale om dumpingimport  fra Den tyske demokratiske Republik, maatte Kommissionen tage hensyn til at dette land ikke har markedsoekonomi, og Kommissionen maatte derfor basere sin afgoerelse paa den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi. Klageren havde i den forbindelse foreslaaet det spanske marked. Som foelge af manglende samarbejde fra de spanske producenters side var det dog ikke muligt at foretage en korrekt fastlaeggelse af den normale vaerdi i Spanien. Kommissionen overvejede derfor at fastlaegge den normale vaerdi i Jugoslavien som er det andet land med markedsoekonomi, der er omfattet af denne procedure. Eksportoeren af varer med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik underrettedes af Kommissionen om dette valg og fremsatte ikke bemaerkninger hertil.  Kommissionen finder det godtgjort, at de paagaeldende producenter i baade Jugoslavien og Den tyske demokratiske Republik anvender sammenlignelige produktionsprocesser, og at der i begge lande fremstilles varer af en sammenlignelig kvalitet.  Kommissionen fastslog derfor, at det ville vaere hensigtsmaessigt og ikke urimeligt at fastsaette den normale vaerdi paa grundlag af hjemmemarkedspriserne i Jugoslavien for den varetype, der kunne sammenlignes med den varetype, der har oprindelse i Den tyske demokratiske Republik. Det konstateredes, at den normale vaerdi i Jugoslavien i undersoegelsesperioden forblev uaendret paa et bestemt niveau mellem den 1. oktober og den 26. december 1984 og paa et andet niveau mellem den 27. december 1984 og den 31. marts 1985. Eksportpris  (10) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.  Sammenligning og dumpingmargen  (11) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle i salgsbetingelser og  -vilkaar, saasom transportomkostninger og betalingsbetingelser.  (12) Eksportprisen ab fabrik for hver enkelt transaktion er blevet sammenlignet med den normale vaerdi i den periode, i hvilken den paagaeldende transaktion fandt sted.  Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen beregnet saaledes andrager 34 % opgjort cif Faellesskabets graense, og dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.  b) Polen  Normal vaerdi  (13) For at fastslaa, om der var tale om dumpingimport fra Polen, maatte Kommissionen tage hensyn til, at dette land ikke har markedsoekonomi, og Kommissionen maatte derfor basere sin afgoerelse paa den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi. Klageren havde i den forbindelse foreslaaet det spanske marked. Som foelge af manglende samarbejde fra de spanske producenters side var det dog ikke muligt at foretage en korrekt fastlaeggelse af den normale vaerdi i Spanien. Kommissionen overvejede derfor at fastlaegge den normale vaerdi i Jugoslavien, som er det andet land med markedsoekonomi, der er omfattet af denne procedure. Eksportoeren af varer med oprindelse i Polen underrettedes af Kommissionen om dette valg og fremsatte ikke bemaerkninger hertil.  Kommissionen finder det godtgjort, at de paagaeldende producenter i baade Jugoslavien og Polen anvender sammenlignelige produktionsprocesser, og at der i begge lande fremstilles varer af en sammenlignelig kvalitet.  Kommissionen fastslog derfor, at det ville vaere hensigtsmaessigt og ikke urimeligt at fastsaette den normale vaerdi paa grundlag af hjemmemarkedspriserne i Jugoslavien for den varetype, der kunne sammenlignes med den varetype, der har oprindelse i Polen. Det konstateredes, at den normale vaerdi i Jugoslavien i undersoegelsesperioden forblev uaendret paa et bestemt niveau mellem den 1. oktober og den 26. december 1984 og paa et andet niveau mellem den 27. december 1984 og den 31. marts 1985.  Eksportpris  (14) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.  Sammenligning og dumpingmargen  (15) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle i salgsbetingelser og  -vilkaar, saasom transportomkostninger og betalingsbetingelser.  (16) Eksportprisen ab fabrik for hver enkelt transaktion er blevet sammenlignet med den normale vaerdi i den periode, i hvilken den paagaeldende transaktion fandt sted.  Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen beregnet saaledes andrager 54 % opgjort cif Faellesskabets graense, og dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.  c) Jugoslavien  Normal vaerdi  (17) Den normale vaerdi blev foreloebigt fastlagt paa grundlag af hjemmemarkedspriserne hos de beroerte producenter, som eksporterede den paagaeldende varetype til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser vedroerende de priser, der faktisk betaltes i almindelig handel for Portland cement bestemt for forbrug i Jugoslavien.  Det konstateredes, at den normale vaerdi i undersoegelsesperioden forblev uaendret paa et bestemt niveau mellem den 1. oktober og den 26. december 1984 og paa et andet niveau mellem den 27. december 1984 og den 31. marts 1985.  Eksportpris  (18) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.  Sammenligning og dumpingmargen  (19) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne til Faellesskabet tog Kommissionen i fornoedent omfang hensyn til forskelle i salgsbetingelser og -vilkaar, saasom transportomkostninger, betalingsbetingelser og provisioner.  (20) Eksportprisen ab fabrik for hver enkelt transaktion er blevet sammenlignet med den normale vaerdi i den periode, i hvilken den paagaeldende transaktion fandt sted. Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen beregnet saaledes andrager for baade RO Astra Tvornica Cementa og RO Tvornica Portland Cementa 25 % opgjort cif Faellesskabets graense, og dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.  C. SKADE  (21) For saa vidt angaar den skade, som paastaas foraarsaget af dumpingimporten, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at indfoerslen i Faellesskabet i sin sammensaetning pr. 31. december 1985 fra Den tyske demokratiske Republik, Polen, Spanien og Jugoslavien af den paagaeldende vare, undtagen Forbundsrepublikken Tysklands import fra Den tyske demokratiske Republik, steg fra 165 397 tons i 1981 til 552 101 tons i 1984 med en deraf foelgende foroegelse af disse landes samlede markedsandel fra 0,13 % i 1981 til 0,47 % i 1984.  (22) Hvad angaar videresalgspriserne for de importerede varer, konstateredes det, at de i undersoegel-  sesperioden var vaesentlig lavere end de mest beroerte faellesskabsproducenters priser.  De konstaterede prisunderbud androg;  - Det forenede Kongeriges import af den paagaeldende vare med oprindelse i:  - Den tyske demokratiske  Republik: indtil 19 %  - Polen: indtil 5 %  - Spanien: indtil 19 %;  - Irlands import af den paagaeldende vare med oprindelse i:  - Den tyske demokratiske  Republik: indtil 14 %  - Spanien: indtil 21 %;  - Danmarks import af den paagaeldende vare med oprindelse i:  - Den tyske demokratiske  Republik: indtil 6 %  - Polen: indtil 6 %;  - Forbundsrepublikken Tysklands  import af den paagaeldende  vare med oprindelse i Polen: indtil 35 %;  - Italiens import af den  paagaeldende vare med  oprindelse i Jugoslavien: indtil 7 %.  (23) For saa vidt angaar dumpingimportens eventuelle indvirkning paa producenternes situation i Faellesskabet i dets sammensaetning pr. 31. december 1985, maa der tages hensyn til foelgende faktorer:  a) faellesskabsproducenternes produktion faldt mellem 1981 og 1984 i alle medlemsstater (bortset fra Graekenland) med gennemsnitligt 13 %, bortset fra Det forenede Kongerige, hvor den steg med 6 %,  b) de fleste af faellesskabsproducenternes udnyttelse af produktionskapaciteten faldt mellem 1981 og 1984, dog ikke i Det forenede Kongerige,  c) da den paagaeldende vare ikke er egnet til oplagring af store maengder, er det rimeligt at antage, at salgstallene foelger udviklingen i produktionstallene,  d) for producenterne i Faellesskabet i sin sammensaetning pr. 31. december 1985 faldt markedsandelen i Faellesskabet fra 99,74 % i 1981 til 99,39 % i 1984,  e) antallet af beskaeftigede hos de paagaeldende faellesskabsproducenter i Det forenede Kongerige, Irland, Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland og Italien gik ned med 17 % mellem 1981 og 1984,  f) nogle af faellesskabsproducenterne var ikke i stand til at haeve deres salgspriser i et forsoeg paa at foelge den generelle udvikling med stigende priser, og nogle indroemmede saerlige rabatter eller laengere betalingsfrister,  g) for de fleste af de beroerte faellesskabsproducenter i Det forenede Kongerige, Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland og Italien var der tale om en positiv udvikling i rentabiliteten i perioden fra 1981 til 1984; for den eneste producent i Irland var der dog tale om en negativ udvikling i rentabiliteten.  (24) Kommissionen finder, at for saa vidt som der for de under nr. 23 naevnte faktorer var tale om en negativ udvikling, skyldes dette hovedsagelig andre faktorer end dumpingimporten, saasom:  a) en betydelig nedgang i efterspoergslen efter den paagaeldende vare i en raekke medlemsstater som foelge af lavkonjunkturen i byggesektoren,  b) omstrukturering og rationalisering af nogle af de stoerste af de beroerte producentvirksomheder i Faellesskabet, hvilket har foert til en indskraenkning i antallet af producenter og produktionsanlaeg og til en nedgang i beskaeftigelsen,  c) omkostninger i forbindelse med betydelige inve- steringer, som producenterne i nogle medlemsstater har foretaget i tilknytning til overgang fra olie- til kulenergi og ny teknologi,  d) konkurrence hidroerende fra samhandelen med den paagaeldende vare inden for Faellesskabet, som i perioden fra 1981 til 1984 var betydeligt stoerre end importen fra tredjelande.  (25) Da de fleste af faellesskabsproducenternes rentabilitet, som de paastod i denne sektor udgjorde den vigtigste faktor, der skulle tages op til vurdering efter artikel 4 i forordning (EOEF) nr. 2176/84, ikke i almindelighed forringedes paa trods af en negativ udvikling i en raekke andre kriterier, finder Kommissionen, navnlig i betragtning af dumpingimportens meget beskedne markedsandel, at dumpingimporten ikke paa baggrund af udviklingen i ovennaevnte faktorer kan anses for at have foraarsaget vaesentlig skade for producenterne af den paagaeldende vare i Faellesskabet i sin sammensaetning pr. 31. december 1985.  Paa grundlag af ovennaevnte omstaendigheder er det endvidere opfattelsen, at andre faktorer end dumpingimporten oevede indflydelse paa faellesskabsproducenternes situation, og at der derfor ikke kan fastslaas nogen klar aarsagssammenhaeng mellem dumpingimporten og faellesskabsproducenternes situation.  D. TRUSSEL OM SKADE  (26) Med henblik paa at undersoege, om det kunne konstateres, at der forelaa en trussel om skade, vurderedes det, om en aendring i omstaendighederne, som kunne skabe en situation, i hvilken dumpingimporten ville foraarsage vaesentlig skade, klart kunne forudses og var overhaengende.  (27) Kommissionen undersoegte derfor produktionskapaciteten hos de paagaeldende eksportlandes producenter, deres reserveproduktionskapacitet, deres eksport til Faellesskabet og andre lande, stigningstakten for deres eksport til Faellesskabet, deres eksportfaciliteter, deres importfaciliteter i Faellesskabet og sandsynligheden for, at betydelige maengder af den paagaeldende vare i fremtiden vil blive indfoert i Faellesskabet og medfoere vaesentlig skade for en betydelig del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.  a) Resultaterne af undersoegelsen vedroerende producenter/eksportoerer i Den tyske demokratiske Republik  (28) Produktionskapaciteten i Den tyske demokratiske Republik blev anslaaet til 12 000 000 tons, og eksporten til tredjelande uden for Faellesskabet androg ca. 500 000 tons om aaret.  (29) En ny terminal med en anslaaet aarskapacitet paa 1 000 000 tons blev oprettet i Rostock (Den tyske demokratiske Republik) i 1984, hvor den ogsaa var driftsklar. Anlaeggene i Rostock goer det muligt at laste skibe med en kapacitet paa mindst 15 000 tons. Den lagerkapacitet, der var til raadighed i Rostock i referenceperioden, blev anslaaet til 6 800 tons.  (30) I 1983 undertegnede Limex, eneeksportoeren af den paagaeldende vare i Den tyske demokratiske Republik, en kontrakt med et handelsselskab i Det forenede Kongerige om det fremtidige salg via Rostock-terminalen til Det forenede Kongerige og Irland. Kontrakten loed paa foelgende maengder . . . . . . (1) tons i 1984, . . . . . . tons i 1985 og . . . . . . tons i 1986. Der var ogsaa fastsat bestemmelse om forlaengelse af kontraktens gyldighedsperiode med to aar. Ifoelge kontrakten indroemmedes handelsselskabet eneret til import af cement i bulkladninger og store saekke (1 500 kg pr. saek) til kontraktomraadet. Kontrakten aabnede ogsaa mulighed for reeksport til andre markeder.  (31) For saa vidt angaar import til Det forenede Kongerige af den paagaeldende vare i smaa saekke, solgte Limex til mindst seks importoerer, som var i stand til at distribuere varen i hele landet, og som havde udviklet en regelmaessig kundeservice.  (32) Limex undertegnede ogsaa en kontrakt med et stort irsk kooperativ bestaaende af et stort antal landbrugskooperativer med en samlet efterspoergsel paa ca. 100 000 tons pr. aar. Hidtil har den importerede vare kun daekket en fjerdedel af deres behov. Lagerkapaciteten anslaas at vaere 3 000 tons.  (33) Endvidere undertegnede Limex en kontrakt med en stor skandinavisk handelskoncern, paa grundlag af hvilken sidstnaevnte blev koeber uden eneret af den paagaeldende vare, i det mindste i bulkladninger til Danmark. Afsaetningen af de varer, der indfoertes i Danmark, blev varetaget af et andet skandinavisk selskab.  (34) Hvad angaar salget til det belgiske og det nederlandske marked, blev der undertegnet en kontrakt om levering i 1985 af 10 000 tons til hver af disse medlemsstater. Den belgiske importoer har en lagerkapacitet paa mindst 2 000 tons.  b) Resultaterne af undersoegelsen vedroerende producenter/eksportoerer i Polen  (35) Det anlaas, at produktionskapaciteten i Polen for den paagaeldende vare andrager ca. 20 000 000 tons pr. aar. Det anslaas dog, at den faktiske produktion i 1984 kun naaede op paa 13 000 000 tons, saaledes at der findes en ret betydelig uudnyttet kapacitet.  (36) Den samlede eksport af den paagaeldende vare fra Polen anslaas at vaere steget fra 485 000 tons i 1981 til 600 000 tons i 1984, selv om der ifoelge kontrakter og nationalplan skulle have vaeret eksporteret langt stoerre maengder.  (37) For saa vidt angaar eksport til Faellesskabet, undertegnede Minex, der er den eneste eksportoer af denne vare, som Kommissionen er bekendt med, flere kontrakter med udenlandske selskaber.  (38) Med henblik paa at levere til Det forenede Kongerige og Danmark undertegnede Minex en langtidskontrakt med NIC AB om eneforhandling; dette er et svensk selskab, der er forretningsmaessigt forbundet med en af de stoerste cementvirksomheder i verden.  Med hensyn til Det forenede Kongerige undertegnede begge selskaber i 1982 en kontrakt om levering af et minimum paa 200 000 tons pr. aar. Dette maal er imidlertid ikke naaet. Det var ogsaa fastsat, at NIC skulle soerge for og finansiere udstyr og mandskab til lastning af skibe. Endvidere skulle NIC organisere transport til og i Det forenede Kongerige.  I Grimsby raader NIC (UK), som er associeret med det svenske selskab, over en terminal, som goer det muligt at importere mindst 100 000 tons, pr. aar, og en lagerkapacitet paa 10 000 tons. Der er oprettet et distributionsnet, som goer det muligt regelmaessigt at levere til kunder i forskellige dele af Det forenede Kongerige. Selskabet kan ogsaa bistaa kunderne i tekniske spoergsmaal.  En kontrakt indgaaet i 1985 til supplering af den oprindelige kontrakt fra 1982 indeholder bestemmelse om levering af 70 000 tons af den paagaeldende vare i store saekke (1 500 kg pr. saek). Allerede i 1984 markedsfoerte NIC aktivt salget af denne vare i smaa saekke (50 kg pr. saek).  Hvad angaar det skandinaviske marked (herunder Danmark), undertegnede Minex i 1982 en kontrakt med NIC AB med en gyldighedsperiode til mindst den 31. december 1985. En kontrakt indgaaet i 1985 til supplering af den oprindelige kontrakt fra 1982 indeholder bestemmelse om levering af 30 000 tons i bulkladninger. Selskabet er ogsaa ansvarligt for soe- og jernbanetransport til Danmark. Til modtagelse af cement i Danmark byggede selskabet en silo i Koege (DK) med en kapacitet paa knap 1 400 tons, som blev taget i brug i begyndelsen af 1985. Selskabet udviklede endvidere naere forretningsforbindelser med sin kunde, som oprindeligt var et transportselskab.  (39) Med henblik paa levering til Forbundsrepublikken Tyskland undertegnede Minex i 1984 en langtidskontrakt med HGS Baustoffe GmbH, Forbundsrepublikken Tyskland (i det foelgende benaevnt »HGS« om levering af mindst 1 000 000 tons af den paagaeldende vare i bulkladninger i perioden fra 1985 til 1989. Ifoelge gennemfoerelseskontrakten for 1985 skulle der leveres 185 000 tons til HGS. Dette selskab chartrede et skib til transport af denne vare til Forbundsrepublikken Tyskland, hvor det i Hamburg har en silo med en kapacitet paa 2 000 tons. Selskabets kunde i Vest-Berlin har en lagerkapacitet paa 1 300 tons.  c) Resultaterne af undersoegelsen vedroerende producenter/eksportoerer i Jugoslavien  (40) Den samlede jugoslaviske produktion af den paagaeldende vare faldt i perioden fra 1981 til 1984 fra 9 613 700 tons til 9 031 900 tons. Salget paa hjemmemarkedet faldt i samme periode fra 8 862 576 tons til 8 453 289 tons. Den samlede eksport steg i naevnte periode fra 716 450 tons til 1 082 329 tons (hovedsagelig til Egypten og Italien), dvs. med 51 %.  (41) De tre jugoslaviske producenter/eksportoerer, om hvem det blev paastaaet, at de havde eksporteret den paagaeldende vare til Italien til dumpingpriser, har en produktionskapacitet paa 1 610 000 tons pr. aar. Deres produktion og salg steg i perioden fra 1981 til 1984 med 2 %, og deres samlede eksport steg i samme periode fra 64 932 tons til 295 395 tons.  (42) Salonit Anhovo har en lagerkapacitet paa 45 000 tons (tre siloer paa hver 15 000 tons) ved fabrikken. Hidtil har eksporten til Italien alene fundet sted i bulkladninger pr. lastbil. Markedet for levering i saekke ansaas for uinteressant. Repraesentanter for Salonit Anhovo erkendte, at det i princippet er muligt at eksportere til Italien pr. jernbane, men at dette goer det paakraevet at bygge en silo i Italien. Et saadant projekt var endnu ikke planlagt.  Den 30. oktober 1981 undertegnede Salonit Anhovo en eneforhandlingskontrakt med en italiensk importoer, Mark. Paa grundlag af denne kontrakt blev der leveret . . . tons i 1981, . . . . . . tons i 1982, . . . . . . tons i 1983, . . . . . . tons i 1984 og . . . . . . tons i de foerste tre maaneder af 1985. Ifoelge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er kontrakten fortsat i kraft.  Salonit Anhovo har imidlertid ogsaa leveret 8 000 til 9 000 tons aarligt til et andet selskab, Simek, med henblik paa at levere til et konsortium af cementproducenter, og yderligere 5 000 tons til en producent af cementroer i Italien.  (43) RO Tvornica Portland Cementa (Koromacno) eksporterede kun cement af puzzolano-kvaliteten til Italien, som ikke er omfattet af undersoegelsen. Den 13. april 1984 blev der undertegnet en kontrakt mellem dette jugoslaviske selskab, et eksportselskab, et transportselskab og en italiensk importoer, Marex, ifoelge hvilken der skulle leveres 20 000 tons puzzolano-cement pr. aar.  (44) RO Astra Tvornica Cementa (Umag) indgik en aftale med Marex om levering af 20 000 tons af den paagaeldende vare i 1983. Den 3. august 1984 undertegnede samme jugoslaviske producent, et eksportselskab og en italiensk importoer en kontrakt vedroerende en aarlig leverance paa 60 000 tons OPC- og puzzolano-cement (i saekke eller bulkladninger).  (45) Den 18. september 1984 paraferedes en aftale mellem de beroerte jugoslaviske producenter/eksportoerer og de italienske cementproducenter i Veneto-Friuli-omraadet i naerheden af den jugoslavisk-italienske graense med henblik paa levering af maksimalt 75 000 tons pr. aar. Det forventedes, at kontrakten skulle traede i kraft den 1. januar 1985 og vaere gyldig i fire aar. Endvidere indeholdt kontrakten bestemmelse om, at eksportprisen for den jugoslaviske vare skulle ligge under prisen paa det italienske marked, hvis de italienske myndigheder gav bemyndigelse til prisstigninger. Simek, som er et blandet selskab, hvor italienske selskaber ejer 51 % af aktiekapitalen og jugoslaviske selskaber 49 %, skulle optraede som mellemmand. Kontrakten indeholdt ogsaa en bestemmelse om, at parterne ikke under paaberaabelse af en eventuel antidumpingprocedure kunne undlade at opfylde deres forpligtelser i henhold til kontrakten. Paa trods af staerkt pres fra de italienske selskabers side mod de jugoslaviske producenter blev aftalen aldrig endelig indgaaet.  (46) Den 30. april 1985 undertegnede de tre af undersoegelsen omfattede jugoslaviske producenter/eksportoerer en aftale med flere italienske selskaber, ifoelge hvilken Unical, der ejes af Unicem, en af de stoerste cementproducenter i Italien, og Calcestruzzi, idet hver ejer 50 % af af aktiekapitalen, skal optraede som eneimportoer af . . . . . . tons jugoslavisk cement til Italien pr. aar. Denne kontrakt skulle anses for at afloese alle kontrakter, der tidligere var indgaaet med italienske importoerer. Den traadte i kraft den 30. april 1985 og er gyldig i fem aar.  Ifoelge Unical og Unicem forventes foerstnaevnte at optraede uafhaengigt af aktionaererne. Kommissionen fik ikke forelagt en kopi af kontrakten herom mellem de to aktionaerer paa trods af, at Kommissionen flere gange udtrykkeligt anmodede om det.  Kontrakten med Unical suppleredes ved en aftale af 30. april 1985 mellem de tre jugoslaviske producenter, ifoelge hvilken de teoretisk set skal bidrage med henholdsvis 55 %, 30 % og 15 % af de paagaeldende maengder. I praksis er det imidlertid kun Salonit Anhovo, der rent faktisk skal eksportere til Italien. Salonit Anhovo og de oevrige to producenter undertegnede saerskilte kontrakter om gennemfoerelsen af hovedaftalen.  d) Eksporten af dumpingvarerne til Faellesskabet og stigningstakten herfor  (47) Dumpingimporten fra Den tyske demokratiske Republik, Polen, Spanien og Jugoslavien til Faellesskabet i sin sammensaetning pr. 31. december 1985 steg med 68 % i perioden fra 1981 til 1984, svarende til en samlet markedsandel i Faellesskabet i 1984 for den paagaeldende vare med oprindelse i disse fire lande paa kun 0,47 % (heri ikke medregnet Forbundsrepublikken Tysklands import fra Den tyske demokratiske Republik).  e) Sandsynligheden for oeget eksport af dumpingvarerne til Faellesskabet  i) Import af varer med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik  (48) Umiddelbart efter undertegnelse af kontrakten i 1983 mellem Limex og handelsselskabet (jf. nr. 30), undertegnede en af de tre producenter af den paagaeldende vare i Det forenede Kongerige en saakaldt »back to back«-kontrakt med sidstnaevnte og overtog handelsselskabets rettigheder og forpligtelser. I april 1985 undertegnedes der en supplerende kontrakt mellem den britiske producent, handelsselskabet og agenten for Limex, hovedsagelig fordi den oprindelige kontrakt ikke var blevet gennemfoert som forudset (eksportoeren havde ikke vaeret i stand til at levere de oprindeligt aftalte maengder, og producenten i Det forenede Kongerige havde ikke tilstraekkelig efterspoergsel efter varen). Selv om Limex stadig betragter leveringen af . . . . . . tons aarligt som maalet, skal der ifoelge den nye kontrakt kun leveres . . . . . . tons pr. aar indtil oktober 1987. Endvidere omfatter den ogsaa levering af cement i smaa saekke (50 kg), men ikke paa grundlag af en eneret.  (49) Ifoelge 1983-kontrakten med Limex kunne den paagaeldende producent i Det forenede Kongerige omdirigere al import af cement i bulkladninger og i store saekke, som udgoer hovedparten af salget af den paagaeldende vare paa det britiske marked, fra hjemmemarkedet, og dette vil han formentlig fortsat kunne goere. Endvidere goer den supplerende kontrakt fra 1985 det muligt for samme producent ogsaa i en vis udstraekning at kontrollere importen af denne vare i smaa saekke til Det forenede Kongerige og Irland.  (50) Kommissionen er ikke i besiddelse af oplysninger, hvoraf det fremgaar, at den danske import fra Den tyske demokratiske Republik direkte eller indirekte gennem de i nr. 33 naevnte skandinaviske selskaber kan forventes at stige vaesentligt ud over niveauet i 1984, hvor markedsandelen var 0,52 %.  (51) Importen af den paagaeldende vare til Forbundsrepublikken Tyskland, hvor den tegnede sig for en markedsandel paa 1,82 % i 1984, hvilket er betydeligt hoejere end noget andet lands markedsandel i denne medlemsstat for denne vare, anses for at vaere et led i den tyske indenrigshandel og er derfor ikke omfattet af denne procedure. Endvidere har tyske producenter ikke indgivet klage over denne import.  (52) Importen af den paagaeldende vare til Benelux er begraenset ved et kontingent, som fastsaettes i henhold til en faellesskabsprocedure.  (53) Der har ikke vaeret tale om import til Frankrig eller Italien, og der er intet der tyder paa, at import til disse medlemsstater vil finde sted i fremtiden. ii) Import af varer med oprindelse i Polen  (54) Importen til Det forenede Kongerige, hvor der blev gjort en betydelig indsats for at vinde indpas paa markedet, tegnede sig i 1984 kun for en markedsandel paa 0,40 %. Selv om maalet paa 200 000 tons var blevet naaet i 1984, ville markedsandelen kun have udgjort 1,5 %.  (55) Importen til Danmark, en anden medlemsstat, som det i nr. 38 naevnte skandinaviske selskab koncentrerede sine bestraebelser om, naaede i 1984 en markedsandel paa 1,34 %. Selv om importen var naaet op paa 30 000 tons (jf. nr. 38), ville markedsandelen kun have udgjort 2,2 %.  (56) Ifoelge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, indgik de vigtigste af de paagaeldende producenter i Forbundsrepublikken Tyskland i et faellesforetagende, der erhvervede 50 % af aktiekapitalen i importselskabet »HGS«. Endvidere ser det ud til, at producenterne har indgaaet arrangementer, det goer det muligt for dem at kontrollere distribution og afsaetning af varen i fremtiden.  (57) Der har ikke vaeret tale om import til andre medlemsstater, og der er intet der tyder paa, at import til andre medlemsstater vil finde sted i fremtiden.  iii) Varer med oprindelse i Jugoslavien  (58) Importen til Italien i 1984 tegnede sig for en markedsandel paa 0,44 %. Selv om der i de foerste ni maaneder af 1985 importeredes 218 000 tons, ville denne import svare til en andel af markedet i Italien paa kun 0,56 %. Endvidere har italienske producenter som naevnt ovenfor allerede taget skridt til at begraense den fremtidige import.  (59) Der har ikke vaeret tale om nogen vaesentlig import til andre medlemsstater, og der er intet der tyder paa, at import til andre medlemsstater vil finde sted i fremtiden.  f) Resultaterne af undersoegelsen af paastanden om tab af andre afsaetningsmarkeder  (60) De antidumpingforanstaltninger, som Norge ved henstilling af 13. juli 1984 traf vedroerende importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, og som eventuelt kunne have medfoert en omlaegning af eksporten til Faellesskabet, ophaevedes i december 1985.  (61) De svenske myndigheder har ikke formelt truffet foranstaltninger mod importen af den paagaeldende vare med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik og Polen. Disse lande har blot indgaaet aftale om frivillig begraensning af eksporten, hvorefter eksporten til Sverige ikke maatte overstige . . . . . . tons pr. aar. Kommissionen finder, at disse maengder i betragtning af de to landes samlede produktionskapacitet ikke indebaerer nogen vaesentlig risiko for omlaegning af eksporten til Faellesskabet.  (62) I betragtning af, at den samlede jugoslaviske eksport af den paagaeldende vare steg fra 716 450 tons i 1981 til 1 082 329 tons i 1984, og at de af denne procedure omfattede tre jugoslaviske selskabers eksport til lande uden for Faellesskabet steg fra 0 ton i 1981 til 175 000 tons i 1984, er der ikke nogen risiko for oeget import som foelge af tab af afsaetningsmarkeder andetsteds.  (63) Paa baggrund af de ovenfor omhandlede faktiske omstaendigheder, saerlig i henseende til foranstaltninger, der er truffet af nogle af de stoerste af de beroerte faellesskabsproducenter for at hindre fremtidig import af betydelige maengder af den paagaeldende vare, og dumpingimportens saerdeles beskedne markedsandel i 1984, er det Kommissionens opfattelse, at en saadan aendring i omstaendighederne, som ville kunne foere til en situation, i hvilken dumpingimporten ville foraarsage vaesentlig skade for en betydelig del af den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, ikke i oejeblikket kan forventes at indtraeffe og kan ikke betragtes som overhaengende. Endvidere har undersoegelsen ikke underbygget klagernes paastand om, at importen til Faellesskabet ville stige som foelge af, at producenterne/eksportoererne i de af proceduren omfattede lande havde mistet afsaetningsmarkeder i tredjelande.  E. REGIONAL TRUSSEL OM SKADE  1. IMPORT TIL IRLAND, DET FORENEDE KONGERIGE OG DANMARK  (64) I betragtning af, at:  i. producenterne i Irland, Det forenede Kongerige og Danmark saelger naesten hele produktionen (henholdsvis 95 %, 99 % og 93 %) paa deres egne hjemmemarkeder, og  ii. producenter af denne vare, som har deres virksomhed andetsteds i Faellesskabet, ikke i vaesentlig grad daekker efterspoergselen paa hvert af disse markeder (den paagaeldende vare med oprindelse i andre medlemsstater tegnede sig i 1984 for en andel af det irske, britiske og danske marked paa henholdsvis 4,27 %, 2,41 % og 1,16 %),  kan Irland, Det forenede Kongerige og Danmark i denne procedure anses for at vaere isolerede markeder efter artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2176/84. a. Import til Irland  (65) Dumpingimporten med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik naaede i 1982 op paa 13 275 tons og steg til 21 452 tons i 1983. I 1984 faldt importen til 18 038 tons, dvs. med 16 %.  De importerede varers andel af markedet udgjorde i 1982 0,85 % og i 1983 1,47 %. I 1984 faldt markedsandelen til 1,32 %.  (66) Dumpingimporten fra Spanien er ikke laengere omfattet af denne procedure. Irland importerede ikke den paagaeldende vare fra andre tredjelande.  (67) Ud over de kendsgerninger, der allerede er redegjort for i det foregaaende med hensyn til en eventuel trussel om skade for Faellesskabet som helhed, er det i det foreliggende tilfaelde Kommissionens opfattelse, at i betragtning af, at dumpingimportens andel af markedet i Irland er saa lav, og at dumpingimporten ikke har udvist en fortsat stigning, er der ingen overhaengende trussel om, at den irske erhvervsgren, der fremstiller den paagaeldende vare, vil blive paafoert vaesentlig skade.  b. Import til Det forenede Kongerige  (68) Dumpingimporten med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik steg fra 11 tons i 1981 til 17 977 tons i 1982 og yderligere til 56 019 tons i 1983. I 1984 udgjorde importen 52 343 tons.  De importerede varers andel af markedet var i 1981 ubetydelig og naaede i 1982 op paa 0,14 %. I 1983 steg den til 0,42 %, men faldt igen i 1984 til 0,38 %.  (69) Dumpingimporten med oprindelse i Polen steg fra mindre end 60 tons i 1981 og 1982 til 13 207 tons i 1983 og yderligere til naesten 60 000 tons i 1984.  Markedsandelen for denne import var i 1981 og 1982 ubetydelig; i 1983 udgjorde den 0,10 %, og i 1984 steg den til 0,40 %.  (70) Dumpingimporten med oprindelse i Spanien er ikke laengere omfattet af denne procedure. Det forenede Kongerige importerede ikke den paagaeldende vare fra andre tredjelande.  (71) Ud over de faktiske omstaendigheder, der allerede er redegjort for i det foregaaende med hensyn til en eventuel trussel om skade for Faellesskabet som helhed, er det i det foreliggende tilfaelde Kommissionens opfattelse, at den samlede markedsandel for dumpingimporten, som i 1984 udgjorde 0,78 %, ikke udgoer en overhaengende trussel om vaesentlig skade for de britiske producenter.  c. Import til Danmark  (72) Dumpingimporten med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik steg fra 52 tons i 1981 til 182 tons i 1982; i 1983 steg importen til 7 546 tons, men faldt igen i 1984 til 6 999 tons.  Markedsandelen for denne import var i 1981 og 1982 ubetydelig; i 1983 udgjorde den 0,62 %, og i 1984 faldt den til 0,52 %.  (73) Dumpingimporten med oprindelse i Polen steg fra 13 157 tons i 1981 til 14 495 tons i 1982; i 1983 faldt den til 11 276 tons, og i 1984 steg den igen til 18 146 tons.  Denne dumpingimports andel af markedet steg fra 1,08 % i 1981 til 1,24 % i 1982. I 1983 faldt den imidlertid til 0,92 % for derefter i 1984 at stige til 1,34 %.  (74) Danmark importerede ikke den paagaeldende vare fra andre tredjelande.  (75) I betragtning af, at dumpingimporten med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik og Polen ikke har udvist en fortsat stigning, anses dumpingimportens andel af markedet for at vaere for lav til at udgoere en overhaengende trussel om vaesentlig skade for den paagaeldende erhvervsgren i Danmark.  2. IMPORT TIL FORBUNDSREPUBLIKKEN  TYSKLAND OG ITALIEN  (76) Hvad angaar faellesskabsproducenterne i Forbundsrepublikken Tyskland og Italien, konstaterede Kommissionen, at de virksomheder, der ligger i disse medlemsstaters nordoestlige regioner, stort set var de eneste, der beroertes af dumpingimporten. Kommissionen undersoegte derfor, om disse regioner kunne anses for at vaere isolerede markeder efter artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2176/84.  Paa grundlag af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, navnlig vedroerende salget i disse regioner fra andre omraader i Faellesskabet, er det imidlertid ikke muligt for Kommissionen at fastslaa, at disse regioner kan betragtes som isolerede regionale markeder.  Selv om Kommissionen ikke har modtaget fuldstaendige oplysninger om alle de producenter, der har deres virksomhed andetsteds i Forbundsrepublikken Tyskland og Italien uden for disse medlemsstaters nordoestlige regioner, fremgaar det af de oplysninger, der i oevrigt foreligger, at begge medlemsstater kan betragtes som regionale markeder i betragtning af, at producenterne i Forbundsrepublikken Tyskland og Italien saelger henholdsvis 93,8 % og 98,8 % af deres produktion paa hjemmemarkedet, og leverancer fra andre omraader i Faellesskabet tegner sig kun for en andel af markedet paa henholdsvis 2,85 % og 0,19 %. Ifoelge de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, havde dumpingimporten i Forbundsrepublikken Tyskland og i Italien imidlertid i 1984 kun en markedsandel paa henholdsvis 0,56 % og 0,44 %, som paa baggrund af ovennaevnte undersoegelsesresultater anses for utilstraekkelig til at gribe ind.  F. AFSLUTNING AF PROCEDUREN  (77) Under disse omstaendigheder boer proceduren vedroerende importen af Portland cement med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Polen og Jugoslavien sluttes, uden at der traeffes foranstaltninger.  (78) I Det raadgivende Udvalg gjorde flere medlemsstater indsigelse mod denne fremgangsmaade, og Kommissionen sluttede derfor ikke proceduren, men forelagde forslag herom for Raadet.  Da Raadet ikke traf anden bestemmelse inden for en maaned, er proceduren sluttet i henhold til artikel 9, stk. 1, i forordning EOEF nr. 2176/84.  (79) Klagerne blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen paataenkte at slutte denne procedure. De fremsatte derefter bemaerkninger hertil over for Kommissionen -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  Antidumpingproceduren vedroerende importen af Portland cement med oprindelse i Den tyske demokratiske Republik, Polen og Jugoslavien sluttes.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. juli 1986.  Paa Kommissionens vegne  Willy DE CLERCQ  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.  (2) EFT nr. C 84 af 2. 4. 1985, s. 5.  (1) I den offentliggjorte udgave af denne beslutning udelades visse af tallene herefter i medfoer af bestemmelserne i artikel 8 i Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 om bevarelse af forretningshemmeligheder.


Europa-Parlamentets afgørelse om anmodning om ophævelse af Efstratios Korakas' parlamentariske immunitet (2001/2230(IMM))