               2.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 324/18

         P8_TA(2015)0086
   Anmodning om ophævelse af Viktor Uspaskichs parlamentariske immunitet
   Europa-Parlamentets afgørelse af 25. marts 2015 om anmodning om ophævelse af Viktor Uspaskichs immunitet (2014/2095(IMM))
   (2016/C 324/04)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til anmodning af 21. juli 2014 fra de litauiske retsmyndigheder om ophævelse af Victor Uspaskichs immunitet i forbindelse med en straffesag ved Republikken Litauens appeldomstol, hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 15. september 2014,

               —

               der har hørt Victor Uspaskich den 24. marts 2015, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5,

               —

               der henviser til artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (»protokollen«) samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol har afsagt den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1),

               —

               der henviser til artikel 62 i Republikken Litauens forfatning,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets afgørelse af 7. september 2010 (2),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, og artikel 9,

               —

               der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0061/2015),

               A.

               der henviser til, at Vilnius' regionale straffedomstol har afsagt en endnu ikke retskraftig dom over Viktor Uspaskich, medlem af Europa-Parlamentet;

               B.

               der henviser til, at samme sag nu verserer ved Republikken Litauens appeldomstol;

               C.

               der henviser til, at anklagerne imod Uspaskich ikke har forbindelse med synspunkter, han har tilkendegivet, eller stemmer, han har afgivet, under udøvelsen af sit hverv som medlem af Europa-Parlamentet, og at protokollens artikel 8 dermed ikke finder anvendelse;

               D.

               der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer under Parlamentets sessioner i henhold til artikel 9 i protokollen på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling, og at immunitet ikke kan påberåbes af et medlem, som gribes på fersk gerning, og kan ikke hindre Europa-Parlamentets ret til at ophæve et af dets medlemmers immunitet;

               E.

               der henviser til, at et medlem af det nationale parlament (Seimas) i henhold til artikel 62 i Republikken Litauens forfatning ikke kan holdes strafferetligt ansvarlig, arresteres eller på anden vis udsættes for frihedsberøvelse uden Parlamentets samtykke;

               F.

               der henviser til, at der er anlagt straffesag mod Viktor Uspaskich, medlem af Europa-Parlamentet, som i sagen ved Vilnius' regionale straffedomstol er tiltalt for overtrædelse af artikel 24, stk. 4, sammenholdt med artikel 222, stk. 1, artikel 220, stk. 1, artikel 24, stk. 4, sammenholdt med artikel 220, stk. 1, artikel 205, stk. 1, og artikel 24, stk. 4, sammenholdt med artikel 205, stk. 1, i Republikken Litauens straffelov;

               G.

               der henviser til, at Republikken Litauens øverste offentlige anklager den 14. juli 2009 anmodede om ophævelse af Viktor Uspaskichs immunitet i forbindelse med den netop omtalte straffesag;

               H.

               der henviser til, at Viktor Uspaskich i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 9 blev hørt i Retsudvalget for første gang den 27. januar 2010 og blev hørt endnu en gang i Retsudvalget den 2. september 2010, efter at to retlige spørgsmål var blevet afklaret gennem svar fra de litauiske myndigheder, og at hans ret til at blive hørt således er blevet respekteret på alle mulige niveauer;

               I.

               der henviser til, at Europa-Parlamentet den 7. september 2010 (3) besluttede at ophæve Viktor Uspaskichs immunitet;

               J.

               der henviser til, at Viktor Uspaskich den 5. april 2011 anmodede om beskyttelse af sin immunitet, idet han bl.a. gjorde gældende, at han ikke i tilstrækkeligt omfang var blevet hørt af Retsudvalget, og at straffesagen mod ham var politisk begrundet og gjorde det svært for ham at opfylde sine parlamentariske forpligtelser;

               K.

               der henviser til, at Viktor Uspaskich i sin skrivelse af 11. april 2011 under henvisning til påståede nye oplysninger offentliggjort af WikiLeaks, der skulle vise, at han var offer for »fumus persecutionis«, anmodede om en revision af Parlamentets afgørelse af 7. september 2010;

               L.

               der henviser til, at denne anmodning ikke blev imødekommet, da der ikke kunne konstateres nogen tilstrækkelig forbindelse mellem de påståede nye oplysninger og indledningen af straffesagen mod Viktor Uspaskich om falsk bogføring;

               M.

               der henviser til, at Europa-Parlamentet besluttede ikke at beskytte Viktor Uspaskichs immunitet og privilegier (4);

               N.

               der henviser til, at Viktor Uspaskich den 12. juli 2013 af Vilnius' regionale straffedomstol blev kendt skyldig i overtrædelse af artikel 24, stk. 4, sammenholdt med artikel 182, stk. 2 og 222, stk. 1, i Republikken Litauens straffelov og idømt 4 års fængsel;

               O.

               der henviser til, at både Viktor Uspaskich og anklagemyndigheden har appelleret afgørelsen, hvorefter den samme retssag som den, på grundlag af hvilken Viktor Uspaskichs immunitet allerede er blevet ophævet, nu verserer i anden instans;

               P.

               der henviser til, at der i appelinstansen kræves endnu en afgørelse fra Europa-Parlamentet, da et medlem af det nationale parlament (Seimas) i henhold til artikel 62 i Republikken Litauens forfatning ikke kan holdes strafferetligt ansvarlig;

               Q.

               der henviser til, at det fremgår af protokollens artikel 9, litra a), at rækkevidden og betydningen af den immunitet, som medlemmerne nyder på deres eget lands område, fastsættes i de respektive nationale bestemmelser;

               R.

               der henviser til, at Viktor Uspaskich gør gældende, at det retlige grundlag for anklagen har ændret sig, men at der ikke er noget til hinder for, at anklagemyndighederne og domstolene foretager en ny retlig kvalifikation, så længe der er tale om den samme handling;

               S.

               der henviser til, at det i forvejen fremgår af sagens akter, at de faktiske forhold, der ligger til grund for anklagen, hele tiden har været de samme;

               T.

               der henviser til, at Viktor Uspaskich har anført, at der verserer to sager vedrørende ham ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, men at det efter en gennemgang af de pågældende sager kan konstateres, at de ikke har noget med den foreliggende sag at gøre;

               U.

               der henviser til, at der først kan anlægges sag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, når alle appelmuligheder på nationalt plan er udtømt, og at det derfor ikke er muligt, at en sag, der verserer ved Republikken Litauens appeldomstol, samtidig er genstand for en sag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol;

               V.

               der henviser til, at Viktor Uspaskich med sin skrivelse af 24. oktober 2014 har fremsendt yderligere, nye oplysninger, som skulle vise, at han var offer for »fumus persecutionis«;

               W.

               der henviser til, at Viktor Uspaskich endvidere refererer til nogle Wikileaks-dokumenter som nye bilag, men at disse dokumenter allerede blev drøftet inden for rammerne af den procedure om beskyttelse af immuniteten, der blev indledt den 5. april 2011, og at de hverken har nogen beviskraft eller er relevante;

               X.

               der henviser til, at der endnu en gang ikke har kunnet konstateres nogen tilstrækkelig forbindelse mellem de anførte nye oplysninger og straffesagen mod Viktor Uspaskich om falsk bogføring;

               Y.

               der henviser til, at der således ikke er blevet forelagt noget klart bevis på, at der foreligger »fumus persecutionis«, og at de overtrædelser, som Uspaskich anklages for, ikke har noget at gøre med hans aktiviteter som medlem af Europa-Parlamentet;

               Z.

               der henviser til, at der med afgørelsen om ophævelse af immuniteten i henhold til forretningsordenens artikel 9, stk. 7, på ingen måde tages stilling til skyldsspørgsmålet, da dette afgøres af de nationale domstole;

               AA.

               der henviser til, at det desuden ikke er Retsudvalgets opgave at kontrollere de enkelte medlemsstaters retssystemer inden for rammerne af en immunitetsprocedure;

               1.

               vedtager at ophæve Viktor Uspaskichs immunitet;

               2.

               pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til Republikken Litauens kompetente myndigheder.

      (1)  Domstolens dom af 12. maj 1964, Wagner mod Fohrmann og Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Domstolens dom af 10. juli 1986, Wybot mod Faure m.fl., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Rettens dom af 15. oktober 2008, Mote mod Parlamentet, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Domstolens dom af 21. oktober 2008, Marra mod De Gregorio og Clemente, C-200/07 og C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Rettens dom af 19. marts 2010, Gollnisch mod Parlamentet, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Domstolens dom af 6. september 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI:EU:C:2011:543; Rettens dom af 17. januar 2013, Gollnisch mod Parlamentet, T-346/11 og T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  EUT C 308 E af 20.10.2011, s. 90.

      (3)  EUT C 308 E af 20.10.2011, s. 90.

      (4)  EUT C 165 E af 11.6.2013, s. 80.


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2015/1641 af 29. april 2015 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2013

text:
               30.9.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/183

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2015/1641
      af 29. april 2015
      om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2013
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2013,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2013 med akademiets svar (1),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2013 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 17. februar 2015 om decharge til akademiet for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2013 (05304/2015 — C8-0054/2015),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3),

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Rådets afgørelse 2005/681/RIA af 20. september 2005 om oprettelse af Det Europæiske Politiakademi (Cepol) og om ophævelse af afgørelse 2000/820/RIA (5), særlig artikel 16,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6),

                  —

                  der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (7), særlig artikel 108,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag V,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0086/2015),

         1.

            meddeler direktøren for Det Europæiske Politiakademi decharge for gennemførelsen af akademiets budget for regnskabsåret 2013;

         2.

            fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

         3.

            pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Politiakademi, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Martin SCHULZ

               Formand

            Klaus WELLE

               Generalsekretær

         (1)  EUT C 442 af 10.12.2014, s. 51.

         (2)  Se fodnote 1.

         (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (4)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (5)  EUT L 256 af 1.10.2005, s. 63.

         (6)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (7)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: 2013/406/EU: Afgørelse vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer af 24. juli 2013 om udnævnelse af dommere ved Retten

text:
               30.7.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 203/15

         AFGØRELSE VEDTAGET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER
   af 24. juli 2013
   om udnævnelse af dommere ved Retten
   (2013/406/EU)
   REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS MEDLEMSSTATER HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 19,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 254 og 255,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106A, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Mandatet for tretten dommere ved Retten udløber den 31. august 2013. Der bør derfor udnævnes nye dommere for perioden 1. september 2013 til 31. august 2019.

               (2)

               Det er blevet foreslået, at Miro PREKs embede som dommer ved Retten bør fornyes.

               (3)

               Det udvalg, der er nedsat ved artikel 255 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har afgivet udtalelse om Miro PREKs kvalifikationer til at udøve embedet som dommer ved Retten —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Miro PREK udnævnes som dommer ved Retten for perioden 1. september 2013 til 31. august 2019.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. juli 2013.

         R. KAROBLIS

            Formand


Avis juridique important

|

31993D0158

93/158/EØF: Rådets afgørelse af 26. oktober 1992 om indgåelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om anvendelse af Fællesskabets tredjelandsdirektiv (Rådets direktiv 72/462/EØF) og af de tilsvarende krav i de amerikanske retsforskrifter med hensyn til handel med fersk okse- og svinekød

EF-Tidende nr. L 068 af 19/03/1993 s. 0001 - 0002 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 21 s. 0085  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 21 s. 0085

<{CS}>RAADETS AFGOERELSE af 26. oktober 1992 om indgaaelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Amerikas Forenede Stater om anvendelse af Faellesskabets tredjelandsdirektiv (Raadets direktiv 72/462/EOEF) og  af de tilsvarende krav i de amerikanske retsforskrifter med hensyn til handel med fersk okse- og svinekoed RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til Raadets direktiv 72/462/EOEF af 12. december 1972 om sundhedsmaessige og veterinaerpolitimaessige problemer i forbindelse med indfoersel af kvaeg, svin, faar og geder samt fersk koed og koedprodukter fra tredjelande (1), i det foelgende  benaevnt Faellesskabets tredjelandsdirektiv,  under henvisning til Kommissionens beslutning 87/257/EOEF af 28. april 1987 om listen over virksomheder i Amerikas Forenede Stater, der er godkendt til indfoersel af fersk koed til Faellesskabet (2),  under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger:  Ifoelge brevveksling af 7. maj 1991, som der er henvist til i artikel 2, stk. 2, i beslutning 91/522/EOEF, indledte Kommissionen og USA's regering en sammenlignende undersoegelse af Faellesskabets tredjelandsdirektiv og de tilsvarende krav i amerikanske  retsforskrifter med hensyn til handel med fersk okse- og svinekoed for at kunne fastslaa, om EF-kravene og de amerikanske krav er ligeartede;  denne sammenlignende undersoegelse er afsluttet og har vist, at retsforskrifterne i Faellesskabet og USA principielt giver ensartet beskyttelse mod risici for folkesundheden;  for at sikre, at denne ligestilling anerkendes, boer der aftales en procedure for anvendelse af kravene ifoelge retsforskrifterne i saavel Faellesskabet som USA, saa den fremtidige handel med fersk okse- og svinekoed kan beskyttes og lettes; der er opnaaet  enighed herom;  i forbindelse med etableringen af en saadan procedure vil Kommissionen forelaegge Raadet passende forslag med hensyn til Faellesskabets tredjelandsdirektiv;  i tiden mellem aftalens indgaaelse og den fuldstaendige gennemfoerelse af foranstaltningerne deri er det noedvendigt at traeffe midlertidige foranstaltninger, saa flere virksomheder i USA kan godkendes med henblik paa indfoersel af fersk okse- og svinekoed til  Faellesskabet;  aftalen boer godkendes - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Amerikas Forenede Stater om anvendelse af Faellesskabets tredjelandsdirektiv (Raadets direktiv 72/462/EOEF) og af de tilsvarende krav i de amerikanske retsforskrifter med hensyn  til handel med fersk okse- og svinekoed godkendes herved paa Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs vegne.  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Raadets formand bemyndiges herved til at udpege den person, der er befoejet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Faellesskabet.  Denne afgoerelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 26. oktober 1992.  Paa Raadet vegne J. GUMMER Formand (1) EFT nr. L 302 af 31. 12. 1972, s. 28. Direktivet er senest aendret ved forordning (EOEF) nr. 1601/92 (EFT nr. L 173 af 27. 6. 1992, s. 13).(2) EFT nr. L 121 af 9. 5. 1987, s. 46. Beslutningen er senest aendret ved Raadets beslutning 91/522/EOEF  (EFT nr. L 283 af 11. 10. 1991, s. 14).


title: 2007/2/EF,Euratom: Rådets afgørelse af 1. januar 2007 om udnævnelse af medlemmer af Revisionsretten

text:
               4.1.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 1/5

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 1. januar 2007
   om udnævnelse af medlemmer af Revisionsretten
   (2007/2/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 247, stk. 1, 2 og 3,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 160 B, stk. 3,
   under henvisning til akten om Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelsesvilkår samt om tilpasning af de traktater, som Den Europæiske Union bygger på, særlig artikel 47,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:
   I henhold til artikel 47 i ovennævnte tiltrædelsesakt skal Revisionsretten udvides ved udnævnelse af yderligere to medlemmer med et mandat på seks år —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Følgende udnævnes til medlemmer af Revisionsretten for en periode på seks år fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse:

               Nadezhda SANDOLOVA

               Ovidiu ISPIR.

         Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra den 1. januar 2007.
   Artikel 3
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. januar 2007.

            På Rådets vegne

         F.-W. STEINMEIER

            Formand


title: 73/257/EØF: Rådets Afgørelse af 24. juli 1973 om afslutning af protokollen vedrørende aftalen om samhandel og teknisk samarbejde mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og medlemsstaterne på den ene side, og republikken Libanon på den anden side

text:
31 . 8.73                                   De Europæiske Fællesskabers Tidende                                     Nr. L 244/ 1
                                                                 II
                                     (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                              RÅD
                                                      RÅDETS AFGØRELSE
                                                          af 24. juli 1973
              om afslutning af protokollen vedrørende aftalen om samhandel og teknisk samarbejde
              mellem Det europæiske Fællesskab og medlemsstaterne på den ene side, og republikken
                                                  Libanon på den anden side
                                                           (73/257/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                               oprindelige medlemsstater sammen med et af Fælles
FÆLLESSKABER HAR                                                      skaberne ;
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det                   der bør derfor afsluttes en protokol om de nye med
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel                      lemsstaters tiltrædelse af nævnte aftale ,
113 ,
                                                                      TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
under henvisning til henstilling fra Kommissionen,
                                                                                Eneste artikel
og
                                                                      På Det europæiske økonomiske Fællesskabs vegne
ud fra følgende betragtninger :                                       afsluttes protokollen med tilknyttet erklæring vedrøren
                                                                      de aftalen om samhandel og teknisk samarbejde
Det europæiske økonomiske Fællesskab og medlems                      mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
staterne på den ene side, og republikken Libanon på                   medlemsstaterne på den ene side , og republikken
den anden side har afsluttet en aftale om samhandel                   Libanon på den anden side (3). Teksten til proto
og teknisk samarbejde (*), undertegnet i Bruxelles                    kollen er anført i bilag til denne afgørelse.
den 21 . maj 1965 ;
                                                                      Udfærdiget i Bruxelles , den 24. juli 1973 .
i henhold til artikel 4, stk . 2 i akten vedrørende til                                                   På Rådets vegne
trædelsesvilkårene og tilpasningerne af traktaterne ( 2)                                                    I. NØRGAARD
har de nye medlemsstater forpligtet sig til at tiltræde
de aftaler eller overenskomster, der er indgået af de                                                           Formand
(*) EFT nr. L 146 af 27 . 6. 1968 , s . 2 .                           (3) Datoen for protokollens ikrafttræden vil blive offent
(2) EFT specialudgave nr. L 73 af 27 . 3 . 1972 , s . 14.                 liggjort i De Europæiske Fcellesskabers Tidende.


Avis juridique important

|

31984D0512

84/512/EØF: Kommissionens afgørelse af 23. oktober 1984 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af paraformaldehyd med oprindelse i Spanien og om slutning af undersøgelsen

EF-Tidende nr. L 282 af 26/10/1984 s. 0058 - 0060

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 23. oktober 1984  om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af paraformaldehyd med oprindelse i Spanien og om slutning af undersoegelsen  (84/512/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10,  efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. Procedure  (1) Kommissionen modtog i april 1984 en klage indgivet af »European Council of Chemical Manufacturers Federation« (CEFIC) paa vegne af producenter, hvis produktion udgoer hele produktionen i Faellesskabet af den paagaeldende vare. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2), om indledning af en undersoegelse vedroerende Faellesskabets import af paraformaldehyd, henhoerende under pos. 29.11 G i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 29.11-97 med oprindelse i Spanien.  (2) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.  (3) Alle de kendte EF-producenter, eksportoerer og importoerer tilkendegav deres mening skriftlig. Ingen af disse anmodede om at blive hoert mundtligt.  (4) Der blev ikke fremlagt redegoerelser paa vegne af virksomheder i Faellesskabet, der indkoeber paraformaldehyd.  (5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos:  a) producenter i Faellesskabet:  - Organichim SA (CDF - Chimie group), Paris, Frankrig,  - Degussa AG, Frankfurt, Forbundsrepublikken Tyskland,  - Synthite Ltd., West Bromwich, Det forenede Kongerige,  - Alder SpA, Trieste, Italien;  b) eksportoer:  - Formol y Derivados SA, Barcelona, Spanien;  c) Importoer i Faellesskabet:  - Chimilux SA, Paris, Frankrig.  (6) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra den 1. juni 1983 til den 31. maj 1984.  B. Normal vaerdi  (7) Den normale vaerdi blev foreloebigt fastlagt paa grundlag af hjemmemarkedspriserne hos de spanske producenter, der eksporterede til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser vedroerende salg til kunder, med hvilke de ikke var forretningsmaessigt forbundet.  C. Eksportpris  (8) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.  D. Sammenligning  (9) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i paakommende tilfaelde hensyn til forskelle i salgsvilkaar, der paavirkede prisernes sammenlignelighed, og der blev taget hensyn til forskelle for saa vidt angaar kreditvilkaar, provisioner og transport.  (10) Eksportoeren fremsatte anmodning om, at der blev foretaget en justering for at tage hensyn til en prisforskel, der skyldtes en maengderabat, som var indroemmet den stoerste kunde paa det spanske hjemmemarked. Kommissionen imoedekom denne anmodning, for saa vidt angaar de paagaeldende kvaliteter, eftersom betingelserne i artikel 2, stk. 10, litra b), nr. i), i forordning (EOEF) nr. 2176/84 blev betragtet som vaerende opfyldt.  (11) Endvidere fremsatte eksportoeren anmodning om, at der blev foretaget en justering for at tage hensyn til, at de maengder, der var eksporteret til Faellesskabet, havde vaeret betydeligt stoerre end dem , der var blevet solgt paa det spanske hjemmemarked. Kommissionen afslog denne anmodning med den begrundelse, at eksportoeren ikke beviste, at der havde vaeret tale om omkostningsbesparelser ved produktion af forskellige maengder, hvilket kraeves i henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), nr. ii) i samme forordning.  (12) Den spanske eksportoer anmodede ligeledes Kommissionen om, paa grundlag af artikel 2, stk. 10, litra d), i ovennaevnte forordning, at tage hensyn til det nedslag i eksportafgiften »Desgravaçión fiscal«, som fremkom ved, at de spanske myndigheder, naar den paagaeldende vare blev eksporteret, godtgjorde et beloeb svarende til de skatter, der paaloeb under produktionsprocessen. Uden at tage stilling til, hvorvidt og i hvilket omfang denne anmodning kunne tages i betragtning, imoedekom Kommissionen ikke anmodningen, eftersom den spanske eksportoer ikke forelagde tilfredsstillende beviser vedroerende de skattebeloeb, der var godtgjort af de spanske myndigheder i forbindelse med eksporten af den paagaeldende vare.  Endvidere kunne spoergsmaalet om hvorvidt skattegodtgoerelsen udgjorde et eksportsubsidie, kun undersoeges ifald en subsidie klage var blevet indgivet og en undersoegelse var ivaerksat i henhold dertil.  (13) Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.  E. Dumpingmargen  (14) Det fremgaar af den foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted fra den spanske eksportoers side, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet. Den vejede gennemsnitlige margen er 17,4 %.  F. Skade  (15) For saa vidt angaar dumpingimportens skadelige virkninger, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at Faellesskabets import fra Spanien af paraformaldehyd steg fra 853 tons i 1980 til 2 776 tons i 1982. I 1983 steg denne import til 3 392 tons og i loebet af de foerste fem maaneder af 1984 udgjorde den 1 461 tons, hvilket svarer til 3 506 tons paa aarsbasis.  (16) Udviklingen i denne import svarer til en stigning i eksportlandets markedsandel fra 3,4 % til 11,2 % mellem 1980 og 1982. Endvidere svarer den til en yderligere stigning i markedsandelen til 12,9 % i 1983; markedsandelen for de foerste fem maaneder af 1984 anslaas til 11,3 %.  (17) Videresalgspriserne for dumpingvarerne laa gennem undersoegelsesperioden op til 18 % lavere end faellesskabsproducenternes priser.  (18) Dette har for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet haft til foelge, at produktionen og salget i Faellesskabet faldt med henholdsvis 2 % og 9,5 % mellem 1980 og 1982. Denne udvikling svarer til en nedgang i faellesskabsproducenternes markedsandel fra 96,2 % til 88,5 % i loebet af samme periode, hvor markedsandelen for dumpingimporten samtidig steg.  (19) Det er blevet fremfoert at faellesskabsproducenternes produktion og salg steg i 1983 og gennem de foerste fem maaneder af 1984. Dette skyldtes imidlertid i hoejere grad salget uden for EF end salget til Faellesskabets marked. Paa trods af denne stigning faldt faellesskabsproducenternes markedsandel til 85,9 % i 1983. Det anslaas, at deres markedsandel er steget gennem de foerste fem maaneder af 1984, men ikke tilstraekkeligt til at opveje den nedgang, der indtraf i 1983.  (20) De fleste af faellesskabsproducenterne har ogsaa vaeret udsat for et betydeligt pristryk, hvilket har forhindret dem i at saette salgspriserne op, saaledes at de kunne faa daekning for oegede produktionsomkostninger. Nogle af producenterne har endog maattet nedsaette salgspriserne.  (21) Siden 1980 har situationen for de fleste faellesskabsproducenter med hensyn til fortjeneste og tab udviklet sig i negativ retning, selv om der synes at vaere indtraadt en vis forbedring siden begyndelsen af 1984.  (22) Kommissionen har undersoegt, om der er foraarsaget skade af andre faktorer, saasom udviklingen i forbruget af denne vare. I denne forbindelse har Kommissionen kunnet fastslaa, at medens forbruget i Faellesskabet faldt med 1,4 % mellem 1980 og 1982, steg markedsandelen for de importerede varer med 7,8 %, medens faellesskabsproducenternes markedsandel faldt med 7,7 % i loebet af samme periode. Nedgangen i forbruget gennem denne periode anses derfor for at have beroert faellesskabsproducenterne, men ikke importen af den paagaeldende vare. Selv om forbruget i Faellesskabet steg med 6,6 % i 1983, faldt faellesskabsproducenternes markedsandel yderligere medens markedsandelen for dumpingimporten udviste en yderligere stigning.  Omfanget af dumpingimporten, markedsandelen og de priser, hvortil dumpingvarerne udbydes til salg i Faellesskabet, har foranlediget Kommissionen til at fastslaa, at virkningen af dumpingimporten af paraformaldehyd med oprindelse i Spanien saerskilt betragtet maa anses for at have paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.  G. Faellesskabet interesser  (23) Den spanske eksportoer har fremfoert det argument, at det ikke vil vaere i Faellesskabets interesse at traeffe foranstaltninger, fordi disse blot vil virke som en beskyttelse af faellesskabsproducenter med en mindre effektiv teknologi og produktionsproces. Saafremt der traeffes foranstaltninger, vil formaalet imidlertid ikke vaere at beskytte faellesskabsproducenterne mod mere effektive producenter i tredjelande, men at yde beskyttelse mod illoyal konkurrence fra en eksportoer, som havde solgt sine varer i Faellesskabet til dumpingpriser, og dermed paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.  (24) I betragtning af de saerligt alvorlige vanskeligheder, som den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet befinder sig i, er Kommissionen naaet til den konklusion, at det er i Faellesskabets interesse, at der gribes ind.  H. Tilsagn  (25) Den paagaeldende eksportoer blev underrettet om de vigtigste resultater af den foreloebige undersoegelse og fremsatte bemaerkninger hertil. Formol y Derivados SA afgav derefter tilsagn vedroerende sin eksport af paraformaldehyd til Faellesskabet.  Naevnte tilsagn indebaerer, at eksportpriserne til Faellesskabet haeves til det niveau, der er noedvendigt for at hindre fortsat dumping. Det vejede gennemsnit af denne forhoejelse overstiger i intet tilfaelde den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, der konstateredes i forbindelse med undersoegelsen.  Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at det afgivne tilsagn kan godtages, og undersoegelsen kan derfor sluttes, uden at der indfoeres antidumpingtold.  (26) Der blev ikke gjort indsigelse mod denne afgoerelse i Det raadgivende Udvalg -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Det tilsagn, der er afgivet af Formol y Derivados SA, Barcelona, i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af paraformaldehyd, henhoerende under pos. 29.11 G i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 29.11-97 med oprindelse i Spanien, godtages.  Artikel 2  Undersoegelsen vedroerende den i artikel 1 omhandlede antidumpingprocedure sluttes.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. oktober 1984.  Paa Kommissionens vegne  Antonio GIOLITTI  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.  (2) EFT nr. C 145 af 1. 6. 1984, s. 7.


Avis juridique important

|

31999D0031

Den Europæiske Centralbanks beslutning af 9. juni 1998 om den metode, der skal anvendes ved fastsættelsen af fordelingsnøglen for de nationale centralbankers kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (ECB/1998/1)

EF-Tidende nr. L 008 af 14/01/1999 s. 0031 - 0032

DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS BESLUTNING af 9. juni 1998 om den metode, der skal anvendes ved fastsættelsen af fordelingsnøglen for de nationale centralbankers kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (ECB/1998/1) (1999/31/EF) STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -under henvisning til artikel 29 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt »statutten«);under henvisning til bidraget fra Det Generelle Råd for Den Europæiske Centralbank, som er ydet i overensstemmelse med artikel 47.2 i statutten, ogud fra følgende betragtninger:De statistiske data, som skal anvendes til fastsættelsen af fordelingsnøglen, er tilvejebragt af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, som Rådet for Den Europæiske Union vedtog den 5. juni 1998 (1);Styrelsesrådet for Den Europæiske Centralbank besluttede - i erkendelse af, at det er umuligt at fastholde en ordret fortolkning af artikel 29.1 i statutten - at Kommissionens oprindelige (uafrundede) tal angivet med fire decimaler anvendes til fastsættelse af fordelingsnøglen for de nationale centralbankers (i det følgende benævnt »NCB«) første indskud af kapital i Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt »ECB«) som den mest nøjagtige og derfor mest retfærdige metode;i tilfælde af, at Kommissionens tal ikke sammenlagt udgør 100 %, skal afvigelsen udlignes ved i stigende orden at lægge 0,0001 procentpoint til den (de) mindste andel(e), indtil der er nået nøjagtigt 100 %, hvis den oprindelige sum udgjorde mindre end 100 %, eller ved i faldende orden at fratrække 0,0001 procentpoint fra den (de) største andel(e), indtil der er nået nøjagtigt 100 %, hvis den oprindelige sum udgjorde mere end 100 %;de af Kommissionen tilvejebragte data revideres i oktober 1998;de nationale centralbankers vægt i ECB's nøgle kan justeres i tilfælde af, at de reviderede data skulle resultere i en ændring af en NCB's andel på 0,01 % eller derover -TRUFFET FØLGENDE BESLUTNING:Artikel 1 Nøglen for den i artikel 29.1 i statutten anførte vægtning af de nationale centralbanker fastsættes således:>TABELPOSITION>Artikel 2 Fordelingsnøglen kan revideres inden overgangen til tredje fase i tilfælde af, at Kommissionen inden december 1998 tilvejebringer reviderede statistiske data, som anvendes til fastsættelsen af fordelingsnøglen, og som ville resultere i en ændring af en NCB's indskud på 0,01 % eller derover.Artikel 3 Denne beslutning er gyldig med tilbagevirkende kraft fra den 1. juni 1998.Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 9. juni 1998.Willem F. DUISENBERGFormand for ECB(1) Jf. Rådets beslutning 98/382/EF (EFT L 171 af 17. 6. 1998, p. 33).


title: 2012/508/EU: Rådets afgørelse af 24. februar 2011 om undertegnelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Føderative Republik Brasilien om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af almindeligt pas

text:
               21.9.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/3

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 24. februar 2011
   om undertegnelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Føderative Republik Brasilien om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af almindeligt pas
   (2012/508/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra. a), nr. v),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har på vegne af Den Europæiske Union forhandlet sig frem til en aftale med Den Føderative Republik Brasilien om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af almindeligt pas.

               (2)

               Aftalen blev undertegnet på Den Europæiske Unions vegne den 8. november 2010 med forbehold af dens indgåelse, jf. Rådets afgørelse 2010/622/EU af (1).

               (3)

               Denne afgørelse er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (2). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (4)

               Denne afgørelse er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (3). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Føderative Republik Brasilien om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af almindeligt pas (»aftalen«) godkendes hermed på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet giver den i aftalens artikel 9, stk. 1, omhandlede meddelelse (4).
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. februar 2011.

            På Rådets vegne

         PINTÉR S.

            Formand

      (1)  EUT L 275 af 20.10.2010, s. 3.

      (2)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

      (3)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

      (4)  Aftalens ikrafttrædelsesdato offentliggøres af Rådets generalsekretariat i Den Europæiske Unions Tidende.
   Fælleserklæring om information af borgerne om visumfritagelsesaftalen
   I erkendelse af behovet for åbenhed over for borgerne i Den Europæiske Union og Brasilien er de kontraherende parter enedes om at sikre fuld formidling af information om visumfritagelsesaftalens indhold og konsekvenser og om dertil knyttede spørgsmål, såsom gyldige rejsedokumenter i forbindelse med visumfri indrejse, territorial anvendelse, herunder listen over medlemsstater, der i fuldt omfang anvender Schengenreglerne, den tilladte opholdsperiode og indrejsebetingelserne, herunder retten til appel i tilfælde af, at indrejse nægtes.
    ---documentbreak---

               21.9.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/4

         AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Den Føderative Republik Brasilien om visumfritagelse for indehavere af almindeligt pas
   DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »Unionen«,
   og
   DEN FØDERATIVE REPUBLIK BRASILIEN, i det følgende benævnt »Brasilien«
   i det følgende sammen benævnt »de kontraherende parter« —
   SOM ØNSKER at bevare princippet om gensidighed og gøre det lettere at rejse ved at sikre alle statsborgere i Unionens medlemsstater og brasilianske statsborgere visumfritagelse for indrejse og kortvarige ophold,
   SOM BEKRÆFTER deres vilje til at sikre gensidig visumfritagelse så hurtigt som afslutningen af de respektive parlamentariske og andre interne procedurer tillader,
   SOM ØNSKER yderligere at udbygge de venskabelige forbindelser og fortsat styrke de tætte bånd mellem de kontraherende parter,
   SOM TAGER HENSYN TIL protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling og protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og bekræfter, at denne aftales bestemmelser ikke gælder for Det Forenede Kongerige og Irland —
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Formål
   Statsborgere fra Unionen og brasilianske statsborgere, som er indehavere af gyldigt almindeligt pas, har ret til visumfri indrejse, gennemrejse og ophold på den anden kontraherende parts område af højst tre måneders varighed i løbet af en seksmånedersperiode og udelukkende i turisme- eller forretningsøjemed i overensstemmelse med denne aftales bestemmelser.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne aftale forstås ved:
   a)   »medlemsstat«: enhver af Unionens medlemsstater med undtagelse af Det Forenede Kongerige og Irland
   b)   »statsborger i Unionen«: en statsborger i en medlemsstat som defineret under litra a)
   c)   »statsborger i Brasilien«: enhver, som har statsborgerskab i Brasilien
   d)   »Schengenområdet«: det område uden indre grænser, der omfatter territorier tilhørende de i litra a) definerede medlemsstater, som i fuldt omfang anvender Schengenreglerne
   e)   »Schengenreglerne«: alle foranstaltninger, der sigter på at sikre den frie bevægelighed for personer inden for et område uden indre grænser og i forbindelse hermed direkte tilknyttede ledsageforanstaltninger vedrørende kontrol ved de ydre grænser, asyl og indvandring samt foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet.
   Artikel 3
   Anvendelsesområde
   1.   I denne aftale forstås ved turisme og forretningsaktiviteter:

               —

               turistaktiviteter

               —

               familiebesøg

               —

               afsøgning af forretningsmuligheder, mødedeltagelse, underskrivelse af kontrakter samt finansielle, ledelsesmæssige og administrative aktiviteter

               —

               deltagelse i møder, konferencer og seminarer, forudsat at deltagerne ikke aflønnes i henholdsvis Brasilien og Unionen (bortset fra opholdsudgifter, der afregnes direkte eller i form af diæter)

               —

               deltagelse i sportskonkurrencer og kunstneriske konkurrencer, forudsat at deltagerne ikke aflønnes i henholdsvis Brasilien og Unionen, også selv om der dystes om præmier, herunder pengepræmier.

         2.   Statsborgere fra Unionen og brasilianske statsborgere, som ønsker at udføre lønnet arbejde eller være ansat, påtage sig forskningsaktiviteter, være praktikant eller på studieophold, udføre socialt arbejde, yde teknisk bistand, deltage i missionsaktiviteter, religiøse eller kunstneriske aktiviteter, er ikke omfattet af denne aftale.
   Artikel 4
   Betingelser for visumfritagelse og ophold
   1.   Visumfritagelse efter denne aftale finder anvendelse, uden at dette berører de kontraherende parters lovgivning om betingelser for indrejse og kortvarige ophold. Medlemsstaterne og Brasilien forbeholder sig ret til at nægte indrejse og kortvarige ophold på deres område, hvis en eller flere af sådanne betingelser ikke er opfyldt.
   2.   De statsborgere fra Unionen, som er omfattet af denne aftale, skal overholde de love og bestemmelser, som er i kraft på brasiliansk område, under deres ophold.
   3.   De statsborgere fra Brasilien, som er omfattet af denne aftale, skal overholde de love og bestemmelser, som er i kraft på medlemsstatens område, under deres ophold.
   4.   Visumfritagelsen gælder, uanset hvilket transportmiddel der anvendes til at passere de af de kontraherende parters grænser, der er åbne for passagertrafik.
   5.   Visumspørgsmål, der ikke er omfattet af denne aftale, skal afgøres i henhold til EU-retten, medlemsstaternes nationale ret og Brasiliens nationale ret, jf. dog artikel 7.
   Artikel 5
   Opholdets varighed
   1.   I medfør af denne aftale kan statsborgere fra Unionen opholde sig på brasiliansk område i højst tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode efter deres første indrejse i landet.
   2.   I medfør af denne aftale kan brasilianske statsborgere opholde sig i Schengenområdet i højst tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode efter deres første indrejse i en medlemsstat, der i fuldt omfang anvender Schengenreglerne. Ved beregningen af de tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode tages der ikke hensyn til ophold i en medlemsstat, der endnu ikke i fuldt omfang anvender Schengenreglerne.
   3.   Brasilianske statsborgere kan opholde sig i højst tre måneder i løbet af en seksmånedersperiode efter deres første indrejse i en medlemsstat, der endnu ikke i fuldt omfang anvender Schengenreglerne uden hensyntagen til den opholdsperiode, der er beregnet for Schengenområdet.
   4.   Denne aftale berører ikke Brasilien og medlemsstaternes mulighed for at forlænge opholdsperioden ud over tre måneder i overensstemmelse med national ret og EU-ret.
   Artikel 6
   Forvaltning af aftalen
   1.   De kontraherende parter nedsætter et ekspertudvalg (i det følgende benævnt »udvalget«).
   Udvalget består af repræsentanter for Unionen og Brasilien. Unionen repræsenteres af Europa-Kommissionen.
   2.   Udvalget indkaldes efter behov på anmodning af en af de kontraherende parter med henblik på at overvåge gennemførelsen af aftalen og bilægge tvister om fortolkningen eller anvendelsen af dens bestemmelser.
   Artikel 7
   Forholdet mellem denne aftale og eksisterende bilaterale visumfritagelsesaftaler mellem medlemsstaterne og Brasilien
   Denne aftale berører ikke eksisterende bilaterale aftaler eller ordninger indgået mellem de enkelte medlemsstater og Brasilien, for så vidt deres bestemmelser omhandler spørgsmål, der falder uden for denne aftales anvendelsesområde.
   Artikel 8
   Udveksling af prøveeksemplarer af pas
   1.   Såfremt det ikke allerede er sket, udveksler Brasilien og medlemsstaterne ad diplomatiske kanaler prøveeksemplarer af deres gyldige almindelige pas senest 30 (tredive) dage efter aftalens undertegnelse.
   2.   Hvis der indføres nye almindelige pas, eller eksisterende pas ændres, forelægger parterne ad diplomatiske kanaler hinanden prøveeksemplarer af sådanne nye eller ændrede pas med specifikationer og oplysninger om anvendelse, senest 30 (tredive) dage før de tages i brug.
   Artikel 9
   Afsluttende bestemmelser
   1.   Denne aftale ratificeres eller godkendes af de kontraherende parter efter deres respektive interne procedurer og træder i kraft den første dag i den anden måned efter den dato, hvor de kontraherende parter giver hinanden meddelelse om, at ovennævnte procedurer er afsluttet.
   2.   Denne aftale indgås på ubestemt tid, men kan opsiges efter reglerne i stk. 5.
   3.   Denne aftale kan ændres efter skriftlig aftale mellem de kontraherende parter. Ændringer træder i kraft, efter at de kontraherende parter har givet hinanden meddelelse om, at de interne procedurer, der er nødvendige herfor, er gennemført.
   4.   Hver af parterne kan suspendere hele aftalen eller en del af den, og afgørelsen herom meddeles den anden kontraherende part senest to måneder før dens ikrafttræden. Den kontraherende part, der suspenderer anvendelsen af denne aftale, underretter omgående den anden kontraherende part, når grundene til suspensionen ikke længere består.
   5.   Hver af de kontraherende parter kan opsige denne aftale med skriftligt varsel til den anden part. Aftalen ophører 90 dage efter en sådan opsigelse.
   6.   Brasilien kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle Unionens medlemsstaters vedkommende.
   7.   Unionen kan kun suspendere eller opsige denne aftale for alle sine medlemsstaters vedkommende.

      Udfærdiget i Bruxelles i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
      Съставено в Брюксел на осми ноември две хиляди и десета година.
      Hecho en Bruselas, el ocho de noviembre de dos mil diez.
      V Bruselu dne osmého listopadu dva tisíce deset.
      Udfærdiget i Bruxelles den ottende november to tusind og ti.
      Geschehen zu Brüssel am achten November zweitausendzehn.
      Kahe tuhande kümnenda aasta novembrikuu kaheksandal päeval Brüsselis.
      'Εγινε στις Βρυξέλλες, στις οκτώ Νοεμβρίου δύο χιλιάδες δέκα.
      Done at Brussels on the eighth day of November in the year two thousand and ten.
      Fait à Bruxelles, le huit novembre deux mille dix.
      Fatto a Bruxelles, addì otto novembre duemiladieci.
      Briselē, divi tūkstoši desmitā gada astotajā novembrī.
      Priimta du tūkstančiai dešimtų metų lapkričio aštuntą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év november nyolcadik napján.
      Magħmul fi Brussell, fit-tmien jum ta' Novembru tas-sena elfejn u għaxra.
      Gedaan te Brussel, de achtste november tweeduizend tien.
      Sporządzono w Brukseli dnia ósmego listopada roku dwa tysiące dziesiątego.
      Feito em Bruxelas, em oito de novembro de dois mil e dez.
      Întocmit la Bruxelles la opt noiembrie două mii zece.
      V Bruseli dňa ôsmeho novembra dvetisícdesať.
      V Bruslju, dne osmega novembra leta dva tisoč deset.
      Tehty Brysselissä kahdeksantena päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
      Som skedde i Bryssel den åttonde november tjugohundratio.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l’Union européenne
         Per l’Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Федеративна република Бразилия
         Por la República Federativa de Brasil
         Za Brazilskou federativní republiku
         For Den Føderative Republik Brasilien
         Für die Föderative Republik Brasilien
         Brasiilia Liitvabariigi nimel
         Για την Ομοσπονδιακή Δημοκρατία της Βραζιλίας
         For the Federative Republic of Brazil
         Pour la République fédérative du Brésil
         Per la Repubblica federativa del Brasile
         Brazīlijas Federatīvās Republikas vārdā –
         Brazilijos Federacinės Respublikos vardu
         A Brazil Szövetségi Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika Federattiva tal-Brażil
         Voor de Federale Republiek Brazilië
         W imieniu Federacyjnej Republiki Brazylii
         Pela República Federativa do Brasil
         Pentru Republica Federativă a Braziliei
         Za Brazílsku federatívnu republiku
         Za Federativno republiko Brazilijo
         Brasilian liittotasavallan puolesta
         För Förbundsrepubliken Brasilien


Avis juridique important

|

32001D0584

2001/584/EF: Rådets afgørelse af 18. juni 2001 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Rumænien om Rumæniens deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet

EF-Tidende nr. L 213 af 07/08/2001 s. 0020 - 0020

Rådets afgørelseaf 18. juni 2001om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Rumænien om Rumæniens deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet(2001/584/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og stk. 3, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet blev oprettet ved forordning (EØF) nr. 1210/90(3).(2) På Det Europæiske Råds møde i Luxembourg (december 1997) blev det besluttet at åbne visse fællesskabsprogrammer og -agenturer for deltagelse fra ansøgerlandene i Central- og Østeuropa som led i en styrket førtiltrædelsesstrategi. For så vidt angår agenturerne konkluderede Det Europæiske Råd: "Ansøgerlandene kan deltage i fællesskabsagenturer, hvilket der skal træffes afgørelse om i hvert enkelt tilfælde".(3) På Det Europæiske Råds møde i Helsingfors (december 1999) blev det bekræftet, at tiltrædelsesprocessen er en åben proces, som nu omfatter 13 kandidatlande inden for en fælles ramme, og at kandidatlandene deltager i tiltrædelsesprocessen på lige fod.(4) Rådet bemyndigede den 14. februar 2000 Kommissionen til at føre forhandlinger om ansøgerlandenes deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur. Kommissionen har undertegnet slutakten for forhandlingerne den 9. oktober 2000.(5) Den i denne afgørelse omhandlede aftale bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Rumænien om Rumæniens deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne afgørelse.Artikel 2Rådets formand har bemyndigelse til at udpege den eller de personer, der kan foretage den i aftalens artikel 18 omhandlede notifikation.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 18. juni 2001.På Rådets vegneM. WinbergFormand(1) EFT C 120 E af 24.4.2001, s. 227.(2) Udtalelse afgivet den 31.5.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT L 120 af 11.5.1990, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 933/1999 (EFT L 117 af 5.5.1999, s. 1).


title: EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 36/16/KOL af 9. februar 2016 om delvist at ophæve beslutning nr. 227/04/KOL for så vidt angår Islands status med hensyn til egtvedsyge (VHS) [2016/1862]

text:
               20.10.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 284/35

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING
   Nr. 36/16/KOL
   af 9. februar 2016
   om delvist at ophæve beslutning nr. 227/04/KOL for så vidt angår Islands status med hensyn til egtvedsyge (VHS) [2016/1862]
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR —
   under henvisning til den i punkt 5a i del 4.1 i kapitel I i bilag I til EØS-aftalen omhandlede retsakt (Rådets direktiv 2006/88/EF af 24. oktober 2006 om dyresundhedsbestemmelser for akvakulturdyr og produkter deraf og om forebyggelse og bekæmpelse af visse sygdomme hos vanddyr (1)), som tilpasset til EØS-aftalen ved punkt 4.d) i protokol 1 hertil og artikel 1, stk. 2, og artikel 3, i protokol 1 til tilsyns- og domstolsaftalen,
   under henvisning til EFTA-Tilsynsmyndighedens (herefter »Tilsynsmyndigheden«) beslutning nr. 494/13/KOL af 11. december 2013 om bemyndigelse til det medlem af kollegiet, der har særligt ansvar for dyre- og plantesundhed, til at træffe visse beslutninger på dette område (dokumentnummer 683826), og
   ud fra følgende betragtninger:
   Ved beslutning nr. 227/04/KOL anerkendte Tilsynsmyndigheden, at alle fastlands- og kystområder i Island var fri for infektiøs hæmatopoietisk nekrose (IHN) og egtvedsyge (VHS).
   Den 23. oktober 2015 indgav Island via systemet for anmeldelse af dyresygdomme en anmeldelse af et udbrud af VHS i stenbidere i naturen, der anvendes som gydefisk i Landnamsholf-regionen. Yderligere oplysninger om de trufne foranstaltninger blev fremsendt ved brev af 13. november 2015 (dokumentnr. 780869, IS ref. ANR15110004/20.5).
   Henset til ovenstående bør Islands status som VHS-fri som anerkendt ved beslutning nr. 227/04/KOL annulleres.
   Der ikke er sket ændringer for så vidt angår Islands status med hensyn til IHN.
   Det er derfor hensigtsmæssigt at ophæve beslutning nr. 227/04/KOL udelukkende for så vidt angår Islands VHS-status.
   Denne beslutning er i overensstemmelse med den udtalelse, som EFTA-udvalget for dyre- og plantesundhed har afgivet.
   VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

               1.

               Afgørelse nr. 227/04/KOL ophæves for så vidt angår Islands status med hensyn til egtvedsyge.

               2.

               Afgørelse nr. 227/04/KOL er fortsat gældende for så vidt angår Islands status med hensyn til infektiøs hæmatopoietisk nekrose (IHN)

               3.

               Denne beslutning er rettet til Island.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. februar 2016.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Helga JÓNSDÓTTIR

            Medlem af kollegiet

         Carsten ZATSCHLER

            Direktør

      (1)  EUT L 328 af 24.11.2006, s. 14.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1877 af 17. oktober 2016 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i ekspertgruppen vedrørende den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (AETR), og i Arbejdsgruppen vedrørende Vejtransport under De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (EØS-relevant tekst)

text:
               22.10.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 288/49

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1877
   af 17. oktober 2016
   om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i ekspertgruppen vedrørende den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (AETR), og i Arbejdsgruppen vedrørende Vejtransport under De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa
   (EØS-relevant tekst)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I sin dom af 31. marts 1971 i sag 22/70 (1), AETR, fastslog Domstolen, at Unionen har ekstern enekompetence vedrørende arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport. Denne kompetence er siden blevet udøvet i talrige EU-retsakter, navnlig Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 (2) og Europa-Parlamentets Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 (3). Da genstanden for den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (AETR) (4), falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 561/2006, henhører kompetencen til at forhandle og indgå AETR under Unionen.

               (2)

               De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa (UNECE) har nedsat en ekspertgruppe inden for rammerne af AETR (»ekspertgruppen«). Denne ekspertgruppe har bemyndigelse til at udarbejde og forelægge forslag om ændring af AETR, herunder overenskomstens artikel 22a.

               (3)

               Det næste møde i ekspertgruppen finder sted den 24. oktober 2016, og mødet i UNECE's arbejdsgruppen vedrørende vejtransport (»arbejdsgruppen«) finder sted den 25. oktober 2016. Ved den lejlighed planlægger ekspertgruppen og arbejdsgruppen at undersøge de forslag, der er fremsat af de AETR's kontraherende parter (»de kontraherende parter«), og som, hvis de accepteres af ekspertgruppen, kan indebære en ændring af AETR, efter at der er gennemført en procedure med henblik på en sådan ændring. Dette vil have retsvirkning som omhandlet i artikel 218, stk. 9, i TEUF.

               (4)

               For at opnå en paneuropæisk harmonisering hvad angår kontrolapparater inden for vejtransport (takografer) er det nødvendigt, at der iværksættes en fælles beslutningsproces. Ved en sådan beslutningsproces bør der tages hensyn til Unionens interesser og interesserne hos tredjelande, der er kontraherende parter.

               (5)

               I artikel 22a i AETR er det fastsat, at de ændringer af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 (5), der vedrører digitale takografer, automatisk overtages af alle kontraherende parter uden nogen formel høring eller afstemning. Den kendsgerning, at kontraherende parter uden for EU ikke har deltaget i udviklingsprocessen og vedtagelsen af tekniske specifikationer for de digitale takografer, har været en årsag til utilfredshed blandt de nævnte kontraherende parter. I Kommissionens meddelelse »Digitale fartskrivere: Køreplan for kommende aktiviteter« erkendes det, at den nuværende ordning er til skade for en korrekt, harmoniseret gennemførelse af digitale takografer af kontraherende parter uden for EU. Derfor er det i Unionens interesse at ændre beslutningsprocessen vedrørende digitale takografer, og at foreslå ekspertgruppen at fjerne artikel 22a i AETR og anvende den procedure, der er fastsat i artikel 22, stk. 1-3, i AETR til at ændre de tekniske specifikationer for digitale takografer.

               (6)

               I betragtning af, at ændringer af specifikationerne for digitale takografer ikke bør påvirke AETR's principper og måde at fungere på, da specifikationerne kun er genstand for regelmæssige ajourføringer under hensyntagen til den teknologiske udvikling, bør det antal af kontraherende parter, der er nødvendigt for at blokere for sådanne ændringer, øges fra en tredjedel til mindst halvdelen.

               (7)

               Der er adskillige argumenter, der taler for Unionens tiltrædelse af AETR. For det første har Unionen enekompetence med hensyn til kørende personale i international vejtransport, som fastslået i sag 22/70. Desuden vil Unionens tiltrædelse kunne sikre, at Unionens interesser repræsenteres effektivt i AETR. Endelig berettiger de særlige forhold i AETR og i den foreslåede beslutningsproces, at Unionen bør være kontraherende part.

               (8)

               Artikel 14 i AETR tillader ikke, at AETR kan tiltrædes af andre organer end medlemsstaterne i UNECE og medlemsstater, der er optaget i UNECE med rådgivende status. Derfor bør der for at gøre det muligt for Unionen at tiltræde AETR foreslås en ændring af artikel 14 med henblik på at gøre det muligt for regionale integrationsorganisationer at tiltræde AETR. Unionens tiltrædelse af AETR bør ikke danne præcedens for Unionens eventuelle fremtidige tiltrædelse af andre internationale organisationer.

               (9)

               Når først AETR gør det muligt for regionale integrationsorganisationer at tiltræde, kan Rådet efter forslag fra Kommissionen vedtage en afgørelse om Unionens tiltrædelse af AETR. Hvis Unionen bliver en kontraherende part i AETR, vil de holdninger, der skal indtages på Unionens vegne i de forskellige AETR-organer, skulle fastsættes af Rådet i overensstemmelse med artikel 218, stk. 9, i TEUF. Kommissionen vil derfor fremsætte et forslag til Rådet om fastlæggelse af den EU-holdning, der skal forelægges og forsvares og, hvis det er relevant, det tekstudkast, der skal stemmes om inden for rammerne af AETR.

               (10)

               I artikel 10 i AETR fastsættes, at takografer, hvis konstruktion, installering, brug og afprøvning er udført i henhold til forordning (EØF) nr. 3821/85, anses for at opfylde kravene i AETR. Det nævnte princip finder anvendelse på enhver ændring af specifikationerne for takografer, uanset om de vedtages på grundlag af forordning (EØF) nr. 3821/85 eller en anden retsakt. Princippet finder derfor anvendelse på forordning (EU) nr. 165/2014, der ophævede og erstattede forordning (EØF) nr. 3821/85, og på Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 (6) om fastsættelse af de tekniske specifikationer for de nye intelligente takografer. Derfor bør artikel 10 i AETR ændres, så den indeholder henvisninger til forordning (EU) nr. 165/2014 og gennemførelsesforordning (EU) 2016/799, som begge bør finde anvendelse fra den 15. juni 2019.

               (11)

               Desuden bør der indsættes et nyt tillæg i bilaget til AETR, som indeholder bestemmelserne i gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 samt andre efterfølgende tilpasninger til den tekniske udvikling.

               (12)

               Godkendelsesattesten for digitale takografer i tillæg 2 i bilaget til AETR bør ændres, så den kan også anvendes til godkendelse af intelligente takografer og komponenter hertil.

               (13)

               Det er derfor hensigtsmæssigt at fastlægge den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i ekspertgruppen og Arbejdsgruppen —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Den holdning, som på Unionens vegne skal indtages i ekspertgruppen vedrørende den europæiske overenskomst om arbejde, der udføres af det kørende personale i international vejtransport (AETR), og i Arbejdsgruppen vedrørende Vejtransport skal være i overensstemmelse med den holdning, der er fastsat i addendummet til denne afgørelse, og repræsenteres af de medlemsstater, der er kontraherende parter i AETR, som handler i fællesskab i Unionens interesse.
   2.   Medlemsstaterne fremsender forslagene til ændringer til ekspertgruppen.
   3.   Der kan aftales formelle og mindre ændringer af den i stk. 1 omhandlede holdning, uden at den skal ændres.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 17. oktober 2016.

            På Rådets vegne

         L. SÓLYMOS

            Formand

      (1)  Domstolens dom af 31.3.1971, Kommissionen mod Rådet, 22/70, ECLI:EU:C:1971:32.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 om takografer inden for vejtransport, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 om kontrolapparatet inden for vejtransport og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport (EUT L 60 af 28.2.2014, s. 1.).

      (4)  EFT L 95 af 8.4.1978, s. 1.

      (5)  Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8).

      (6)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 af 18. marts 2016 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 165/2014 om fastsættelse af forskrifter for konstruktion, afprøvning, installering, brug og reparation af takografer og deres komponenter (EUT L 139 af 26.5.2016, s. 1).

      BILAG I

         Ændring af artikel 22 og udeladelse af artikel 22a

                  1)

                  I artikel 22 foretages følgende ændringer:

                              a)

                              Artikel 22, stk. 1 og 2, affattes således:
                              »1.   Tillæg 1, 1B, 1C og 2 til bilaget til denne overenskomst kan ændres efter proceduren i denne artikel.
                              2.   På anmodning fra en kontraherende part skal enhver ændring, der foreslås til tillæg 1, 1B, 1C eller 2 til bilaget til denne overenskomst, behandles af Hovedarbejdsgruppen vedrørende Vejtransport under FN's Økonomiske Kommission for Europa.«

                              b)

                              Stk. 4 affattes således:
                              »4.   Ændringen godkendes, hvis der inden seks måneder fra datoen for meddelelsen ikke er indgivet meddelelse til generalsekretæren fra mere end halvdelen af de kontraherende parters kompetente administrationer om, at de modsætter sig ændringen.«

                              c)

                              Der tilføjes et nyt stk. 6:
                              »6.   Hvis et forslag til ændring af tillæg 1B eller 1C til denne overenskomst kræver ændring af andre bestemmelser i overenskomsten, kan ændringerne af tillæg 1B eller 1C ikke træde i kraft før den dato, hvor ændringerne af disse andre bestemmelser træder i kraft, jf. artikel 21. Hvis ændringerne af tillæg 1B og 1C i sådanne tilfælde forelægges samtidig med ændringerne vedrørende andre bestemmelser i overenskomsten, fastlægges datoen for deres ikrafttrædelse efter proceduren i artikel 21.«

                  2)

                  Artikel 22a udgår.

      BILAG II

         Ændring af artikel 14

      I artikel 14 foretages følgende ændringer:

                  a)

                  Efter stk. 1 indsættes som stk. 1a:
                  »1a.   Denne overenskomst er også åben for undertegnelse af regionale integrationsorganisationer. I denne overenskomst forstås ved »regional integrationsorganisation« en organisation, der er oprettet af suveræne stater i en given region, og som har kompetence på visse af de områder, der reguleres af denne overenskomst, og er behørigt bemyndiget til at undertegne og ratificere, acceptere, godkende eller tiltræde denne overenskomst.
                  Med henblik på ændring af tillæg 1, 1B, 1C, 2 og 3 afgiver repræsentanten for en kontraherende part, der er en regional integrationsorganisation, de stemmer, der er tildelt dens enkelte medlemsstater, uden at deres tilstedeværelse i afstemningen er påkrævet.«

                  b)

                  Stk. 5 affattes således:
                  »5.   For hver stat eller regional integrationsorganisation, som ratificerer overenskomsten eller tiltræder den efter deponeringen af det ottende ratifikations- eller tiltrædelsesdokument, som nævnt ovenfor i stk. 4, skal overenskomsten træde i kraft et hundrede og firsindstyve dage efter datoen for den pågældende stats eller regionale integrationsorganisations deponering af ratifikations- eller tiltrædelsesdokumentet.«

      BILAG III

         Ændring af artikel 10

      Artikel 10, stk. 3, affattes således:

         »3.   For køretøjer, der er registreret første gang til og med den 14. juni 2019, skal et kontrolapparat, der er i overensstemmelse med Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 og tillæg 1B til denne overenskomst, for så vidt angår konstruktion, installering, anvendelse og afprøvning, anses for at opfylde kravene i nærværende overenskomst.
         For køretøjer, der er registreret første gang fra og med den 15. juni 2019, skal et kontrolapparat, der er i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 165/2014 af 4. februar 2014 og tillæg 1C til nærværende overenskomst, for så vidt angår konstruktion, installering, anvendelse og afprøvning, anses for at opfylde kravene i nærværende overenskomst.«

      BILAG IV

         Tillæg 1C
         Bilag IC til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/799 indsættes som tillæg 1C i bilaget til AETR.

      BILAG V

         Godkendelsesattest for produkter i henhold til tillæg 1B/1C

      Kapitel III i tillæg 2, »III. Godkendelsesattest for produkter i henhold til tillæg 1B«, affattes således:

         »III.   Godkendelsesattest for produkter i henhold til tillæg 1B/1C
             (1)

         Når en kontraherende part har foretaget en godkendelse, udsteder den en godkendelsesattest, der er udarbejdet efter nedenstående model, til ansøgeren. De kontraherende parter sender kopier af dette dokument til andre kontraherende parter for at underrette dem om godkendelser, de har udstedt eller tilbagekaldt.

            Godkendelsesattest for produkter i henhold til tillæg 1B/1C
             (1)

         Navn på den kompetente myndighed
         Meddelelse vedrørende (2):
         Godkendelse
         Tilbagekaldelse af godkendelse
         af en kontrolapparatmodel
         af en komponent til et kontrolapparat (3)

         af et førerkort
         af et værkstedskort
         af et virksomhedskort
         af et inspektørkort
         Godkendelsesnummer …

                     (1)

                     Fabrikantens mærke eller handelsmærke

                     (2)

                     Modellens betegnelse

                     (3)

                     Fabrikantens navn

                     (4)

                     Fabrikantens adresse

                     (5)

                     Indgivet til godkendelse den

                     (6)

                     Testlaboratorium eller -laboratorier

                     (7)

                     Rapporternes dato og nummer

                     (8)

                     Dato for godkendelse

                     (9)

                     Dato for tilbagekaldelse af godkendelse

                     (10)

                     Model/modeller af komponent/komponenter til det kontrolapparat, som komponenten er beregnet til at blive brugt sammen med

                     (11)

                     Sted

                     (12)

                     Dato

                     (13)

                     Bilag (beskrivelser mv.)

                     (14)

                     Bemærkninger (herunder om nødvendigt anbringelse af forseglinger)

               …
         (Underskrift)


title: 2009/357/EF: Kommissionens afgørelse af 27. april 2009 om ændring af afgørelse 2007/134/EF om oprettelse af et europæisk forskningsråd (EØS-relevant tekst)

text:
               1.5.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 110/37

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 27. april 2009
   om ændring af afgørelse 2007/134/EF om oprettelse af et europæisk forskningsråd
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/357/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1982/2006/EF af 18. december 2006 om Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (1), særlig artikel 2 og 3,
   under henvisning til Rådets beslutning 2006/972/EF af 19. december 2006 om særprogrammet »Idéer« til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (2), særlig artikel 4, stk. 2 og 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Særprogrammet »Idéer« under syvende rammeprogram har til formål at støtte forskerinitieret frontlinjeforskning på alle felter inden for naturvidenskab, teknik, humaniora og samfundsvidenskab udført af forskere i emner efter eget valg.

               (2)

               Kommissionen har ved afgørelse 2007/134/EF (3) oprettet et europæisk forskningsråd (herefter »EFR«) til at forvalte gennemførelsen af særprogrammet »Idéer«.

               (3)

               Ifølge artikel 1 i afgørelse 2007/134/EF består EFR af et uafhængigt videnskabeligt råd, der støttes af en specifik gennemførelsesstruktur.

               (4)

               Det Videnskabelige Råd sammensættes af højtrenommerede forskere inden for naturvidenskab, teknik, humaniora og samfundsvidenskab, der udpeges personligt af Kommissionen og handler uafhængigt af enhver ydre påvirkning. Det handler i overensstemmelse med det mandat, der henvises til i artikel 3 i afgørelse 2007/134/EF.

               (5)

               Ifølge artikel 4, stk. 1, i afgørelse 2007/134/EF sammensættes Det Videnskabelige Råd af op til 22 medlemmer.

               (6)

               Tre medlemmer af Det Videnskabelige Råd er fratrådt af personlige årsager: prof. Manuel CASTELLS, Universitat Oberta de Catalunya (Open University of Catalonia), prof. Paul J. CRUTZEN, Max-Planck-Institut für Chemie, Mainz, og prof. Lord MAY, University of Oxford.

               (7)

               Ifølge artikel 4, stk. 7, i afgørelse 2007/134/EF udnævner Kommissionen et nyt medlem, hvis et medlem træder tilbage, eller mandatet udløber og ikke kan fornys.

               (8)

               Ifølge artikel 4, stk. 6, i afgørelse 2007/134/EF udnævnes medlemmerne med et fireårigt mandat, der kan fornys én gang i et rotationssystem, der skal sikre kontinuiteten i Det Videnskabelige Råds arbejde.

               (9)

               Ifølge artikel 4, stk. 4, i afgørelse 2007/134/EF udnævnes fremtidige medlemmer af Kommissionen på grundlag af de faktorer og kriterier, der er anført i nævnte afgørelses bilag I, efter en uafhængig og åben indstillingsprocedure, som der er enighed om med Det Videnskabelige Råd, og som omfatter en høring af forskersamfundet og en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet. Denne procedure er gennemført af et uafhængigt indstillingsudvalg, hvis rapport er sendt til Europa-Parlamentet og Rådet. Indstillingsudvalget har indstillet tre nye medlemmer, som er blevet godkendt.

               (10)

               Ifølge artikel 4, stk. 4, i afgørelse 2007/134/EF skal udnævnelsen af fremtidige medlemmer offentliggøres efter reglerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4) —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Personerne i bilaget til denne afgørelse udnævnes hermed til medlemmer af Det Europæiske Forskningsråds Videnskabelige Råd for en periode på fire år.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2009.

            På Kommissionens vegne

         Janez POTOČNIK

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 412 af 30.12.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 400 af 30.12.2006, s. 243. Berigtiget i EUT L 54 af 22.2.2007, s. 81.

      (3)  EUT L 57 af 24.2.2007, s. 14.

      (4)  EFT L 8 af 12.1 2001, s. 1.

      BILAG

         NYE MEDLEMMER AF EFR'S VIDENSKABELIGE RÅD

      Prof. Sierd A.P.L. CLOETINGH, Amsterdams Frie Universitet
      Prof. Carlos M. DUARTE, Spaniens Videnskabelige Forskningsråd, Mallorca
      Prof. Henrietta L. MOORE, University of Cambridge


Avis juridique important

|

31999D0319

1999/319/FUSP: Rådets afgørelse af 10. maj 1999 om gennemførelse af fælles holdning 1999/318/FUSP vedrørende supplerende restriktive foranstaltninger mod Forbundsrepublikken Jugoslavien

EF-Tidende nr. L 123 af 13/05/1999 s. 0003 - 0011

RÅDETS AFGØRELSEaf 10. maj 1999om gennemførelse af fælles holdning 1999/318/FUSP vedrørende supplerende restriktive foranstaltninger mod Forbundsrepublikken Jugoslavien(1999/319/FUSP)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til fælles holdning 1999/318/FUSP(1) fastlagt af Rådet den 10. maj 1999 vedrørende supplerende restriktive foranstaltninger mod Forbundsrepublikken Jugoslavien,der er behov for en rådsafgørelse til gennemførelse af artikel 1, stk. 1 og 2, i fælles holdning 1999/318/FUSP -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Forbuddet mod indrejse i artikel 1 i fælles holdning 1999/318/FUSP finder anvendelse på følgende personer:>TABELPOSITION>Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft samtidig med fælles holdning 1999/318/FUSP.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i EF-Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 1999.På Rådets vegneH. EICHELFormand(1) Se side 1 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

31988D0336

88/336/EØF: Europa-Parlamentets afgørelse af 13. april 1988 om decharge til Kommissionen for den oekonomiske forvaltning af Den Sjette Europaeiske Udviklingsfond for regnskabsaaret 1986

EF-Tidende nr. L 156 af 23/06/1988 s. 0051 - 0053

*****  EUROPA-PARLAMENTETS  AFGOERELSE  af 13. april 1988  om decharge til Kommissionen for den oekonomiske forvaltning af Den Sjette Europaeiske Udviklingsfond for regnskabsaaret 1986  (88/336/EOEF)  EUROPA-PARLAMENTET,  - der henviser til EOEF-Traktaten,  - der henviser til den tredje Lomé-Konvention AVS-EOEF (1),  - der henviser til status og regnskaber for Tredje, Fjerde, Femte og Sjette Europaeiske Udviklingsfonds for regnskabsaaret 1986 (KOM(87) 192 endel.),  - der henviser til Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1986 med institutionernes svar (2),  - der henviser til Raadets henstilling om decharge (dok. C 2-8/88),  - der henviser til, at Traktaten af 22. juli 1975 bemyndiger Europa-Parlamentet til at give decharge for Faellesskabets finansielle virksomhed,  - der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde (dok. A 2-6/88),  1. meddeler decharge til Kommissionen for den oekonomiske forvaltning af Den Sjette Europaeiske Udviklingsfond for regnskabsaaret 1986 paa grundlag af foelgende beloeb:  - betalinger: 116 736 332,83 ECU;  2. henviser til sine bemaerkninger i beslutningen (3), der er vedfoejet denne afgoerelse;  3. paalaegger sin formand at sende denne afgoerelse og beslutningen med de ledsagende bemaerkninger til Kommissionen, Raadet, Revisionsretten og Den Europaeiske Investeringsbank og soerge for, at de offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (L-udgaven).  Udfaerdiget i Strasbourg, den 13. april 1988.  1.2.3 // Enrico VINCI Generalsekretaer   //   // PLUMB Formand  (1) EFT nr. L 86 af 31. 3. 1986, s. 1.  (2) EFT nr. C 336 af 15. 12. 1987, s. 1.  (3) Se side 52 i denne Tidende.  BESLUTNING  med bemaerkninger til afgoerelserne om decharge for den oekonomiske forvaltning af Den Tredje, Fjerde, Femte og Sjette Europaeiske Udviklingsfond for regnskabsaaret 1986  EUROPA-PARLAMENTET,  - der henviser til artikel 137 og 206b i EOEF-Traktaten,  - der henviser til henholdsvis artikel 67, 70 og 73 i finansforordningerne vedroerende Den Fjerde, Femte og Sjette Europaeiske Udviklingsfond, i henhold til hvilke Kommissionen traeffer alle hensigtsmaessige foranstaltninger for at tage bemaerkningerne i afgoerelserne om decharge til foelge,  - der henviser til, at Kommissionen i henhold til samme artikler paa Europa-Parlamentets anmodning ligeledes skal afgive rapport om de foranstaltninger, der er truffet som foelge af Parlamentets bemaerkninger, saerlig med hensyn til de instruktioner, den har givet de tjenestegrene, som har til opgave at sikre forvaltningen af de europaeiske udviklingsfonde,  - der vedtager at fremsaette de i ovennaevnte artikel 67, 70 og 73 omhandlede bemaerkninger i form af denne beslutning, der ledsager afgoerelserne om decharge for den oekonomiske forvaltning af de europaeiske udviklingsfonde for regnskabsaaret 1986,  - der ligeledes vedtager denne beslutning som led i udoevelsen af de befoejelser, der er en afgoerende forudsaetning for, at dens kontrolfunktion kan gennemfoeres med henblik paa at afhjaelpe de mangler, der er konstateret under behandlingen af decharge, og endvidere paa at sikre en bedre forvaltning af de europaeiske udviklingsfonde,  - der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Udvikling og Samarbejde (dok. A 2-6/88),  Den Tredje Udviklingsfond  1. konstaterer, at Kommissionen har udsat afslutningen af Den Tredje Europaeiske Udviklingsfond ved i 1986 at traeffe afgoerelser om finansiering herunder;  2. tager til efterretning, at Kommissionen i loebet af 1986 traf afgoerelse om at overfoere 19,7 mio ECU (restbeloebene fra afsluttede projekter) fra Den Tredje til Den Femte Udviklingsfond;  Den Fjerde Udviklingsfond  3. udtrykker tilfredshed med, at Kommissionen er begyndt at anvende en stor del af de ikke oeremaerkede bevillinger til finansiering af de saerligt bistandsprogram til fordel for de afrikanske lande, der er haardest ramt af toerken;  Udnyttelsesgrad  4. tager til efterretning, at der pr. 31. december 1986 var indgaaet forpligtelser for 84,7 % af de midler, der kunne planlaegges under Den Femte Europaeiske Udviklingsfond (i forhold til 76,6 % i 1985), og at tallet var 46,1 % for betalingernes vedkommende (i forhold til 34,7 % i 1985);  5. konstaterer den stadig langsommere gennemfoerelse af Den Femte Udviklingsfond, som ikke engang har kunnet foelge den rytme, hvormed de tidligere fonde gennemfoertes, og kritiserer den manglende overholdelse af princippet om en jaevn tidsmaessig fordeling af de bevillinger, der forpligtes som led i indikativprogrammet;  6. konstaterer paa ny, at det ikke har modtaget en beretning fra Kommissionen med en tilfredsstillende analyse af aarsagerne til den lave udnyttelsesgrad af Udviklingsfondens bevillinger i forhold til de store internationale organisationer, der beskaeftiger sig med udviklingsbistand, saa meget mere som at denne opfordring fremgik af beslutningen om decharge for 1983 og 1985;  Utilfredsstillende finansforvaltning  7. anmode Kommissionen om at rette sig efter Revisionsrettens bemaerkninger i dens aarsberetning fra 1986 vedroerende forskudsforvaltningen og kontrollen med anvendelsen af disse forskud i udviklingsfondenes regnskaber, saaledes at forvaltningen bliver mere gennemskuelig og den videre afvikling af forskud lettes;  8. anmoder paa ny Kommissionen om, naar den godkender de finansielle betingelser for arbejdskontrakter, navnlig at iagttage bestemmelserne om kompensation for prisudsving og respektere princippet om budgettets etaarighed ved afregning for forskudsbetalinger foretaget paa grundlag af et overslag;  Uddannelsesaktionernes inddragelse i udviklingsprojekterne  9. konstaterer, at de bevillinger, der er afsat til uddannelse af administrativt og teknisk personale paa stedet i direkte forbindelse med de programmer og projekter, Faellesskabet finansierer, ikke er blevet udnyttet fuldt ud, og at der ydermere kun findes et meget beskedent antal uddannelseseksperter i Kommissionens delegationer;  10. anmoder Kommissionen om at udbedre de mangler, Revisionsretten har paapeget, med hensyn til medlemsstaternes forvaltning af uddannelsesstipendiater, og henstiller, at Kommissionen indfoerer dels et nyt edb- kontrolsystem til opfoelgning af stipendiatprogrammerne og dels, som led i ex-post evalueringen, andre kontrolordninger, der kan muliggoere en cost-benefit analyse af udviklingsfondenes aktioner paa undervisningsomraadet;  Programmerne til fremme af samhandelen  11. konstaterer, at de eksportfremmende foranstaltninger efter de to foerste Lomé-Konventioners gennemfoerelse ikke har foert til de forventede resultater;  12. anmoder Kommissionen om at tage Revisionsrettens forslag til forbedring af disse foranstaltningers effektivitet til foelge og navnlig sikre en integrering af programmerne til fremme af samhandelen ved i hoejere grad at goere brug af de forskellige aktionsformer, som konventionerne giver juridisk hjemmel for, og ved at fremme den private sektors deltagelse;  Den Sjette Udviklingsfond  13. tager til efterretning, at den tredje Lomé-Konvention (Den Sjette Udviklingsfond) er traadt i kraft, og at de indgaaede forpligtelser er meget begraensede paa grund af de lange frister, der er blevet noedvendige, fordi underskrivelsen af indikativprogrammerne traekker i langdrag;  14. konstaterer, at programmeringen af faellesskabsbistanden, som udgoer foerste etape af Lomé III's gennemfoerelse, i overensstemmelse med de nye principper reelt afsluttedes i 1986, og anmoder Kommissionen om i forbindelse med indikativprogrammernes gennemfoerelse at tage tilstraekkelige hensyn til Revisionsrettens bemaerkninger i dens aarsberetninger fra 1986 og tidligere aar;  Den Europaeiske Investeringsbank  15. konstaterer, at i henhold til Europa-Parlamentets juridiske tjenestes udtalelser om Revisionsrettens befoejelser, hvad angaar de bevillinger, der forvaltes af EIB, er Revisionsretten berettiget til at anmode om og faa udleveret alle de oplysninger, der er noedvendige for at vurdere og kontrollere forvaltningen af finansieringer, der foretages ved hjaelp af kapital forvaltet af EIB efter mandat fra Kommissionen, og at kontrollere, hvorvidt de rentelettelser, banken har ydet, har foert til de oenskede maal;  16. anmoder Kommissionen og EIB om at naa frem til en aftale med Revisionsretten om, hvilke oplysninger EIB skal udlevere om de projekter, den forvalter, og som modtager udviklingsbistand fra Faellesskabet;  Opfoerelse af Den Europaeiske Udviklingsfond paa budgettet  17. beklager, at Det Europaeiske Raad under det seneste topmoede i Bruxelles til trods for Kommissionens forslag vedtog ikke at opfoere Udviklingsfonden paa Faellesskabets budget, og gentager, at det har til hensigt at anvende alle til raadighed staaende midler, ogsaa juridiske midler for at faa Udviklingsfonden opfoert paa budgettet;  18. anmoder Kommissionen om at udarbejde en beretning om de foranstaltninger, den har truffet i fortsaettelse af bemaerkningerne, der ledsager afgoerelserne om decharge.