title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2015/601 af 15. april 2015 om makrofinansiel bistand til Ukraine

text:
               17.4.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 100/1

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/601
   af 15. april 2015
   om makrofinansiel bistand til Ukraine
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Ukraine udvikles inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik og det østlige partnerskab. Associeringsaftalen mellem Den Europæiske Union og Det Europæiske Atomenergifællesskab og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (2) (»associeringsaftalen«) omfattende et vidtgående og omfattende frihandelsområde blev forhandlet på plads i 2007-2011. Den blev paraferet i 2012 og undertegnet af Ukraine den 21. marts 2014 og af Unionen den 27. juni 2014. Siden den 1. november 2014 anvendes vigtige dele af associeringsaftalen midlertidigt inden for områder som respekt for menneskerettigheder, grundlæggende rettigheder og retsstatsprincippet, politisk dialog og reformer, retlige anliggender, frihed og sikkerhed, og økonomisk og finansielt samarbejde.

               (2)

               Efter genindførelsen af den ukrainske forfatning af 2004 blev der afholdt vellykkede præsident- og parlamentsvalg henholdsvis den 25. maj 2014 og den 26. oktober 2014. Efter at der den 2. december 2014 blev dannet en ny regering, der afspejler valgresultatet, har Ukraine på ny bekræftet sit tilsagn om politiske og økonomiske reformer i overensstemmelse med associeringsaftalens rammer og har fremlagt en handlingsplan med de påtænkte reformer.

               (3)

               Krænkelsen af Ukraines suverænitet og territoriale integritet og den deraf følgende væbnede konflikt har været ødelæggende for landets allerede prekære økonomiske og finansielle stabilitet. Ukraine står over for en vanskelig betalingsbalance- og likviditetssituation, der er forbundet med den aftagende tillid og den ledsagende kapitalflugt, samt en forværring af budgetsituationen på grund af den væbnede konflikts direkte omkostninger for budgettet, den værre end ventede recession og de mistede skatteindtægter i de geografiske områder, der kontrolleres af separatisterne. Samtidig har de allerede eksisterende strukturelle svagheder og sårbarheder i forbindelse med budgettet og den eksterne finansiering også bidraget til forværringen af den økonomiske situation.

               (4)

               Ukraines eksterne finansieringsunderskud er derfor betydeligt større end først antaget, og landet har behov for yderligere finansiel bistand fra internationale kreditorer og donorer. Under sin seneste evaluering af programmet konstaterede Den Internationale Valutafond (IMF), at der bestod et betydeligt finansieringsbehov, der var større, end hvad det internationale samfund indtil videre har givet tilsagn om at dække, herunder gennem makrofinansiel bistand fra Unionen i henhold til Rådets afgørelse 2002/639/EF (3), Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 646/2010/EU (4) og Rådets afgørelse 2014/215/EU (5).

               (5)

               Unionen har ved flere lejligheder givet tilsagn om at støtte de nye ukrainske myndigheders bestræbelser på at stabilisere situationen og fastholde reformkursen. Unionen har også erklæret sig rede til fuldt ud at støtte indsatsen fra det internationale samfund og de internationale finansielle institutioner, især IMF, med hensyn til en international hjælpepakke til afhjælpning af akutte behov i Ukraine, som er betinget af Ukraines klare tilsagn om gennemførelse af reformer. Finansiel støtte fra Unionen til Ukraine er i overensstemmelse med Unionens politik som beskrevet i den europæiske naboskabspolitik og det østlige partnerskab. I konklusionerne af 18. december 2014 anførte Det Europæiske Råd, at Unionen og dens medlemsstater, efter Kommissionens anden udbetaling på 500 mio. EUR i december 2014, er rede til yderligere at lette og støtte Ukraines reformproces, sammen med andre donorer og i overensstemmelse med IMF's konditionalitetskriterier.

               (6)

               Unionens makrofinansielle bistand bør være et ekstraordinært finansielt instrument for ubundet og ubestemt betalingsbalancestøtte, som sigter mod at dække modtagerens umiddelbare behov for ekstern finansiering, og bør understøtte gennemførelsen af et politisk program, der indeholder stærke øjeblikkelige tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger for at forbedre betalingsbalancen på kort sigt.

               (7)

               Den 30. april 2014 vedtog de ukrainske myndigheder og IMF en toårig standby-aftale på 10,976 mia. SDR (ca. 17,01 mia. USD eller 800 % af kvoten) til støtte for Ukraines økonomiske tilpasnings- og reformprogram.

               (8)

               Med henvisning til den kraftige forværring af betalingsbalancesituationen i Ukraine bebudede Kommissionen den 5. marts 2014 en hjælpepakke, som blev godkendt på Det Europæiske Råds ekstraordinære møde den 6. marts 2014. Pakken omfatter finansiel bistand på 11 mia. EUR i perioden 2014-2020, herunder et samlet beløb på op til 1,565 mia. EUR i gavebistand i samme periode under det europæiske naboskabsinstrument, naboskabsinvesteringsfaciliteten, instrumentet til sikring af stabilitet og fred og budgettet for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, samt makrofinansiel bistand fra Unionen på op til 1,61 mia. EUR i perioden 2014-2015.

               (9)

               Med henvisning til forværringen af landets økonomiske situation og fremtidsudsigter anmodede Ukraine den 9. september 2014 Unionen om yderligere makrofinansiel bistand. Anmodningen blev gentaget i et brev den 15. december 2014.

               (10)

               Eftersom Ukraine er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, bør landet betragtes som berettiget til at modtage makrofinansiel bistand fra Unionen.

               (11)

               Idet der stadig er et betydeligt residualt eksternt finansieringsgab på den ukrainske betalingsbalance, som overstiger de midler, der er stillet til rådighed af IMF og andre multilaterale institutioner, anses Unionens makrofinansielle bistand til Ukraine (»Unionens makrofinansielle bistand«) under de nuværende ekstraordinære omstændigheder for at være et hensigtsmæssigt svar på Ukraines anmodning om støtte til den økonomiske stabilisering i kombination med IMF-programmet. Unionens makrofinansielle bistand vil støtte Ukraines økonomiske stabilisering og strukturreformer, idet den udgør et supplement til de midler, der stilles til rådighed under IMF's finansielle ordning.

               (12)

               Unionens makrofinansielle bistand bør sigte mod at støtte genoprettelsen af en holdbar ekstern finansieringssituation i Ukraine og derved støtte den økonomiske og sociale udvikling, i overensstemmelse med associeringsaftalen.

               (13)

               Beløbet for Unionens makrofinansielle bistand fastsættes på basis af en omfattende kvantitativ vurdering af Ukraines residuale eksterne finansieringsbehov, idet der tages hensyn til landets evne til at finansiere sig selv med egne midler, navnlig med de internationale reserver, landet har til rådighed. Unionens makrofinansielle bistand bør supplere IMF's og Verdensbankens programmer og midler. Ved fastsættelsen af bistandsbeløbet tages der også højde for forventede finansielle bidrag fra multilaterale donorer og behovet for at sikre en retfærdig byrdefordeling mellem Unionen og andre donorer samt for den allerede eksisterende anvendelse af Unionens andre eksterne finansieringsinstrumenter i Ukraine og merværdien af Unionens samlede engagement.

               (14)

               Kommissionen bør sikre, at Unionens makrofinansielle bistand juridisk og indholdsmæssigt er i overensstemmelse med de vigtigste principper, mål og foranstaltninger, der træffes som led i de forskellige eksterne foranstaltninger, og andre af Unionens relevante politikker.

               (15)

               Unionens makrofinansielle bistand bør støtte Unionens eksterne politik over for Ukraine. Kommissionens tjenestegrene og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør arbejde tæt sammen under hele det makrofinansielle bistandsforløb med henblik på at koordinere og sikre sammenhæng i Unionens eksterne politik.

               (16)

               Unionens makrofinansielle bistand bør understøtte Ukraines tilslutning til fælles værdier med Unionen, herunder demokrati, retsstatsprincippet, god regeringsførelse, respekt for menneskerettighederne, bæredygtig udvikling og bekæmpelse af fattigdom, samt Ukraines tilslutning til principperne om åben, regelbaseret og fair handel.

               (17)

               Det bør være en forudsætning for Unionens makrofinansielle bistand, at Ukraine respekterer effektive, demokratiske mekanismer — herunder et parlamentarisk flerpartisystem — og retsstatsprincippet, samt sikrer respekt for menneskerettighederne. De specifikke mål for Unionens makrofinansielle bistand bør samtidig være at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden i forvaltningen af de offentlige finanser i Ukraine og fremme strukturreformer, der har til formål at støtte en bæredygtig og inklusiv vækst, jobskabelse og finanspolitisk konsolidering. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør regelmæssigt føre kontrol med, at forudsætningen opfyldes og med, at disse mål nås.

               (18)

               For at sikre en effektiv beskyttelse af Unionens finansielle interesser i forbindelse med Unionens makrofinansielle bistand bør Ukraine træffe hensigtsmæssige foranstaltninger for at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med denne bistand. Derudover bør det fastsættes, at Kommissionen gennemfører kontrol, og at Revisionsretten foretager den fornødne revision.

               (19)

               Frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand sker med forbehold af Europa-Parlamentets og Rådets beføjelser (som budgetmyndighed).

               (20)

               Størrelsen af den hensættelse, der kræves til Unionens makrofinansielle bistand, bør være forenelig med budgetbevillingerne i den flerårige finansielle ramme.

               (21)

               Unionens makrofinansielle bistand bør forvaltes af Kommissionen. For at sikre, at Europa-Parlamentet og Rådet er i stand til at følge gennemførelsen af denne afgørelse, bør Kommissionen regelmæssigt informere dem om udviklingen i forbindelse med bistanden og forsyne dem med den relevante dokumentation.

               (22)

               For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne afgørelse bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (6).

               (23)

               Unionens makrofinansielle bistand bør ledsages af økonomisk-politiske betingelser, som nedfældes i et aftalememorandum. For at sikre ensartede gennemførelsesbetingelser og af effektivitetshensyn bør Kommissionen tillægges beføjelse til at forhandle disse betingelser med de ukrainske myndigheder under tilsyn af et udvalg sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. I henhold til nævnte forordning bør rådgivningsproceduren som hovedregel finde anvendelse i alle tilfælde, medmindre andet er fastsat i nævnte forordning. I betragtning af den potentielt store betydning af bistand på mere end 90 mio. EUR er det hensigtsmæssigt, at undersøgelsesproceduren anvendes for transaktioner over denne tærskel. I betragtning af størrelsen af Unionens makrofinansielle bistand til Ukraine bør undersøgelsesproceduren finde anvendelse på vedtagelsen af aftalememorandummet og på enhver reduktion, suspendering eller annullering af bistanden —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Unionen stiller makrofinansiel bistand til rådighed for Ukraine (»Unionens makrofinansielle bistand«) på højst 1,8 mia. EUR med henblik på at understøtte Ukraines økonomiske stabilisering og en omfattende reformdagsorden. Bistanden skal bidrage til at dække Ukraines betalingsbalancebehov som angivet i IMF-programmet.
   2.   Hele Unionens makrofinansielle bistand ydes til Ukraine i form af lån. Kommissionen tillægges beføjelse til på vegne af Unionen at låne de nødvendige midler på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner og til at udlåne dem til Ukraine. Lånene skal have en løbetid på højst 15 år.
   3.   Frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand skal forvaltes af Kommissionen på en måde, der er i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der er indgået mellem IMF og Ukraine, og med de centrale principper og mål i de økonomiske reformer, som er fastlagt i associeringsaftalen og associeringsagendaen EU-Ukraine, som er vedtaget inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik.
   Kommissionen orienterer regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen med hensyn til Unionens makrofinansielle bistand, herunder udbetalingen heraf, og forsyner i god tid disse institutioner med den relevante dokumentation.
   4.   Unionens makrofinansielle bistand stilles til rådighed i en periode på to et halvt år fra dagen efter ikrafttrædelsen af det aftalememorandum, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
   5.   Sker der i løbet af den periode, hvor den makrofinansielle bistand udbetales, et voldsomt fald i Ukraines finansieringsbehov i forhold til de oprindelige prognoser, reducerer, suspenderer eller annullerer Kommissionen, som handler efter undersøgelsesproceduren i artikel 7, stk. 2, bistanden.
   Artikel 2
   1.   Det er en forudsætning for tildelingen af Unionens makrofinansielle bistand, at Ukraine respekterer effektive, demokratiske mekanismer — herunder et parlamentarisk flerpartisystem — og retsstatsprincippet og sikrer respekt for menneskerettighederne.
   2.   Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil kontrollerer, at disse forudsætninger overholdes i hele den periode, hvor Unionen yder makrofinansiel bistand.
   3.   Stk. 1 og 2 anvendes i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/427/EU (7).
   Artikel 3
   1.   Kommissionen aftaler efter rådgivningsproceduren i artikel 7, stk. 2, klart definerede økonomisk-politiske og finansielle betingelser, der fokuserer på strukturreformer og forsvarlige offentlige finanser, som Unionens makrofinansielle bistand skal være underlagt, med de ukrainske myndigheder, og disse betingelser fastlægges i et aftalememorandum (»aftalememorandummet«), som skal indeholde en tidsfrist for opfyldelsen af disse betingelser.
   De økonomisk-politiske og finansielle betingelser i aftalememorandummet skal være i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der henvises til i artikel 1, stk. 3, herunder de makroøkonomiske tilpasnings- og strukturreformprogrammer, som Ukraine gennemfører med støtte fra IMF.
   2.   Betingelserne i stk. 1 har især til formål at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden i systemerne for forvaltning af de offentlige finanser i Ukraine og for anvendelsen af Unionens makrofinansielle bistand. Fremskridt med hensyn til gensidig markedsåbning, udvikling af regelbaseret og fair handel samt andre prioriteringer i sammenhæng med Unionens eksterne politik skal også tages behørigt i betragtning ved udformningen af de politiske foranstaltninger. Kommissionen fører regelmæssigt kontrol med de fremskridt, der gøres i retning af disse mål.
   3.   De detaljerede finansielle vilkår for Unionens makrofinansielle bistand fastlægges i en låneaftale, der indgås mellem Kommissionen og de ukrainske myndigheder.
   4.   Kommissionen kontrollerer med regelmæssige mellemrum, at de i artikel 4, stk. 3, fastlagte betingelser til stadighed opfyldes, herunder hvorvidt Ukraines økonomiske politik er i overensstemmelse med målene for Unionens makrofinansielle bistand. I den forbindelse arbejder Kommissionen tæt sammen med IMF og Verdensbanken og, når det er nødvendigt, med Europa-Parlamentet og Rådet.
   Artikel 4
   1.   Kommissionen stiller Unionens makrofinansielle bistand til rådighed for Ukraine i tre lånerater på de i stk. 3 fastlagte betingelser. Låneraternes størrelse fastsættes i aftalememorandummet.
   2.   Unionens makrofinansielle bistand finansieres om nødvendigt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 (8).
   3.   Kommissionen træffer afgørelse om frigivelse af låneraterne under forudsætning af, at alle følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               forudsætningen i artikel 2 er opfyldt

               b)

               Ukraines kontinuerlig tilfredsstillende gennemførelse af et politisk program, der omfatter stærke tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger støttet af en ikke-forebyggende IMF-kreditaftale, og

               c)

               gennemførelse af de økonomisk-politiske og finansielle betingelser i aftalememorandummet inden for en bestemt tidsfrist.

         4.   Anden lånerate udbetales ikke på en dato tidligere end tre måneder efter datoen for frigivelsen af første lånerate.
   Tredje lånerate udbetales ikke på en dato tidligere end tre måneder efter datoen for frigivelsen af anden lånerate.
   5.   Såfremt de i stk. 3 fastlagte betingelser ikke opfyldes, suspenderer eller annullerer Kommissionen midlertidigt udbetalingen af Unionens makrofinansielle bistand. I sådanne tilfælde underretter den Europa-Parlamentet og Rådet om årsagerne til denne suspendering eller annullering.
   6.   Unionens makrofinansielle bistand udbetales til Ukraines nationalbank. Under iagttagelse af de bestemmelser, der fastlægges i aftalememorandummet, herunder en bekræftelse af Ukraines residuale budgetfinansieringsbehov, kan Unionens midler udbetales til det ukrainske finansministerium som den endelige modtager.
   Artikel 5
   1.   Låntagnings- og långivningstransaktioner i forbindelse med Unionens makrofinansielle bistand gennemføres i euro med samme valørdato og må for Unionen ikke indebære nogen ændring af løbetiden eller udsætte den for eventuelle valutakurs- eller renterisici eller for nogen anden kommerciel risiko.
   2.   Tillader omstændighederne det, og anmoder Ukraine herom, kan Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der i lånebetingelserne indføjes en klausul om førtidig tilbagebetaling, og at låntagningsbetingelserne indeholder en tilsvarende klausul.
   3.   Tillader omstændighederne en forbedring af rentesatsen på lånet, og anmoder Ukraine herom, kan Kommissionen beslutte at refinansiere hele eller en del af sin oprindelige låntagning eller omlægge de tilsvarende finansielle betingelser. Refinansierings- eller omlægningstransaktioner gennemføres i overensstemmelse med stk. 1 og 4 og må ikke resultere i en forlængelse af løbetiden for de pågældende lån eller i en forhøjelse af restgælden på datoen for refinansieringen eller omlægningen.
   4.   Alle Unionens omkostninger, som vedrører de låntagnings- og långivningstransaktioner, der er omfattet af denne afgørelse, afholdes af Ukraine.
   5.   Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen i de transaktioner, der er omhandlet i stk. 2 og 3.
   Artikel 6
   1.   Unionens makrofinansielle bistand gennemføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (9) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (10).
   2.   Gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand sker gennem direkte forvaltning.
   3.   Aftalememorandummet og låneaftalen skal indeholde bestemmelser, der

               a)

               sikrer, at Ukraine regelmæssigt kontrollerer, at midler modtaget fra Unionens almindelige budget er blevet anvendt efter hensigten, træffer passende foranstaltninger til at forebygge uregelmæssigheder og svig og i givet fald tager retlige skridt til at opnå tilbagebetaling af eventuelt misbrugte midler, der er udbetalt i henhold til denne afgørelse

               b)

               sikrer beskyttelse af Unionens finansielle interesser og navnlig fastlægger specifikke foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af svig, korruption og andre uregelmæssigheder, der kan påvirke Unionens makrofinansielle bistand, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (11), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (13)

               c)

               udtrykkeligt bemyndiger Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, eller dens repræsentanter til at foretage kontrol og inspektion på stedet

               d)

               udtrykkeligt bemyndiger Kommissionen og Revisionsretten til at foretage revision i og efter rådighedsperioden for Unionens makrofinansielle bistand, herunder dokumentrevision og revision på stedet, f.eks. operationelle vurderinger, og

               e)

               sikrer, at Unionen har ret til førtidig tilbagebetaling af lånet, hvis det konstateres, at Ukraine i forbindelse med forvaltningen af Unionens makrofinansielle bistand har været involveret i svig eller korruption eller andre illegale aktiviteter, som skader Unionens finansielle interesser.

         4.   I forbindelse med gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand overvåger Kommissionen ved hjælp af operationelle vurderinger forsvarligheden af Ukraines finansielle ordninger, administrative procedurer samt de interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for bistanden.
   Artikel 7
   1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
   Artikel 8
   1.   Senest den 30. juni hvert år forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne afgørelse i det foregående år, herunder en vurdering af denne gennemførelse. I rapporten:

               a)

               gennemgås de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand

               b)

               vurderes Ukraines økonomiske situation og udsigter samt fremskridt med at gennemføre de i artikel 3, stk. 1, omhandlede politiske foranstaltninger

               c)

               redegøres der for forbindelsen mellem de økonomisk-politiske betingelser, der er fastlagt i aftalememorandummet, Ukraines aktuelle økonomiske og finanspolitiske resultater og Kommissionens afgørelser om frigivelse af raterne af Unionens makrofinansielle bistand.

         2.   Senest to år efter udløbet af den rådighedsperiode, der er omhandlet i artikel 1, stk. 4, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en efterfølgende evalueringsrapport, som vurderer resultaterne og effektiviteten af Unionens afsluttede makrofinansielle bistand, og i hvilket omfang den har bidraget til bistandens mål.
   Artikel 9
   Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. april 2015.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets holdning af 25.3.2015 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 31.3.2015.

      (2)  EUT L 161 af 29.5.2014, s. 3.

      (3)  Rådets afgørelse 2002/639/EF af 12. juli 2002 om supplerende makrofinansiel bistand til Ukraine (EFT L 209 af 6.8.2002, s. 22).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 646/2010/EU af 7. juli 2010 om makrofinansiel bistand til Ukraine (EUT L 179 af 14.7.2010, s. 1).

      (5)  Rådets afgørelse 2014/215/EU af 14. april 2014 om makrofinansiel bistand til Ukraine (EUT L 111 af 15.4.2014, s. 85).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

      (7)  Rådets afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere (EUT L 201 af 3.8.2010, s. 30).

      (8)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 af 25. maj 2009 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjeland (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10).

      (9)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1).

      (10)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1).

      (11)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1).

      (12)  Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2).

      (13)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 af 11. september 2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 (EUT L 248 af 18.9.2013, s. 1).


title: 2014/548/EU, Euratom: Europa-Parlamentets afgørelse af 3. april 2014 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd for regnskabsåret 2012

text:
               5.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 266/108

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 3. april 2014
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd for regnskabsåret 2012
   (2014/548/EU, Euratom)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2012 (1),

               —

               der henviser til det konsoliderede årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2012 — (COM(2013) 570 — C7-0273/2013) (2),

               —

               der henviser til årsregnskabet for Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd for regnskabsåret 2012,

               —

               der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2011 (COM(2013) 668) og de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2013) 348 og SWD(2013) 349),

               —

               der henviser til Kommissionens rapport om evalueringen af Unionens finanser på grundlag af de resultater, der er opnået (COM(2013) 461), og til de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2013) 228 og SWD(2013) 229),

               —

               der henviser til Kommissionens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2012 (COM(2013) 606), og det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2013) 314),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd for regnskabsåret 2012, med organets svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed for regnskabsåret 2012, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 18. februar 2014 om decharge til forvaltningsorganerne for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2012 (05850/2014 — C7-0049/2014),

               —

               der henviser til artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og artikel 106 A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 55, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (6), særlig artikel 62, 164, 165 og 166,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (7), særlig artikel 14, stk. 3,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF) nr. 1653/2004 af 21. september 2004 om standardfinansforordningen for forvaltningsorganer i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (8), særlig artikel 66, stk. 1 og 2,

               —

               der henviser til Kommissionens afgørelse 2008/37/EF af 14. december 2007 om oprettelse af et forvaltningsorgan for Det Europæiske Forskningsråd til forvaltning af Fællesskabets særprogram »Idéer« inden for frontlinjeforskning i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 (9),

               —

               der henviser til Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/779/EU af 17. december 2013 om oprettelse af Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd samt om ophævelse af afgørelse 2008/37/EF (10),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 76 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A7-0242/2014),

               A.

               der henviser til, at Kommissionen i henhold til artikel 17, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union skal gennemføre budgettet og forvalte programmer, og at dette skal ske på eget ansvar i henhold til artikel 317 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde i samarbejde med medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning;

               1.

               meddeler direktøren for Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd decharge for gennemførelsen af forvaltningsorganets budget for regnskabsåret 2012;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i beslutningen, der udgør en integrerende del af afgørelserne om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2012, Sektion III — Kommissionen og forvaltningsorganerne;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2012, Sektion III — Kommissionen, og beslutningen, der udgør en integrerende del af disse afgørelser, til direktøren for Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd, Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 56 af 29.2.2012.

      (2)  EUT C 334 af 15.11.2013, s. 1.

      (3)  EUT C 365 af 13.12.2013, s. 190.

      (4)  EUT C 331 af 14.11.2013, s. 10.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (6)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (7)  EFT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

      (8)  EUT L 297 af 22.9.2004, s. 6.

      (9)  EUT L 9 af 12.1.2008, s. 15.

      (10)  EUT L 346 af 20.12.2013, s. 58.


title: 2008/728/EF: Rådets afgørelse af 15. september 2008 om beskikkelse af et belgisk medlem og en belgisk suppleant til Regionsudvalget

text:
               16.9.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 247/26

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 15. september 2008
   om beskikkelse af et belgisk medlem og en belgisk suppleant til Regionsudvalget
   (2008/728/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,
   under henvisning til indstilling fra den belgiske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 24. januar 2006 afgørelse 2006/116/EF om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2006 til 25. januar 2010 (1).

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter Joëlle KAPOMPOLÉs fratræden. Der er blevet en plads ledig som suppleant efter beskikkelsen af Patrick LACHAERT som medlem af Regionsudvalget —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2010:

               a)

               som medlem:
               Patrick LACHAERT, Vlaams Volksvertegenwoordiger (ændring af mandat).
               og

               b)

               som suppleant:
               Marc VAN DEN ABEELEN, Vlaams Volksvertegenwoordiger.

         Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 2008.

            På Rådets vegne

         B. KOUCHNER

            Formand

      (1)  EUT L 56 af 25.2.2006, s. 75.


Avis juridique important

|

32001D1115(01)

Rådets afgørelse af 23. oktober 2001 om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturområdet

EF-Tidende nr. C 320 af 15/11/2001 s. 0002 - 0003

Rådets afgørelseaf 23. oktober 2001om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturområdet(2001/C 320/02)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til Rådets afgørelse 85/385/EØF af 10. juni 1985 om nedsættelse af et rådgivende udvalg for uddannelse inden for arkitekturområdet(1), særlig artikel 3 og 4,under henvisning til tiltrædelsesakten fra 1994, særlig artikel 165, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:I henhold til artikel 3 i nævnte afgørelse er udvalget sammensat af tre sagkyndige fra hver medlemsstat, og hver af disse sagkyndige har en suppleant; i henhold til artikel 4 i samme afgørelse gælder medlemmernes og suppleanternes mandat for tre år;Rådet udnævnte ved afgørelse af 26. februar 1996(2) medlemmerne af og suppleanterne til Det Rådgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturområdet for perioden 26. februar 1996 til 25. februar 1999;med henblik herpå har 13 medlemsstaters regeringer hver foretaget indstillinger med henblik på udnævnelse af nye medlemmer og suppleanter, udpegelse af efterfølgere eller fornyelse af mandater -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelFølgende personer udnævnes til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturområdet for perioden 23. oktober 2001 til 22. oktober 2004:A. Sagkyndige, som udøver virksomhed inden for faget>TABELPOSITION>B. Sagkyndige fra uddannelsesinstitutioner på universitetsniveau inden for arkitekturområdet>TABELPOSITION>C. Sagkyndige fra de kompetente myndigheder i medlemsstaten>TABELPOSITION>Udfærdiget i Luxembourg, den 23. oktober 2001.På Rådets vegneA. Neyts-UyttebrockFormand(1) EFT L 223 af 21.8.1985, s. 26.(2) EFT C 74 af 14.3.1996, s. 1.


Avis juridique important

|

32002D0296

2002/296/EF: Kommissionens afgørelse af 18. marts 2002 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Slovenien om den attest, der er omhandlet i nr. 6 i aftalen om gensidige præferencehandelsindrømmelser for visse vine (meddelt under nummer K(2002) 664)

EF-Tidende nr. L 101 af 17/04/2002 s. 0038 - 0038

Kommissionens afgørelseaf 18. marts 2002om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Slovenien om den attest, der er omhandlet i nr. 6 i aftalen om gensidige præferencehandelsindrømmelser for visse vine(meddelt under nummer K(2002) 664)(2002/296/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets afgørelse 2001/920/EF af 4. december 2001 om indgåelse af en tillægsprotokol om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater, der optræder inden for rammerne af Den Europæiske Union, på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side for at tage hensyn til resultatet af forhandlingerne mellem parterne om gensidige præferenceindrømmelser for visse vine, gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af vinbetegnelser og gensidig anerkendelse, beskyttelse og kontrol af betegnelser for spiritus og aromatiserede drikkevarer(1), særlig artikel 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) Efter nr. 6 i bilag I (aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Slovenien om gensidige præferencehandelsindrømmelser for visse vine) til den tillægsprotokol, der blev indgået den 7. december 2001, er det en betingelse for at opnå toldindrømmelser, at der fremlægges en attest udstedt af et gensidigt anerkendt officielt organ, der er opført på en liste udarbejdet efter fælles overenskomst, hvorved det dokumenteres, at den pågældende vin er i overensstemmelse med bestemmelserne punkt 5, litra b).(2) Kommissionen på Fællesskabets vegne og Slovenien har aftalt gennemførelsesbestemmelser for nævnte attest. Kommissionen bør derfor godkende de pågældende regler i form af en brevveksling.(3) De i denne afgørelse og i den vedlagte brevveksling fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Slovenien om den attest, der er omhandlet i bilag I, nr. 6, til tillægsprotokollen om gensidige præferencehandelsindrømmelser for visse vine, godkendes på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Generaldirektøren for landbrug og udvikling af landdistrikter i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bemyndiges til at undertegne aftalen i form af brevveksling.Artikel 2Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 18. marts 2002.På Kommissionens vegneFranz FischlerMedlem af Kommissionen(1) EFT L 342 af 27.12.2001, s. 79.


Avis juridique important

|

32001D0594

2001/594/EF: Rådets afgørelse af 18. juni 2001 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Tyrkiet om Republikken Tyrkiets deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet

EF-Tidende nr. L 213 af 07/08/2001 s. 0111 - 0111

Rådets afgørelseaf 18. juni 2001om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Tyrkiet om Republikken Tyrkiets deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet(2001/594/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og stk. 3, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet blev oprettet ved forordning (EØF) nr. 1210/90(2).(2) På Det Europæiske Råds møde i Luxembourg (december 1997) blev det besluttet at åbne visse fællesskabsprogrammer og -agenturer for deltagelse fra ansøgerlandene i Central- og Østeuropa som led i en styrket førtiltrædelsesstrategi. For så vidt angår agenturerne konkluderede Det Europæiske Råd: "Ansøgerlandene kan deltage i fællesskabsagenturer, hvilket der skal træffes afgørelse om i hvert enkelt tilfælde".(3) På Det Europæiske Råds møde i Helsingfors (december 1999) blev det bekræftet, at tiltrædelsesprocessen er en åben proces, som nu omfatter 13 kandidatlande inden for en fælles ramme, og at kandidatlandene deltager i tiltrædelsesprocessen på lige fod.(4) I henhold til traktatens artikel 300, stk. 1, bemyndigede Rådet den 14. februar 2000 Kommissionen til at føre forhandlinger om ansøgerlandenes deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Tyrkiet om Republikken Tyrkiets deltagelse i Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne afgørelse.Artikel 2Rådets formand har bemyndigelse til at udpege den eller de personer, der kan foretage den i aftalens artikel 17 omhandlede notifikation.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 18. juni 2001.På Rådets vegneM. WinbergFormand(1) Udtalelse afgivet den 31.5.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(2) EFT L 120 af 11.5.1990, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 933/1999 (EFT L 117 af 5.5.1999, s. 1).