Avis juridique important

|

32000D0508

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF af 14. februar 2000 om indførelse af Kultur 2000-programmet

EF-Tidende nr. L 063 af 10/03/2000 s. 0001 - 0009

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 508/2000/EFaf 14. februar 2000om indførelse af Kultur 2000-programmetEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 151, stk. 5, første led,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(2),i henhold til fremgangsmåden i traktatens artikel 251, på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 9. december 1999(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Kulturen har en væsentlig iboende værdi for hele Europas befolkning, er et væsentligt element i den europæiske integration og bidrager til at bekræfte og styrke den europæiske samfundsmodel og Fællesskabets indflydelse internationalt.(2) Kulturen er såvel en økonomisk faktor som en faktor for social og folkelig integration. Den spiller derfor en væsentlig rolle for, hvorledes vi forholder os til de nye udfordringer, Fællesskabet står over for, såsom globalisering, informationssamfundet, social samhørighed og jobskabelse.(3) Med henblik på at efterkomme behovet under den kulturelle dimension i Unionen, skal Fællesskabet tage hensyn til de kulturelle aspekter i dets indsats i henhold til andre bestemmelser i traktaten end dens artikel 151, navnlig for at respektere og fremme dets kulturers mangfoldighed. I den forbindelse bør Kommissionen fremme udbredelsen af oplysninger om kulturindustriernes muligheder inden for strukturfondene i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene(4) og gennemføre undersøgelser herom.(4) Som følge af kulturens stadig voksende betydning for det europæiske samfund og de udfordringer, Fællesskabet står over for på tærsklen til det 21. århundrede, bør effektiviteten af og sammenhængen i Fællesskabets indsats på kulturområdet forbedres ved indførelse af en enkelt ramme for styring og planlægning af samarbejdet på kulturområdet for perioden 2000-2004 uden at det glemmes, at det er nødvendigt, at der i stadig stigende grad tages hensyn til kulturen i Fællesskabets øvrige politikker. I Rådets afgørelse af 22. september 1997 om fremtiden for en europæisk indsats på kulturområdet(5) anmodes Kommissionen om at fremsætte forslag til indførelse af et enkelt instrument for planlægning og finansiering med henblik på gennemførelse af traktatens artikel 151.(5) Hvis borgerne fuldt ud skal støtte det europæiske samarbejde og deltage i det, er det nødvendigt i større omfang at fremhæve deres fælles kulturelle værdier og rødder som et væsentligt element i deres identitet og tilhørsforhold til et samfund, der er baseret på frihed, demokrati, tolerance og solidaritet. Der bør opnås en bedre balance mellem det økonomiske og det kulturelle aspekt af Fællesskabet, således at de to aspekter kan styrke og supplere hinanden.(6) Traktaten pålægger Den Europæiske Union at skabe en stadig snævrere union mellem de europæiske folk og bidrage til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet den nationale og regionale forskelligartethed respekteres, og den fælles kulturarv fremhæves. Opmærksomheden bør særlig rettes mod at beskytte de mindre kulturers og de mindre udbredte sprogs status i Europa.(7) Fællesskabet arbejder derfor for udvikling af et åbent, forskelligartet og fælles kulturområde for europæerne på grundlag af subsidiaritetsprincippet, samarbejde mellem de involverede på kulturområdet og et lovgivningsmiljø, der er gunstigt for kulturaktiviteter, samtidig med at den kulturelle mangfoldighed og de kulturelle aspekters integration i Fællesskabets politik på andre områder respekteres, således som det er fastsat i traktatens artikel 151, stk. 4.(8) Skal europæerne kunne opfatte dette fælles europæiske kulturområde som en realitet, er det vigtigt at tilskynde til kunstnerisk virksomhed, fremme en bedre udnyttelse af den europæiske kulturarv og gensidigt kendskab til de europæiske folks kultur og historie og støtte kulturudvekslinger for at skabe bedre muligheder for udbredelse af viden og for samarbejde og kunstnerisk udfoldelse.(9) Samarbejdet med de implicerede på kulturområdet bør derfor fremmes gennem ansporing til samarbejdsaftaler, der gør det muligt at gennemføre fælles initiativer, ligesom mere målrettede aktioner med en klar europæisk dimension og specifikke og innovative aktioner bør støttes, og udvekslinger og dialog om udvalgte emner af europæisk interesse bør tilskyndes.(10) Med gennemførelsen af kulturprogrammerne Kalejdoskop, Ariane og Raphael, der er vedtaget ved henholdsvis afgørelse nr. 719/96/EF(6), nr. 2085/97/EF(7) og nr. 2228/97/EF(8), har Fællesskabet taget det første positive skridt i gennemførelsen af fællesskabsaktioner på kulturområdet. Fællesskabets kulturindsats bør imidlertid med udgangspunkt i evalueringen af disse programmer og på grundlag af det, der er opnået gennem dem, forenkles og styrkes.(11) I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse "Agenda 2000" bør effektiviteten af Fællesskabets foranstaltninger øges, bl.a. ved at koncentrere de midler, der er til rådighed for de interne politikker, herunder indsatsen på kulturområdet.(12) Der er indhøstet betydelige erfaringer, navnlig i forbindelse med evalueringen af de første kulturprogrammer, den omfattende høring, der er indledt med samtlige involverede parter, og resultaterne af Den Europæiske Unions kulturforum den 29. og 30. januar 1998.(13) I forbindelse med Fællesskabets indsats på kulturområdet bør der tages hensyn til de særlige forhold på de enkelte kulturområder og følgelig til disse områders særlige behov.(14) I konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 21. og 23. juni 1993 i København opfordredes der til at åbne Fællesskabets programmer for de lande i Central- og Østeuropa, der har indgået associeringsaftaler. Fællesskabet har med visse tredjelande indgået samarbejdsaftaler, der indeholder bestemmelser om kultur.(15) Med denne afgørelse indføres der derfor et enkelt instrument for finansiering og planlægning af samarbejdet på kulturområdet, i det følgende benævnt "Kultur 2000-programmet", for perioden fra 1. januar 2000 til 31. december 2004.(16) I denne afgørelse fastlægges der for programmets samlede varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag som omhandlet i punkt 33 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(9).(17) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(10).(18) Da målene for denne aktion ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne, kan de i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5, på grund af aktionens omfang og virkninger bedre gennemføres på fællesskabsplan. Denne afgørelse begrænser sig til det minimum, der er påkrævet for at nå disse mål, og går ikke videre end, hvad der er nødvendigt i den henseende.(19) Kultur 2000-programmet bør fra 2000 være det eneste program på kulturområdet, der anvendes. Afgørelse nr. 2228/97/EF bør derfor ophæves -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Varighed og målDer indføres et enkelt instrument for finansiering og planlægning af samarbejdet på kulturområdet, i det følgende benævnt "Kultur 2000-programmet", for perioden fra 1. januar 2000 til 31. december 2004.Kultur 2000-programmet bidrager til at fremme et europæisk kulturområde, der er fælles for de europæiske folk. I dette perspektiv fremmer det samarbejdet mellem skabende kunstnere, kulturaktører, private og offentlige formidlere, aktiviteter under de kulturelle netværk og andre partnere samt kulturinstitutioner i medlemsstaterne og andre deltagende stater med henblik på at nå følgende mål:a) fremme af den kulturelle dialog og det gensidige kendskab til de europæiske folks kultur og historieb) fremme af kreativitet og tværnational kulturspredning og bevægelighed for kunstnere, skabende personer, andre kulturformidlere og fagfolk samt deres værker med særlig vægt på unge og ugunstigt stillede personer og på kulturel mangfoldighedc) fremhævelse af den kulturelle mangfoldighed og udvikling af nye kulturelle udtryksformerd) fremme af kendskabet i Fællesskabet til væsentlig europæisk kulturarv; formidling af knowhow og fremme af de bedste metoder for bevarelse og beskyttelse af denne kulturarve) hensyntagen til kulturens rolle i den socioøkonomiske udviklingf) skabelse af en interkulturel dialog og udveksling mellem europæiske og ikke-europæiske kulturerg) udtrykkelig anerkendelse af kulturen som en økonomisk faktor og som en faktor for social og folkelig integrationh) forbedring af adgang til og deltagelse i kulturlivet i Den Europæiske Union for flest mulige borgere.Kultur 2000-programmet skal fremme effektiv koordinering med foranstaltninger, der iværksættes som led i andre fællesskabspolitikker, som har indvirkninger på kulturområdet.Artikel 2De forskellige former for kulturaktioner og -arrangementerDe i artikel 1 nævnte mål realiseres gennem følgende aktioner:a) specifikke nyskabende og/eller eksperimentelle aktionerb) integrerede aktioner, der er omfattet af strukturerede, flerårige aftaler om kultursamarbejdec) særlige kulturarrangementer med en europæisk og/eller international dimension.Aktionerne og deres gennemførelse er beskrevet i bilag I. De er enten vertikale (vedrører et kulturelt område) eller horisontale (vedrører flere kulturelle områder).Artikel 3BudgetFinansieringsrammen for gennemførelsen af Kultur 2000-programmet er for den i artikel 1 omhandlede periode fastsat til 167 mio. EUR.De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af det finansielle overslag.Artikel 4Gennemførelse1. De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse vedtages, for så vidt angår de emneområder, der er nævnt nedenfor, efter forvaltningsproceduren i artikel 5, stk. 2:a) prioriteterne og de generelle retningslinjer for alle de i bilag I omhandlede foranstaltninger samt det deraf følgende årsprogramb) den generelle balance mellem aktionernec) udvælgelsesregler og -kriterier for de forskellige projekter, der er beskrevet i bilag I (aktion I.1, I.2 og I.3)d) Fællesskabets finansielle støtte (beløb, varighed, fordeling og modtagere)e) de detaljerede procedurer for tilsyn med og evaluering af Kultur 2000-programmet samt konklusionerne af den i artikel 8 omhandlede evalueringsrapport og enhver anden foranstaltning til justering af dette program, som måtte følge af evalueringsrapporten.2. De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse vedtages, for så vidt angår alle andre emneområder, efter rådgivningsproceduren i artikel 5, stk. 3.Artikel 5Udvalg1. Kommissionen bistås af et udvalg.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF sammenholdt med afgørelsens artikel 8.Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF sammenholdt med afgørelsens artikel 8.4. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 6Sammenhæng og komplementaritetNår Kommissionen gennemfører Kultur 2000-programmet, sikrer den i samarbejde med medlemsstaterne den generelle sammenhæng og komplementaritet med de relevante fællesskabspolitikker og aktioner, der har indvirkning på kulturområdet. Dette kan eventuelt indebære, at der medtages supplerende projekter, som finansieres over andre fællesskabsprogrammer.Artikel 7Tredjelande og internationale organisationerKultur 2000-programmet er åbent for deltagelse af landene i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde samt for deltagelse af Cypern og de associerede lande i Central- og Østeuropa på de betingelser, der i associeringsaftalerne eller i tillægsprotokollerne til associeringsaftalerne er fastsat for deltagelse i fællesskabsprogrammer, der er eller vil blive indgået aftaler om med disse lande.Kultur 2000-programmet er ligeledes åbent for samarbejde med andre tredjelande, som har indgået associerings- eller samarbejdsaftaler, der indeholder bestemmelser om kultur, på grundlag af supplerende bevillinger, som tilvejebringes efter procedurer, der skal aftales med disse lande.Kultur 2000-programmet gør det muligt at samarbejde med internationale organisationer på kulturområdet som Unesco og Europarådet, idet parterne bidrager på lige fod og under overholdelse af den enkelte institutions eller organisations bestemmelser for gennemførelse af de i artikel 2 nævnte aktioner og arrangementer.Artikel 8Evaluering og tilsynSenest den 31. december 2002 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en detaljeret evalueringsrapport om resultaterne af Kultur 2000-programmet set i forhold til målene, eventuelt ledsaget af forslag til ændring af denne afgørelse.Når Kultur 2000-programmet er gennemført, forelægger Kommissionen en rapport om gennemførelsen for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Desuden forelægger Kommissionen årligt en kort tilsynsrapport om situationen med hensyn til gennemførelsen af Kultur 2000-programmet for Europa-Parlamentet, Rådet og Regionsudvalget.I disse evalueringsrapporter lægges der især vægt på den ekstra gevinst, navnlig af kulturel karakter, og på de opnåede socioøkonomiske resultater af fællesskabsstøtten.Artikel 9OphævelseAfgørelse nr. 2228/97/EF ophæves med virkning fra 1. januar 2000.Artikel 10IkrafttrædelseDenne afgørelse træder i kraft på datoen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Den anvendes fra den 1. januar 2000.Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2000.På Europa-Parlamentets vegneN. FONTAINEFormandPå Rådets vegneJ. GAMAFormand(1) EFT C 211 af 7.7.1998, s. 18.(2) EFT C 51 af 22.2.1999, s. 68.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 5. november 1998 (EFT C 359 af 23.11.1998, s. 28), Rådets fælles holdning af 28. juni 1999 (EFT C 232 af 13.8.1999, s. 25) og Europa-Parlamentets afgørelse af 28. oktober 1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Rådets afgørelse af 24. januar 2000 og Europa-Parlamentets afgørelse af 3. februar 2000.(4) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1.(5) EFT C 305 af 7.10.1997, s. 1.(6) EFT L 99 af 20.4.1996, s. 20.(7) EFT L 291 af 24.10.1997, s. 26.(8) EFT L 305 af 8.11.1997, s. 31.(9) EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.(10) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.BILAG IAKTIONER OG GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER I FORBINDELSE MED KULTUR 2000-PROGRAMMETI. Beskrivelse af aktionerne og arrangementerneI.1. Specifikke nyskabende og/eller eksperimentelle aktionerFællesskabet støtter hvert år arrangementer og projekter, der gennemføres som led i et partnerskab eller i form af netværk. Disse projekter skal omfatte aktører fra mindst tre stater, som deltager i Kultur 2000-programmet på grundlag af prioriteringer, der er opstillet efter udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i afgørelsens artikel 5, uden at dette berører åbningen af programmet for deltagelse af de associerede lande, jf. artikel 7. Aktionerne strækker sig i princippet over et år og kan forlænges med yderligere to år. Disse vertikale aktioner (der vedrører ét kulturområde) eller horisontale aktioner (der vedrører flere kulturområder) bør være nyskabende og/eller eksperimentelle og især tage sigte på:i) hovedsagelig at sørge for, at kulturtilbuddene bliver lettere tilgængelige og udnyttes bedre af borgerne trods sociale og regionale forskelle og navnlig af de unge og de dårligst stilledeii) inden for og parallelt med de traditionelle kulturområder (som musik, scenekunst, bildende kunst, fotografi, arkitektur, litteratur, bøger, læsning, kulturarven, herunder kulturlandskabet, og børnekultur) at fremme og udbrede nye udtryksformeriii) at støtte projekter, der har til formål at give bedre adgang til bøger og læsning og til at uddanne fagfolk, der arbejder på dette feltiv) at støtte samarbejdsprojekter, der har til formål på europæisk plan at bevare, skabe fællesskab om, fremhæve og beskytte den fælles kulturarv af europæisk betydningv) støtte udformningen af multimedieprodukter med sigte på forskellige publikumsgrupper for at gøre europæisk skabende kunstnerisk virksomhed og europæisk kulturarv mere synlig og tilgængelig for allevi) at fremme initiativer, erfaringsudvekslinger og samarbejde mellem aktører på det kulturelle og det sociokulturelle område, der arbejder med social integration, især af ungevii) at fremme en tværkulturel dialog og gensidig udveksling mellem europæiske og andre kulturer, især ved at tilskynde til samarbejde om emner af fælles interesse mellem kulturinstitutioner og/eller andre aktører i medlemsstaterne og i tredjelandeviii) at fremme udbredelse af live-arrangementer på kulturområdet gennem anvendelse af informationssamfundets nye teknologier.Fællesskabsstøtten til en specifik aktion kan ikke overstige 60 % af budgettet. I de fleste tilfælde må denne støtte ikke være under 50000 EUR eller over 150000 EUR om året.I.2. Integrerede aktioner, der er omfattet af strukturerede, flerårige tværnationale kultursamarbejdsaftalerKultur 2000-programmet fremmer kontakter og samarbejde ved at støtte kulturelle netværk, især netværk af aktører, kulturorganisationer og kulturinstitutioner, bl.a. med inddragelse af fagfolk fra de forskellige deltagende stater med henblik på at gennemføre strukturerede kulturprojekter inden for og uden for Fællesskabet. Denne foranstaltning vedrører projekter af høj kvalitet med en europæisk dimension og stor rækkevidde, som omfatter mindst fem stater, der deltager i Kultur 2000-programmet.Kultursamarbejdsaftalerne sigter mod at gennemføre strukturerede, flerårige kulturaktioner mellem formidlere fra flere medlemsstater og fra andre stater, der deltager i Kultur 2000-programmet. Disse aftaler skal vedrøre tværnationale aktioner på ét kulturområde (vertikale aktioner), f.eks. musik, scenekunst, bildende kunst, litteratur, bøger og læsning, herunder oversættelse, og kulturarv. De skal desuden bl.a. ved brug af nye medier fremme gennemførelsen af integrerede aktioner på tværs af områder (horisontale aktioner, der bygger på synergi), dvs. lade flere kulturområder arbejde sammen.De således foreslåede kultursamarbejdsaftaler må højst løbe over tre år og skal omfatte nogle af eller alle følgende foranstaltninger:i) koproduktion og formidling af kunstværker og andre kulturfrembringelser i Den Europæiske Union (f.eks. udstillinger, festivaler), så de gøres tilgængelige for flest mulige borgere.ii) bevægelighed for kunstnere og skabende personer og andre kulturaktøreriii) videreuddannelse af kulturarbejdere og udveksling af erfaringer på både det akademiske og det praktiske planiv) fremhævelse af kulturelle steder og mindesmærker i Fællesskabet med det formål at udbrede kendskabet til europæisk kulturv) forskningsprojekter, bevidstgørelse af offentligheden, uddannelse og udbredelse af viden, seminarer, kongresser og møder om kulturelle emner af europæisk betydningvi) anvendelse af ny teknologivii) projekter med det sigte at fremhæve kulturel mangfoldighed og flersprogethed og fremme gensidig bevidsthed om de europæiske folks historie, rødder, fælles kulturværdier og deres fælles kulturarv.Fællesskabet yder efter udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i afgørelsens artikel 5, stk. 1, støtte til gennemførelsen af kultursamarbejdsaftaler. Støtten skal ikke kun dække en del af projektets finansiering, men også udgifter i forbindelse med den første etablering af et bæredygtigt, eventuelt flerårigt samarbejde, som har en retlig form, der er anerkendt i en af Unionens medlemsstater.For at aftalen kan være støtteberettiget, skal aktører fra mindst fem stater, som deltager i Kultur 2000-programmet, medvirke til gennemførelsen af de aktioner, aftalen omfatter.De ansvarlige for flerårige kultursamarbejdsaftaler, hvortil der ydes fællesskabsstøtte i en periode på over et år, forelægger ved udgangen af hvert år Kommissionen en oversigt over de gennemførte aktioner og udgifterne til disse aktioner, således at fællesskabsstøtten fortsat kan bevilges i resten af projektperioden.Fællesskabsstøtten må ikke overstige 60 % af kultursamarbejdsaftalens budget. Den må ikke være over 300000 EUR om året.Denne støtte kan øges med højst 20 % til dækning af relevante udgifter til forvaltning af kultursamarbejdsaftalen.I.3. Særlige kulturarrangementer med en europæisk eller international dimensionDisse aktioner med stor spændvidde og betydelig gennemslagskraft over for borgerne i Fællesskabet bør bidrage til at øge bevidstheden om at høre til det samme fællesskab, om den kulturelle mangfoldighed i landene i Den Europæiske Union og om den tværkulturelle og mellemfolkelige dialog.Disse arrangementer omfatter navnlig:i) den europæiske kulturhovedstad og den europæiske kulturmånedii) tilrettelæggelse af symposier med henblik på at undersøge spørgsmål af fælles kulturel interesse for at fremme den kulturelle dialog både inden for og uden for Fællesskabetiii) tilrettelæggelse af nyskabende kulturarrangementer, navnlig vedrørende kulturarven, kunst og Europas historie, som har stærk appel til og er tilgængelige for borgerne i almindelighed, og som navnlig skaber forbindelse mellem uddannelse, kunst og kulturiv) anerkendelse af og fokusering på kunstneriske talenter i Europa, navnlig blandt de unge, bl.a. gennem uddeling af europæiske priser på forskellige kulturelle områder: litteratur, oversættelse, arkitektur osv.v) støtte til projekter, der er godkendt af de deltagende staters kompetente myndigheder, og som vedrører bevarelse og beskyttelse af kulturarv af fremtrædende betydning, idet de bidrager til udvikling og udbredelse af nyskabende koncepter, metoder og teknikker på europæisk plan og lever op til betegnelsen "europæisk laboratorium for kulturarven".Disse arrangementer vil blive prioriteret efter udtalelse fra det udvalg, der er omhandlet i afgørelsens artikel 5, stk. 1.Fællesskabsstøtten må ikke overstige 60 % af budgettet for et særligt kulturarrangement. Den må ikke være under 200000 EUR eller over 1 mio. EUR om året for de arrangementer, der er nævnt i nr. i). For de arrangementer, der er nævnt i nr. ii)-v), vil de tilsvarende grænser i de fleste tilfælde ikke være under 150000 EUR om året og i alle tilfælde ikke over 300000 EUR om året. Den vejledende tildeling til disse aktioner udgør 10 % af programmets finansieringsramme.De tre typer aktioner og arrangementer, der er beskrevet i I.1, I.2 og I.3, gennemføres enten efter en vertikal fremgangsmåde (vedrører ét kulturområde) eller en horisontal fremgangsmåde (vedrører flere kulturområder).En vejledende beskrivelse af disse fremgangsmåder findes i bilag II.II. Koordination med andre fællesskabsinstrumenter på kulturområdetKommissionen sørger for koordination med andre fællesskabsinstrumenter, der er aktive på kulturområdet, både i forbindelse med de specifikke aktioner, kultursamarbejdsaftalerne og de særlige kulturarrangementer. Sigtet hermed er hovedsagelig at fremme samarbejdet mellem sektorer med fælles og konvergerende interesser såsom:- kultur og turisme (gennem kulturturisme)- kultur, uddannelse og ungdom (navnlig ved i skoler og højere læreanstalter at præsentere audiovisuelle produkter og multimedieprodukter om europæisk kultur med kommentarer af skabende og udøvende kunstnere)- kultur og beskæftigelse (med sigte på oprettelse af kulturarbejdspladser, især inden for de unges kulturområder)- kultur og forbindelser udadtil- kulturstatistikker på grundlag af udveksling af sammenlignelige statistiske oplysninger på fællesskabsplan- kultur og det indre marked- kultur og forskning- kultur og eksport af kulturgoder.III. KommunikationModtagere af fællesskabsstøtte skal udtrykkeligt og så iøjnefaldende som muligt gøre opmærksom på denne støtte i forbindelse med alle informations- eller kommunikationstiltag vedrørende projektet.IV. Faglig bistand og supplerende foranstaltningerKommissionen kan ved gennemførelsen af Kultur 2000-programmet benytte ekstern teknisk bistand, som finansieres inden for programmets samlede finansieringsramme og højst kan udgøre 3 % heraf. Kommissionen kan på samme betingelser indhente bistand fra eksperter eller netværk af eksperter.Kommissionen kan desuden foranledige evaluerende undersøgelser og arrangere seminarer, kollokvier og andre ekspertmøder, som kan bistå med gennemførelsen af Kultur 2000-programmet. Kommissionen kan også iværksætte aktioner med henblik på information, offentliggørelse og formidling.V. KontaktpunkterKommissionen og medlemsstaterne tilrettelægger og udbygger på frivillig basis den gensidige udveksling af oplysninger til brug for gennemførelsen af Kultur 2000-programmet via kulturkontaktpunkter, der har til opgave:- at fremme Kultur 2000-programmet- at lette adgangen til programmet og anspore til den størst mulige inddragelse i aktionerne af fagfolk og aktører på kulturområdet gennem en effektiv udbredelse af information- at fungere som et effektivt forbindelsesled for medlemsstaternes forskellige støtteinstitutioner på kulturområdet og derved bidrage til komplementariteten mellem de foranstaltninger, der træffes under Kultur 2000-programmet, og de nationale støtteforanstaltninger- når det er hensigtsmæssigt, at give oplysninger og etablere kontakten mellem operatører, som deltager i Kultur 2000-programmet, og operatører, som deltager i andre fællesskabsprogrammer, der er åbne for kulturprojekter.VI. Den generelle budgetmæssige fordelingVI.1. Når foranstaltningen indledes, og senest den 1. marts hvert år forelægger Kommissionen udvalget en forudgående fordeling af budgetmidlerne til de enkelte aktionstyper, idet den med henblik herpå tager hensyn til de formål, der er beskrevet i afgørelsens artikel 1.VI.2. De midler, der er til rådighed, fordeles internt under anvendelse af følgende vejledende retningslinjer:a) De midler, der tildeles specifikke nyskabende aktiviteter og/eller eksperimentelle aktioner, bør ikke udgøre mere end 45 % af det årlige budget for Kultur 2000-programmet.b) De midler, der tildeles integrerede aktiviteter, der er omfattet af strukturerede, flerårige kultursamarbejdsaftaler, bør ikke udgøre mindre end 35 % af det årlige budget for Kultur 2000-programmet.c) De midler, der tildeles særlige kulturarrangementer med en europæisk og/eller international dimension, bør udgøre ca. 10 % af det årlige budget for Kultur 2000-programmet.d) De øvrige udgifter, herunder udgifter til kontaktpunkter, bør udgøre ca. 10 % af det årlige budget for programmet.VI.3. Alle de ovennævnte procentsatser er vejledende og kan tilpasses af udvalget efter proceduren i afgørelsens artikel 4.


title: 2013/230/EU: Rådets afgørelse af 14. maj 2013 om Bulgariens elektroniske udveksling af oplysninger fra køretøjsregistre

text:
               24.5.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 138/12

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 14. maj 2013
   om Bulgariens elektroniske udveksling af oplysninger fra køretøjsregistre
   (2013/230/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (1), særlig artikel 25,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/616/RIA af 23. juni 2008 om gennemførelse af afgørelse 2008/615/RIA (2), særlig artikel 20 og kapitel 4 i bilaget, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til protokollen om overgangsbestemmelser, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, bevares retsvirkningerne af retsakter, der er vedtaget af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer inden Lissabontraktatens ikrafttræden, så længe disse retsakter ikke er ophævet, annulleret eller ændret i medfør af traktaterne.

               (2)

               Artikel 25 i afgørelse 2008/615/RIA finder derfor anvendelse, og Rådet afgør med enstemmighed, om medlemsstaterne har gennemført bestemmelserne i nævnte afgørelses kapitel 6.

               (3)

               Artikel 20 i afgørelse 2008/616/RIA bestemmer, at afgørelser som omhandlet i artikel 25, stk. 2, i afgørelse 2008/615/RIA træffes på grundlag af en evalueringsrapport, der baseres på et spørgeskema. For så vidt angår elektronisk dataudveksling i henhold til kapitel 2 i afgørelse 2008/615/RIA skal evalueringsrapporten baseres på et evalueringsbesøg og en forsøgsfase.

               (4)

               I henhold til kapitel 4, punkt 1.1, i bilaget til afgørelse 2008/616/RIA vedrører det spørgeskema, der udarbejdes af den relevante arbejdsgruppe i Rådet, hver af de elektroniske dataudvekslinger, og det skal besvares af en medlemsstat, så snart den mener, at den opfylder forudsætningerne for dataudveksling i den relevante datakategori.

               (5)

               Bulgarien har besvaret spørgeskemaet om databeskyttelse og spørgeskemaet om oplysninger fra køretøjsregistre.

               (6)

               Bulgarien har gennemført en vellykket forsøgsfase med Nederlandene.

               (7)

               Der er blevet gennemført et evalueringsbesøg i Bulgarien, og den belgisk/nederlandske evalueringsgruppe har udarbejdet en rapport om evalueringsbesøget, som er blevet sendt til den relevante arbejdsgruppe i Rådet.

               (8)

               Rådet har fået forelagt en samlet evalueringsrapport, som opsummerer resultaterne af spørgeskemaerne, evalueringsbesøget og forsøgsfasen vedrørende oplysninger fra køretøjsregistre —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Med henblik på elektronisk søgning af oplysninger i køretøjsregistre har Bulgarien fuldt ud gennemført de generelle bestemmelser om databeskyttelse i kapitel 6 i afgørelse 2008/615/RIA og har ret til at modtage og levere personoplysninger i henhold til artikel 12 i nævnte afgørelse fra dagen for nærværende afgørelses ikrafttræden.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. maj 2013.

            På Rådets vegne

         M. NOONAN

            Formand

      (1)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1.

      (2)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 12.


title: 2010/260/: Kommissionens afgørelse af 4. maj 2010 om sikkerhedsplanen for visuminformationssystemets virkemåde

text:
               5.5.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 112/25

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 4. maj 2010
   om sikkerhedsplanen for visuminformationssystemets virkemåde
   (2010/260/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 af 9. juli 2008 om visuminformationssystemet (VIS) og udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om visa til kortvarigt ophold (VIS-forordningen) (1), særlig artikel 32,
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 767/2008 foreskriver, at forvaltningsmyndigheden skal træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på at nå de mål på sikkerhedsområdet, der er fastsat i artikel 32, stk. 2, for så vidt angår visuminformationssystemets virkemåde, herunder vedtagelsen af sikkerhedsplanen.

               (2)

               Artikel 26, stk. 4, i forordning (EF) nr. 767/2008 foreskriver, at Kommissionen i en overgangsperiode skal være ansvarlig for den operationelle forvaltning af VIS, indtil forvaltningsmyndigheden indleder sin virksomhed.

               (3)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (2) gælder for Kommissionens behandling af personoplysninger, når den varetager sine forpligtelser i forbindelse med den operationelle forvaltning af VIS.

               (4)

               Artikel 26, stk. 7, i forordning (EF) nr. 767/2008 foreskriver, at Kommissionen ved uddelegering af sit ansvar i overgangsperioden, indtil forvaltningsmyndigheden indleder sin virksomhed, skal sikre, at denne uddelegering ikke negativt påvirker konkrete kontrolmekanismer i henhold til EU-retten, uanset om det drejer sig om kontrol udøvet af Domstolen, Revisionsretten eller den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse.

               (5)

               Forvaltningsmyndigheden skal fastlægge sin egen sikkerhedsplan i forhold til VIS, når den har indledt sin virksomhed.

               (6)

               I Kommissionens beslutning 2008/602/EF af 17. juni 2008 om fastlæggelse af den fysiske arkitektur for og kravene til de nationale grænseflader og kommunikationsinfrastrukturen mellem det centrale VIS og de nationale grænseflader i udviklingsfasen (3) beskrives de nødvendige sikkerhedstjenester, der gælder for VIS-nettet.

               (7)

               Artikel 27 i forordning (EF) nr. 767/2008 foreskriver, at det overordnede centrale VIS, der står for teknisk tilsyn og forvaltning, placeres i Strasbourg (Frankrig), og en backup af det centrale VIS, der kan sikre alle funktioner i det overordnede centrale VIS i tilfælde af systemsvigt, placeres i Sankt Johann i Pongau (Østrig).

               (8)

               De sikkerhedsansvarliges roller skal fastlægges for at sikre en effektiv og hurtig reaktion på sikkerhedsrelaterede hændelser og rapportering heraf.

               (9)

               Der skal fastlægges en sikkerhedspolitik, som beskriver alle tekniske og organisatoriske oplysninger i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse.

               (10)

               Der skal fastlægges foranstaltninger for at sikre et tilstrækkeligt sikkerhedsniveau for visuminformationssystemets virkemåde —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   KAPITEL I

      GENERELLE BESTEMMELSER

   Artikel 1
   Formål
   Med denne afgørelse fastlægges sikkerhedsorganisationen og foranstaltningerne (sikkerhedsplanen) i henhold til artikel 32, stk. 3, i forordning (EF) nr. 767/2008.
   AFSNIT II

      ORGANISATION, ANSVARSOMRÅDER OG HÆNDELSESSTYRING

   Artikel 2
   Kommissionens opgaver
   1.   Kommissionen skal gennemføre og overvåge effektiviteten af sikkerhedsforanstaltningerne i forbindelse med det centrale VIS-system og den kommunikationsinfrastruktur, der henvises til i denne afgørelse.
   2.   Kommissionen skal udpege en sikkerhedsansvarlig for systemet blandt sine embedsmænd. Den sikkerhedsansvarlige for systemet skal udnævnes af Generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for Retfærdighed, Frihed og Sikkerhed. Den systemsikkerhedsansvarlige skal især:

               a)

               udarbejde, ajourføre og revidere sikkerhedspolitikken, som beskrevet i artikel 7 i denne afgørelse

               b)

               overvåge effektiviteten af gennemførelsen af sikkerhedsprocedurerne for det centrale VIS og kommunikationsinfrastrukturen

               c)

               bidrage til udarbejdelsen af rapportering i relation til sikkerhed, som omhandlet i artikel 50, stk. 3, og 50, stk. 4, i forordning (EF) nr. 767/2008

               d)

               udføre koordinerende og understøttende opgaver i forbindelse med de kontroller og revisioner, der udøves af den europæiske tilsynsførende for databeskyttelse, som omhandlet i artikel 42 i forordning (EF) nr. 767/2008

               e)

               overvåge, at denne afgørelse og sikkerhedspolitikken anvendes korrekt og fuldt ud af alle leverandører, herunder underleverandører, der på nogen måde er involveret i forvaltningen og virkemåden af VIS

               f)

               føre en liste over nationale kontaktpunkter for VIS-sikkerhed og dele den med de lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS og for kommunikationsinfrastrukturen.

         Artikel 3
   Lokal sikkerhedsansvarlig for det centrale VIS
   1.   Med forbehold af artikel 8 skal Kommissionen udpege en lokal sikkerhedsansvarlig for det centrale VIS blandt sine embedsmænd. Interessekonflikter mellem den lokale sikkerhedsansvarliges opgaver og andre officielle opgaver skal forhindres. Den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS skal udnævnes af Generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for Retfærdighed, Frihed og Sikkerhed.
   2.   Den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS skal sikre gennemførelse af de sikkerhedsforanstaltninger, der henvises til i denne afgørelse, og at sikkerhedsprocedurerne følges i det overordnede centrale VIS. Hvad angår backuppen af det centrale VIS, skal den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS sikre gennemførelse af de sikkerhedsforanstaltninger, der henvises til i denne afgørelse, bortset fra dem, der henvises til i artikel 10, og at sikkerhedsprocedurerne i relation hertil følges.
   3.   Den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS kan pålægge underordnet personale en hvilken som helst af sine opgaver. Interessekonflikter mellem den lokale sikkerhedsansvarliges opgaver og andre officielle opgaver skal forhindres. Et kontakttelefonnummer skal gøre det muligt når som helst at få fat i den lokale sikkerhedsansvarlige eller dennes underordnede, der har tjeneste.
   4.   Den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS skal udføre de opgaver, der er et resultat af sikkerhedsforanstaltninger, som skal træffes på de steder, hvor det overordnede VIS og backuppen af VIS er placeret, inden for de grænser, der er fastsat i stk. 1, herunder især:

               a)

               lokale operationelle sikkerhedsopgaver, herunder firewall audit-funktioner, regelmæssig sikkerhedstestning, revision og rapportering

               b)

               overvåge effektiviteten af kontinuitetsplanen og sikre, at der gennemføres regelmæssige kontroller

               c)

               sikre dokumentation for og rapportere enhver hændelse til den sikkerhedsansvarlige for systemet, der kan have indvirkning på sikkerheden i det centrale VIS eller kommunikationsinfrastrukturen

               d)

               informere den sikkerhedsansvarlige for systemet, hvis det er nødvendigt at ændre sikkerhedspolitikken

               e)

               overvåge, at denne afgørelse og sikkerhedspolitikken anvendes af alle leverandører, herunder underleverandører, der på nogen måde er involveret i forvaltningen og virkemåden af det centrale VIS

               f)

               sikre, at personalet er klar over dets forpligtelser, samt overvåge anvendelsen af sikkerhedspolitikken

               g)

               overvåge it-sikkerhedsudviklingen og sikre, at personalet er uddannet i overensstemmelse hermed

               h)

               forberede underliggende oplysninger og undersøge mulighederne for udarbejdelse, ajourføring og gennemgang af sikkerhedspolitikken i henhold til artikel 7.

         Artikel 4
   Lokal sikkerhedsansvarlig for kommunikationsinfrastrukturen
   1.   Med forbehold af artikel 8 skal Kommissionen udpege en lokal sikkerhedsansvarlig for kommunikationsinfrastrukturen blandt sine embedsmænd. Interessekonflikter mellem den lokale sikkerhedsansvarliges opgaver og andre officielle opgaver skal forhindres. Den lokale sikkerhedsansvarlige for kommunikationsinfrastrukturen skal udnævnes af generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for Retlige Anliggender, Frihed og Sikkerhed.
   2.   Den lokale sikkerhedsansvarlige for kommunikationsinfrastrukturen skal overvåge kommunikationsinfrastrukturens funktion og sikre, at sikkerhedsforanstaltningerne gennemføres, og at sikkerhedsprocedurerne følges.
   3.   Den lokale sikkerhedsansvarlige for kommunikationsinfrastrukturen kan pålægge underordnet personale en hvilken som helst af sine opgaver. Interessekonflikter mellem den lokale sikkerhedsansvarliges opgaver og andre officielle opgaver skal forhindres. Et kontakttelefonnummer skal gøre det muligt når som helst at få fat i den lokale sikkerhedsansvarlige eller dennes underordnede, der har tjeneste.
   4.   Den lokale sikkerhedsansvarlige for kommunikationsinfrastrukturen skal udføre de opgaver, der er et resultat af sikkerhedsforanstaltninger i relation til kommunikationsinfrastrukturen, herunder især:

               a)

               alle operationelle sikkerhedsopgaver i forbindelse med kommunikationsinfrastrukturen, f.eks. firewall audit-funktioner, regelmæssig sikkerhedskontrol, revision, rapportering

               b)

               overvåge effektiviteten af kontinuitetsplanen og sikre, at der gennemføres regelmæssige kontroller

               c)

               sikre dokumentation for og rapportere enhver hændelse til den sikkerhedsansvarlige for systemet, der kan have indvirkning på sikkerheden i kommunikationsinfrastrukturen eller det centrale VIS eller på nationale systemer

               d)

               informere den sikkerhedsansvarlige for systemet, hvis det er nødvendigt at ændre sikkerhedspolitikken

               e)

               overvåge, at denne afgørelse og sikkerhedspolitikken anvendes af alle leverandører, herunder underleverandører, der på nogen måde er involveret i forvaltningen af kommunikationsinfrastrukturen

               f)

               sikre, at personalet er klar over dets forpligtelser, samt overvåge anvendelsen af sikkerhedspolitikken

               g)

               overvåge it-sikkerhedsudviklingen og sikre, at personalet er uddannet i overensstemmelse hermed

               h)

               forberede underliggende oplysninger og undersøge mulighederne for udarbejdelse, ajourføring og gennemgang af sikkerhedspolitikken i henhold til artikel 7.

         Artikel 5
   Sikkerhedsrelaterede hændelser
   1.   Enhver hændelse, der har eller kan have indvirkning på sikkerheden i forbindelse med virkemåden af VIS og forårsage skade eller tab i forbindelse med VIS, skal anses for at være en sikkerhedshændelse, især hvor adgang til oplysninger kan have forekommet, eller hvor tilgængeligheden, integriteten og fortroligheden af data er blevet eller kan være blevet kompromitteret.
   2.   Sikkerhedspolitikken skal fastlægge procedurer for genopretning efter en hændelse. Sikkerhedsrelaterede hændelser skal styres for at sikre en hurtig, effektiv og behørig reaktion i overensstemmelse med sikkerhedspolitikken.
   3.   Oplysninger om en sikkerhedshændelse, der har eller kan have indvirkning på virkemåden af VIS i en medlemsstat eller på tilgængeligheden, integriteten og fortroligheden af de VIS-data, som en medlemsstat har registreret, skal videreformidles til den relevante medlemsstat. Sikkerhedshændelser skal anmeldes til Kommissionens databeskyttelsesansvarlige.
   Artikel 6
   Hændelsesstyring
   1.   Alle ansatte og leverandører, der er involveret i udviklingen, forvaltningen eller virkemåden af VIS, skal registrere og rapportere enhver observeret eller formodet sikkerhedssvaghed i virkemåden af VIS til den sikkerhedsansvarlige for systemet eller den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS eller til den lokale sikkerhedsansvarlige for kommunikationsinfrastrukturen, hvis det er relevant.
   2.   Hvis der konstateres en hændelse, som har eller kan have indvirkning på sikkerheden i forbindelse med virkemåden af VIS, skal den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS eller den lokale sikkerhedsansvarlige for kommunikationsinfrastrukturen så hurtigt som muligt informere den sikkerhedsansvarlige for systemet og, hvor det er relevant, det nationale kontaktpunkt for VIS-sikkerhed, hvis der findes et sådant kontaktpunkt i den pågældende medlemsstat, skriftligt eller, i påtrængende hastetilfælde, via andre kommunikationskanaler. Rapporten skal indeholde beskrivelsen af sikkerhedshændelsen, risikoniveauet, mulige konsekvenser og de foranstaltninger, der er truffet eller skal træffes for at mindske risikoen.
   3.   Enhver dokumentation i forbindelse med sikkerhedshændelsen skal sikres øjeblikkeligt af den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS eller den lokale sikkerhedsansvarlige for kommunikationsinfrastrukturen, hvor det er relevant. I det omfang, det er muligt i henhold til gældende databeskyttelsesbestemmelser, skal denne dokumentation stilles til rådighed for den sikkerhedsansvarlige for systemet efter anmodning herom.
   4.   Der skal gennemføres feedbackprocesser for at sikre, at oplysninger om resultaterne videreformidles, når hændelsen er blevet behandlet og afsluttet.
   KAPITEL III

      SIKKERHEDSFORANSTALTNINGER

   Artikel 7
   Sikkerhedspolitik
   1.   Generaldirektøren for Kommissionens Generaldirektorat for Retlige Anliggender, Frihed og Sikkerhed skal fastlægge, ajourføre og regelmæssigt gennemgå en bindende sikkerhedspolitik i henhold til denne afgørelse. Sikkerhedspolitikken skal indeholde detaljerede procedurer og foranstaltninger for at beskytte mod trusler i relation til tilgængeligheden, integriteten og fortroligheden af VIS, herunder nødplaner, med henblik på at sikre et tilstrækkeligt sikkerhedsniveau som foreskrevet i denne afgørelse. Sikkerhedspolitikken skal være i overensstemmelse med denne afgørelse.
   2.   Sikkerhedspolitikken skal baseres på en risikovurdering. De foranstaltninger, som foreskrives af sikkerhedspolitikken, skal stå i et rimeligt forhold til de identificerede risici.
   3.   Risikovurderingen og sikkerhedspolitikken skal opdateres, hvis teknologiske ændringer, identifikation af nye trusler eller andre forhold nødvendiggør dette. Sikkerhedspolitikken skal under alle omstændigheder gennemgås en gang om året for at sikre, at der fortsat reageres hensigtsmæssigt på den seneste risikovurdering eller en anden nyligt identificeret ændring, trussel eller et andet relevant forhold.
   4.   Sikkerhedspolitikken skal udarbejdes af den sikkerhedsansvarlige for systemet i samarbejde med den lokale sikkerhedsansvarlige for VIS og den lokale sikkerhedsansvarlige for kommunikationsinfrastrukturen.
   Artikel 8
   Gennemførelse af sikkerhedsforanstaltningerne
   1.   Gennemførelsen af opgaver og krav, der er fastlagt i denne afgørelse og i sikkerhedspolitikken, herunder udpegelsen af en lokal sikkerhedsansvarlig, kan udliciteres eller overdrages til private eller offentlige organer.
   2.   I dette tilfælde skal Kommissionen gennem juridisk bindende aftaler sikre, at de krav, der er fastlagt i denne afgørelse og i sikkerhedspolitikken, overholdes fuldt ud. I tilfælde af uddelegering eller udlicitering af opgaven med udpegelse af en lokal sikkerhedsansvarlig skal Kommissionen gennem juridisk bindende aftaler sikre, at den vil blive konsulteret med hensyn til den person, der skal udpeges som lokal sikkerhedsansvarlig.
   Artikel 9
   Adgangskontrolfaciliteter
   1.   Der skal anvendes sikkerhedsperimetre med passende barrierer og adgangskontroller til at beskytte områder, der rummer databehandlingsfaciliteter.
   2.   Inden for sikkerhedsperimetrene skal der defineres sikre områder for at beskytte de fysiske komponenter (aktiver), herunder hardware, datamedier og konsoller, planer og andre dokumenter i VIS samt kontorer og andre arbejdssteder, hvor personale er involveret i driften af VIS. Disse sikre områder skal beskyttes ved hjælp af passende adgangskontroller for at sikre, at kun autoriseret personale har adgang hertil. Arbejde i sikre områder skal være omfattet af de detaljerede sikkerhedsregler, der er fastlagt i sikkerhedspolitikken.
   3.   Der skal tages højde for og installeres fysisk sikkerhed i kontorer, rum og faciliteter. Adgangspunkter, f.eks. af- og pålæsningsområder, og andre punkter, hvor uautoriserede personer kan få adgang til lokalerne, skal kontrolleres og om muligt isoleres fra databehandlingsfaciliteter for at undgå uautoriseret adgang.
   4.   Der skal konstrueres en fysisk beskyttelse af sikkerhedsperimetrene mod skader, der forårsages af naturlige eller menneskeskabte katastrofer, og de skal anvendes proportionalt i forhold til risikoen.
   5.   Udstyr skal beskyttes mod fysiske og miljømæssige trusler samt mod risikoen for uautoriseret adgang.
   6.   Hvis Kommissionen har adgang til sådanne oplysninger, skal den tilføje et kontaktpunkt på den liste, der henvises til i artikel 2, stk. 2, litra f), i forbindelse med overvågning af gennemførelsen af bestemmelserne i denne artikel i de lokaler, hvor backuppen af det centrale VIS er placeret.
   Artikel 10
   Datamedier og kontrol med aktiver
   1.   Flytbare medier, som indeholder data, skal beskyttes mod uautoriseret adgang, misbrug eller forvanskning, og læseligheden heraf skal sikres i hele deres levetid.
   2.   Medier skal bortskaffes på en forsvarlig og sikker måde, når de ikke længere skal anvendes, i overensstemmelse med de detaljerede procedurer, der skal fastlægges i sikkerhedspolitikken.
   3.   Fortegnelser skal sikre, at oplysninger om lagringsplaceringen, den gældende opbevaringsperiode og adgangsrettigheder er tilgængelige.
   4.   Alle vigtige aktiver i forbindelse med det centrale VIS og kommunikationsinfrastrukturen skal identificeres, således at de kan beskyttes i overensstemmelse med deres vigtighed. Der skal føres et opdateret register over relevant it-udstyr.
   5.   Der skal forefindes opdateret dokumentation for det centrale VIS og kommunikationsinfrastrukturen. Denne dokumentation skal beskyttes mod uautoriseret adgang.
   Artikel 11
   Lagringskontrol
   1.   Der skal træffes passende foranstaltninger for at sikre korrekt lagring af data og forhindre uautoriseret adgang hertil.
   2.   Alt udstyr, der indeholder lagringsmedier, skal kontrolleres for at sikre, at følsomme data er blevet fjernet eller fuldstændig overskrevet inden bortskaffelse, eller det skal destrueres sikkert.
   Artikel 12
   Passwordkontrol
   1.   Alle adgangskoder skal opbevares sikkert og behandles fortroligt. Hvis der er mistanke om, at en adgangskode er blevet afsløret, skal adgangskoden ændres øjeblikkeligt, eller den pågældende brugerkonto skal deaktiveres. Der skal anvendes entydige og individuelle bruger-id'er.
   2.   Der skal fastlægges procedurer i sikkerhedspolitikken for log-in/log-off for at forhindre uautoriseret adgang.
   Artikel 13
   Adgangskontrol
   1.   Sikkerhedspolitikken skal fastlægge en formel procedure for registrering og afregistrering af personale i forbindelse med at tildele og inddrage adgangsrettigheder til VIS-hardware og -software i det centrale VIS i forbindelse med den operationelle forvaltning. Tildelingen og brugen af de fornødne adgangsrettigheder (adgangskoder eller andre egnede midler) skal kontrolleres ved hjælp af en formel forvaltningsproces som fastsat i sikkerhedspolitikken.
   2.   Adgang til VIS-hardware og -software i det centrale VIS skal

               i)

               være begrænset til autoriserede personer

               ii)

               være begrænset til tilfælde, hvor der kan identificeres et lovligt formål i henhold til artikel 42 og 50, stk. 2, i forordning (EF) nr. 767/2008

               iii)

               ikke overskride den varighed og det omfang, der er nødvendigt i forbindelse med formålet med adgangen', og

               iv)

               kun ske i overensstemmelse med en adgangskontrolpolitik, der skal defineres i sikkerhedspolitikken.

         3.   Kun konsoller og software, der er autoriseret af den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS, skal anvendes i forbindelse med det centrale VIS. Brugen af systemværktøjer, der eventuelt kan overstyre system- og applikationskontroller, skal begrænses og kontrolleres. Der skal være procedurer med henblik på kontrol af softwareinstallationer.
   Artikel 14
   Kommunikationskontrol
   Kommunikationsinfrastrukturen skal overvåges med henblik på at skabe tilgængelighed, integritet og fortrolighed i forbindelse med informationsudvekslingen. Krypteringsværktøjer skal anvendes for at sikre de data, der overføres i kommunikationsinfrastrukturen.
   Artikel 15
   Kontrol af dataregistrering
   Konti for personer, der er autoriseret til at have adgang til VIS-software fra det centrale VIS, skal overvåges af den lokale sikkerhedsansvarlige for det centrale VIS. Brugen af disse konti, herunder varighed og brugeridentitet, skal registreres.
   Artikel 16
   Overførselskontrol
   1.   Der skal træffes de nødvendige foranstaltninger i sikkerhedspolitikken med henblik på at forhindre uautoriseret læsning, kopiering, ændring eller sletning af personoplysninger under overførsler af disse til eller fra VIS eller under transport af databærere. Der skal fastsættes bestemmelser i sikkerhedspolitikken med hensyn til tilladte typer af forsendelse eller transport samt med hensyn til ansvarsprocedurer i forbindelse med transport af udstyr og dets ankomst på bestemmelsesstedet. Datemediet må ikke indeholde nogen andre data end dem, der skal sendes.
   2.   Tjenester, der leveres af tredjeparter, og som involverer vurdering, behandling, kommunikation eller forvaltning af databehandlingsfaciliteter eller tilføjelse af produkter eller tjenester til databehandlingsfaciliteter, skal have passende indbyggede sikkerhedskontroller.
   Artikel 17
   Sikkerheden af kommunikationsinfrastrukturen
   1.   Kommunikationsinfrastrukturen skal styres og kontrolleres tilfredsstillende med henblik på at beskytte den mod trusler og garantere sikkerheden for selve kommunikationsinfrastrukturen og for det centrale VIS, herunder oplysninger, der udveksles herigennem.
   2.   Sikkerhedsfunktioner, serviceniveauer og forvaltningskrav i forbindelse med alle netværkstjenester skal identificeres i serviceaftalen med tjenesteudbyderen.
   3.   Ud over at beskytte VIS-adgangspunkterne skal enhver yderligere tjeneste, der anvendes af kommunikationsinfrastrukturen, også beskyttes. Der skal defineres passende foranstaltninger i sikkerhedspolitikken.
   Artikel 18
   Overvågning
   1.   Logs, som registrerer de oplysninger, der henvises til i artikel 34, stk. 1, i forordning (EF) nr. 767/2008, om hver adgang til og alle databehandlingsoperationer inden for det centrale VIS skal lagres forsvarligt og sikkert i og være tilgængelige fra de lokaler, hvor det overordnede VIS og backuppen af det centrale VIS er placeret i den periode, der henvises til i artikel 34, stk. 2, i forordning (EF) nr. 767/2008.
   2.   Procedurer for overvågning af brug eller fejl i databehandlingsfaciliteter skal fastlægges i sikkerhedspolitikken, og resultaterne af overvågningsaktiviteterne skal gennemgås regelmæssigt. Om nødvendigt skal der træffes passende foranstaltninger.
   3.   Logningsfaciliteter og logs skal beskyttes mod manipulation og uautoriseret adgang med henblik på at overholde kravene til indsamling og opbevaring af dokumentation i opbevaringsperioden.
   Artikel 19
   Krypteringsteknikker
   Krypteringsteknikker skal anvendes, hvor det er relevant, til beskyttelse af oplysninger. Anvendelsen heraf skal, sammen med formål og betingelser, godkendes af den sikkerhedsansvarlige for systemet på forhånd.
   AFSNIT IV

      SIKKERHEDEN I FORBINDELSE MED MENNESKELIGE RESSOURCER

   Artikel 20
   Personaleprofiler
   1.   Sikkerhedspolitikken skal fastlægge funktioner og ansvarsområder for de personer, der er autoriseret til at have adgang til VIS, herunder kommunikationsinfrastrukturen.
   2.   Sikkerhedsroller og ansvarsområder for Kommissionens ansatte, leverandører og personale, der er involveret i den operationelle forvaltning, skal fastlægges, dokumenteres og meddeles til de pågældende personer. I jobbeskrivelsen og målene skal disse roller og ansvarsområder for Kommissionens tjenestegrene være angivet. For leverandører skal disse være indeholdt i kontrakter eller serviceniveauaftaler.
   3.   Der skal indgås aftaler om fortrolighed og tavshedspligt med alle personer, for hvem der ikke gælder nogen public service-regler på EU-plan eller medlemsstatsplan. Personale, der skal arbejde med VIS-data, skal have den nødvendige sikkerhedsgodkendelse eller autorisation i overensstemmelse med de detaljerede procedurer, der skal fastlægges i sikkerhedspolitikken.
   Artikel 21
   Information af personale
   1.   Alt personale og leverandører, hvor det er relevant, skal gennemføre relevante kurser i sikkerhedsbevidsthed, lovkrav, politikker og procedurer i det omfang, som deres arbejdsopgaver kræver dette.
   2.   Ved ansættelsesforholdets eller kontraktens udløb skal ansvarsområder i forbindelse med jobskifte eller ansættelsesforholdets ophør fastsættes for ansatte og leverandører i sikkerhedspolitikken, og der skal fastlægges procedurer i sikkerhedspolitikken med henblik på at forvalte returneringen af aktiver og inddragelsen af adgangsrettigheder.
   KAPITEL V

      AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

   Artikel 22
   Anvendelsesområde
   1.   Denne afgørelse finder anvendelse fra den dato, der fastsættes af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 48, stk. 1, i forordning (EF) nr. 767/2008.
   2.   Denne afgørelse ophæves, når forvaltningsmyndigheden indleder sin virksomhed.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. maj 2010.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 218, 13.8.2008, s. 60.

      (2)  EFT L 8, af 12.1.2001, s. 1.

      (3)  EUT L 194, 23.7.2008, s. 3.


title: 2008/326/EF: Kommissionens afgørelse af 11. april 2008 om tilpasning af de justeringskoefficienter, der finder anvendelse fra den 1. februar 2007 , 1. marts 2007 , 1. april 2007 , 1. maj 2007 og 1. juni 2007 på vederlag til tjenestemænd, midlertidigt ansatte og kontraktansatte ved De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande

text:
               24.4.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 112/26

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 11. april 2008
   om tilpasning af de justeringskoefficienter, der finder anvendelse fra den 1. februar 2007, 1. marts 2007, 1. april 2007, 1. maj 2007 og 1. juni 2007 på vederlag til tjenestemænd, midlertidigt ansatte og kontraktansatte ved De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande
   (2008/326/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til vedtægten for tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte ved disse Fællesskaber, fastsat ved Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (1), særlig artikel 13, stk. 2, i bilag X, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Rådets forordning (EF) nr. 453/2007 (2) fastsattes i henhold til artikel 13, stk. 1, i bilag X til vedtægten de justeringskoefficienter, hvormed de vederlag, der udbetales i tjenestestedets valuta til tjenestemænd, midlertidigt ansatte og kontraktansatte ved De Europæiske Fællesskaber ansat i tredjelande, korrigeres fra den 1. juli 2006.

               (2)

               I henhold til artikel 13, stk. 2, i bilag X til vedtægten skal visse af disse justeringskoefficienter tilpasses fra den 1. februar 2007, 1. marts 2007, 1. april 2007, 1. maj 2007 og 1. juni 2007, da de statistiske oplysninger, som Kommissionen råder over, har vist, at ændringerne i leveomkostningerne, målt efter justeringskoefficienten og den tilsvarende vekselkurs, for nogle tredjelandes vedkommende har oversteget 5 % siden den sidste fastsættelse eller tilpasning af koefficienterne —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Med virkning fra den 1. februar 2007, 1. marts 2007, 1. april 2007, 1. maj 2007 og 1. juni 2007 tilpasses de justeringskoefficienter, der finder anvendelse på vederlag, som i tjenestestedets valuta udbetales til tjenestemænd, midlertidigt ansatte og kontraktansatte ved De Europæiske Fællesskaber med tjenestested i tredjelande som anført i bilaget til nærværende afgørelse.
   De vekselkurser, der anvendes til beregning af disse vederlag, fastsættes i overensstemmelse med gennemførelsesbestemmelserne til finansforordningen og svarer til den dato, der er omhandlet i stk. 1.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. april 2008.

            På Kommissionens vegne

         Benita FERRERO-WALDNER

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 337/2007 (EUT L 90 af 30.3.2007, s. 1).

      (2)  EUT L 109 af 26.4.2007, s. 22.

      BILAG

                  Tjenestested

                  Justeringskoefficienter februar 2007

                  Angola

                  117,3

                  Barbados

                  127,5

                  Bulgarien

                  80,4

                  Kap Verde

                  82,3

                  Sydkorea

                  117,3

                  Costa Rica

                  70,8

                  Guinea (Conakry)

                  57,7

                  Haiti

                  114,8

                  Libanon

                  92,3

                  Nepal

                  78,8

                  Uganda

                  65,1

                  Paraguay

                  78,8

                  Den Demokratiske Republik Congo (Kinshasa)

                  137,6

                  Sierra Leone

                  76,6

                  Sudan

                  61,6

                  Syrien

                  70,6

                  Tjenestested

                  Justeringskoefficienter marts 2007

                  Argentina

                  53,5

                  Cameroun

                  103,5

                  Côte d’Ivoire

                  98,7

                  Guyana

                  61,3

                  Indien

                  47,6

                  Jordan

                  75,9

                  Kasakhstan (Almaty)

                  121,6

                  Kirgisistan

                  84,3

                  Madagaskar

                  84,7

                  Uganda

                  69,4

                  Sri Lanka

                  53,2

                  Venezuela

                  64,1

                  Tjenestested

                  Justeringskoefficienter april 2007

                  Angola

                  121,8

                  Botswana

                  58,1

                  Guinea (Conakry)

                  49,2

                  Mali

                  86,3

                  Sudan

                  55,1

                  Tadsjikistan

                  66,5

                  Zambia

                  56,3

                  Tjenestested

                  Justeringskoefficienter maj 2007

                  Argentina

                  54,9

                  Costa Rica

                  70,8

                  Etiopien

                  87,1

                  Ghana

                  69,2

                  Indonesien (Jakarta)

                  79,5

                  Den Demokratiske Republik Congo (Kinshasa)

                  131,6

                  Trinidad og Tobago

                  68,6

                  Tyrkiet

                  85,9

                  Yemen

                  76,0

                  Tjenestested

                  Justeringskoefficienter juni 2007

                  Canada

                  92,7

                  El Salvador

                  76,6

                  USA (New York)

                  103,1

                  Guatemala

                  79,0

                  Malawi

                  73,1

                  Moldova

                  58,5

                  Nicaragua

                  57,3

                  Rwanda

                  90,9

                  Tanzania

                  61,7


title: AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET, den 4. marts 1991 om ændring af afgørelse 90/414/EKSF om forhindring af samhandelen vedrørende Irak og Kuwait (91/125/EKSF) #

text:
Avis juridique important

|

41991D0125

AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET, den 4. marts 1991 om ændring af afgørelse 90/414/EKSF om forhindring af samhandelen vedrørende Irak og Kuwait (91/125/EKSF)  -

EF-Tidende nr. L 060 af 07/03/1991 s. 0015 - 0015 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 16 s. 0220  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 16 s. 0220

AFGOERELSE TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RAADET,  den 4. marts 1991  om aendring af afgoerelse 90/414/EKSF om forhindring af samhandelen vedroerende Irak og Kuwait  (91/125/EKSF)  REPRAESENTANTERNE FOR  REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RAADET, HAR -  ud fra foelgende betragtninger:  Ved afgoerelse 90/414/EKSF (1) blev Faellesskabets samhandel med varer henhoerende under EKSF-Traktaten med Irak og Kuwait forbudt som foelge af resolutioner fra De Forenede Nationers Sikkerhedsraad om indfoerelse af en embargo over for disse to lande efter  de irakiske styrkers invasion og besaettelse af Kuwait;  Kuwait er nu befriet;  De Forenede Nationers Sikkerhedsraad vedtog den 2. marts 1991 resolution 686 (1991), hvori der blandt andet henvises til punkt 9 i resolution 661 (1990) vedroerende bistanden til den kuwaitiske regering, og i punkt 6 anmodes der om, at alle  medlemsstaterne, De Forenede Nationer, saerinstitutionerne og de oevrige internationale organisationer inden for De Forenede Nationers system traeffer alle egnede foranstaltninger til at samarbejde med den kuwaitiske regering og det kuwaitiske folk om  genopbygning af Kuwait;  Faellesskabet og dets medlemsstater, forsamlet inden for rammerne af det politiske samarbejde, er af den opfattelse, at der ikke er grund til at opretholde de embargoforanstaltninger, der af Faellesskabet er indfoert over for Kuwait;  Faellesskabet og dets medlemsstater har besluttet at ophaeve naevnte foranstaltninger; i saa henseende har Raadet udstedt forordning (EOEF) nr. 542/91 (1), hvorved Faellesskabets embargoforanstaltninger, for saa vidt angaar andre varer end de under  EKSF-Traktaten henhoerende, ophaeves; det er noedvendigt at traeffe en afgoerelse, hvorved de paagaeldende foranstaltninger ligeledes ophaeves, for saa vidt angaar sidstnaevnte varer, og  i forstaaelse med Kommissionen -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  De forbud, der er indfoert ved afgoerelse 90/414/EKSF, ophaeves for saa vidt angaar Kuwait, fra den 2. marts 1991.  Artikel 2  Denne afgoerelse traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Udfaerdiget i Bruxelles, den 4. marts 1991. J. F. POOS  Formand  (1) EFT nr. L 213 af 9. 8. 1990, s. 3.  (2) Se side 5 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

32000D0641

Rådets afgørelse af 17. oktober 2000 om oprettelse af et sekretariat for de fælles tilsyns-/kontrolorganer vedrørende databeskyttelse, der er oprettet i henhold til konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen), konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (Schengen-konventionen)

EF-Tidende nr. L 271 af 24/10/2000 s. 0001 - 0003

Rådets afgørelseaf 17. oktober 2000om oprettelse af et sekretariat for de fælles tilsyns-/kontrolorganer vedrørende databeskyttelse, der er oprettet i henhold til konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen), konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (Schengen-konventionen)(2000/641/RIA)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til artikel 30 og artikel 34, stk. 2, litra c), i traktaten om Den Europæiske Union,under henvisning til artikel 2 i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union,under henvisning til initiativ fra Den Portugisiske Republik(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen)(3), konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet(4) og konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (Schengen-konventionen)(5) har oprettet fælles tilsyns-/kontrolorganer, der skal påse, at disse instrumenters bestemmelser om databeskyttelse gennemføres korrekt.(2) For at de fælles tilsyns-/kontrolorganer kan fungere effektivt, og for at nedbringe omkostningerne, bør de bistås af et enkelt, uafhængigt databeskyttelsessekretariat, der ved udførelsen af sine opgaver kun er bundet af instrukser fra disse organer.(3) Af praktiske grunde bør databeskyttelsessekretariatets administration være tæt knyttet til Generalsekretariatet for Rådet, samtidig med at sekretariatet sikres uafhængighed i udførelsen af sine opgaver.(4) For at sikre uafhængigheden bør afgørelser om udnævnelse og afskedigelse af chefen for databeskyttelsessekretariatet træffes af Rådets vicegeneralsekretær på forslag af de fælles tilsyns-/kontrolorganer, og de øvrige embedsmænd, der tilknyttes databeskyttelsessekretariatet, bør udelukkende modtage instrukser fra chefen for databeskyttelsessekretariatet.(5) Databeskyttelsessekretariatets administrationsomkostninger bør afholdes over Den Europæiske Unions almindelige budget. Europol bør bidrage til finansieringen af visse udgifter i forbindelse med møder om spørgsmål vedrørende gennemførelsen af Europol-konventionen.(6) Rådets afgørelse 1999/438/EF af 20. maj 1999 om den fælles tilsynsmyndighed, der indføres ved artikel 115 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet den 19. juni 1990(6), afløses af nærværende afgørelse og bør derfor ophæves, når nærværende afgørelse får virkning.(7) De nuværende fælles tilsyns-/kontrolorganer har godkendt principperne i denne afgørelse -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Oprettelse af databeskyttelsessekretariatet og dets opgaver1. Herved oprettes et sekretariat, i det følgende benævnt "databeskyttelsessekretariatet", for de fælles tilsyns-/kontrolorganer, der er oprettet i henhold til konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen), konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet og konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (Schengen-konventionen).2. Databeskyttelsessekretariatet udfører de opgaver, der påhviler sekretariaterne for de fælles tilsyns-/kontrolorganer i medfør af disse organers forretningsorden.Artikel 2Databeskyttelsessekretæren1. Databeskyttelsessekretariatet ledes af en databeskyttelsessekretær, der skal være uafhængig i udførelsen af sine opgaver, således at han udelukkende modtager instrukser fra tilsyns-/kontrolorganerne og disses formænd. Rådets vicegeneralsekretær udnævner på forslag af de fælles tilsyns-/kontrolorganer databeskyttelsessekretæren for en periode af tre år. Databeskyttelsessekretæren kan genudnævnes.2. Til databeskyttelsessekretær vælges en person, der er borger i Den Europæiske Union, som i fuldt omfang er i besiddelse af borgerlige og politiske rettigheder, som har passende erfaring og sagkundskab, der kan udnyttes ved varetagelsen af det pågældende hverv, og som kan bevise, at han er uafhængig. Han skal afholde sig fra enhver handling, der er uforenelig med hans hverv, og må ikke, så længe hans embedsperiode varer, udøve nogen anden lønnet eller ulønnet erhvervsmæssig virksomhed. Han skal efter embedsperiodens ophør udvise hæderlighed og tilbageholdenhed med hensyn til overtagelse af visse hverv eller opnåelse af visse fordele.3. Databeskyttelsessekretæren afskediges af Rådets vicegeneralsekretær på forslag af de fælles tilsyns-/kontrolorganer, hvis han ikke længere opfylder de nødvendige betingelser for at udøve sit hverv, eller hvis han har gjort sig skyldig i alvorlig embedsmisbrug.4. Bortset fra normal genbesættelse af stillingen ved embedsperiodens udløb eller i tilfælde af død og afskedigelse i henhold til stk. 3 ophører databeskyttelsessekretærens hverv ved frivillig fratræden. Ved udløbet af embedsperioden og ved frivillig fratræden fortsætter databeskyttelsessekretæren efter anmodning fra de fælles tilsyns-/kontrolorganer med at udøve sit hverv, indtil hans stilling genbesættes.5. Databeskyttelsessekretæren har såvel under embedsperioden som efter dens ophør tavshedspligt for så vidt angår de fortrolige oplysninger, som er kommet til hans kendskab under udøvelsen af hans hverv.6. Databeskyttelsessekretæren er, medmindre andet er anført i denne afgørelse, undergivet de regler, der gælder for personer med status som midlertidigt ansatte som omhandlet i artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, herunder artikel 12-15 og 18 i protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter. Databeskyttelsessekretæren ansættes i kategori A; lønklasse og løntrin for ansættelsen fastsættes efter de kriterier, der finder anvendelse på tjenestemænd og øvrige ansatte i Fællesskaberne. Er udnævnte allerede tjenestemand i Fællesskaberne, udstationeres han under embedsperioden i tjenestens interesse i medfør af artikel 37, litra a), første led, i vedtægten for tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber(7). Vedtægtens artikel 37, sidste stykke, første punktum, finder anvendelse, jf. dog stk. 1 i nærværende artikel.Artikel 3Personale1. Databeskyttelsessekretariatet tildeles det fornødne personale til at udføre sine opgaver. Databeskyttelsessekretariatets personale besætter stillinger, der opføres på den stillingsfortegnelse, der føjes til den sektion i Den Europæiske Unions almindelige budget, der vedrører Rådet.2. Det i stk. 1 nævnte personale er ved udførelsen af sine opgaver udelukkende undergivet instrukser fra databeskyttelsessekretariatet og de fælles tilsyns-/kontrolorganer og disses formænd. Personalet må i denne forbindelse hverken søge eller modtage instrukser fra nogen regering, myndighed, organisation eller person, bortset fra databeskyttelsessekretæren og de fælles tilsyns-/kontrolorganer og disses formænd.3. Databeskyttelsessekretariatets personale er uanset stk. 2 undergivet reglerne for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber. Personalet er for så vidt angår udøvelsen af de beføjelser, som vedtægten tillægger ansættelsesmyndigheden, samt beføjelserne i henhold til ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, undergivet de samme regler som tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber.Artikel 4Administrativ støtte1. Generalsekretariatet for Rådet stiller de kontorer og det udstyr, der er nødvendig for udførelse af databeskyttelsessekretariatets opgaver, til rådighed. Det stiller faciliteter til rådighed for de fælles tilsyns-/kontrolorganers møder i Rådets bygninger, herunder tolkefaciliteter.2. For så vidt angår de møder, der skal holdes i Rådets bygninger, fastsætter formandskaberne for de fælles tilsyns-/kontrolorganer datoerne herfor efter forudgående samtykke fra Rådets formandskab.Artikel 5Finansiering1. Databeskyttelsessekretariatets administrative generalomkostninger (navnlig udstyr, vederlag, tillæg og andre personaleomkostninger) afholdes over den sektion i Den Europæiske Unions almindelige budget, der vedrører Rådet, inden for rammerne af finansieringsoversigten.2. Omkostninger i direkte forbindelse med møderne afholdes af- Rådet: for så vidt angår møder i Rådets bygning vedrørende gennemførelsen af Schengen-konventionens bestemmelser samt rejseudgifter i forbindelse med gennemførelse af kontrol af C.SIS og i forbindelse med møder vedrørende gennemførelsen af konventionen om brug af informationsteknologi på toldområdet- Europol: for så vidt angår møder vedrørende gennemførelsen af Europol-konventionen.Artikel 6Afsluttende bestemmelser1. Denne afgørelse træder i kraft dagen efter Rådets vedtagelse.Den anvendes fra den 1. september 2001.2. De for gennemførelsen af denne afgørelse nødvendige afgørelser og retsakter kan vedtages fra den dato, hvor afgørelsen træder i kraft. De får ikke virkning før den dato, hvorfra denne afgørelse anvendes.3. Afgørelse 1999/438/EF ophæves på den dato, hvorfra nærværende afgørelse anvendes. Den finder imidlertid fortsat anvendelse på udgifter som følge af forhold før denne dato.Udfærdiget i Luxembourg, den 17. oktober 2000.På Rådets vegneÉ. GuigouFormand(1) EFT C 141 af 19.5.2000, s. 20.(2) Udtalelse af 21. september 2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 2.(4) EFT C 316 af 27.11.1995, s. 33.(5) EFT L 239 af 22.9.2000, s. 19.(6) EFT L 176 af 10.7.1999, s. 34.(7) EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1. Senest ændret ved meddelelse fra Kommissionen (EFT C 60 af 2.3.1999, s. 11).


Avis juridique important

|

31989D0649

89/649/EØF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 21. december 1989 om udnævnelse af medlemmer af Revisionsretten

EF-Tidende nr. L 382 af 30/12/1989 s. 0091 - 0091 den finske specialudgave: kapitel 1 bind 2 s. 0120  den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 2 s. 0120

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 21. december 1989  om udnaevnelse af medlemmer af Revisionsretten  (89/649/EOEF, Euratom, EKSF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, saerlig artikel 78e,  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 206,  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 180,  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af et Faelles Raad og en Faelles Kommission for De Europaeiske Faellesskaber, saerlig artikel 22,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og  ud fra foelgende betragtninger:  Tjenesteperioden for Marcel Mart, Charles J. Carey, Lothar Haase, Pierre Lelong, André J. Middelhoek og Stergios Vallas som medlemmer af Revisionsretten udloeb den 17. oktober 1989;  der boer udnaevnes nye medlemmer -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Foelgende personer udnaevnes til medlemmer af Revisionsretten for perioden 21. december 1989 til 20. december 1995:  Hr. Androutsopoulos  Hr. Carey  Hr. Friedmann  Hr. Middelhoek  Hr. Strasser  Hr. Thoss.  Artikel 2  Denne afgoerelse faar virkning den 21. december 1989.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. december 1989.  Paa Raadets vegne  E. CRESSON  Formand  (1) Udtalelse afgivet den 21. november og 15. december 1989 (endnu ikke offentliggjort i EFT).


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/783 af 12. maj 2016 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (budgetpost 12 02 01)

text:
                  20.5.2016

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 131/66

            RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/783
      af 12. maj 2016
      om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder (budgetpost 12 02 01)
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
      under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
      under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994.

                  (2)

                  I henhold til EØS-aftalens artikel 98 kan Det Blandede EØS-Udvalg træffe afgørelse om at ændre bl.a. protokol 31 til EØS-aftalen (»protokol 31«).

                  (3)

                  Protokol 31 indeholder bestemmelser vedrørende samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder.

                  (4)

                  Samarbejdet om EU-aktioner, der finansieres over Unionens almindelige budget, vedrørende gennemførelse og udvikling af det indre marked for finansielle tjenesteydelser, bør fortsættes mellem EØS-aftalens kontraherende parter.

                  (5)

                  Protokol 31 bør derfor ændres, så dette udvidede samarbejde kan fortsætte efter den 31. december 2015.

                  (6)

                  Den holdning, som Unionen skal indtage i Det Blandede EØS-Udvalg, bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Den holdning, som på Unionens vegne skal indtages i Det Blandede EØS-Udvalg til den foreslåede ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
      Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 12. maj 2016.

               På Rådets vegne

            F. MOGHERINI

               Formand

         (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

         (2)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

         UDKAST
         DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …/2016
         af …
         om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejdet på særlige områder ud over de fire friheder
         DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
         under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Samarbejdet om EU-aktioner, der finansieres over Unionens almindelige budget, vedrørende gennemførelse og udvikling af det indre marked for finansielle tjenesteydelser, bør fortsættes mellem EØS-aftalens kontraherende parter.

                     (2)

                     Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2016 —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
         Artikel 1
         I artikel 7 i protokol 31 til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:

                     1.

                     I stk. 3 og 4 ændres ordene »stk. 5 til [11]« til ordene »denne artikel«.

                     2.

                     Følgende stykke tilføjes:

                                 »12.

                                 EFTA-staterne deltager fra den 1. januar 2016 i EU-aktioner vedrørende følgende budgetpost i Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2016:

                                             —

                                                Budgetpost 12 02 01»Gennemførelse og udvikling af det indre marked for finansielle tjenesteydelser«.«

               Artikel 2
         Denne afgørelse træder i kraft dagen efter, at den sidste meddelelse er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1. (*)

         en anvendes fra den 1. januar 2016.
         Artikel 3
         Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

            Udfærdiget i Bruxelles, den

                  På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne

                  Formand

                  Sekretærer for

                  Det Blandede EØS-Udvalg

            (*)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet]. [Forfatningsmæssige krav angivet.]


Avis juridique important

|

32002D0494

2002/494/RIA: Rådets afgørelse af 13. juni 2002 om oprettelse af et europæisk net af kontaktpunkter vedrørende personer, som er ansvarlige for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser

EF-Tidende nr. L 167 af 26/06/2002 s. 0001 - 0002

Rådets afgørelseaf 13. juni 2002om oprettelse af et europæisk net af kontaktpunkter vedrørende personer, som er ansvarlige for folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser(2002/494/RIA)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til afsnit VI i traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30 og artikel 34, stk. 2, litra c),under henvisning til initiativ fra Kongeriget Nederlandene(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) De Internationale Krigsforbryderdomstole for henholdsvis det tidligere Jugoslavien og Rwanda har siden 1995 foretaget efterforskning, retsforfølgning og pådømmelse vedrørende overtrædelser af ret og sædvaner i forbindelse med krig, folkedrab og forbrydelser mod menneskeheden.(2) I Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol af 17. juli 1998 bekræftes det, at de alvorligste forbrydelser, der vedkommer det internationale samfund som helhed, navnlig folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, ikke må passere ustraffet, og at den effektive retsforfølgning heraf må sikres gennem foranstaltninger på nationalt plan og gennem en styrkelse af det internationale samarbejde.(3) I Rom-statutten erindres der om, at det er enhver stats pligt at udøve sin strafferetlige jurisdiktion over for de ansvarlige for internationale forbrydelser.(4) I Rom-statutten understreges det, at Den Internationale Straffedomstol oprettet i henhold til Rom-statutten skal være komplementær i forhold til national strafferetlig jurisdiktion.(5) Alle Den Europæiske Unions medlemsstater har undertegnet eller ratificeret Rom-statutten.(6) Efterforskning, retsforfølgning og udveksling af oplysninger vedrørende folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser er fortsat de nationale myndigheders ansvar, medmindre folkeretten bestemmer andet.(7) Medlemsstaterne konfronteres med personer, der har været involveret i disse forbrydelser, og som søger tilflugt inden for Den Europæiske Unions grænser.(8) Effektiv efterforskning og retsforfølgning af disse forbrydelser på nationalt plan er i høj grad afhængigt af et nærmere samarbejde mellem de forskellige myndigheder, der er involveret i bekæmpelsen heraf.(9) Det er nødvendigt, at de involverede myndigheder i de stater, som deltager i Rom-statutten, herunder Den Europæiske Unions medlemsstater, arbejder tæt sammen i denne forbindelse.(10) Et nært samarbejde fremmes, hvis medlemsstaterne åbner mulighed for direkte kommunikation mellem centrale, specialiserede kontaktpunkter.(11) Gennem et nært samarbejde mellem disse kontaktpunkter kan der skabes et mere fuldstændigt overblik over personer, der er impliceret i sådanne forbrydelser, herunder også spørgsmålet om, i hvilke medlemsstater de skal være genstand for efterforskning.(12) Medlemsstaterne gav i Rådets fælles holdning 2001/443/FUSP af 11. juni 2001 om Den Internationale Straffedomstol(3) udtryk for, at forbrydelser, der hører under Den Internationale Straffedomstols kompetence, berører alle medlemsstater, som er besluttet på at samarbejde om at bekæmpe sådanne forbrydelser og om at hindre, at gerningsmændene forbliver ustraffede.(13) Denne afgørelse berører ikke konventioner, aftaler eller ordninger vedrørende gensidig retshjælp i straffesager mellem retslige myndigheder -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Udpegning af og underretning om kontaktpunkter1. Hver medlemsstat udpeger et kontaktpunkt til udveksling af oplysninger om efterforskning af folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser som dem, der er omhandlet i artikel 6, 7 og 8 i Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol af 17. juli 1998.2. Hver medlemsstat underretter skriftligt Generalsekretariatet for Rådet om det kontaktpunkt, den har udpeget i henhold til denne afgørelse. Generalsekretariatet drager omsorg for, at meddelelsen videresendes til medlemsstaterne og underretter medlemsstaterne om enhver ændring i disse meddelelser.Artikel 2Indsamling og udveksling af oplysninger1. Hvert kontaktpunkt har til opgave efter anmodning i overensstemmelse med de relevante aftaler mellem medlemsstaterne og gældende national ret at stille alle tilgængelige oplysninger til rådighed, der kan have betydning for efterforskningen af folkedrab, forbrydelser mod menneskeheden og krigsforbrydelser, jf. artikel 1, stk. 1, eller lette samarbejdet med de kompetente nationale myndigheder.2. Kontaktpunkter kan udveksle oplysninger inden for de grænser, deres nationale lovgivning har fastsat herfor, og uden at der foreligger en anmodning herom.Artikel 3Underretning til Europa-ParlamentetRådet underretter i forbindelse med Europa-Parlamentets årlige drøftelse i henhold til traktatens artikel 39 dette om, hvorledes det europæiske net af kontaktpunkter fungerer og om nettets effektivitet.Artikel 4GennemførelseMedlemsstaterne skal sørge for, at de er i stand til at samarbejde fuldt ud i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse senest et år efter, at den får virkning.Artikel 5IkrafttrædenDenne afgørelse har virkning fra datoen for vedtagelsen.Udfærdiget i Luxembourg, den 13. juni 2002.På Rådets vegneM. Rajoy BreyFormand(1) EFT C 295 af 20.10.2001, s. 7.(2) Udtalelse afgivet den 9. april 2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT L 155 af 12.6.2001, s. 19.