title: 2006/808/EF,Euratom: Europa-Parlamentets afgørelse af 27. april 2006 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2004, Sektion III — Kommissionen

text:
               6.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 340/1

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 27. april 2006
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2004, Sektion III — Kommissionen
   (2006/808/EF, Euratom)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2004 (1),

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for De Europæiske Fællesskaber — Regnskabsåret 2004 — Bind I — Konsolideret beretning om budgetgennemførelsen og konsolideret årsregnskab (SEK(2005)1158 — C6-0352/2005, SEK(2005)1159 — C6-0351/2005) (2),

               —

               der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2003 (KOM(2005)0449, KOM(2005)0448) og til det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, som er bilag til Kommissionens beretning til Europa-Parlamentet om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2003 (SEK(2005)1161),

               —

               der henviser til Kommissionens meddelelse »Sammenfatning for 2004« (KOM(2005)0256),

               —

               der henviser til Kommissionens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner i 2004 (KOM(2005)0257),

               —

               der henviser til Revisionsrettens udtalelse nr. 2/2004 om indførelse af »én enkelt revisionsmodel« (og et forslag til en struktur for intern kontrol i Fællesskabet) (3),

               —

               der henviser til Kommissionens meddelelse af 15. juni 2005 til Rådet, Europa-Parlamentet og den Europæiske Revisionsret om en køreplan for indførelse af en integreret struktur for intern kontrol (KOM(2005)0252),

               —

               der henviser til Kommissionens handlingsplan for en integreret struktur for intern kontrol (KOM(2006)0009),

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2004 med institutionernes svar (4),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (5),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 14. marts 2006 (5971/2006 — C6-0092/2006),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 274, 275 og 276 og Euratom-traktatens artikel 179 a og 180 b,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 70 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A6-0108/2006),

               A.

               der henviser til, at Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 274 gennemfører budgettet på eget ansvar i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning,

               1.

               meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2004;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der udgør en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten og Den Europæiske Investeringsbank samt til medlemsstaternes nationale og regionale revisionsinstitutioner og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 53 af 23.2.2004.

      (2)  EUT C 302 af 30.11.2005, s. 1.

      (3)  EUT C 107 af 30.4.2004, s. 1.

      (4)  EUT C 301 af 30.11.2005, s. 1.

      (5)  EUT C 302 af 30.11.2005, s. 100.

      (6)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.


title: 2009/225/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 22. april 2008 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2006

text:
               31.3.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/209

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 22. april 2008
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2006
   (2009/225/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2006 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2006, med agenturets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2008 (5843/2008 — C6-0084/2008),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 af 29. april 2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur (4), særlig artikel 39,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A6-0123/2008),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Jernbaneagentur decharge for gennemførelsen af centrets budget for regnskabsåret 2006;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Jernbaneagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 261 af 31.10.2007, s. 54.

      (2)  EUT C 309 af 19.12.2007, s. 67.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUT L 164 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i L 220 af 21.6.2004, s. 3.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/210

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 22. april 2008
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2006
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2006 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Jernbaneagentur for regnskabsåret 2006, med agenturets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2008 (5843/2008 — C6-0084/2008),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 af 29. april 2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur (4), særlig artikel 39,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A6-0123/2008),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2006 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at 2006 var det første år, hvor agenturet var finansielt uafhængigt,

         Generelle punkter, som vedrører de horisontale spørgsmål i forbindelse med EU-agenturerne, og som derfor også er relevante for dechargeproceduren for hvert enkelt agentur

               1.

               bemærker, at de 24 agenturers og andre satellitorganers budgetter, som Revisionsretten har revideret, beløb sig til 1 080,5 mio. EUR i 2006 (det største var budgettet for Det Europæiske Genopbygningsagentur med 271 mio. EUR, og det mindste var budgettet for Det Europæiske Politiakademi (Cepol) med 5 mio. EUR);

               2.

               påpeger, at rækken af eksterne EU-organer, der skal underkastes revision og decharge, nu omfatter ikke blot traditionelle reguleringsorganer, men også forvaltningsorganer, der er oprettet med henblik på gennemførelse af specifikke programmer, og inden længe også vil omfatte fællesforetagender, der er oprettet som offentlig-private partnerskaber (fælles teknologiinitiativer);

               3.

               bemærker, for så vidt angår Parlamentet, at antallet af agenturer, der er genstand for dechargeproceduren, har udviklet sig som følger: regnskabsåret 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 reguleringsorganer og 2 forvaltningsorganer (ikke medregnet to agenturer, der revideres af Revisionsretten, men er genstand for en intern dechargeprocedure);

               4.

               konkluderer derfor, at revisions-/dechargeproceduren er blevet for besværlig og uforholdsmæssig i forhold til agenturernes/satellitorganernes budgetters størrelse; pålægger det kompetente udvalg at foretage en omfattende gennemgang af dechargeproceduren for agenturer og satellitorganer med henblik på at finde frem til en enklere og mere rationel tilgang i betragtning af det stadig større antal organer, som hver især kræver en særskilt dechargebetænkning i de kommende år;

         Principielle overvejelser

               5.

               kræver, at Kommissionen redegør klart for følgende elementer før oprettelse af et nyt organ eller reform af et eksisterende agentur: agenturtype, agenturets mål, intern styringsstruktur, produkter, tjenesteydelser, vigtige procedurer, målgruppe, agenturets kunder og interessenter, formel forbindelse med eksterne aktører, budgetansvar, finansiel planlægning og personale- og ansættelsespolitik;

               6.

               anmoder om, at de enkelte agenturer styres af en årlig resultataftale, som er formuleret af agenturet og det kompetente generaldirektorat, og som skal indeholde hovedmålene for det kommende år, en finansiel ramme og klare indikatorer for måling af resultater;

               7.

               anmoder om, at agenturernes resultater regelmæssigt (og på ad hoc-basis) revideres af Revisionsretten eller en anden uafhængig revisor; mener, at revisionen ikke bør begrænses til traditionelle elementer af økonomisk forvaltning og korrekt anvendelse af offentlige midler, men også bør omfatte administrativ effektivitet og en vurdering af de enkelte agenturers økonomiske forvaltning;

               8.

               er af den opfattelse, at når der er tale om agenturer, som konstant overvurderer deres respektive budgetbehov, bør den tekniske kompensation ske på baggrund af de ledige stillinger; mener, at dette i det lange løb vil føre til færre formålsbestemte indtægter for agenturerne og dermed også til lavere administrative omkostninger;

               9.

               bemærker, at det er et alvorligt problem, at en række agenturer kritiseres for ikke at følge reglerne om offentlige indkøb, finansforordningen, tjenestemandsvedtægten osv.; mener, at hovedårsagen til dette er, at de fleste bestemmelser og finansforordningen er lavet til større institutioner, og at de fleste små agenturer ikke har den kritiske masse, der er nødvendig for at opfylde disse regler og forskrifter; anmoder derfor Kommissionen om at lede efter en hurtig løsning for at forbedre effektiviteten ved at samle de forskellige agenturers administrative funktioner i samme gruppe, så man opnår denne kritiske masse (idet man tager højde for de nødvendige ændringer i de grundlæggende bestemmelser, der gælder for agenturerne og deres budgetmæssige uafhængighed), eller om hurtigst muligt at udarbejde specifikke bestemmelser for agenturerne (navnlig gennemførelsesbestemmelser for agenturerne), der giver dem mulighed for at opfylde kravene fuldt ud;

               10.

               insisterer på, at Kommissionen, når den udarbejder det foreløbige budgetforslag, tager højde for resultaterne af de enkelte agenturers budgetgennemførelse de tidligere år, navnlig i året n–1, og reviderer det budget, som det pågældende agentur beder om, i overensstemmelse hermed; opfordrer sit kompetente udvalg til at respektere denne revision og, hvis Kommissionen ikke gør det, selv at revidere det pågældende budget til et realistisk niveau, der passer til det pågældende agenturs absorptions- og gennemførelseskapacitet;

               11.

               minder om sin afgørelse om decharge for regnskabsåret 2005, hvori det opfordrede Kommissionen til hvert femte år at forelægge en undersøgelse af den merværdi, hvert enkelt eksisterende agentur tilfører; opfordrer alle relevante institutioner til i tilfælde af en negativ evaluering af et agenturs merværdi at tage de nødvendige skridt ved at omformulere dette agenturs mandat eller lukke det; bemærker, at Kommissionen ikke har foretaget en eneste evaluering i 2007; insisterer på, at Kommissionen skal forelægge mindst fem af disse evalueringer, før der træffes beslutning om decharge for regnskabsåret 2007, og at den skal starte med de ældste agenturer;

               12.

               er af den opfattelse, at Revisionsrettens henstillinger straks bør følges, og at niveauet for den støtte, som agenturerne får, bør tilpasses til deres reelle likviditetsbehov; mener desuden, at ændringerne af den generelle finansforordning bør medtages i agenturernes rammefinansforordning og i deres forskellige specifikke finansforordninger;

         Forelæggelse af rapporteringsdata

               13.

               bemærker, at der ikke findes nogen standardtilgang blandt agenturerne, hvad angår præsentationen af deres aktiviteter i løbet af det pågældende regnskabsår, deres regnskaber og beretninger om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning og spørgsmålet om, hvorvidt agenturets direktør bør udarbejde en revisionserklæring; bemærker ligeledes, at ikke alle agenturer skelner klart mellem a) præsentation af agenturets arbejde over for offentligheden og b) teknisk rapportering om budgetmæssig og økonomisk forvaltning;

               14.

               bemærker, at selv om Kommissionens stående instrukser for udarbejdelse af aktivitetsrapporter ikke udtrykkeligt kræver, at agenturet udarbejder en revisionserklæring, har mange direktører alligevel gjort det for 2006, og i et tilfælde indeholdt den et vigtigt forbehold;

               15.

               minder om sin beslutning af 12. april 2005 (6), hvori det opfordrede agenturernes direktører til fra nu af at lade deres årlige aktivitetsrapport, som forelægges sammen med oplysninger om den finansielle og administrative situation, ledsage af en erklæring om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed i lighed med de erklæringer, der underskrives af Kommissionens generaldirektører;

               16.

               anmoder Kommissionen om at ændre sine stående instrukser til agenturerne i overensstemmelse hermed;

               17.

               foreslår desuden, at Kommissionen sammen med agenturerne udarbejder en harmoniseret model, som kan anvendes for alle agenturer og satellitorganer, og som klart skelner mellem

                           —

                           en årsberetning til den almindelige offentlighed om organets aktiviteter, arbejde og resultater

                           —

                           årsregnskab og en beretning om gennemførelsen af budgettet

                           —

                           en aktivitetsrapport efter samme principper som Kommissionens generaldirektørers årlige aktivitetsrapporter

                           —

                           en revisionserklæring underskrevet af organets direktør tillige med eventuelle forbehold eller bemærkninger, som han mener dechargemyndigheden skal gøres opmærksom på;

         Den Europæiske Revisionsrets generelle resultater

               18.

               noterer sig, at Revisionsretten konstaterer (årsberetningen, punkt 10.29 (7), at udbetalingen af støtte betalt af Kommissionen fra Fællesskabets budget ikke er baseret på tilstrækkeligt begrundede skøn over agenturernes likviditetsbehov, og at dette sammen med størrelsen af fremførsler betyder, at agenturerne har betydelige likviditetssaldi; bemærker endvidere, at Revisionsretten anbefaler, at størrelsen af den støtte, der udbetales til agenturerne, bør være i overensstemmelse med deres reelle likviditetsbehov;

               19.

               noterer sig, at 14 agenturer ved udgangen af 2006 endnu ikke havde gennemført ABAC-regnskabssystemet (årsberetningen, fodnote til punkt 10.31);

               20.

               noterer sig Revisionsrettens bemærkning (årsberetningen, punkt 1.25) vedrørende udgifter for ubrugt ferie, som nogle agenturer anfører; påpeger, at Revisionsretten for tre agenturers vedkommende har tilføjet bemærkninger til sin revisionserklæring (Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop), Cepol og Det Europæiske Jernbaneagentur) for regnskabsåret 2006 (2005: Cedefop, Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, Det Europæiske Genopbygningsagentur);

         Intern revision

               21.

               minder om, at i henhold til finansforordningens artikel 185, stk. 3, er Kommissionens interne revisor også intern revisor for de reguleringsagenturer, som modtager tilskud fra EU-budgettet; påpeger, at den interne revisor refererer til hvert agenturs bestyrelse og direktør;

               22.

               henleder opmærksomheden på forbeholdet i den interne revisors årlige aktivitetsrapport for 2006 som følger:
               »Kommissionens interne revisor er ikke i stand til at opfylde sin forpligtelse i henhold til finansforordningens artikel 185 som intern revisor for Fællesskabets organer på tilfredsstillende vis som følge af manglende personaleressourcer.«

               23.

               bemærker dog den interne revisors bemærkning i hans aktivitetsrapport for 2006 om, at alle fungerende reguleringsagenturer fra 2007 med de ekstra personaleressourcer, som Kommissionen har bevilget til den interne revisionstjeneste (IAS), vil blive underkastet intern revision hvert år;

               24.

               bemærker det stadigt voksende antal regulerings- og gennemførelsesagenturer og fællesforetagender, som skal revideres af IAS i henhold til finansforordningens artikel 185; opfordrer Kommissionen til at meddele Parlamentets kompetente udvalg, om de personaleressourcer, som IAS har til rådighed, vil være tilstrækkelige til at gennemføre en årlig revision af alle disse organer i de kommende år;

               25.

               bemærker, at det i artikel 72, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 kræves, at hvert agentur hvert år skal sende en rapport udarbejdet af dets direktør til dechargemyndigheden og Kommissionen, som opsummerer antallet og typen af interne revisioner udført af den interne revisor, de anbefalinger, der er givet, og de handlinger, der er foretaget som reaktion på disse anbefalinger; anmoder agenturerne om at oplyse, om dette sker og i givet fald i hvilken form;

               26.

               bemærker med hensyn til den interne revisionskapacitet især i forbindelse med de mindre agenturer et forslag, som den interne revisor den 14. september 2006 stillede til Parlamentets ansvarlige udvalg, om, at mindre agenturer skulle have lov til at købe interne revisionstjenesteydelser fra den private sektor;

         Evaluering af agenturer

               27.

               minder om den fælles erklæring fra Parlamentet, Rådet og Kommissionen (8), som blev vedtaget på samrådet forud for Økofin-Rådets budgetmøde den 13. juli 2007, hvori der anmodes om i) en liste over agenturer, som Kommissionen agter at vurdere, og ii) en liste over de agenturer, der allerede er vurderet, tillige med en sammenfatning af de vigtigste resultater;

         Disciplinære procedurer

               28.

               bemærker, at de enkelte agenturer på grund af deres størrelse har vanskeligt ved at oprette ad hoc-disciplinærudvalg bestående af personale fra den relevante stillingsgruppe, og at agenturer ikke henhører under Kommissionens Undersøgelses- og Disciplinærkontors (IDOC) kompetenceområde; opfordrer agenturerne til at overveje et fælles disciplinærudvalg for agenturerne;

         Udkast til interinstitutionel aftale

               29.

               minder om udkast til interinstitutionel aftale om rammer for europæiske reguleringsorganer (KOM(2005) 59), forelagt af Kommissionen, som havde til formål at skabe en horisontal ramme for oprettelse, struktur, drift, evaluering og kontrol af de europæiske reguleringsorganer; bemærker, at udkastet er et nyttigt initiativ i bestræbelserne på at rationalisere oprettelse og drift af agenturer; bemærker udtalelsen i Kommissionens sammenfattende rapport for 2006 (punkt 3.1, KOM(2007) 274) om, at selv om forhandlingerne gik i stå, efter at forslaget var blevet forelagt, blev diskussionen af spørgsmålet genoptaget i Rådet i slutningen af 2006; beklager, at det ikke har været muligt at gøre yderligere fremskridt frem mod en vedtagelse;

               30.

               glæder sig derfor over Kommissionens løfte om at udsende en meddelelse om fremtiden for reguleringsorganerne i løbet af 2008;

         Selvfinansierende agenturer

               31.

               minder om, at for de to selvfinansierende agenturers vedkommende gives dechargen til direktøren af bestyrelsen; bemærker, at de begge har store akkumulerede overskud stammende fra afgiftsindtægter, som er overført fra tidligere år:

                           —

                           Harmoniseringskontoret for det Indre Marked — kontanter og likvide midler: 281 mio. EUR (9)

                           —

                           EF-Sortsmyndigheden — kontanter og likvide midler: 18 mio. EUR (10);

         Specifikke spørgsmål

               32.

               glæder sig over, at Revisionsretten fandt, at agenturets regnskab for 2006 på alle væsentlige punkter var rigtigt;

               33.

               beklager imidlertid, at anvendelsen af udløbne kontrakter og regelstridige forlængelser af gældende kontrakter indebærer, at ikke alle underliggende transaktioner kan erklæres for lovlige og formelt rigtige;

               34.

               konstaterer, at agenturet modtog 14,4 mio. EUR i forpligtelsesbevillinger og 14, 4 mio. EUR i betalingsbevillinger fra EU's budget for regnskabsåret 2006;

               35.

               noterer sig, at Revisionsretten yderligere bemærker, at agenturet i sit første år med finansiel selvstændighed udnyttede 72 % af sine forpligtelsesbevillinger, men at 37,5 % og 85 % af bevillingerne blev fremført for så vidt angik henholdsvis driftsudgifter (afsnit II) og aktionsudgifter (afsnit III);

               36.

               udtrykker bekymring over, at der var svagheder i systemet for intern kontrol i kraft af, at subdelegationer ikke blev givet i henhold til reglerne, og at der var manglende overensstemmelse mellem delegationsbeslutninger og adgangsrettighederne til budgetforvaltningssystemet SI2; noterer sig Revisionsrettens bemærkning om, at agenturet ikke vedtog gennemførelsesbestemmelser til sin finansforordning;

               37.

               anerkender imidlertid agenturets svar om, at de planlagte aktiviteter i 2006 ikke blev gennemført fuldt ud, da agenturet stadig var i opstartsfasen, og at agenturet i 2007 vil foretage en grundig analyse af aktivitetsplanlægningen, de nødvendige ressourcer og de budgetmidler, der skal tildeles, samt udarbejde en plan over udbudsprocedurerne;

               38.

               ser af agenturets regnskab, at bestyrelsen har fremsat en positiv udtalelse om agenturets regnskab for 2006;

               39.

               forstår af agenturets årsberetning for 2006, at den administrerende direktør i sin egenskab af anvisningsberettiget har afgivet en revisionserklæring uden forbehold;

               40.

               forstår af agenturets årsberetning, at agenturet efter et kontrolbesøg foretaget af IAS vedtog en handlingsplan, som tager sigte på at gennemføre de 24 interne kontrolstandarder i begyndelsen af 2008;

               41.

               bemærker agenturets vanskeligheder med at få ansat teknisk personale på et tilstrækkeligt højt ekspertiseniveau som følge af lønniveau, agenturets placering og den begrænsede varighed af de kontrakter, som det kan tilbyde; anerkender, at få ansættelser generelt var hovedårsagen til den mangelfulde gennemførelse af agenturets budget;

               42.

               anerkender agenturets oplysninger om, at det nu har ansat en udbudsansvarlig og en intern revisor for at forbedre udbudsfunktionen.

      (1)  EUT C 261 af 31.10.2007, s. 54.

      (2)  EUT C 309 af 19.12.2007, s. 67.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUT L 164 af 30.4.2004, s. 1. Berigtiget i L 220 af 21.6.2004, s. 3.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Alle beslutninger vedrørende agenturerne blev offentliggjort i EUT L 196 af 27.7.2005.

      (7)  EUT C 273 af 15.11.2007, s. 1.

      (8)  Rådets dokument DS 605/1/07 Rev 1.

      (9)  Kilde: Beretning om årsregnskabet for Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) for regnskabsåret 2006, med kontorets svar (EUT C 309 af 19.12.2007, s. 141).

      (10)  Kilde: Beretning om årsregnskabet for EF-Sortsmyndigheden for regnskabsåret 2006, med Sortsmyndighedens svar (EUT C 309 af 19.12.2007, s. 135).


title: Rådets beslutning 2005/805/FUSP af 21. november 2005 om gennemførelse af fælles aktion 2005/556/FUSP om udnævnelse af en særlig repræsentant for Den Europæiske Union for Sudan

text:
               22.11.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 303/59

      RÅDETS BESLUTNING 2005/805/FUSP
   af 21. november 2005
   om gennemførelse af fælles aktion 2005/556/FUSP om udnævnelse af en særlig repræsentant for Den Europæiske Union for Sudan
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets fælles aktion 2005/556/FUSP af 18. juli 2005 om udnævnelse af en særlig repræsentant for Den Europæiske Union for Sudan (1), særlig artikel 5, stk. 1, sammenholdt med artikel 14, artikel 18, stk. 5, og artikel 23, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 18. juli 2005 vedtog Rådet fælles aktion 2005/556/FUSP om udnævnelse af en særlig repræsentant for Den Europæiske Union (EUSR) for Sudan.

               (2)

               Den 21. november 2005 vedtog Rådet afgørelse 2005/806/FUSP om gennemførelse af fælles aktion 2005/557/FUSP om Den Europæiske Unions civil-militære aktion til støtte for Den Afrikanske Unions mission i Darfur-området i Sudan (2), hvorved der blev fastsat et nyt finansielt referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med gennemførelsen af afsnit II i fælles aktion 2005/557/FUSP (3) for yderligere en seksmåneders periode.

               (3)

               Rådet skal derfor fastsætte det finansielle referencegrundlag til videreførelse af fælles aktion 2005/556/FUSP for yderligere en seksmånedersperiode.

               (4)

               EU's særlige repræsentant gennemfører sit mandat i en situation, som muligvis vil blive forværret og vil kunne skade målene for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, som fastlagt i artikel 11 i traktaten —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med videreførelsen af fælles aktion 2005/556/FUSP er for perioden fra den 18. januar til den 17. juli 2006 på 600 000 EUR.
   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Udgifterne er finansieringsberettigede fra den 18. januar 2006.
   Artikel 3
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. november 2005.

            På Rådets vegne

         J. STRAW

            Formand

      (1)  EUT L 188 af 20.7.2005, s. 43.

      (2)  Se side 60 i denne EUT.

      (3)  EUT L 188 af 20.7.2005, s. 46.


title: Europa-Parlamentets afgørelse om de interparlamentariske delegationers talmæssige sammensætning

text:
21.11.2002       DA                             De Europæiske Fællesskabers Tidende                                   C 284 E/167
                                                                                Onsdag, den 6. februar 2002
                                                    VEDTAGNE TEKSTER
           P5_TA(2002)0036
           Udvalgenes talmæssige sammensætning
                         Europa-Parlamentets afgørelse om udvalgenes talmæssige sammensætning
           Europa-Parlamentet,
               der henviser til forretningsordenens artikel 150, stk. 1,
               der henviser til sin afgørelse af 16. januar 2002 om udvalgenes talmæssige sammensætning (1),
           1.    vedtager følgende ændringer i udvalgenes talmæssige sammensætning:
           VIII. Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender: 51 medlemmer
           XIII. Udvalget om Kultur, Ungdom, Uddannelse, Medier og Sport: 37 medlemmer
           XIV. Udvalget om Udvikling og Samarbejde: 33 medlemmer
           (1) »Vedtagne tekster«, P5_TA(2002)0001.
           P5_TA(2002)0037
           De interparlamentariske delegationers talmæssige sammensætning
           Europa-Parlamentets afgørelse om de interparlamentariske delegationers talmæssige sammen-
                                                               sætning
           Europa-Parlamentet,
               der henviser til forretningsordenens artikel 168,
               der henviser til sin afgørelse af 21. juli 1999 om antal og talmæssig sammensætning af de interparla-
                mentariske delegationer og delegationerne til de blandede parlamentariske udvalg (1),
           1.    vedtager følgende ændringer i de interparlamentariske delegationers talmæssige samensætning:
           a)   Delegationen for Forbindelserne med Israel: 18 medlemmer
           b)   Delegationen for Forbindelserne med Det Palæstinensiske Lovgivende Råd: 18 medlemmer
           c)   Delegationen for Forbindelserne med Landene i Sydamerika og MERCOSUR: 24 medlemmer
           d)   Delegationen for Forbindelserne med Japan: 20 medlemmer
           (1) EFT C 301 af 18.10.1999, s. 19.


title: Kommissionens afgørelse af 14. februar 2012 om nedsættelse af en ekspertgruppe om politikbehovene for data om kriminalitet og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2006/581/EF

text:
               15.2.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 42/2

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 14. februar 2012
   om nedsættelse af en ekspertgruppe om politikbehovene for data om kriminalitet og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2006/581/EF
   2012/C 42/02
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge artikel 67, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde bestræber Unionen sig på at sikre et højt sikkerhedsniveau ved hjælp af foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet, racisme og fremmedhad, ved koordinerings- og samarbejdsforanstaltninger mellem politimyndigheder, strafferetlige myndigheder og øvrige kompetente myndigheder.

               (2)

               I august 2006 vedtog Kommissionen en meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg med titlen »En overordnet og sammenhængende EU-strategi for måling af kriminalitet og strafferetlig behandling deraf: En EU-handlingsplan 2006-2010« (1).

               (3)

               Samtidig nedsatte Kommissionen ved afgørelse 2006/581/EF af 7. august 2006 en ekspertgruppe om politikbehovene for data om kriminalitet og strafferetlige behandling heraf (2) til at bistå Kommissionen med at gennemføre handlingsplanen. Gruppens mandat er ikke blevet forlænget.

               (4)

               I Stockholmprogrammet »Et åbent og sikkert Europa i borgernes tjeneste og til deres beskyttelse« vedtaget af Det Europæiske Råd (3) opfordres Kommissionen til at fortsætte udviklingen af statistiske redskaber til måling af kriminalitet og kriminelle aktiviteter og udbygge de foranstaltninger, der er skitseret og delvist gennemført i EU's handlingsplan for 2006-2010.

               (5)

               Udvekslingen af oplysninger og indsamlingen af statistik på områder som menneskehandel, hvidvaskning af penge, it-kriminalitet og korruption er i overensstemmelse med de foreslåede foranstaltninger i Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet »Strategien for EU's indre sikkerhed i praksis — Fem skridt hen imod et mere sikkert EU« (4).

               (6)

               For at fortsætte det værdifulde arbejde, som ekspertgruppen om politikbehovene for data om kriminalitet og strafferetlig behandling heraf har udført siden 2006, og under hensyntagen til den stigende interesse for pålidelige kriminalstatistikker på EU-niveau skal gruppen erstattes.

               (7)

               Udarbejdelse af EF-statistikker reguleres af reglerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 af 11. marts 2009 om europæiske statistikker og om ophævelse af forordning (EF, Euratom) nr. 1101/2008 om fremsendelse af fortrolige statistiske oplysninger til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor, Rådets forordning (EF) nr. 322/97 om EF-statistikker og Rådets afgørelse 89/382/EØF, Euratom om nedsættelse af et udvalg for De Europæiske Fællesskabers statistiske program (5). Foranstaltningerne vedrørende udarbejdelse af EF-statistikker gennemføres i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1578/2007/EF af 11. december 2007 om Fællesskabets statistiske program 2008-2012 (6) og de årlige programmer og under overholdelse af principperne i den adfærdskodeks, der blev vedtaget af Udvalget for det Statistiske Program den 24. februar 2005.

               (8)

               Det er derfor nødvendigt i Kommissionens regi at oprette en ekspertgruppe for kriminalstatistik og fastlægge dens opgaver og struktur.

               (9)

               Ekspertgruppen bør bistå med at fastslå politikbehovene og rådgive om en effektiv anvendelse af indikatorer og data generelt inden for kriminalitet.

               (10)

               Ekspertgruppen bør bestå af personer, der er kompetente til at fastslå politikbehovene og rådgive om en effektiv anvendelse af indikatorer og data inden for kriminalitet.

               (11)

               Der bør fastsættes regler for gruppemedlemmernes videregivelse af oplysninger, dog med forbehold af Kommissionens sikkerhedsforskrifter som fastsat i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (7).

               (12)

               Alle personoplysninger, der vedrører gruppens medlemmer, bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8).

               (13)

               Gruppemedlemmernes mandat bør være på fem år og dække gennemførelsesperioden for handlingsplanen 2011-2015 om måling af kriminalitet og den strafferetlige behandling heraf i Den Europæiske Union (9).

               (14)

               Afgørelse 2006/581/EF bør ophæves.

               (15)

               Der bør fastsættes en gyldighedsperiode for denne afgørelse. Kommissionen vil til sin tid overveje, om det er hensigtsmæssigt at forlænge den —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde
   Kommissionens ekspertgruppe om politikbehovene for data om kriminalitet, i det følgende benævnt »gruppen«, oprettes herved.
   Artikel 2
   Opgaver
   Gruppens opgaver er:

               a)

               at bistå Kommissionen med at etablere et samarbejde mellem medlemsstaterne og andre relaterede organisationer og organer om gennemførelsen af EU's handlingsplan 2011-2015 om måling af kriminalitet og den strafferetlige behandling heraf

               b)

               at bistå Kommissionen med at fastslå politikbehovene for indikatorer og data om kriminalitet på EU-plan

               c)

               at bistå Kommissionen med at udvikle fælles indikatorer

               d)

               at underrette Kommissionen om behov eller resultater inden for forskning og udvikling, som er relevant for gennemførelsen af EU's handlingsplan 2011-2015

               e)

               at underrette Kommissionen om samarbejdet med repræsentanter fra den private og akademiske sektor eller andre relevante sektorer med henblik på at integrere viden og erfaringer, som er relevant for gennemførelsen af EU's handlingsplan 2011-2015

               f)

               at sikre udveksling af erfaringer og god praksis på området kriminalstatistik, navnlig udvikling af fælles indikatorer og indsamling af sammenlignelige data.

         Artikel 3
   Høring
   Kommissionen kan høre gruppen om spørgsmål vedrørende måling af kriminalitet.
   Artikel 4
   Sammensætning — udnævnelse
   1.   Gruppen sammensættes af højst 55 medlemmer. Medlemmerne skal være:

               a)

               de nationale offentlige myndigheder for indre anliggender, eller andre relevante offentlige myndigheder i medlemsstaterne, i kandidatlandene og i landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning

               b)

               følgende EU-organer, netværk og agenturer: det europæiske kriminalpræventive net (EUCPN), Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EONN), Eurojust, Den Europæiske Politienhed (Europol), Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser (FRONTEX) og Agenturet for Grundlæggende Rettigheder (FRA)

               c)

               følgende internationale og ikke-statslige organisationer med relevant erfaring og ekspertise i analyse og udvikling af data om kriminalitet til politikformål: Europarådet, FN's kontor for Bekæmpelse af Narkotika og Kriminalitet (UNODC), European Sourcebook Group, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE), Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD)

               d)

               mindst 6 medlemmer, der udnævnes personligt på grund af deres ekspertise, som væsentligst stammer fra akademisk forskning for offentlige eller private universiteter eller forskningscentre i medlemsstaterne.

         2.   De medlemmer, der er nævnt i stk. 1, litra a), b) og c), udpeger en fast ekspert og en suppleant som deres repræsentanter. Suppleanterne træder automatisk i stedet for fraværende eksperter.
   3.   Medlemmer, der udnævnes personligt, udnævnes af Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Indre Anliggender blandt de personer, der har reageret på indkaldelsen af ansøgninger (se bilaget til denne afgørelse).
   4.   På grundlag af indkaldelsen af ansøgninger vil ansøgere, som blev anset for at være passende kandidater til gruppen, men som ikke blev udnævnt, blive placeret på en reserveliste, hvis de er indforstået hermed. Kommissionen benytter denne liste til at udpege afløsere for medlemmer, hvis det bliver nødvendigt.
   5.   Alle medlemmer udnævnes for fem år. De varetager deres hverv, indtil de erstattes, eller indtil deres mandatperiode udløber. Mandatet kan forlænges.
   6.   Medlemmer, som ikke længere er i stand til at bidrage effektivt til gruppens arbejde, som træder tilbage, eller som ikke overholder bestemmelserne i denne artikel eller i traktatens artikel 339, kan blive afløst i den resterende del af deres mandatperiode.
   7.   Medlemmer, der er personligt udnævnt, handler uafhængigt og ud fra almene samfundshensyn.
   8.   Navnene på de personligt udnævnte medlemmer vil blive offentliggjort i Kommissionens register over ekspertgrupper og lignende enheder, herefter benævnt »registeret« (10). Navnene på de medlemmer, der er nævnt i stk. 1, litra b) og c), offentliggøres i registret. Navnene på de offentlige myndigheder, der er nævnt i stk. 1, litra a), offentliggøres i registret.
   9.   Personoplysninger indsamles, behandles og offentliggøres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (11).
   Artikel 5
   Gruppens arbejde
   1.   En repræsentant for Kommissionen er formand for gruppen.
   2.   Kommissionen koordinerer arbejdet i ekspertgruppen med arbejdet i Eurostats arbejdsgruppe om statistikker om kriminalitet og strafferetlig behandling heraf. Kommissionen er ansvarlig for sammenhængen i de to gruppers arbejde og bestræber sig på, i den udstrækning det er muligt, at afholde fælles møder.
   3.   Efter aftale med Kommissionen kan gruppen nedsætte undergrupper med højst 15 medlemmer, der skal undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et mandat, som gruppen opstiller. Sådanne undergrupper opløses, når deres mandat er opfyldt.
   4.   Kommissionens repræsentant kan invitere eksterne eksperter med specifik viden om et emne på dagsordenen til at deltage på ad hoc-basis i gruppens eller undergruppens arbejde. Kommissionens repræsentant kan desuden give observatørstatus til enkeltpersoner og organisationer, som defineret i regel 8(3) i de horisontale regler om ekspertgrupper (12) og kandidatlande.
   5.   Medlemmer af ekspertgrupper samt de indbudte eksperter og observatører skal overholde reglerne om behandling af fortrolige oplysninger, som følger af traktaterne og gennemførelsesbestemmelserne hertil, samt Kommissionens sikkerhedsforskrifter vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede oplysninger, jf. bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom. Hvis de tilsidesætter disse forpligtelser, kan Kommissionen træffe passende foranstaltninger.
   6.   Ekspertgrupperne og undergrupperne mødes i Kommissionens lokaler. Sekretariatsopgaverne varetages af Kommissionen. Andre tjenestemænd i Kommissionen med interesse i det pågældende spørgsmål kan deltage i møder i gruppen og dens undergrupper.
   7.   Gruppen fastsætter selv sin forretningsorden på grundlag af standardforretningsordenen for ekspertgrupper.
   8.   Kommissionen offentliggør relevante oplysninger om gruppens aktiviteter enten i registret eller via et link fra registret til webstedet for Generaldirektoratet for Indre Anliggender.
   Artikel 6
   Mødeudgifter
   1.   Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres af deltagerne i forbindelse med gruppens aktiviteter.
   2.   Deltagernes rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med gruppens aktiviteter refunderes af Kommissionen i overensstemmelse med de i Kommissionen gældende bestemmelser.
   3.   Disse udgifter refunderes inden for rammerne af de disponible midler, der afsættes til formålet som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.
   Artikel 7
   Ophævede retsakter
   Afgørelse 2006/581/EF ophæves.
   Artikel 8
   Ikrafttrædelse og anvendelse
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende og finder anvendelse i 5 år.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2012.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  KOM(2006) 437 endelig.

      (2)  EUT L 234 af 29.8.2006, s. 29.

      (3)  EUT C 115 af 4.5.2010, s. 21.

      (4)  KOM(2010) 673 endelig.

      (5)  EUT L 87 af 31.3.2009, s. 164.

      (6)  EUT L 344 af 28.12.2007, s. 15.

      (7)  EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1.

      (8)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

      (9)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet, behandles i øjeblikket.

      (10)  Medlemmer, som ikke ønsker deres navne offentliggjort, kan anmode om en undtagelse fra denne regel. En anmodning om ikke at offentliggøre navnet på et medlem af ekspertgruppen efterkommes, når en offentliggørelse kan bringe hans eller hendes sikkerhed eller integritet i fare eller i urimelig grad skade privatlivets fred.

      (11)  Se fodnote 8.

      (12)  C(2010) 7649 endelig (foreligger ikke på dansk).

      BILAG

         Indkaldelse af ansøgninger med henblik på udvælgelse af eksperter, der udnævnes personligt, til ekspertgruppen om politikbehovene for data om kriminalitet

      Kommissionen har ved afgørelse C(2012) 721 af 14. februar 2012 (1) nedsat en ekspertgruppe om politikbehovene for data om kriminalitet. Kommissionen varetager formandskabet for gruppen og kan høre gruppen om ethvert forhold vedrørende måling af kriminalitet.
      Ekspertgruppen har følgende opgaver:

                  a)

                  at bistå Kommissionen med at etablere et samarbejde mellem medlemsstaterne og andre relaterede organisationer og organer om gennemførelsen af EU's handlingsplan 2011-2015 om måling af kriminalitet og den strafferetlige behandling heraf (2)

                  b)

                  at bistå Kommissionen med at fastslå politikbehovene for indikatorer og data om kriminalitet på EU-plan

                  c)

                  at bistå Kommissionen med at udvikle fælles indikatorer

                  d)

                  at rådgive Kommissionen om behov, hvad angår forskning og udvikling, eller om resultater, som er relevante for gennemførelsen af ovennævnte EU-handlingsplan

                  e)

                  at rådgive Kommissionen om samarbejdet med repræsentanter fra den private og akademiske sektor eller andre relevante sektorer med henblik på at integrere viden og erfaringer, som er relevante for gennemførelsen af ovennævnte EU-handlingsplan

                  f)

                  at sikre udveksling af erfaringer og god praksis på området kriminalstatistik, navnlig udvikling af fælles indikatorer og indsamling af sammenlignelige data.

            Ekspertgruppen består af de nationale offentlige myndigheder inden for indre anliggender i EU-medlemsstaterne, kandidatlandene og EFTA-landene, relevante EU-organer, netværk og agenturer, relevante internationale og ikke-statslige organisationer og eksperter, der udnævnes personligt, og som fortrinsvis kommer fra det akademiske forskningsmiljø.
      For sidstnævnte kategori indkalder Kommissionen ansøgninger med henblik på at udvælge medlemmer til ekspertgruppen.
      Ekspertgruppen består af højst 55 medlemmer, hvoraf mindst 6 eksperter udnævnes personligt, i overensstemmelse med artikel 4 i ovennævnte afgørelse.
      De pågældende eksperter forventes at have eller have haft en stilling ved et offentligt eller privat universitet eller forskningscenter i en af EU's medlemsstater. Kommissionen tager hensyn til følgende kriterier ved vurderingen af ansøgningerne:

                  a)

                  Dokumenteret kompetence, et højt fagligt resultatniveau og erfaring (mindst 8 år), herunder på europæisk og/eller internationalt plan, inden for kriminologi, strafferet og/eller lignende områder. Erfaring inden for specifikke kriminalitetsområder, som f.eks. økonomisk kriminalitet, menneskehandel, korruption, it-kriminalitet og viktimisering, vil være en fordel.

                  b)

                  Tidligere deltagelse i relevante EU/internationale grupper eller udvalg vil være en fordel.

                  c)

                  Påvist evne til at arbejde på engelsk.

                  d)

                  Behovet for at finde en balance i ekspertgruppen med hensyn til ansøgernes repræsentativitet, køn og geografiske oprindelse (3).

                  e)

                  Behovet for at finde en balance mellem ekspertise på forskellige kriminalitetsområder, f.eks. økonomisk kriminalitet, menneskehandel, korruption, it-kriminalitet og viktimisering, og forskellige aspekter, f.eks. definitioner, indikatorer, statistikker, analyser og fortolkning.

                  f)

                  Behovet for at fremme kontinuitet i arbejdet i ekspertgruppen, der blev nedsat ved Kommissionens afgørelse i august 2006.

                  g)

                  Medlemmerne af gruppen skal være statsborgere i en af Den Europæiske Unions medlemsstater, et kandidatland eller et potentielt kandidatland eller et land i Den Europæiske Frihandelssammenslutning.

            Ovenstående vil blive vurderet ud fra cv'er og ansøgningsskemaer.
      Ansøgninger indgives udelukkende ved at udfylde ansøgningsskemaet (Tillæg) og cv-skemaet (4). Ansøgerne anmodes om tydeligt i deres ansøgning at anføre, inden for hvilket område de har særlig ekspertise.
      De behørigt underskrevne ansøgninger skal sendes senest 20 arbejdsdage efter datoen for offentliggørelse af indkaldelsen af ansøgninger i Den Europæiske Unions Tidende med e-mail eller almindelig post til følgende adresse:

                  Europa-Kommissionen

                  Generaldirektoratet for Indre Anliggender

                  Kontor A2 Sekretariatet

                  LX 46 3/131

                  1049 Bruxelles/Brussel

                  BELGIQUE/BELGIË

                  HOME-STATS-GROUP@ec.europa.eu

            For ansøgninger sendt pr. e-mail vil datoen for e-mailen være afsendelsesdatoen. For ansøgninger sendt pr. post betragtes poststemplets dato som afsendelsesdatoen.
      De udvalgte medlemmer udnævnes personligt af Kommissionen for en femårig periode. De rådgiver Kommissionen uafhængigt af enhver påvirkning udefra og skal overholde de bestemmelser om tavshedspligt, som fremgår af artikel 5 i Kommissionens afgørelse om oprettelse af ekspertgruppen. Medlemmerne forpligter sig til at handle uafhængigt og ud fra almene samfundshensyn.
      Kommissionen godtgør rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med deltagelse i ekspertgruppens aktiviteter efter de i Kommissionen gældende bestemmelser, inden for rammerne af de disponible budgetbevillinger. Medlemmerne modtager intet vederlag for deres arbejde.
      Navnene på gruppens medlemmer offentliggøres i registret over Kommissionens ekspertgrupper og andre lignende enheder (5) og på webstedet for Generaldirektoratet for Indre Anliggender.
      Indsamling, behandling og offentliggørelse af personoplysninger finder sted i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001 (6).
      For yderligere oplysninger henvises til Athina KARVOUNARAKI, telefon +32 22999070, e-mail athina.karvounaraki@ec.europa.eu
      Oplysninger om resultatet af indkaldelsen af ansøgninger vil blive offentliggjort på webstedet for Generaldirektoratet for Indre Anliggender og eventuelt i Den Europæiske Unions Tidende.

         (1)  EFT C 42 af 15.2.2012, s. 2.

         (2)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet, behandles i øjeblikket.

         (3)  Kommissionens afgørelse nr. 2000/407/EF af 19. juni 2000 om ligelig deltagelse af mænd og kvinder i de udvalg, komitéer og ekspertgrupper, Kommissionen har nedsat (EFT L 154 af 27.6.2000, s. 34).

         (4)  Alle cv’er skal indgives i det europæiske format: http://europass.cedefop.europa.eu/en/documents/curriculum-vitae/templates-instructions

         (5)  Medlemmer, som ikke ønsker deres navne offentliggjort, kan anmode om en undtagelse fra denne regel. En anmodning om ikke at offentliggøre navnet på et medlem af ekspertgruppen betragtes som berettiget, når en offentliggørelse kan bringe hans eller hendes sikkerhed eller integritet i fare eller i urimelig grad skade privatlivets fred.

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

         Tillæg


Avis juridique important

|

32000D0402

Rådets afgørelse af 22. juni 2000 om ophævelse af afgørelse 94/942/FUSP om en fælles aktion vedrørende kontrol med udførslen af varer med dobbelt anvendelse

EF-Tidende nr. L 159 af 30/06/2000 s. 0218 - 0218

Rådets afgørelseaf 22. juni 2000om ophævelse af afgørelse 94/942/FUSP om en fælles aktion vedrørende kontrol med udførslen af varer med dobbelt anvendelse(2000/402/FUSP)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 13, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den 19. december 1994 vedtog Rådet afgørelse 94/942/FUSP om en fælles aktion vedrørende kontrol med udførslen af varer med dobbelt anvendelse(1) som led i en kombineret ordning til kontrol med udførsel af varer med dobbelt anvendelse, der også indbefattede Rådets forordning (EF) nr. 3381/94 af 19. december 1994 om en fællesskabsordning for kontrol med udførsel af varer med dobbelt anvendelse(2).(2) På grundlag af en undersøgelse i henhold til artikel 19, stk. 5, i forordning (EF) nr. 3381/94 og under hensyntagen til De Europæiske Fællesskabers Domstols retspraksis(3) er det blevet bestemt, at en sådan ordning udelukkende bør baseres på en fællesskabsretsakt.(3) Den 22. juni 2000 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 1334/2000 om en fællesskabsordning for kontrol med udførsel af produkter og teknologi med dobbelt anvendelse(4).(4) Afgørelse 94/942/FUSP bør derfor ophæves -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Afgørelse 94/942/FUSP ophæves. For ansøgninger om eksporttilladelse, der er indgivet inden ikrafttrædelsesdatoen for forordning (EF) nr. 1334/2000, gælder de relevante bestemmelser i afgørelse 94/942/FUSP fortsat.Artikel 2Denne afgørelse offentliggøres i EF-Tidende.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 2000 .På Rådets vegneJ. SócratesFormand(1) EFT L 367 af 31.12.1994, s. 8. Afgørelsen er senest ændret ved afgørelse 2000/243/FUSP (EFT L 82 af 1.4.2000, s. 1).(2) EFT L 367 af 31.12.1994, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 837/95 (EFT L 90 af 21.4.1995, s. 1).(3) Dom C-70/94, Sml. 1995 I, s. 3189, og C-83/94, Sml. 1995 I, s. 3231, af 17. oktober 1995 samt C-124/95, Sml. 1997 I, s. 81, af 14. januar 1997.(4) Se side 1 i denne EFT.


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2017/343 af 14. december 2016 om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond til tilvejebringelse af bevillinger i Unionens almindelige budget for 2017 til udbetaling af forskud

text:
               28.2.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 50/55

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/343
   af 14. december 2016
   om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond til tilvejebringelse af bevillinger i Unionens almindelige budget for 2017 til udbetaling af forskud
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (1), særlig artikel 4a, stk. 4,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (2), særlig punkt 11,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (»fonden«) har til formål at sætte Unionen i stand til at reagere hurtigt, effektivt og fleksibelt i nødsituationer for at udvise solidaritet med befolkningen i katastroferamte regioner.

               (2)

               Fonden må ikke overstige et maksimumbeløb på 500 000 000 EUR (i 2011-priser), jf. artikel 10 i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (3).

               (3)

               I artikel 4a, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2012/2002 fastsættes det, at når det er nødvendigt for at sikre rettidigt disponible budgetmidler, kan fonden anvendes for et beløb på højst 50 000 000 EUR til udbetaling af forskud, og at de tilsvarende bevillinger optages i Unionens almindelige budget.

               (4)

               For at sikre, at der er tilstrækkelige budgetmidler til rådighed i rette tid på Unionens almindelige budget for 2017, bør der frigøres et beløb på 50 000 000 EUR fra fonden til udbetaling af forskud.

               (5)

               For at undgå forsinkelser i frigørelsen af disse midler i fonden bør denne afgørelse finde anvendelse fra 1. januar 2017 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017 frigøres fra Den Europæiske Unions Solidaritetsfond et beløb på 50 000 000 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger til udbetaling af forskud.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 1. januar 2017.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 14. december 2016.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         I. KORČOK

            Formand

      (1)  EFT L 311 af 14.11.2002, s. 3.

      (2)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884).


title: 2008/72/Euratom: Kommissionens afgørelse af 22. november 2007 om indgåelse af aftaler i form af brevveksling mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) og Det Schweiziske Forbund (Schweiz) om anvendelse på Schweiz’ område af ITER-aftalen, aftalen om privilegier og immuniteter for ITER og aftalen om den bredere strategi og om Schweiz’ medlemskab af det europæiske fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling

text:
               24.1.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 20/11

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 22. november 2007
   om indgåelse af aftaler i form af brevveksling mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) og Det Schweiziske Forbund (Schweiz) om anvendelse på Schweiz’ område af ITER-aftalen, aftalen om privilegier og immuniteter for ITER og aftalen om den bredere strategi og om Schweiz’ medlemskab af det europæiske fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling
   (2008/72/Euratom)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101, stk. 3,
   under henvisning til Rådets beslutning 2006/976/Euratom af 19. december 2006 om særprogrammet til gennemførelse af Det Europæiske Atomenergifællesskabs (Euratoms) syvende rammeprogram for forskning og uddannelse på det nukleare område (2007-2011) (1),
   under henvisning til Rådets afgørelse af 25. september 2006 om Kommissionens indgåelse af aftalen om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet (»ITER-aftalen«), af ordningen for foreløbig anvendelse af aftalen om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, og af aftalen om privilegier og immuniteter for Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet (»aftalen om privilegier og immuniteter for ITER«),
   under henvisning til Rådets afgørelse 2007/614/Euratom af 30. januar 2007 om Kommissionens indgåelse af aftalen mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab om den fælles gennemførelse af aktiviteterne under den bredere strategi inden for fusionsenergiforskning (2) (»aftalen om den bredere strategi«),
   under henvisning til Rådets beslutning 2007/198/Euratom af 27. marts 2007 om oprettelse af et europæisk fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling (»fællesforetagendet«) og om tilståelse af fordele til det (3) (»Euratom-beslutning 2007/198«),
   under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Schweiz om samarbejde på området for kontrolleret termonuklear fusion og plasmafysik (4), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det er i ITER-aftalen, aftalen om privilegier og immuniteter for ITER og aftalen om den bredere strategi bestemt, at disse aftaler også finder anvendelse i Schweiz, der deltager i Euratoms fusionsprogram som fuldt associeret tredjeland, i overensstemmelse med Euratom-traktaten eller de relevante aftaler.

               (2)

               Beslutning 2007/198/Euratom og de dertil knyttede vedtægter (»vedtægterne«) indeholder bestemmelser om, at tredjelande kan blive medlem af fællesforetagendet, hvis de har indgået en samarbejdsaftale med Euratom på området kontrolleret termonuklear fusion, hvori deres respektive forskningsprogrammer associeres med Euratoms programmer, og hvis de ytrer ønske om at blive medlem af fællesforetagendet.

               (3)

               I vedtægtens bilag I er det allerede anført, hvilke stemmerettigheder i fællesforetagendets bestyrelse Schweiz har som medlem.

               (4)

               Schweiz, der yder et væsentligt bidrag til Euratom-programmet for fusionsenergiforskning, har formelt givet udtryk for sin hensigt om at blive medlem af fællesforetagendet, indledningsvis for en periode svarende til Euratoms syvende rammeprogram.

               (5)

               Det er i Fællesskabets interesse at indgå en formel aftale med Schweiz om anvendelsen på Schweiz’ område af ITER-aftalen, aftalen om privilegier og immuniteter for ITER og aftalen om den bredere strategi og om de nærmere betingelser for Schweiz’ medlemskab af fællesforetagendet —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Indgåelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Schweiziske Forbund om anvendelse på Det Schweiziske Forbunds område af aftalen om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, aftalen om privilegier og immuniteter for Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, og aftalen mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Japans regering om den fælles gennemførelse af aktiviteterne under den bredere strategi inden for fusionsenergiforskning godkendes herved på Fællesskabets vegne.
   2.   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse som bilag I.
   Artikel 2
   1.   Indgåelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Schweiziske Forbund om Schweiz’s medlemskab af det europæiske fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling godkendes herved på Fællesskabets vegne.
   2.   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse som bilag II.
   Artikel 3
   Det medlem af Kommissionen, der har ansvar for forskning, eller en person, han har udpeget, bemyndiges til at underskrive de i artikel 1 og 2 omhandlede breve på Fællesskabets vegne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. november 2007.

            På Kommissionens vegne

         Janez POTOČNIK

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 400 af 30.12.2006, s. 403. Berigtiget i EUT L 54 af 22.2.2007, s. 139.

      (2)  EUT L 246 af 21.9.2007, s. 32.

      (3)  EUT L 90 af 30.3.2007, s. 58.

      (4)  EFT L 242 af 4.9.1978, s. 2. Ændret ved protokollen om ændring af aftalen, EFT L 116 af 30.4.1982, s. 21.
   BILAG I

   AFTALE
   i form af brevveksling mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Schweiziske Forbund om anvendelse på Det Schweiziske Forbunds område af aftalen om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, aftalen om privilegier og immuniteter for Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet og aftalen mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Japans regering om den fælles gennemførelse af aktiviteterne under den bredere strategi inden for fusionsenergiforskning
   Hr. kommissær
   Jeg har den ære hermed at meddele Dem, at de schweiziske myndigheder har taget indholdet af Rådets afgørelse af 25. september 2006 (12731/06) om indgåelse af aftalen om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, og Rådets afgørelse af 30. januar 2007 (5455/07) om indgåelse af aftalen mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) om den fælles gennemførelse af aktiviteterne under den bredere strategi inden for fusionsenergiforskning, til efterretning.
   Det Schweiziske Forbund (herefter benævnt »Schweiz«) er indforstået med at anvende aftalen om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, (ITER-aftalen, bilag I) og aftalen mellem Euratom og Japans regering om den fælles gennemførelse af aktiviteterne under den bredere strategi inden for fusionsenergiforskning (aftalen om den bredere strategi, bilag II) på Schweiz’ område, jf. artikel 21 i ITER-aftalen og artikel 26 i aftalen om den bredere strategi. Anvendelsen af disse aftaler i Schweiz er en videreførelse af landets eksisterende forpligtelser på fusionsforskningsområdet efter tankegangen i artikel 3, stk. 3, i aftalen af 14. september 1978 mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Schweiz om samarbejde på området for kontrolleret termonuklear fusion og plasmafysik. Den er desuden en gennemførelse af et indgående samarbejde inden for videnskabelig og teknisk forskning som omhandlet i aftalen om deltagelse i Det Europæiske Fællesskabs og Euratoms syvende rammeprogrammer.
   Hvad angår anvendelsen af disse aftaler i Schweiz, er Euratom og Schweiz gensidigt indforstået med følgende:

               a)

               Schweiziske statsborgere med fulde borgerrettigheder er på lige fod med statsborgere fra EU’s medlemsstater berettiget til følgende:

                           —

                           udpegning som Euratoms repræsentant i ITER-fusionsenergiorganisationens råd (artikel 6, stk. 1, i ITER-aftalen)

                           —

                           udpegning som højtstående personale i ITER-fusionsenergiorganisationens råd (artikel 6, stk. 7, litra d), i ITER-aftalen)

                           —

                           udstationering som personale fra Euratom til Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER (artikel 7, stk. 2, i ITER-aftalen)

                           —

                           ansættelse direkte af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER ved udnævnelse af generaldirektøren for ITER-fusionsenergiorganisationen (artikel 7, stk. 2 og stk. 4, litra b), i ITER-aftalen)

                           —

                           udpegning som Euratoms repræsentant i styringsudvalget for aktiviteterne under den bredere strategi og i projektudvalgene for aktiviteterne under den bredere strategi (henholdsvis artikel 3 og 5 i aftalen om den bredere strategi)

                           —

                           udnævnelse af styringsudvalget som personale i sekretariatet (artikel 4 i aftalen om den bredere strategi)

                           —

                           udstationering fra Euratom til aktiviteterne under den bredere strategi, dvs. som medlem af en projektgruppe eller som projektleder (artikel 6 i aftalen om den bredere strategi).

               b)

               I overensstemmelse med artikel 12 i ITER-aftalen er Schweiz indforstået med, at aftalen om privilegier og immuniteter for Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, (ITER-API-aftalen, bilag III) finder anvendelse på Schweiz i overensstemmelse med artikel 24 deri. Schweiz er ligeledes indforstået med, at privilegier og immuniteter under aftalen om den bredere strategi finder anvendelse på Schweiz’ område i overensstemmelse med artikel 13 og artikel 14, stk. 5, i aftalen om den bredere strategi.

         Bilag I-III er en integrerende del af nærværende brev.
   De schweiziske myndigheder underrettes af Euratom, hvis ITER-aftalen, aftalen om den bredere strategi eller ITER-API-aftalen, som er nævnt i denne brevveksling, skal ændres. Ændringer, der får følger for Schweiz’ forpligtelser, får først virkning for Schweiz, når Schweiz formelt har tilsluttet sig dem.
   Denne udvidelse til at omfatte Schweiz finder midlertidigt anvendelse fra datoen for Kommissionens svar på dette brev. Anvendelsen af denne brevveksling er midlertidig, indtil det schweiziske parlament træffer afgørelse om udvidelsen af dens indhold til at omfatte Schweiz. Schweiz underretter Euratom, når de interne godkendelsesprocedurer i Schweiz er afsluttet. Datoen for Euratoms modtagelse af den underretning sætter brevvekslingen i kraft. De i dette brev omhandlede aftaler finder ikke længere anvendelse på Schweiz, hvis Schweiz’ medlemskab af det europæiske fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling ophører.
   Euratom underretter Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER og Japans regering om nærværende brev om, at ITER-aftalen og aftalen om den bredere strategi finder anvendelse på Schweiz.
   Med venlig hilsen

      Bernhard MARFURT

         Chef for Schweiz’ mission

      BILAG I
      Aftale om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet

            (Teksten til aftalen om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet (1) gengives ikke her)

      BILAG II
      Aftale mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab om den fælles gennemførelse af aktiviteterne under den bredere strategi inden for fusionsenergiforskning

            (Teksten til aftalen mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab om den fælles gennemførelse af aktiviteterne under den bredere strategi inden for fusionsenergiforskning (2) gengives ikke her)

      BILAG III
      Aftale om privilegier og immuniteter for Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-Projektet

            (Teksten til aftalen om privilegier og immuniteter for Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-Projektet (3), gengives ikke her)

   Hr. ambassadør
   Jeg henviser til Deres brev af 5. november 2007 med følgende ordlyd:
   »Hr. kommissær
   Jeg har den ære hermed at meddele Dem, at de schweiziske myndigheder har taget indholdet af Rådets afgørelse af 25. september 2006 (12731/06) om indgåelse af aftalen om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, og Rådets afgørelse af 30. januar 2007 (5455/07) om indgåelse af aftalen mellem Japans regering og Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratom) om den fælles gennemførelse af aktiviteterne under den bredere strategi inden for fusionsenergiforskning, til efterretning.
   Det Schweiziske Forbund (herefter benævnt »Schweiz«) er indforstået med at anvende aftalen om oprettelse af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, (ITER-aftalen, bilag I) og aftalen mellem Euratom og Japans regering om den fælles gennemførelse af aktiviteterne under den bredere strategi inden for fusionsenergiforskning (aftalen om den bredere strategi, bilag II) på Schweiz’ område, jf. artikel 21 i ITER-aftalen og artikel 26 i aftalen om den bredere strategi. Anvendelsen af disse aftaler i Schweiz er en videreførelse af landets eksisterende forpligtelser på fusionsforskningsområdet efter tankegangen i artikel 3, stk. 3, i aftalen af 14. september 1978 mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Schweiz om samarbejde på området for kontrolleret termonuklear fusion og plasmafysik. Den er desuden en gennemførelse af et indgående samarbejde inden for videnskabelig og teknisk forskning som omhandlet i aftalen om deltagelse i Det Europæiske Fællesskabs og Euratoms syvende rammeprogrammer.
   Hvad angår anvendelsen af disse aftaler i Schweiz, er Euratom og Schweiz gensidigt indforstået med følgende:

               a)

               Schweiziske statsborgere med fulde borgerrettigheder er på lige fod med statsborgere fra EU’s medlemsstater berettiget til følgende:

                           —

                           udpegning som Euratoms repræsentant i ITER-fusionsenergiorganisationens råd (artikel 6, stk. 1, i ITER-aftalen)

                           —

                           udpegning som højtstående personale i ITER-fusionsenergiorganisationens råd (artikel 6, stk. 7, litra d), i ITER-aftalen)

                           —

                           udstationering som personale fra Euratom til Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER (artikel 7, stk. 2, i ITER-aftalen)

                           —

                           ansættelse direkte af Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER ved udnævnelse af generaldirektøren for ITER-fusionsenergiorganisationen (artikel 7, stk. 2 og stk. 4, litra b), i ITER-aftalen)

                           —

                           udpegning som Euratoms repræsentant i styringsudvalget for aktiviteterne under den bredere strategi og i projektudvalgene for aktiviteterne under den bredere strategi (henholdsvis artikel 3 og 5 i aftalen om den bredere strategi)

                           —

                           udnævnelse af styringsudvalget som personale i sekretariatet (artikel 4 i aftalen om den bredere strategi)

                           —

                           udstationering fra Euratom til aktiviteterne under den bredere strategi, dvs. som medlem af en projektgruppe eller som projektleder (artikel 6 i aftalen om den bredere strategi).

               b)

               I overensstemmelse med artikel 12 i ITER-aftalen er Schweiz indforstået med, at aftalen om privilegier og immuniteter for Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER, der skal forestå den fælles gennemførelse af ITER-projektet, (ITER-API-aftalen, bilag III) finder anvendelse på Schweiz i overensstemmelse med artikel 24 deri. Schweiz er ligeledes indforstået med, at privilegier og immuniteter under aftalen om den bredere strategi finder anvendelse på Schweiz’ område i overensstemmelse med artikel 13 og artikel 14, stk. 5, i aftalen om den bredere strategi.

         Bilag I-III er en integrerende del af nærværende brev.
   De schweiziske myndigheder underrettes af Euratom, hvis ITER-aftalen, aftalen om den bredere strategi eller ITER-API-aftalen, som er nævnt i denne brevveksling, skal ændres. Ændringer, der får følger for Schweiz’ forpligtelser, får først virkning for Schweiz, når Schweiz formelt har tilsluttet sig dem.
   Denne udvidelse til at omfatte Schweiz finder midlertidigt anvendelse fra datoen for Kommissionens svar på dette brev. Anvendelsen af denne brevveksling er midlertidig, indtil det schweiziske parlament træffer afgørelse om udvidelsen af dens indhold til at omfatte Schweiz. Schweiz underretter Euratom, når de interne godkendelsesprocedurer i Schweiz er afsluttet. Datoen for Euratoms modtagelse af den underretning sætter brevvekslingen i kraft. De i dette brev omhandlede aftaler finder ikke længere anvendelse på Schweiz, hvis Schweiz’ medlemskab af det europæiske fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling ophører.
   Euratom underretter Den Internationale Fusionsenergiorganisation for ITER og Japans regering om nærværende brev om, at ITER-aftalen og aftalen om den bredere strategi finder anvendelse på Schweiz.«
   Jeg har den ære herved at bekræfte, at Det Europæiske Atomenergifællesskab er indforstået med dette brev.
   Med venlig hilsen
   På Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne

      Janez POTOČNIK

      (1)  EUT L 358 af 16.12.2006, s. 62.

      (2)  EUT L 246 af 21.9.2007, s. 34.

      (3)  EUT L 358 af 16.12.2006, s. 82.
   BILAG II

   AFTALE
   i form af brevveksling mellem Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Schweiziske Forbund om Schweiz’ medlemskab af det europæiske fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling
   Hr. kommissær
   Den 18. juli 2006 tilkendegav Det Schweiziske Forbund (Schweiz) over for Kommissionen, at det europæiske fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling havde Schweiz’ interesse.
   Jeg kan hermed oplyse, at de schweiziske myndigheder har taget indholdet af Rådets beslutning 2007/198 af 27. marts 2007 om oprettelse af et europæisk fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling (herefter benævnt »fællesforetagende«) til efterretning. Schweiz er navnlig opmærksom på, at tredjelande har mulighed for at blive medlem af fællesforetagendet, hvis de har indgået en samarbejdsaftale med Euratom på området kontrolleret termonuklear fusion, hvori deres respektive forskningsprogrammer associeres med Euratoms programmer.
   Jeg har den ære på Schweiz’ vegne at meddele, at Schweiz i overensstemmelse med artikel 2, litra c), i førnævnte rådsafgørelse ønsker at blive medlem af fællesforetagendet. Medlemskabet skal danne grundlag for et fortsat samarbejde mellem Euratom og Schweiz. Det bliver det konkrete udtryk for videreførelsen af eksisterende forpligtelser på fusionsforskningsområdet i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i aftalen af 14. september 1978 mellem Euratom og Schweiz om samarbejde på området for kontrolleret termonuklear fusion og plasmafysik. Et sådant medlemskab vil desuden udgøre gennemførelsen af et indgående samarbejde inden for videnskabelig og teknisk forskning som omhandlet i aftalen om deltagelse i Det Europæiske Fællesskabs og Euratoms syvende rammeprogrammer.
   I betragtning af, at Schweiz ønsker at blive medlem af fællesforetagendet, vil jeg bede Dem bekræfte, at Kommissionen som repræsentant for Euratom kan tilslutte sig følgende fortolkning:

      Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), og artikel 82, stk. 3, litra a), i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber og i overensstemmelse med artikel 10 i vedtægterne for fællesforetagendet, som er knyttet til Rådets beslutning om oprettelse af fællesforetagendet, og gennemførelsesbestemmelserne til fællesforetagendets personalevedtægter kan schweiziske statsborgere med fulde borgerrettigheder udnævnes som fællesforetagendets personale af fællesforetagendets direktør.

   Jeg ønsker samtidig at bekræfte, at Schweiz som medlem af fællesforetagendet vil overholde førnævnte rådsbeslutning om oprettelse af fællesforetagendet og om tilståelse af fordele til det. Der gælder især følgende:

               a)

               I overensstemmelse med artikel 7 i førnævnte rådsbeslutning anvender Schweiz protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter på fællesforetagendet, dets direktør og dets personale ifølge de gennemførelsesbestemmelser, der er knyttet til denne korrespondance (bilag I).

               b)

               Medlemsstaterne tilstår fællesforetagendet alle de fordele, der er omhandlet i Euratom-traktatens bilag III, til brug i forbindelse med dets officielle virksomhed (bilag II).

               c)

               Schweiz accepterer fordelingen af medlemmernes stemmerettigheder i bestyrelsen og at yde et årligt medlemskontingent til fællesforetagendet, jf. bilag I og II til vedtægterne, der er knyttet til førnævnte rådsbeslutning.

               d)

               Schweiz accepterer finanskontrol af schweiziske deltagere i fællesforetagendets aktiviteter som anført i førnævnte rådsbeslutning og knyttet til denne korrespondance (bilag III).

         Bilag I, II og III er en integrerende del af nærværende brev.
   Ifølge artikel 6, stk. 5, og artikel 21 i vedtægterne, der er knyttet til førnævnte rådsbeslutning, bliver de schweiziske myndigheder hørt, hvis vedtægtens bestemmelser skal ændres. Schweiz ønsker at understrege, at alle ændringer, der får følger for Schweiz’ forpligtelser, først får virkning for Schweiz, når Schweiz formelt har tilsluttet sig dem.
   Hvis Kommissionen finder ovenstående acceptabelt, har jeg den ære at foreslå, at dette brev sammen med Kommissionens bekræftende svar udgør en aftale mellem Schweiz og Euratom, som midlertidigt finder anvendelse fra datoen for Kommissionens svar på dette brev. Anvendelsen af denne aftale er midlertidig, indtil det schweiziske parlament træffer afgørelse om Schweiz’ medlemskab af fællesforetagendet. Schweiz underretter Euratom, når de interne godkendelsesprocedurer i Schweiz er afsluttet. På datoen for Euratoms modtagelse af den underretning træder brevvekslingen i kraft. Aftalen indgås for samme tidsrum som syvende Euratom-rammeprograms varighed, dvs. fra 2007 til 2011. Det forlænges stiltiende for de følgende Euratom-rammeprogrammers varighedsperioder, så længe ingen af parterne opsiger aftalen mindst ét år inden udgangen af det igangværende Euratom-rammeprogram.
   Med venlig hilsen

      Bernhard MARFURT

         Chef for Schweiz’ mission

      BILAG I
      Protokol vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter

            (Teksten til protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter (1) gengives ikke her)

      Tillæg
      Gennemførelsesbestemmelser til protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter i Schweiz
      1.   Udvidelsen af anvendelsen til Schweiz
      Henvisninger til medlemsstaterne i protokollen om De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter (i det følgende benævnt »protokollen«), omfatter også Schweiz, medmindre andet udtrykkeligt fastsættes i de følgende bestemmelser.
      2.   Fritagelse af det europæiske fællesforetagende for ITER for indirekte skatter (herunder moms)
      Der opkræves ikke moms for goder og tjenester, der eksporteres fra Schweiz. Moms, der opkræves ved levering af goder og tjenester til tjenestebrug til det europæiske fællesforetagende for ITER i Schweiz, skal ifølge protokollens artikel 3, stk. 2, tilbagebetales. Momsfritagelsen gives, hvis godets eller tjenestens samlede faktiske fakturerede købspris andrager i alt mindst 100 CHF (inkl. skatter og afgifter).
      Momsen tilbagebetales efter indsendelse af de relevante schweiziske formularer til »Administration fédérale des contributions, Division principale de la TVA«. Ansøgningerne behandles i princippet inden for tre måneder fra indsendelsen af ansøgningen og de nødvendige bilag.
      3.   Gennemførelsesbestemmelser til reglerne for personalet i det europæiske fællesforetagende for ITER
      For så vidt angår protokollens artikel 13, stk. 2, fritager Schweiz ifølge egne retsprincipper tjenestemænd og øvrige ansatte, jf. artikel 2 i forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 549/69 af 25. marts 1969 (EFT L 74 af 27.3.1969, s. 1), i det europæiske fællesforetagende for ITER for alle skatter, der opkræves af de føderale, kantonale og kommunale myndigheder af lønninger, vederlag og honorarer, der udbetales af Fællesskabet, og som beskattes til fordel for Fællesskabet.
      Schweiz betragtes ikke som en medlemsstat i betydningen i ovenstående punkt 1 med henblik på anvendelsen af protokollens artikel 14.
      Tjenestemænd og øvrige ansatte i det europæiske fællesforetagende for ITER samt medlemmerne af deres familie, der er tilsluttet ordningen for sociale ydelser for Fællesskabets tjenestemænd og øvrige ansatte, tilsluttes ikke obligatorisk den schweiziske socialforsikringsordning.
      Kun EU-domstolen er kompetent i alle spørgsmål vedrørende forholdet mellem det europæiske fællesforetagende for ITER eller Kommissionen og dets personale med hensyn til anvendelsen af Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 (EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1) og andre bestemmelser i EU-retten om arbejdsforhold.

      BILAG II
      Bilag III til Euratom-traktaten om fordele, der tilstås fællesforetagendet »Energi fra Fusion«

            (Teksten til Euratom-traktatens bilag III gengives ikke her)

      BILAG III
      Finanskontrol af schweiziske deltagere i aktiviteterne under det europæiske fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling
      Artikel 1
      Direkte kommunikation
      Fællesforetagendet og Kommissionen kommunikerer direkte med de deltagere i fællesforetagendets aktiviteter, der enten som kontrahenter, deltagere i fællesforetagendets programmer, modtagere af en betaling over fællesforetagendets eller Kommissionens budget eller underkontrahenter er hjemmehørende i Schweiz. De pågældende kan direkte til Kommissionen og fællesforetagendet sende alle oplysninger og relevante dokumenter, som de skal meddele i henhold til de instrumenter, der henvises til i denne aftale, samt til de kontrakter og aftaler, der er indgået, og de beslutninger, der er truffet i medfør af disse instrumenter.
      Artikel 2
      Revision
      1.   Ifølge Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1), som ændret ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 af 13. december 2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1), den finansforordning, som fællesforetagendets bestyrelse vedtog den 22. oktober 2007, Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1), som senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 af 23. april 2007 (EUT L 111 af 28.4.2007, s. 13) og de øvrige bestemmelser, som nærværende aftale henviser til, kan det i kontrakter og aftaler, der indgås, og beslutninger, der træffes med modtagere hjemmehørende i Schweiz, fastsættes, at fællesforetagendets og Kommissionens ansatte eller andre, som de har givet beføjelse dertil, til enhver tid kan foretage videnskabelig, finansiel, teknologisk og anden revision hos dem og deres underkontrahenter.
      2.   Ansatte i fællesforetagendet eller Kommissionen eller andre af fællesforetagendet eller Kommissionen hertil bemyndigede personer skal have uhindret adgang til arbejdssteder, arbejder og dokumenter samt alle nødvendige informationer, herunder også i elektronisk form, med henblik på gennemførelse af denne revision. Denne adgang skal udtrykkeligt fremgå af kontrakter eller aftaler, der indgås ifølge de instrumenter, som nærværende aftale henviser til.
      3.   Revisionsretten har samme rettigheder som Kommissionen.
      4.   Revisionen kan finde sted op til fem år efter nærværende aftales ophør eller i overensstemmelse med bestemmelserne i kontrakterne og aftalerne eller de pågældende beslutninger.
      5.   Den schweiziske forbundsfinanskontrol underrettes på forhånd om de revisioner, der gennemføres på schweizisk område. Denne underretning er ikke en retlig forudsætning for gennemførelsen af revisionerne.
      Artikel 3
      Kontrol på stedet
      1.   Som led i denne aftale bemyndiges Kommissionen (OLAF) til i overensstemmelse med betingelserne og reglerne i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 at foretage kontrol og inspektion på stedet på schweizisk område.
      2.   Kommissionen forbereder og gennemfører kontrol og inspektion på stedet i nært samarbejde med den schweiziske forbundsfinanskontrol eller andre af denne udpegede kompetente schweiziske myndigheder, som underrettes i god tid om kontrollens og inspektionens indhold, formål og retsgrundlag, således at de kan yde den fornødne bistand. Med henblik herpå kan de kompetente schweiziske myndigheder deltage i kontrollen og inspektionen på stedet.
      3.   Hvis de berørte schweiziske myndigheder ønsker det, gennemføres den pågældende kontrol og inspektion på stedet af Kommissionen og disse myndigheder i fællesskab.
      4.   Hvis deltagerne i programmet modsætter sig kontrol eller inspektion på stedet, yder de schweiziske myndigheder i overensstemmelse med de nationale bestemmelser Kommissionens inspektører den bistand, der er nødvendig for, at de kan udføre den kontrol og inspektion på stedet, som de er blevet pålagt.
      5.   Kommissionen meddeler hurtigst muligt den schweiziske forbundsfinanskontrol alle oplysninger om uregelmæssigheder eller mistanke om uregelmæssigheder, som den har fået kendskab til under gennemførelsen af kontrollen eller inspektionen på stedet. Kommissionen skal under alle omstændigheder underrette ovennævnte myndighed om resultatet af kontrollen eller inspektionen.
      Artikel 4
      Information og konsultation
      1.   For at sikre at dette bilag gennemføres korrekt, foretager de kompetente myndigheder i Schweiz og i Fællesskaberne jævnligt udveksling af oplysninger, og de iværksætter konsultationer, når den ene eller den anden af parterne anmoder herom.
      2.   De kompetente schweiziske myndigheder underretter straks fællesforetagendet og Kommissionen om alle elementer, de får kendskab til, som kan give formodning om eventuelle uregelmæssigheder i forbindelse med indgåelsen og gennemførelsen af kontrakter, der indgås i henhold til de instrumenter, som denne aftale henviser til.
      Artikel 5
      Tavshedspligt
      Alle oplysninger, der er blevet meddelt eller modtaget i medfør af dette bilag, er, uanset formen, omfattet af tavshedspligt og nyder den samme beskyttelse som den, lignende oplysninger har efter den schweiziske lovgivning og efter de tilsvarende bestemmelser, der gælder for Fællesskabets institutioner. Oplysningerne må ikke meddeles til andre end dem, der i fællesskabsinstitutionerne, medlemsstaterne eller i Schweiz i kraft af deres hverv skal have kendskab til dem, eller anvendes til andre formål end til at sikre en effektiv beskyttelse af parternes finansielle interesser.
      Artikel 6
      Administrative foranstaltninger og sanktioner
      Uden at det berører anvendelsen af den schweiziske strafferet kan fællesforetagendet eller Kommissionen pålægge administrative foranstaltninger og sanktioner i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 og (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser.
      Artikel 7
      Inddrivelse og tvangsfuldbyrdelse
      Fællesforetagendets eller Kommissionens beslutninger, der vedtages som led i anvendelsen af denne aftale, og som indebærer en forpligtelse for andre end stater til at betale en pengeydelse, kan tvangsfuldbyrdes i Schweiz.
      Fuldbyrdelsespåtegning skal efter en prøvelse, der kun omfatter ægtheden af det pågældende fuldbyrdelsesgrundlag, påføres af den myndighed, som den schweiziske regering har udpeget og anmeldt for fællesforetagendet eller Kommissionen. Tvangsfuldbyrdelsen finder sted efter de schweiziske retsplejeregler. Lovligheden af den beslutning, der udgør fuldbyrdelsesgrundlaget, er underlagt De Europæiske Fællesskabers Domstols kontrol.
      Afgørelser, der træffes af De Europæiske Fællesskabers Domstol i medfør af en voldgiftsbestemmelse, har fuldbyrdelseskraft på samme betingelser.

   Hr. ambassadør
   Jeg har den ære hermed at anerkende modtagelsen af Deres brev af 5. november 2007 med følgende ordlyd:
   »Den 18. juli 2006 tilkendegav Det Schweiziske Forbund (Schweiz) over for Kommissionen, at det europæiske fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling havde Schweiz’ interesse.
   Jeg kan hermed oplyse, at de relevante schweiziske myndigheder har taget indholdet af Rådets beslutning 2007/198 af 27. marts 2007 om oprettelse af et europæisk fællesforetagende for ITER og fusionsenergiudvikling (herefter benævnt »fællesforetagende«) til efterretning. Schweiz er navnlig opmærksom på, at tredjelande har mulighed for at blive medlem af fællesforetagendet, hvis de har indgået en samarbejdsaftale med Euratom på området kontrolleret termonuklear fusion, hvori deres respektive forskningsprogrammer associeres med Euratoms programmer.
   Jeg har den ære på Schweiz’ vegne at meddele, at Schweiz i overensstemmelse med artikel 2, litra c), i førnævnte rådsafgørelse ønsker at blive medlem af fællesforetagendet. Medlemskabet skal danne grundlag for et fortsat samarbejde mellem Euratom og Schweiz. Det bliver det konkrete udtryk for videreførelsen af eksisterende forpligtelser på fusionsforskningsområdet i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i aftalen af 14. september 1978 mellem Euratom og Schweiz om samarbejde på området for kontrolleret termonuklear fusion og plasmafysik. Et sådant medlemskab vil desuden udgøre gennemførelsen af et indgående samarbejde inden for videnskabelig og teknisk forskning som omhandlet i aftalen om deltagelse i Det Europæiske Fællesskabs og Euratoms syvende rammeprogrammer.
   I betragtning af, at Schweiz ønsker at blive medlem af fællesforetagendet, vil jeg bede Dem bekræfte, at Kommissionen som repræsentant for Euratom kan tilslutte sig følgende fortolkning:

      Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), og artikel 82, stk. 3, litra a), i Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber og i overensstemmelse med artikel 10 i vedtægterne for fællesforetagendet, som er knyttet til Rådets beslutning om oprettelse af fællesforetagendet, og gennemførelsesbestemmelserne til fællesforetagendets personalevedtægter kan schweiziske statsborgere med fulde borgerrettigheder udnævnes som fællesforetagendets personale af fællesforetagendets direktør.

   Jeg ønsker samtidig at bekræfte, at Schweiz som medlem af fællesforetagendet vil overholde førnævnte rådsbeslutning om oprettelse af fællesforetagendet og om tilståelse af fordele til det. Der gælder især følgende:

               a)

               I overensstemmelse med artikel 7 i førnævnte rådsbeslutning anvender Schweiz protokollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter på fællesforetagendet, dets direktør og dets personale ifølge de gennemførelsesbestemmelser, der er knyttet til denne korrespondance (bilag I).

               b)

               Medlemsstaterne tilstår fællesforetagendet alle de fordele, der er omhandlet i Euratom-traktatens bilag III, til brug i forbindelse med dets officielle virksomhed (bilag II).

               c)

               Schweiz accepterer fordelingen af medlemmernes stemmerettigheder i bestyrelsen og at yde et årligt medlemskontingent til fællesforetagendet, jf. bilag I og II til vedtægterne, der er knyttet til førnævnte rådsbeslutning.

               d)

               Schweiz accepterer finanskontrol af schweiziske deltagere i fællesforetagendets aktiviteter som anført i førnævnte rådsbeslutning og knyttet til denne korrespondance (bilag III).

         Bilag I, II og III er en integrerende del af nærværende brev.
   Ifølge artikel 6, stk. 5, og artikel 21 i vedtægterne, der er knyttet til førnævnte rådsbeslutning, bliver de schweiziske myndigheder hørt, hvis vedtægtens bestemmelser skal ændres. Schweiz ønsker at understrege, at alle ændringer, der får følger for Schweiz’ forpligtelser, først får virkning for Schweiz, når Schweiz formelt har tilsluttet sig dem.
   Hvis Kommissionen finder ovenstående acceptabelt, har jeg den ære at foreslå, at dette brev sammen med Kommissionens bekræftende svar udgør en aftale mellem Schweiz og Euratom, som midlertidigt finder anvendelse fra datoen for Kommissionens svar på dette brev. Anvendelsen af denne aftale er midlertidig, indtil det schweiziske parlament træffer afgørelse om Schweiz’ medlemskab af fællesforetagendet. Schweiz underretter Euratom, når de interne godkendelsesprocedurer i Schweiz er afsluttet. På datoen for Euratoms modtagelse af den underretning træder brevvekslingen i kraft. Aftalen indgås for samme tidsrum som syvende Euratom-rammeprograms varighed, dvs. fra 2007 til 2011. Det forlænges stiltiende for de følgende Euratom-rammeprogrammers varighedsperioder, så længe ingen af parterne opsiger aftalen mindst ét år inden udgangen af det igangværende Euratom-rammeprogram.«
   Jeg har den ære at oplyse, at Euratom er indforstået med ovennævnte fortolkning af personalevedtægten og brevets indhold, og at bekræfte, at Schweiz bliver medlem af fællesforetagendet på datoen for dette brev.
   Med venlig hilsen
   På Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne

      Janez POTOČNIK

      (1)  EUT C 321 af 29.12.2006, s. 318.