Avis juridique important

|

32000D0529

2000/529/EF: Det Europæiske Miljøagenturs afgørelse af 20. marts 2000 vedrørende adfærdskodeks for god forvaltningsskik

EF-Tidende nr. L 216 af 26/08/2000 s. 0015 - 0019

Det Europæiske Miljøagenturs afgørelseaf 20. marts 2000vedrørende adfærdskodeks for god forvaltningsskik(2000/529/EF)DET EUROPÆISKE MILJØAGENTUR HAR -under henvisning til Amsterdam-traktatens bestemmelser om åbenhed, særlig artikel 1 i traktaten om Den Europæiske Union og artikel 21 i EF-traktaten,under henvisning til kravet fra Roy Perry, ordfører for betænkningen om arbejdet i Udvalget for Andragender i parlamentsåret 1996-1997(1), om indførelse af en adfærdskodeks for god forvaltningsskik,under henvisning til Europa-Parlamentets beslutning af 16. juli 1998 om Den Europæiske Ombudsmands årsberetning for 1997 (C4-0270/98)(2),under henvisning til Den Europæiske Ombudsmands eget initiativ til at undersøge, om der i de forskellige fællesskabsinstitutioner og organer findes en adfærdskodeks for god forvaltningsskik for tjenestemænd i deres forbindelser med offentligheden, og om offentligheden har adgang hertil,under henvisning til Europa-Parlamentets beslutning af 15. april 1999 om Den Europæiske Ombudsmands årsberetning for 1998 (C4-0138/99),under henvisning til den eksisterende adfærdskodeks for offentlighedens aktindsigt i Kommissionens dokumenter som omhandlet i afgørelse (94/90/EKSF/EF/Euratom)(3), ogud fra følgende betragtninger:Åbenhedsprincippet indgår udtrykkeligt i traktaten om Den Europæiske Union, eftersom det i Amsterdam-traktaten anføres, at denne traktat udgør en ny fase i processen hen imod en stadig snævrere sammenslutning mellem de europæiske folk, hvor beslutningerne træffes så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt.Europa-Kommissionen tilstræber ligeledes en reform af procedurerne for Fællesskabets forvaltning med henblik på fuldt ud at gennemføre dette princip.Med henblik på at bringe forvaltningen tættere på borgerne og sikre en bedre kvalitet af denne bør der vedtages en kodeks indeholdende grundprincipperne for god forvaltningsskik for tjenestemænd i deres forbindelser med offentligheden.En sådan kodeks vil være nyttig dels for tjenestemændene, da den på detaljeret vis orienterer dem om de regler, de skal følge i deres forbindelser med offentligheden, og dels for borgerne, da den sikrer dem information om den adfærdsstandard, de med rette kan forvente i deres forbindelser med fællesskabsforvaltningerne.En sådan kodeks kan kun være effektiv, hvis den er et for borgerne offentligt tilgængeligt dokument, og derfor skal den være offentliggjort i form af en afgørelse på linje med ovennævnte afgørelse om aktindsigt i Kommissionens dokumenter.Parlamentet hilste i sine beslutninger C4-0270/98 og C4-0138/99 initiativet til en adfærdskodeks for god forvaltningsskik for alle EU-institutioner og -organer velkommen og understregede det presserende behov for snarest muligt at udarbejde en sådan kodeks.Parlamentet understregede ligeledes betydningen af, at en sådan kodeks bliver så enslydende som muligt for alle EU-institutioner og -organer, tilgængelig for alle EU-borgere og offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Som særligt retsgrundlag for denne adfærdskodeks skal der ligeledes tages hensyn til Rådets forordning (EØF) nr. 1210/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet, senest ændret ved forordning (EF) nr. 933/1999, særlig artikel 17: "Ordninger og forordninger gældende for tjenestemænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber finder ligeledes anvendelse på agenturets personale", til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte og til bestyrelsen for Det Europæiske Miljøagenturs afgørelse af 21. marts 1997 om aktindsigt i Det Europæiske Miljøagenturs dokumenter(4).Det er derfor ønskværdigt, at der udarbejdes en kodeks med principper for god forvaltningsskik, som de EEA-ansatte skal iagttage i deres forbindelser med offentligheden, og at denne kodeks gøres offentligt tilgængelig -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Almindelige bestemmelserI forbindelserne med offentligheden iagttager Det Europæiske Miljøagenturs personale de principper, der er fastlagt i nærværende afgørelse, og som udgør adfærdskodeksen for god forvaltningsskik, i det følgende benævnt "kodeksen".Artikel 2Personelt anvendelsesområde1. Kodeksen finder anvendelse på alle tjenestemænd og øvrige ansatte, som er omfattet af tjenestemandsvedtægten og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte, i deres forbindelser med offentligheden. Ved "tjenestemænd" forstås herefter både tjenestemænd og øvrige ansatte.2. Miljøagenturet træffer de fornødne foranstaltninger til at sikre, at de i kodeksen fastsatte bestemmelser også finder anvendelse på andre personer såsom kontraktansatte, udstationerede eksperter fra nationale forvaltninger og praktikanter, der arbejder for Miljøagenturet.3. Ved "offentligheden" forstås fysiske og juridiske personer, uanset om de har deres bopæl eller registrerede forretningssted i en medlemsstat eller andetsteds.Artikel 3Materielt anvendelsesområde1. Denne kodeks indeholder de generelle principper for god forvaltningsskik, som finder anvendelse på alle forbindelser mellem Miljøagenturets tjenestemænd og offentligheden, medmindre disse forbindelser er underlagt særskilte bestemmelser.2. Principperne i denne kodeks finder ikke anvendelse på forbindelserne mellem Miljøagenturet og dets tjenestemænd. Disse forbindelser er underlagt vedtægten.Artikel 4LovformelighedTjenestemanden udfører sit hverv i overensstemmelse med lovgivningen og iagttager de i fællesskabsretten fastlagte bestemmelser og procedurer. Tjenestemanden sørger navnlig for, at der er retshjemmel for afgørelser, som berører enkeltpersoners rettigheder eller interesser, og at deres indhold er i overensstemmelse med lovgivningen.Artikel 5Ikke-forskelsbehandling1. Tjenestemanden sikrer i sin behandling af henvendelser fra offentligheden og i sine afgørelser, at princippet om ligebehandling iagttages. Medlemmer af offentligheden, som er i samme situation, behandles på lignende måde.2. Såfremt der gøres forskel i behandlingen, sikrer tjenestemanden, at dette er begrundet i objektive og relevante forhold i den pågældende sag.3. Tjenestemanden undgår navnlig enhver uberettiget forskelsbehandling mellem medlemmer af offentligheden på grund af national oprindelse, køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering.Artikel 6Proportionalitet1. Tjenestemanden sikrer i sine afgørelser, at de iværksatte foranstaltninger er i overensstemmelse med det tilstræbte mål. Tjenestemanden undgår navnlig at begrænse borgernes rettigheder eller at pålægge borgerne byrder, når disse begrænsninger, eller byrder ikke står i et rimeligt forhold til formålet med handlingen.2. Tjenestemanden tilstræber i sine afgørelser en fornuftig balance mellem privatpersoners interesser og almenvellet.Artikel 7Forbud mod misbrug af beføjelserBeføjelser må udelukkende udøves til de formål, hvortil de er givet efter de relevante bestemmelser. Tjenestemanden undgår navnlig at benytte beføjelserne til formål, der ikke har retshjemmel, eller som ikke er begrundet i almenvellet.Artikel 8Uvildighed og uafhængighed1. Tjenestemanden skal være uvildig og uafhængig. Tjenestemanden afholder sig fra enhver vilkårlig handling til skade for medlemmer af offentligheden samt enhver fortrinsbehandling uanset årsagen.2. Tjenestemanden må ikke lade sig lede af nogen udefra kommende påvirkning, herunder politisk påvirkning, eller af personlige interesser.3. Tjenestemanden afholder sig fra at blive inddraget i afgørelser om et anliggende, der vedrører hans egne, hans families, slægtninges, venners og bekendtes interesser.Artikel 9ObjektivitetTjenestemanden tager i sine afgørelser hensyn til de relevante faktorer og giver dem hver især den vægt i afgørelsen, som de bør have, og udelukker ethvert irrelevant element fra sine overvejelser.Artikel 10Berettigede forventninger og konsekvens1. Tjenestemanden optræder med konsekvens i sin egen forvaltningsmæssige adfærd og handler i overensstemmelse med Det Europæiske Miljøagenturs forvaltningsskik. Tjenestemanden følger Miljøagenturets sædvanlige forvaltningsskik, medmindre der i enkeltstående tilfælde er berettiget grund til at fravige denne.2. Tjenestemanden respekterer de berettigede og rimelige forventninger, som offentligheden har i lyset af Det Europæiske Miljøagenturs hidtidige handlemåde.Artikel 11RedelighedTjenestemanden skal handle rimeligt og redeligt.Artikel 12Høflighed1. Tjenestemanden skal være forekommende, korrekt, høflig og imødekommende i sine forbindelser med offentligheden. Ved besvarelse af korrespondance, telefonopkald og e-post søger tjenestemanden så vidt muligt at være hjælpsom og besvare de stillede spørgsmål.2. Er tjenestemanden ikke ansvarlig for et givet anliggende, henviser hun eller han borgeren til den tjenestemand, som har ansvaret for det.3. Sker der en fejl, som krænker en borgers rettigheder eller interesser, undskylder tjenestemanden fejlen.Artikel 13Besvarelse af skrivelser på borgerens sprogTjenestemanden sikrer, at enhver borger i Unionen eller ethvert medlem af offentligheden, som skriver til Det Europæiske Miljøagentur på et af de i traktaten omhandlede sprog, modtager et svar på samme sprog.Artikel 14Bekræftelse af modtagelse og angivelse af den kompetente tjenestemand1. Inden for en periode på to uger bekræftes modtagelsen af enhver skrivelse eller klage til institutionen, bortset fra i de tilfælde, hvor der inden for samme periode kan sendes fyldestgørende svar.2. I svaret eller bekræftelsen af modtagelsen anføres navn og telefonnummer på den tjenestemand, der varetager behandlingen af sagen, samt tjenestemandens tjenestegren.3. Der behøver ikke blive sendt bekræftelse af modtagelsen eller svar i de tilfælde, hvor skrivelser eller klager har karakter af misbrug som følge af deres overdrevent store antal eller på grund af gentagelser eller formålsløshed.Artikel 15Forpligtelse til at videregive sager til institutionens kompetente tjenestegrene1. Såfremt en skrivelse eller klage til Det Europæiske Miljøagentur er stilet eller fremsendt til et program eller en afdeling, som ikke har beføjelser til at behandle den, sikrer de pågældende tjenestegrene, at sagen ufortøvet videregives til den kompetente tjenestegren i Det Europæiske Miljøagentur.2. Den tjenestegren, som oprindelig modtog skrivelsen eller klagen, underretter afsenderen om videregivelsen og anfører navn og telefonnummer på den tjenestemand, sagen er henvist til.3. Såfremt der til Det Europæiske Miljøagentur er stilet et brev eller en klage, som Det Europæiske Miljøagentur ikke har kompetence til at behandle, skal agenturets tjenestegrene sikre, at brevet videresendes til det kompetente europæiske organ, og underrette afsenderen herom.Artikel 16Ret til at blive hørt og afgive erklæringer1. I tilfælde, hvor enkeltpersoners rettigheder eller interesser er involveret, sikrer tjenestemanden, at retten til at udtale sig respekteres i alle faser af proceduren for afgørelsen.2. I tilfælde, hvor der skal træffes en afgørelse, som berører rettigheder eller interesser hos et medlem af offentligheden, har den pågældende ret til at indgive skriftlige kommentarer og om nødvendigt forelægge mundtlige bemærkninger, inden afgørelsen træffes.Artikel 17Rimelig tidsfrist for afgørelser1. Tjenestemanden sikrer, at der ved enhver anmodning eller klage til institutionen uden unødig forsinkelse træffes en afgørelse inden for en rimelig tidsfrist og under ingen omstændigheder senere end to måneder fra datoen for modtagelsen. Samme regel gælder for besvarelse af skrivelser fra medlemmer af offentligheden.2. Såfremt der ikke inden for ovennævnte tidsfrist kan træffes afgørelse om en anmodning eller klage til Det Europæiske Miljøagentur på grund af anliggendets komplicerede beskaffenhed, underretter tjenestemanden snarest muligt afsenderen herom. I dette tilfælde fremsendes en definitiv afgørelse så hurtigt som muligt til afsenderen.Artikel 18Pligt til at anføre de for en afgørelse tilgrundliggende årsager1. I enhver afgørelse, der træffes af Det Europæiske Miljøagentur, og som krænker en privatpersons rettigheder eller interesser, skal der gives oplysning om de for afgørelsen tilgrundliggende årsager gennem tydelig anførelse af de relevante kendsgerninger og retsgrundlaget for afgørelsen.2. Tjenestemanden skal undgå at træffe afgørelser, der er baseret på et summarisk eller vagt grundlag, eller som ikke indeholder en individuel begrundelse.3. Såfremt det på grund af det store antal personer, som berøres af den samme afgørelse, ikke er muligt at give en detaljeret redegørelse for årsagerne til afgørelsen, og hvor der derfor afgives et standardsvar, skal tjenestemanden sikre, at der gives en efterfølgende individuel begrundelse til borgere, som udtrykkeligt anmoder herom.Artikel 19Angivelse af mulighederne for appel1. Såfremt Det Europæiske Miljøagentur træffer en afgørelse, som er til skade for en privatpersons rettigheder eller interesser, skal det anføre mulighederne for at anfægte afgørelsen. Miljøagenturet skal navnlig anføre arten af mulighederne, de organer, hvor mulighederne kan anvendes, samt tidsfristerne for anvendelsen.2. I afgørelser skal der navnlig henvises til muligheden for søgsmål og klager til ombudsmanden på de betingelser, der er beskrevet i artikel 230 henholdsvis 195 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.Artikel 20Meddelelse af afgørelsen1. Tjenestemanden skal sikre, at afgørelser, som berører enkeltpersoners rettigheder eller interesser, meddeles skriftligt til de(n) berørte person(er), så snart afgørelsen er truffet.2. Tjenestemanden afholder sig fra at meddele afgørelsen til andre, indtil de(n) berørte person(er) er blevet underrettet.Artikel 21Databeskyttelse1. En tjenestemand, der behandler personoplysninger om en borger, skal respektere principperne i direktiv 95/46/EF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger.2. Tjenestemanden skal navnlig afholde sig fra at behandle personoplysninger i ikke-legitimt øjemed eller at videregive sådanne oplysninger til uvedkommende.Artikel 22Begæringer om oplysninger1. Når tjenestemanden har ansvaret for et givet anliggende, giver hun eller han medlemmer af offentligheden de oplysninger, de begærer. Tjenestemanden sørger for, at de fremsendte oplysninger er tydelige og forståelige.2. Såfremt en mundtlig begæring om oplysninger er for kompliceret eller for omfattende til at blive behandlet, skal tjenestemanden råde den berørte person til at indgive en skriftlig anmodning.3. Såfremt en tjenestemand på grund af de ønskede oplysningers fortrolige karakter ikke må give disse oplysninger, oplyser hun eller han i overensstemmelse med artikel 18 i denne kodeks den berørte person om årsagerne til, at hun eller han ikke kan give oplysningerne.4. Ved begæringer om oplysninger om anliggender, som hun eller han ikke er ansvarlig for, henviser tjenestemanden den pågældende til den kompetente person og oplyser dennes navn og telefonnummer. Ved begæringer, som vedrører en anden fællesskabsinstitution eller et andet fællesskabsorgan, henviser tjenestemanden den pågældende til denne institution eller dette organ.5. Afhængigt af emnet for begæringen henviser tjenestemanden i påkommende tilfælde den pågældende til den tjenestegren i institutionen, der er ansvarlig for oplysninger til offentligheden.Artikel 23Begæringer om aktindsigt i dokumenter1. Ved begæringer om aktindsigt i Det Europæiske Miljøagenturs dokumenter giver tjenestemanden aktindsigt i disse dokumenter i overensstemmelse med bestyrelsen for Det Europæiske Miljøagenturs afgørelse af 21. marts 1997 om aktindsigt i Det Europæiske Miljøagenturs dokumenter(5).2. Såfremt en tjenestemand ikke kan imødekomme en mundtlig begæring om aktindsigt i dokumenter, rådes borgeren til at fremsende en skriftlig begæring.Artikel 24Fyldestgørende fortegnelserDet Europæiske Miljøagenturs afdelinger fører fyldestgørende fortegnelser over ind- og udgående post, modtagne dokumenter og iværksatte foranstaltninger.Artikel 25Offentlighedens aktindsigt i kodeksen1. Det Europæiske Miljøagentur træffer de fornødne foranstaltninger for at sikre, at denne kodeks i videst muligt omfang bekendtgøres for borgerne. Miljøagenturet sikrer navnlig offentliggørelsen af en folder med betegnelsen "adfærdskodeks for god forvaltningsskik i Det Europæiske Miljøagentur", som indeholder en præsentation af denne kodeks og kodeksen i sin fulde ordlyd i et bilag.2. Det Europæiske Miljøagentur udleverer et eksemplar af denne kodeks til enhver borger, som anmoder herom.Artikel 26Retten til at indgive klage til Den Europæiske OmbudsmandI ethvert tilfælde, hvor en tjenestemand undlader at overholde principperne i denne kodeks, kan der indgives klage herover til Den Europæiske Ombudsmand efter artikel 195 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og Den Europæiske Ombudsmands statut(6).Artikel 27RevisionDenne afgørelse tages op til revision efter at have været i kraft i to år. Til forberedelse af denne revision forelægger den administrerende direktør i 2002 en beretning om denne afgørelses gennemførelse i perioden fra 2000 til 2002.Artikel 28IkrafttrædelseDenne afgørelse er vedtaget af bestyrelsen for Det Europæiske Miljøagentur den 20. marts 2000 og får virkning fra den 20. juni 2000 efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i København, den 20. marts 2000.På bestyrelsen for EEA's vegneKees ZoetemanFormandPå Det Europæiske Miljøagenturs vegneDomingo Jiménez-BeltránAdministrerende direktør(1) A4-0190/97.(2) EFT C 292 af 21.9.1998, s. 168.(3) EFT L 46 af 18.2.1994, s. 58.(4) EFT C 282 af 18.9.1997, s. 5.(5) Se fodnote 4.(6) Europa-Parlamentets afgørelse 94/262/EKSF, EF, Euratom af 9. marts 1994 vedrørende Den Europæiske Ombudsmands statut og de almindelige betingelser for udøvelsen af hans hverv (EFT L 113 af 4.5.1994, s. 15).


title: 2010/200/: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 9. marts 2010 om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning

text:
               8.4.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/13

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 9. marts 2010
   om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning
   (2010/200/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 28,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2), særlig artikel 12, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (Globaliseringsfonden) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til afskedigede arbejdstagere, som er ramt af konsekvenserne af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, og at hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               Anvendelsesområdet for Globaliseringsfonden blev udvidet for ansøgninger indgivet fra den 1. maj 2009, så det kom til at omfatte støtte til arbejdstagere, der bliver afskediget som følge af den internationale finansielle og økonomiske krise.

               (3)

               Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende fonden inden for et årligt loft på 500 mio. EUR.

               (4)

               Litauen indgav den 23. september 2009 en ansøgning om anvendelse af fonden på grund af afskedigelser inden for bygningsindustrien. Ansøgningen opfylder kravene til fastsættelse af støttebeløbets størrelse, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1927/2006, og Kommissionen foreslår derfor, at der ydes en støtte på 1 118 893 EUR.

               (5)

               Der bør derfor som følge af Litauens ansøgning ydes støtte fra Globaliseringsfonden —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I forbindelse med Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 stilles der fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen et beløb på 1 118 893 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger til rådighed.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 9. marts 2010.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         M. Á. MORATINOS

            Formand

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1.


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2015/43 af 17. december 2014 om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 13 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2014/013 EL/Odyssefs Fokas, fra Grækenland)

text:
               14.1.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 8/16

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/43
   af 17. december 2014
   om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 13 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning
   (ansøgning EGF/2014/013 EL/Odyssefs Fokas, fra Grækenland)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020), og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 (1), særlig artikel 15, stk. 4,
   under henvisning til Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (2), særlig artikel 12,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (3), særlig punkt 13,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde støtte til arbejdstagere, der er blevet afskediget, og selvstændige erhvervsdrivende, hvis aktivitet er ophørt som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene, der kan tilskrives globaliseringen, som følge af en fortsættelse af den globale finansielle og økonomiske krise som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 546/2009 (4), eller som følge af en ny global finansiel og økonomisk krise, og hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               EGF må ikke overstige et årligt beløb på 150 mio. EUR (2011-priser), jf. artikel 12 i forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013.

               (3)

               Grækenland har den 29. juli 2014 indgivet en ansøgning om mobilisering af EGF i forbindelse med afskedigelser i Odyssefs Fokas S.A. i Grækenland og suppleret den med yderligere oplysninger, jf. artikel 8, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1309/2013. Ansøgningen opfylder kravene til fastlæggelse af størrelsen på et støttebeløb fra EGF, jf. artikel 13 i forordning (EU) nr. 1309/2013.

               (4)

               Grækenland har besluttet i henhold til artikel 6, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1309/2013 også at yde individualiserede tilbud, der medfinansieres af EGF, til unge, som ikke arbejder, studerer eller er under uddannelse (NEET'er).

               (5)

               Som følge af Grækenlands ansøgning bør EGF derfor mobiliseres til at yde en økonomisk støtte på 6 444 000 EUR —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I forbindelse med Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2014mobiliseres Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen således, at et beløb på 6 444 000 EUR stilles til rådighed i forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 17. december 2014.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         B. DELLA VEDOVA

            Formand

      (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 855.

      (2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884.

      (3)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 546/2009 af 18. juni 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1927/2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EUT L 167 af 29.6.2009, s. 26).


title: 2013/455/EU: Rådets afgørelse af 9. juli 2013 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne, i det blandede udvalg nedsat ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Monaco om anvendelse af visse fællesskabsretsakter på Fyrstendømmet Monacos område

text:
               14.9.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 245/14

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 9. juli 2013
   om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne, i det blandede udvalg nedsat ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Monaco om anvendelse af visse fællesskabsretsakter på Fyrstendømmet Monacos område
   (2013/455/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2003/885/EF af 17. november 2003 om indgåelse af aftalen om anvendelsen af visse fællesskabsretsakter på Fyrstendømmet Monacos område (1), særlig artikel 3, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Monaco om anvendelse af visse fællesskabsretsakter på Fyrstendømmet Monacos område (2) (i det følgende »aftalen«) trådte i kraft den 1. maj 2004.

               (2)

               Artikel 1, stk. 1, i aftalen fastsætter, at bilaget til aftalen skal ændres af det blandede udvalg nedsat ved aftalen for at sikre, at EU-retsakter, som hører under aftalens anvendelsesområde, finder anvendelse på Monacos område.

               (3)

               Unionen har siden aftalens ikrafttrædelse vedtaget en række retsakter, der hører under aftalens anvendelsesområde, og nogle retsakter, der står opført i bilaget, er ophævet. Det er derfor nødvendigt at ajourføre bilaget ved at tilføje de nye retsakter og fjerne de retsakter, som er ophævet. Desuden er det nødvendigt at lade bilaget omfatte retsakter, som falder ind under aftalens anvendelsesområde, men som i øjeblikket ikke står op opført i bilaget, herunder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/98/EF af 27. januar 2003 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved tapning, testning, behandling, opbevaring og distribution af humant blod og blodkomponenter (3) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF af 31. marts 2004 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved donation, udtagning, testning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler (4), fordi visse af direktivernes bestemmelser finder anvendelse på fremstilling af lægemidler.

               (4)

               Unionens holdning i det blandede udvalg bør baseres på det forslag til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det blandede udvalg nedsat ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Monaco om anvendelse af visse fællesskabsretsakter på Fyrstendømmet Monacos område, bygger på det udkast til det blandede udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Unionens repræsentanter i det blandede udvalg kan vedtage tekniske ændringer af udkastet til afgørelse, uden at Rådet vedtager yderligere afgørelser.
   Artikel 2
   Det blandede udvalgs afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. juli 2013.

            På Rådets vegne

         R. ŠADŽIUS

            Formand

      (1)  EUT L 332 af 19.12.2003, s. 41.

      (2)  EUT L 332 af 19.12.2003, s. 42.

      (3)  EUT L 33 af 8.2.2003, s. 30.

      (4)  EUT L 102 af 7.4.2004, s. 48.

      UDKAST TIL
      AFGØRELSE Nr. …/… VEDTAGET AF DET BLANDEDE UDVALG EU-MONACO
      nedsat ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Monaco om anvendelse af visse fællesskabsretsakter på Fyrstendømmet Monacos område
      af …
      om ændring af bilaget til aftalen
      DEN BLANDEDE UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Monaco om anvendelse af visse fællesskabsretsakter på Fyrstendømmet Monacos område (1) undertegnet i Bruxelles den 4. december 2003 (i det følgende »aftalen«), særlig artikel 1, stk. 1, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Unionen har siden aftalens ikrafttrædelse vedtaget en række retsakter, der hører under aftalens anvendelsesområde, og nogle retsakter, der står opført i bilaget, er ophævet. Det blandede udvalg bør derfor træffe en afgørelse for at ajourføre bilaget ved at tilføje de nye retsakter og fjerne de retsakter, som er ophævet.

                  (2)

                  Det skal erindres, at Europa-Kommissionens retsakter, som er vedtaget i henhold til de i aftalens bilag opførte retsakter, finder anvendelse på Monacos område, uden at en afgørelse fra det blandede udvalg er nødvendig, jf. aftalens artikel 1, stk. 2 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Teksten i bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Monaco om anvendelse af visse fællesskabsretsakter på Fyrstendømmet Monacos område erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.
      Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

         …

               På Det Blandede Udvalgs vegne

               Formand

         (1)  EUT L 332 af 19.12.2003, s. 42.

         BILAG

            »I.   LÆGEMIDLER

            OMHANDLEDE RETSAKTER

                        1.

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, som ændret ved:

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/26/EF af 25. oktober 2012 for så vidt angår lægemiddelovervågning (EUT L 299 af 27.10.2012, s. 1)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/62/EU af 8. juni 2011 om ændring af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler for så vidt angår forhindring af, at forfalskede lægemidler kommer ind i den lovlige forsyningskæde (EUT L 174 af 1.7.2011, s. 74)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/84/EU af 15. december 2010 om ændring, for så vidt angår lægemiddelovervågning, af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EUT L 348 af 31.12.2010, s. 74)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2009/120/EF af 14. september 2009 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler for så vidt angår lægemidler til avanceret terapi (EUT L 242 af 15.9.2009, s. 3)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/53/EF af 18. juni 2009 om ændring af direktiv 2001/82/EF og direktiv 2001/83/EF, for så vidt angår ændringer af betingelserne i markedsføringstilladelser for lægemidler (EUT L 168 af 30.6.2009, s. 33)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/29/EF af 11. marts 2008 om ændring af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, for så vidt angår de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (EUT L 81 af 20.3.2008, s. 51)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1394/2007 af 13. november 2007 om lægemidler til avanceret terapi og om ændring af direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 324 af 10.12.2007, s. 121)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1901/2006 af 12. december 2006 om lægemidler til pædiatrisk brug og om ændring af forordning (EØF) nr. 1768/92, direktiv 2001/20/EF, direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 1)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/27/EF af 31. marts 2004 om ændring af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EUT L 136 af 30.4.2004, s. 34)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/24/EF af 31. marts 2004 om ændring af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler for så vidt angår traditionelle plantelægemidler (EUT L 136 af 30.4.2004, s. 85)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2003/63/EF af 25. juni 2003 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EUT L 159 af 27.6.2003, s. 46), og

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/98/EF af 27. januar 2003 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved tapning, testning, behandling, opbevaring og distribution af humant blod og blodkomponenter og om ændring af direktiv 2001/83/EF (EUT L 33 af 8.2.2003, s. 30).

                        2.

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur, som ændret ved:

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1027/2012 af 25. oktober 2012 om ændring af forordning (EF) nr. 726/2004 for så vidt angår lægemiddelovervågning (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 38)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1235/2010 af 15. december 2010 om ændring, for så vidt angår overvågning af humanmedicinske lægemidler, af forordning (EF) nr. 726/2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærlægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur og forordning (EF) nr. 1394/2007 om lægemidler til avanceret terapi (EUT L 348 af 31.12.2010, s. 1)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 470/2009 af 6. maj 2009 om fællesskabsprocedurer for fastsættelse af grænseværdier for restkoncentrationer af farmakologisk virksomme stoffer i animalske fødevarer, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 152 af 16.6.2009, s. 11)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 219/2009 af 11. marts 2009 om tilpasning til Rådets afgørelse 1999/468/EF af visse retsakter, der er omfattet af proceduren i traktatens artikel 251, for så vidt angår forskriftsproceduren med kontrol — Tilpasning til forskriftsproceduren med kontrol — Del To (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 109)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1394/2007 af 13. november 2007 om lægemidler til avanceret terapi og om ændring af direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 324 af 10.12.2007, s. 121), og

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1901/2006 af 12. december 2006 om lægemidler til pædiatrisk brug og om ændring af forordning (EØF) nr. 1768/92, direktiv 2001/20/EF, direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 1).

                        3.

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler, som ændret ved:

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 596/2009 af 18. juni 2009 om tilpasning til Rådets afgørelse 1999/468/EF af visse retsakter, der er omfattet af proceduren i traktatens artikel 251, for så vidt angår forskriftsproceduren med kontrol — Tilpasning til forskriftsproceduren med kontrol — Del 4 (EUT L 188 af 8.7.2009, s. 14)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/53/EF af 18. juni 2009 om ændring af direktiv 2001/82/EF og direktiv 2001/83/EF, for så vidt angår ændringer af betingelserne i markedsføringstilladelser for lægemidler (EUT L 168 af 30.6.2009, s. 33)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 470/2009 af 6. maj 2009 om fællesskabsprocedurer for fastsættelse af grænseværdier for restkoncentrationer af farmakologisk virksomme stoffer i animalske fødevarer, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 152 af 16.6.2009, s. 11)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2009/9/EF af 10. februar 2009 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler (EUT L 44 af 14.2.2009, s. 10), og

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/28/EF af 31. marts 2004 om ændring af direktiv 2001/82/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler (EUT L 136 af 30.4.2004, s. 58).

                        4.

                        Rådets forordning (EF) nr. 297/95 af 10. februar 1995 om fastsættelse af gebyrer til Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering, som ændret ved:

                                    —

                                    Rådets forordning (EF) nr. 2743/98 af 14. december 1998 (EFT L 345 af 19.12.1998, s. 3)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EF) nr. 494/2003 af 18. marts 2003 (EUT L 73 af 19.3.2003, s. 6)

                                    —

                                    Rådets forordning (EF) nr. 1905/2005 af 14. november 2005 (EUT L 304 af 23.11.2005, s. 1)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EF) nr. 312/2008 af 3. april 2008 (EUT L 93 af 4.4.2008, s. 8)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EF) nr. 249/2009 af 23. marts 2009 (EUT L 79 af 25.3.2009, s. 34)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 261/2010 af 25. marts 2010 (EUT L 80 af 26.3.2009, s. 36)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 301/2011 af 28. marts 2011 (EUT L 81 af 29.3.2011, s. 5)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 273/2012 af 27. marts 2012 (EUT L 90 af 28.3.2012, s. 11), og

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 220/2013 af 13. marts 2013 (EUT L 70 af 14.3.2013, s. 1).

                        5.

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 470/2009 af 6. maj 2009 om fællesskabsprocedurer for fastsættelse af grænseværdier for restkoncentrationer af farmakologisk virksomme stoffer i animalske fødevarer, om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 152 af 16.6.2009, s. 11).

                        6.

                        Kommissionens forordning (EF) nr. 668/2009 af 24. juli 2009 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1394/2007 for så vidt angår vurdering og certificering af kvalitetsdata og ikke-kliniske data vedrørende lægemidler til avanceret terapi, der er udviklet af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (EUT L 194 af 25.7.2009, s. 7).

                        7.

                        Kommissionens forordning (EU) nr. 37/2010 af 22. december 2009 om farmakologisk virksomme stoffer og disses klassifikation med hensyn til maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i animalske fødevarer, som ændret ved:

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 758/2010 af 24. august 2010 (EUT L 223 af 25.8.2010, s. 37)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 759/2010 af 24. august 2010 (EUT L 223 af 25.8.2010, s. 39)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 761/2010 af 25. august 2010 (EUT L 224 af 26.8.2010, s. 1)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 890/2010 af 8. oktober 2010 (EUT L 266 af 9.10.2010, s. 1)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 914/2010 af 12. oktober 2010 (EUT L 269 af 13.10.2010, s. 5)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 362/2011 af 13. april 2011 (EUT L 100 af 14.4.2011, s. 26)

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 363/2011 af 13. april 2011 (EUT L 100 af 14.4.2011, s. 28)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 84/2012 af 1. februar 2012 (EUT L 30 af 2.2.2012, s. 1)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 85/2012 af 1. februar 2012 (EUT L 30 af 2.2.2012, s. 4)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 86/2012 af 1. februar 2012 (EUT L 30 af 2.2.2012, s. 6)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 107/2012 af 8. februar 2012 (EUT L 36 af 9.2.2012, s. 25)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 122/2012 af 13. februar 2012 (EUT L 40 af 14.2.2012, s. 2)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 123/2012 af 13. februar 2012 (EUT L 40 af 14.2.2012, s. 4)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 201/2012 af 8. marts 2012 (EUT L 71 af 9.3.2012, s. 37)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 202/2012 af 8. marts 2012 (EUT L 71 af 9.3.2012, s. 40)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 221/2012 af 14. marts 2012 (EUT L 75 af 15.3.2012, s. 7)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 222/2012 af 14. marts 2012 (EUT L 75 af 15.3.2012, s. 10)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 436/2012 af 23. maj 2012 (EUT L 134 af 24.5.2012, s. 10)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 466/2012 af 1. juni 2012 (EUT L 143 af 2.6.2012, s. 2)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1161/2012 af 7. december 2012 (EUT L 336 af 8.12.2012, s. 14)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1186/2012 af 11. december 2012 (EUT L 338 af 12.12.2012, s. 20)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1191/2012 af 12. december 2012 (EUT L 340 af 13.12.2012, s. 35)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 59/2013 af 23. januar 2013 (EUT L 21 af 24.1.2013, s. 21)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 115/2013 af 8. februar 2013 (EUT L 38 af 9.2.2013, s. 11)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 116/2013 af 8. februar 2013 (EUT L 38 af 9.2.2013, s. 14)

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 394/2013 af 29. april 2013 (EUT L 118 af 30.4.2013, s. 17), og

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 406/2013 af 2. maj 2013 (EUT L 121 af 3.5.2013, s. 42).

                        8.

                        Kommissionens forordning (EU) nr. 488/2012 af 8. juni 2012 om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 658/2007 om økonomiske sanktioner for tilsidesættelse af visse forpligtelser i forbindelse med markedsføringstilladelser udstedt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 150 af 9.6.2012, s. 68).

                        9.

                        Kommissionens forordning (EF) nr. 1234/2008 af 24. november 2008 om behandling af ændringer af betingelserne i markedsføringstilladelser for humanmedicinske lægemidler og veterinærlægemidler, som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 712/2012 af 3. august 2012 om ændring af forordning (EF) nr. 1234/2008 om behandling af ændringer af betingelserne i markedsføringstilladelser for humanmedicinske lægemidler og veterinærlægemidler (EUT L 209 af 4.8.2012, s. 4).

                        10.

                        Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 198/2013 af 7. marts 2013 om valg af et symbol med henblik på at identificere humanmedicinske lægemidler, der er underlagt supplerende overvågning (EUT L 65 af 8.3.2013, s. 17).

                        11.

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EUT L 152 af 16.6.2009, s. 1).

                        12.

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/35/EF af 23. april 2009 om stoffer, der må tilsættes lægemidler med henblik på farvning af disse (EUT L 109 af 30.4.2009, s. 10).

                        13.

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1394/2007 af 13. november 2007 om lægemidler til avanceret terapi og om ændring af direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 324 af 10.12.2007, s. 121), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1235/2010 af 15. december 2010 (EUT L 348 af 31.12.2010, s. 1).

                        14.

                        Kommissionens forordning (EF) nr. 658/2007 af 14. juni 2007 om økonomiske sanktioner for tilsidesættelse af visse forpligtelser i forbindelse med markedsføringstilladelser udstedt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 155 af 15.6.2007, s. 10).

                        15.

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1901/2006 af 12. december 2006 om lægemidler til pædiatrisk brug og om ændring af forordning (EØF) nr. 1768/92, direktiv 2001/20/EF, direktiv 2001/83/EF og forordning (EF) nr. 726/2004 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 1), som ændret ved:

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EC) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 (EUT L 152 af 16.6.2009, s. 1), og

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EC) nr. 1902/2006 af 20. december 2006 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 20).

                        16.

                        Kommissionens forordning (EF) nr. 507/2006 af 29. marts 2006 om tilladelse til markedsføring af humanmedicinske lægemidler omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 på særlige vilkår (EUT L 92 af 30.3.2006, s. 6).

                        17.

                        Kommissionens forordning (EF) nr. 2049/2005 af 15. december 2005 om fastsættelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af regler om mikrovirksomheders og små og mellemstore virksomheders betaling af gebyrer til og modtagelse af administrativ bistand fra Det Europæiske Lægemiddelagentur (EUT L 329 af 16.12.2005, s. 4).

                        18.

                        Kommissionens direktiv 2005/28/EF af 8. april 2005 om principper og detaljerede retningslinjer for god klinisk praksis i forbindelse med testpræparater til human brug og om krav i forbindelse med tilladelse til fremstilling eller import af sådanne præparater (EUT L 91 af 9.4.2005, s. 13).

                        19.

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/10/EF af 11. februar 2004 om indbyrdes tilnærmelse af lovgivning om anvendelsen af principper for god laboratoriepraksis og om kontrol med deres anvendelse ved forsøg med kemiske stoffer (EUT L 50 af 20.2.2004, s. 44), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 219/2009 af 11. marts 2009 (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 109).

                        20.

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/9/EF af 11. februar 2004 om inspektion og verifikation af god laboratoriepraksis (GLP) (EUT L 50 af 20.2.2004, s. 28), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EC) nr. 219/2009 af 11. marts 2009 (EUT L 87 af 31.3.2009, s. 109).

                        21.

                        Kommissionens direktiv 2003/94/EF af 8. oktober 2003 om principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis for humanmedicinske lægemidler og testpræparater til human brug (EUT L 262 af 14.10.2003, s. 22).

                        22.

                        Rådets forordning (EF) nr. 953/2003 af 26. maj 2003 om hindring af omlægning til Den Europæiske Union af handelen med visse essentielle lægemidler (EUT L 135 af 3.6.2003, s. 5), som ændret ved:

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EC) nr. 1876/2004 af 28. oktober 2004 (EUT L 326 af 29.10.2004, s. 22), og

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EC) nr. 1662/2005 af 11. oktober 2005 (EUT L 267 af 12.10.2005, s. 19).

                        23.

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (EFT L 18 af 22.1.2000, s. 1), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EC) nr. 596/2009 af 18. juni 2009 (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 14).

                        24.

                        Kommissionens direktiv 91/412/EØF af 23. juli 1991 om principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis for veterinærmedicinske præparater (EFT L 228 af 17.8.1991, s. 70). Kommissionens direktiv 91/412/EØF af 23. juli 1991 om principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis for veterinærmedicinske præparater (EFT L 228 af 17.8.1991, s. 70-73)

                        25.

                        Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger (EFT L 40 af 11.2.1989, s. 8). Rådets direktiv 89/105/EØF af 21. december 1988 om gennemsigtighed i prisbestemmelserne for lægemidler til mennesker og disse lægemidlers inddragelse under de nationale sygesikringsordninger (EFT L 40 af 11.2.1989, s. 8-11)

                        26.

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/20/EF af 4. april 2001 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om anvendelse af god klinisk praksis ved gennemførelse af kliniske forsøg med lægemidler til human brug (EUT L 121 af 1.5.2001, s. 34), som ændret ved:

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1901/2006 af 12. december 2006 (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 1), og

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 596/2006 af 18. juni 2009 (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 14).

                        27.

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/98/EF af 27. januar 2003 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved tapning, testning, behandling, opbevaring og distribution af humant blod og blodkomponenter og om ændring af direktiv 2001/83/EF (EUT L 33 af 8.2.2003, s. 30) (udelukkende for så vidt angår tapning og testning af blod og blodkomponenter, der anvendes som udgangsmateriale ved fremstilling af lægemidler).

                        28.

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/23/EF af 31. marts 2004 om fastsættelse af standarder for kvaliteten og sikkerheden ved donation, udtagning, testning, behandling, præservering, opbevaring og distribution af humane væv og celler (EUT L 102 af 7.4.2004, s. 48) (udelukkende for så vidt angår udtagning, donation, kodning og testning af væv og celler samt kodning af donationer og af deres emballage, der anvendes som udgangsmateriale ved fremstilling af lægemidler til avanceret terapi som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1394/2007).

                  II.   KOSMETISKE PRODUKTER

            OMHANDLEDE RETSAKTER

                        1.

                        Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (EFT L 262 af 27.9.1976, s. 169), som ændret ved:

                                    —

                                    Rådets direktiv 79/661/EØF af 24. juli 1979 (EFT L 192 af 31.7.1979, s. 35)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 82/147/EØF af 11. februar 1982 (EFT L 63 af 6.3.1982, s. 26)

                                    —

                                    Rådets direktiv 82/368/EØF af 17. maj 1982 (EFT L 167 af 15.6.1982, s. 1)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 83/191/EØF af 30. marts 1983 (EFT L 109 af 26.4.1983, s. 25)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 83/341/EØF af 29. juni 1983 (EFT L 188 af 13.7.1983, s. 15)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 83/496/EØF af 22. september 1983 (EFT L 275 af 8.10.1983, s. 20)

                                    —

                                    Rådets direktiv 83/574/EØF af 26. oktober 1983 (EFT L 332 af 28.11.1983, s. 38)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 84/415/EØF af 18. juli 1984 (EFT L 228 af 25.8.1984, s. 31)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 85/391/EØF af 16. juli 1985 (EFT L 224 af 22.8.1985, s. 40)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 86/179/EØF af 28. februar 1986 (EFT L 138 af 24.5.1986, s. 40)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 86/199/EØF af 26. marts 1986 (EFT L 149 af 3.6.1986, s. 38)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 87/137/EØF af 2. februar 1987 (EFT L 56 af 26.2.1987, s. 20)

                                    —

                                    Kommissionens tiende direktiv 88/233/EØF af 2. marts 1988 (EFT L 105 af 26.4.1988, s. 11

                                    —

                                    Rådets direktiv 88/667/EØF af 21. december 1988 (EFT L 382 af 31.12.1988, s. 46)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 89/174/EØF af 21. februar 1989 (EFT L 64 af 8.3.1989, s. 10)

                                    —

                                    Rådets direktiv 89/679/EØF af 21. december 1989 (EFT L 398 af 30.12.1989, s. 25)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 90/121/EØF af 20. februar 1990 (EFT L 71 af 17.3.1990, s. 40)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 91/184/EØF af 12. marts 1991 (EFT L 91 af 12.4.1991, s. 59)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 92/8/EØF af 18. februar 1992 (EFT L 70 af 17.3.1992, s. 23)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 92/86/EØF af 21. oktober 1992 (EFT L 325 af 11.11.1992, s. 18)

                                    —

                                    Rådets direktiv 93/35/EØF af 14. juni 1993 (EFT L 151 af 23.6.1993, s. 32)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 93/47/EØF af 22. juni 1993 (EFT L 203 af 13.8.1993, s. 24)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 94/32/EF af 29. juni 1994 (EFT L 181 af 15.7.1994, s. 31)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 95/34/EF af 10. juli 1995 (EFT L 167 af 18.7.1995, s. 19)

                                    —

                                    Kommissionens nittende direktiv 96/41/EF af 25. juni 1996 (EFT L 198 af 8.8.1996, s. 36)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 97/1/EF af 10. januar 1997 (EFT L 16 af 18.1.1997, s. 85)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 97/18/EF af 17. april 1997 (EFT L 114 af 1.5.1997, s. 43)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 97/45/EF af 14. juli 1997 (EFT L 196 af 24.7.1997, s. 77)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 98/16/EF af 5. marts 1998 (EFT L 77 af 14.3.1998, s. 44)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 98/62/EF af 3. september 1998 (EFT L 253 af 15.9.1998, s. 20)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2000/6/EF af 29. februar 2000 (EFT L 56 af 1.3.2000, s. 42)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2000/11/EF af 10. marts 2000 (EFT L 65 af 14.3.2000, s. 22)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2000/41/EF af 19. juni 2000 (EFT L 145 af 20.6.2000, s. 25)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2002/34/EF af 15. april 2002 (EFT L 102 af 18.4.2002, s. 19)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2003/1/EF af 6. januar 2003 (EFT L 5 af 10.1.2003, s. 14)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2003/16/EF af 19. februar 2003 (EUT L 46 af 20.2.2003, s. 24)

                                    —

                                    Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2003/15/EF af 27. februar 2003 (EUT L 66 af 11.3.2003, s. 26)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2003/80/EF af 5. september 2003 (EUT L 224 af 6.9.2003, s. 27)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2003/83/EF af 24. september 2003 (EUT L 238 af 25.9.2003, s. 23)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2004/87/EF af 7. september 2004 (EUT L 287 af 8.9.2004, s. 4)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2004/88/EF af 7. september 2004 (EUT L 287 af 8.9.2004, s. 5)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2004/94/EF af 15. september 2004 (EUT L 294 af 17.9.2004, s. 28)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2004/93/EF af 21. september 2004 (EUT L 300 af 25.9.2004, s. 13)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2005/9/EF af 28. januar 2005 (EUT L 27 af 29.1.2005, s. 46)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2005/42/EF af 20. juni 2005 (EUT L 158 af 21.6.2005, s. 17)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2005/52/EF af 9. september 2005 (EUT L 234 af 10.9.2005, s. 9)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2005/80/EF af 21. november 2005 (EUT L 303 af 22.11.2005, s. 32)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2006/65/EF af 19. juli 2006 (EUT L 198 af 20.7.2006, s. 11)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2006/78/EF af 29. september 2006 (EUT L 271 af 30.9.2006, s. 56)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2007/1/EF af 29. januar 2007 (EUT L 25 af 1.2.2007, s. 9)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2007/17/EF af 22. marts 2007 (EUT L 82 af 23.3.2007, s. 27)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2007/22/EF af 17. april 2007 (EUT L 101 af 18.4.2007, s. 11)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2007/53/EF af 29. august 2007 (EUT L 226 af 30.8.2007, s. 19)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2007/54/EF af 29. august 2007 (EUT L 226 af 30.8.2007, s. 21)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2007/67/EF af 22. november 2007 (EUT L 305 af 23.11.2007, s. 22)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2008/14/EF af 15. februar 2008 (EUT L 42 af 16.2.2008, s. 43)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2008/42/EF af 3. april 2008 (EUT L 93 af 4.4.2008, s. 13)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2008/88/EF af 23. september 2008 (EUT L 256 af 24.9.2008, s. 12)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2008/123/EF af 18. december 2008 (EUT L 340 af 19.12.2008, s. 71)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/112/EF af 16. december 2008 (EUT L 345 af 23.12.2008, s. 68)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2009/6/EF af 4. februar 2009 (EUT L 36 af 5.2.2009, s. 15)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2009/36/EF af 16. april 2009 (EUT L 98 af 17.4.2009, s. 31)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2009/129/EF af 9. oktober 2009 (EUT L 267 af 10.10.2009, s. 18)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2009/130/EF af 12. oktober 2009 (EUT L 268 af 13.10.2009, s. 5)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2009/134/EF af 28. oktober 2009 (EUT L 282 af 29.10.2009, s. 15)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2009/159/EU af 16. december 2009 (EUT L 336 af 18.12.2009, s. 29)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 af 30. november 2009 (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 59)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2009/164/EU af 22. december 2009 (EUT L 344 af 23.12.2009, s. 41)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2010/3/EU af 1. februar 2010 (EUT L 29 af 2.2.2010, s. 5)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2010/4/EU af 8. februar 2010 (EUT L 36 af 9.2.2010, s. 21)

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2011/59/EU af 13. maj 2011 (EUT L 125 af 14.5.2011, s. 17)

                                    —

                                    Rådets direktiv 2011/84/EU af 20. september 2011 (EUT L 283 af 29.10.2011, s. 36), og

                                    —

                                    Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2012/21/EU af 2. august 2012 (EUT L 208 af 3.8.2012, s. 8).

                              Rådets direktiv 76/768/EØF ophæves med virkning fra den 11. juli 2013 og erstattes med: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 af 30. november 2009 om kosmetiske produkter (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 59).

                        2.

                        Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 af 30. november 2009 om kosmetiske produkter (EUT L 342 af 22.12.2009, s. 59), som ændret ved:

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 344/2013 af 4. april 2013 om ændring af bilag II, III, V og VI til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 om kosmetiske produkter (EUT L 114 af 25.4.2013, s. 1), og

                                    —

                                    Kommissionens forordning (EU) nr. 483/2013 af 24. maj 2013 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1223/2009 om kosmetiske produkter (EUT L 139 af 25.5.2013, s. 8).

                        3.

                        Kommissionens første direktiv 80/1335/EØF af 22. december 1980 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 383 af 31.12.1980, s. 27), som ændret ved Kommissionens direktiv 87/143/EØF af 10. februar 1987 (EFT L 57 af 27.2.1987, s. 56).

                        4.

                        Kommissionens andet direktiv 82/434/EØF af 14. maj 1982 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 185 af 30.6.1982, s. 1), som ændret ved Kommissionens direktiv 90/207/EØF af 4. april 1990 (EFT L 108 af 28.4.1990, s. 92).

                        5.

                        Kommissionens tredje direktiv 83/514/EØF af 27. september 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 291 af 24.10.1983, s. 9).

                        6.

                        Kommissionens fjerde direktiv 85/490/EØF af 11. oktober 1985 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 295 af 7.11.1985, s. 30).

                        7.

                        Kommissionens femte direktiv 93/73/EØF af 9. september 1993 om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 231 af 14.9.1993, s. 34).

                        8.

                        Kommissionens direktiv 95/17/EF af 19. juni 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 76/768/EØF for så vidt angår dispensation til at en eller flere bestanddele ikke opføres på den liste, der er fastsat for etikettering af kosmetiske midler (EFT L 140 af 23.6.1995, s. 26), som ændret ved:

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2006/81/EF af 23. oktober 2006 (EUT L 362 af 20.12.2006, s. 92), og

                                    —

                                    Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33).

                              Kommissionens direktiv 95/17/EF ophæves med virkning fra den 11. juli 2013.

                        9.

                        Kommissionens sjette direktiv 95/32/EØF af 7. juli 1995 om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 178 af 28.7.1995, s. 20).

                        10.

                        Kommissionens syvende Direktiv 96/45/EF af 2. juli 1996 om analysemetoderne for kontrol af kosmetiske midlers sammensætning (EFT L 213 af 22.8.1996, s. 8).

                        11.

                        Kommissionens afgørelse af 8. maj 1996 om oprettelse af en fortegnelse og en fælles nomenklatur for bestanddele i kosmetiske produkter (EFT L 132 af 1.6.1996, s. 1), som ændret ved Kommissionens afgørelse 2006/257/EC (EUT L 97 af 5.4.2006, s. 1).

                  III.   MEDICINSK UDSTYR

            OMHANDLEDE RETSAKTER

                        1.

                        Rådets direktiv 90/385/EØF af 20. juni 1990 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om aktive, implantable medicinske anordninger (EFT L 189 af 20.7.1990, s. 17), som ændret ved:

                                    —

                                    Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 (EFT L 169 af 12.7.1993, s. 1)

                                    —

                                    Rådets direktiv 93/68/EØF af 22. juli 1993 (EFT L 220 af 30.8.1993, s. 1)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1), og

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/47/EF af 5. september 2007 (EUT L 247 af 21.9.2007, s. 21).

                        2.

                        Rådets direktiv 93/42/EØF af 14. juni 1993 om medicinske anordninger (EFT L 169 af 12.7.1993, s. 1), som ændret ved:

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/79/EF af 27. oktober 1998 om medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik (EFT L 331 af 7.12.1998, s. 1)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/70/EF af 16. november 2000 om ændring af Rådets direktiv 93/42/EØF for så vidt angår medicinsk udstyr, som indeholder stabile produkter af humant blod eller plasma (EFT L 313 af 13.12.2000, s. 22)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/104/EF af 7. december 2001 om ændring af Rådets direktiv 93/42/EØF om medicinsk udstyr (EFT L 6 af 10.1.2002, s. 50)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1), og

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/47/EF af 5. september 2007 (EUT L 247 af 21.9.2007, s. 21).

                        3.

                        Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/79/EF af 27. oktober 1998 om medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik (EFT L 331 af 7.12.1998, s. 1), som ændret ved:

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003 (EUT L 284 af 31.10.2003, s. 1)

                                    —

                                    Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 596/2009 af 18. juni 2009 (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 14), og

                                    —

                                    Kommissionens direktiv 2011/100/EU af 20. december 2011 (EUT L 341 af 22.12.2011, s. 50).

                        4.

                        Kommissionens beslutning 2002/364/EF af 7. maj 2002 om fælles tekniske specifikationer for medicinsk udstyr til in vitro-diagnostik (EFT L 131 af 16.5. 2002, s. 17), som ændret ved:

                                    —

                                    Kommissionens beslutning 2009/108/EF af 3. februar 2009 (EUT L 39 af 10.2.2009, s. 34)

                                    —

                                    Kommissionens beslutning 2009/886/EF af 27. november 2009 (EUT L 318 af 4.12.2009, s. 25), og

                                    —

                                    Kommissionens afgørelse 2011/869/EU af 20. december 2011 (EUT L 341 af 22.12.2011, s. 25).

                        5.

                        Kommissionens direktiv 2003/12/EF af 3. februar 2003 om omklassificering af brystimplantater i overensstemmelse med direktiv 93/42/EØF om medicinsk udstyr (EUT L 28 af 4.2.2003, s. 43).

                        6.

                        Kommissionens direktiv 2003/32/EF af 23. april 2003 om detaljerede specifikationer af kravene i Rådets direktiv 93/42/EØF med hensyn til medicinsk udstyr, der er fremstillet af animalsk væv (EUT L 105 af 26.4.2003, s. 18).

                        7.

                        Kommissionens direktiv 2005/50/EF af 11. august 2005 om omklassificering af hofte-, knæ- og skulderledsproteser i overensstemmelse med Rådets direktiv 93/42/EØF om medicinsk udstyr (EUT L 210 af 12.8.2005, s. 41).

                        8.

                        Kommissionens afgørelse 2010/227/EU af 19. april 2010 om den europæiske database for medicinsk udstyr (Eudamed) (EUT L 102 af 23.4.2010, s. 45).

                        9.

                        Kommissionens forordning (EU) nr. 207/2012 af 9. marts 2012 om elektroniske brugsanvisninger til medicinsk udstyr (EUT L 72 af 10.3.2012, s. 28).

                        10.

                        Kommissionens forordning (EU) nr. 722/2012 af 8. august 2012 om særlige krav for så vidt angår kravene i Rådets direktiv 90/385/EØF og 93/42/EØF med hensyn til aktivt, implantabelt medicinsk udstyr og medicinsk udstyr, der er fremstillet af animalsk væv (EUT L 212 af 9.8.2012, s. 3).«


Avis juridique important

|

41993D0001

93/1/Euratom, EKSF, EØF: Afgørelse truffet af repræsentanterne for regeringerne for De Europæiske Fællesskabers medlemsstater den 21. december 1992 om udnævnelse af medlemmerne af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

EF-Tidende nr. L 002 af 06/01/1993 s. 0005 - 0006 den finske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0003  den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0003

AFGOERELSE  TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR  DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS MEDLEMSSTATER  den 21. december 1992  om udnaevnelse af medlemmerne af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber  (93/1/Euratom, EKSF, EOEF)   REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS MEDLEMSSTATER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af et Faelles Raad og en Faelles Kommission for De Europaeiske Faellesskaber, saerlig artikel 10 og 11, og  ud fra foelgende betragtning:  I artikel 11, stk. 2, i naevnte Traktat fastsaettes det navnlig, at Kommissionens medlemmers tjenesteperiode varer fire aar; de personer, der udnaevnes ved denne afgoerelse, udnaevnes saaledes i henhold til denne bestemmelse til medlemmer af Kommissionen for  perioden fra den 6. januar 1993 til den 5. januar 1997; ikrafttraedelsen af Traktaten om Den Europaeiske Union, som blev undertegnet i Maastricht den 7. februar 1992, navnlig den nye artikel 158, der indfoejes i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske  Faellesskab, betyder imidlertid, at tjenesteperioden for de saaledes udnaevnte medlemmer af Kommissionen udloeber den 6. januar 1995 og ikke den 5. januar 1997 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  Foelgende udnaevnes til medlemmer af Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber fra den 6. januar 1993 for den periode, der er fastsat i artikel 11, stk. 2, i Traktaten om Oprettelse af et Faelles Raad og en Faelles Kommission for De  Europaeiske Faellesskaber, idet dog den nye artikel 158, der indfoejes i Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab ved Traktaten om Den Europaeiske Union, finder anvendelse efter sidstnaevnte Traktats ikrafttraeden:  Martin BANGEMANN  Sir Leon BRITTAN QC  Henning CHRISTOPHERSEN  Joao de DEUS ROGADO SALVADOR PINHEIRO  Jacques DELORS  Pádraig FLYNN  Manuel MARÍN GONZÁLEZ  Abel MATUTES JUAN  Bruce MILLAN  Yannis D. PALEOCRASSAS  Antonio RUBERTI  Peter M. SCHMIDHUBER  Christiane SCRIVENER  René STEICHEN  Hans VAN DEN BROEK  Karel VAN MIERT  Raniero VANNI d'ARCHIRAFI Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. december 1992. D. HURD Formand