Avis juridique important

|

32002D0533

2002/533/EF: Rådets afgørelse af 13. juni 2002 om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 173 af 03/07/2002 s. 0013 - 0013

Rådets afgørelseaf 13. juni 2002om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget(2002/533/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,under henvisning til Rådets afgørelse af 22. januar 2002 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget(1),i betragtning af, at der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at John WINTHER er trådt tilbage, hvilket Rådet blev underrettet om den 25. april 2002,under henvisning til indstillingen fra den danske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelMads LEBECH beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfølger for John WINTHER for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 2006.Udfærdiget i Luxembourg, den 13. juni 2002.På Rådets vegneM. Rajoy BreyFormand(1) EFT L 24 af 26.1.2002, s. 38.


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2016/1509 af 28. april 2016 om afslutning af regnskaberne for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed for regnskabsåret 2014

text:
               14.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 246/221

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2016/1509
   af 28. april 2016
   om afslutning af regnskaberne for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed for regnskabsåret 2014
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed for regnskabsåret 2014,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed for regnskabsåret 2014, med myndighedens svar (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2014 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2016 om decharge til myndigheden for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2014 (05584/2016 — C8-0086/2016),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), om ændring af afgørelse nr. 716/2009/EF og om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2009/78/EF (4), særlig artikel 64,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Økonomi- og Valutaudvalget (A8-0090/2016),

               1.

               noterer sig, at det endelige årsregnskab for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed ser ud som anført i bilaget til Revisionsrettens beretning;

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed for regnskabsåret 2014;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for Den Europæiske Banktilsynsmyndighed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 409 af 9.12.2015, s. 111.

      (2)  Se fodnote 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 12.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: Rådets afgørelse 2011/845/FUSP af 16. december 2011 om EU-medlemsstaternes midlertidige modtagelse af visse palæstinensere

text:
               17.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 335/78

         RÅDETS AFGØRELSE 2011/845/FUSP
   af 16. december 2011
   om EU-medlemsstaternes midlertidige modtagelse af visse palæstinensere
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29 og artikel 31, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 17. november 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/694/FUSP om EU-medlemsstaternes midlertidige modtagelse af visse palæstinensere (1), hvorved gyldigheden af deres nationale tilladelser til indrejse i og ophold på de medlemsstaters område, der er nævnt i fælles holdning 2002/400/FUSP af 21. maj 2002 om EU-medlemsstaternes midlertidige modtagelse af visse palæstinensere (2), blev forlænget med 12 måneder.

               (2)

               Rådet finder det på baggrund af en vurdering af anvendelsen af fælles holdning 2002/400/FUSP rimeligt at forlænge gyldigheden af disse tilladelser med yderligere 12 måneder —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   De medlemsstater, der er nævnt i artikel 2 i fælles holdning 2002/400/FUSP, forlænger gyldigheden af de nationale tilladelser til indrejse og ophold, der er givet i medfør af artikel 3 i nævnte fælles holdning med yderligere 12 måneder.
   Artikel 2
   Rådet foretager en evaluering af anvendelsen af fælles holdning 2002/400/FUSP senest 6 måneder efter vedtagelsen af nærværende afgørelse.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2011.

            På Rådets vegne

         T. NALEWAJK

            Formand

      (1)  EUT L 303 af 19.11.2010, s. 13.

      (2)  EFT L 138 af 28.5.2002, s. 33.


title: Rådets afgørelse (EU) 2015/1027 af 23. juni 2015 om ordningen for udstationerede eksperter i Generalsekretariatet for Rådet og om ophævelse af afgørelse 2007/829/EF

text:
               30.6.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 163/40

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/1027
   af 23. juni 2015
   om ordningen for udstationerede eksperter i Generalsekretariatet for Rådet og om ophævelse af afgørelse 2007/829/EF
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 240, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Udstationering af eksperter kan være nyttigt for Generalsekretariatet for Rådet (»generalsekretariatet«) i dets opgave med at bistå Det Europæiske Råd og Rådet i overensstemmelse med henholdsvis artikel 235, stk. 4, og artikel 240, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), idet generalsekretariatet får adgang til de pågældende eksperters faglige viden og erfaring på højt niveau, særlig på områder, hvor der ikke umiddelbart er en sådan ekspertise til rådighed i generalsekretariatet.

               (2)

               Udvekslingen af faglig erfaring og viden om europæiske politikker bør støttes gennem midlertidig ansættelse af eksperter fra medlemsstaternes offentlige sektorer (»udstationerede nationale eksperter«) eller fra offentlige mellemstatslige organisationer (»IGO'er«).

               (3)

               Det er tanken, at udstationerede nationale eksperter under deres udstationering i generalsekretariatet indhenter viden, som vil hjælpe dem i udførelsen af deres arbejdsopgaver under fremtidige formandskaber for Rådet.

               (4)

               Eksperternes rettigheder og pligter bør sikre, at disse udelukkende udfører deres opgaver under hensyntagen til generalsekretariatets interesser.

               (5)

               Da eksperternes arbejde er af tidsbegrænset karakter, og de har en særlig status, bør de ikke handle på generalsekretariatets vegne, hvor dette handler som offentligretligt organ som fastlagt i traktaterne, dog med de undtagelser, der er fastsat i denne afgørelse.

               (6)

               Der bør fastsættes ansættelsesvilkår for eksperter, som bør gælde, uanset hvor budgetmidlerne til dækning af udgifterne kommer fra.

               (7)

               Eftersom den ordning, der fastsættes i denne afgørelse, bør erstatte den, der er fastsat i Rådets afgørelse 2007/829/EF (1), bør nævnte afgørelse ophæves, idet den dog fortsat skal finde anvendelse på de udstationeringer, der er i kraft på tidspunktet for nærværende afgørelses ikrafttræden.

               (8)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 (2) ændrede vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union (»tjenestemandsvedtægten«), særlig arbejdsvilkår, ferie og orlov samt beregning af tillæg som fastsat i bilag VII dertil —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   KAPITEL I

      ALMINDELIGE BESTEMMELSER

   Artikel 1
   Anvendelsesområde
   1.   Den ordning, der fastsættes i denne afgørelse, gælder for eksperter, der opfylder betingelserne i artikel 2 og udstationeres til generalsekretariatet i Det Europæiske Råds og Rådets interesse, og som er enten:

               a)

               Udstationerede nationale eksperter, herunder eksperter, der udstationeres:

                           i)

                           af medlemsstaternes offentlige administration på nationalt eller regionalt plan

                           ii)

                           med generalsekretariatets tilladelse fra sag til sag fra en anden arbejdsgiver end en medlemsstats offentlige administration på nationalt eller regionalt niveau, hvis generalsekretariatets interesser berettiger, at der hentes specifik ekspertise ind som en midlertidig foranstaltning, forudsat at arbejdsgiveren:

                                       —

                                       er et uafhængigt universitet eller en uafhængig forskningsorganisation, som ikke søger at skabe overskud til omfordeling, eller

                                       —

                                       udgør en del af den offentlige sektor som defineret i denne arbejdsgivers nationale ret.

                     Udstationerede nationale eksperter kan udstationeres omkostningsfrit.

               b)

               Eksperter, der udstationeres omkostningsfrit af en offentlig mellemstatslig organisation (»IGO«) (med undtagelse af EU-organer som omhandlet i tjenestemandsvedtægtens artikel 1a, stk. 2), i tilfælde, hvor der kræves overførsel af specifik viden eller ekspertise.

         2.   Artikel 18, 19 og 20 finder ikke anvendelse på eksperter, der udstationeres omkostningsfrit.
   Artikel 2
   Udstationeringsbetingelser
   Eksperter skal for at kunne udstationeres til generalsekretariatet:

               1)

               have arbejdet for deres arbejdsgiver som fastansat eller kontraktansat i mindst 12 måneder forud for deres udstationering

               2)

               forblive i arbejdsgiverens tjeneste i hele udstationeringsperioden

               3)

               have mindst tre års fuldtidserfaring med administrative, videnskabelige, tekniske, rådgivningsmæssige eller tilsynsmæssige opgaver, der er relevante for udførelsen af de opgaver, de bliver tildelt; før udstationeringen tilsender arbejdsgiveren generalsekretariatet en redegørelse for ekspertens beskæftigelse i de foregående 12 måneder

               4)

               være statsborgere i en medlemsstat
               uanset første afsnit kan eksperter, som ikke er statsborgere i en medlemsstat, udstationeres af en IGO; i sådanne særlige tilfælde sørger generalsekretariatet for, at der ikke er nogen interessekonflikt, og at uafhængigheden af og sammenhængen i generalsekretariatets politikker og aktiviteter sikres

               5)

               have et indgående kendskab til et officielt EU-sprog og tilfredsstillende kendskab til et andet sprog for at kunne udføre deres opgaver.

         Artikel 3
   Udvælgelsesprocedure
   1.   Eksperter udvælges efter en åben og gennemsigtig procedure, som nærmere fastlægges i overensstemmelse med artikel 32.
   Med forbehold af artikel 2, stk. 4, sker udstationering af eksperter på bredest muligt geografisk grundlag blandt medlemsstaternes statsborgere. Medlemsstaterne og generalsekretariatet samarbejder for at sikre, så vidt det overhovedet er muligt, ligelig ansættelse af mænd og kvinder og overholdelse af princippet om lige muligheder for mænd og kvinder.
   2.   En indkaldelse af interessetilkendegivelser sendes til medlemsstaternes faste repræsentationer eller IGO'en, som det måtte være hensigtsmæssigt. Indkaldelsen indeholder beskrivelsen af stillingerne, udvælgelseskriterierne og fristen for indgivelse af ansøgninger.
   3.   Alle ansøgninger indsendes til generalsekretariatet via medlemsstaternes faste repræsentationer eller IGO'ens afdeling for menneskelige ressourcer.
   4.   I ganske særlige og behørigt begrundede tilfælde kan generalsekretariatet i Det Europæiske Råds interesse beslutte, at en ekspert udvælges uden at følge udvælgelsesprocedurerne i stk. 1, 2 og 3.
   5.   Udstationeringen af eksperter sker med respekt af generalsekretariatets specifikke behov og budgetmæssige kapacitet.
   6.   Generalsekretariatet opretter en individuel sagsmappe for eksperten. Denne sagsmappe indeholder de relevante administrative oplysninger.
   Artikel 4
   Administrativ udstationeringsprocedure
   1.   Udstationering kommer i stand ved brevveksling mellem generaldirektøren for administrationen i generalsekretariatet og den pågældende medlemsstats faste repræsentation eller IGO'en, hvor det måtte være relevant. Den faste repræsentation underrettes også om udstationering fra IGO'er af statsborgere fra egen medlemsstat. Udstationeringsstedet og den ansættelsesgruppe, som eksperten skal tilhøre (AD eller AST som defineret i tjenestemandsvedtægten), angives i brevvekslingen. I brevvekslingen anføres også ekspertens overordnede i det generaldirektorat eller direktorat eller i den enhed eller afdeling, hvortil eksperten udstationeres, og en detaljeret beskrivelse af de arbejdsopgaver, eksperten skal udføre. En kopi af de bestemmelser, der gælder for eksperten, vedlægges denne brevveksling.
   2.   Omkostningsfri kortvarig udstationering af eksperter som omhandlet i kapitel IV kan tillades fra sag til sag. Denne tilladelse tager hensyn til ekspertens rekrutteringssted, det generaldirektorat, som eksperten udstationeres til, den geografiske balance, jf. artikel 3, stk. 1, andet afsnit, og de tilbudte opgaver.
   Artikel 5
   Udstationeringsperioden
   1.   Udstationeringsperioden er mindst seks måneder og højst to år. Den kan fornys en eller flere gange; den samlede periode må dog ikke være på over fire år.
   I ganske særlige tilfælde kan generaldirektøren for administrationen i generalsekretariatet dog på anmodning af den relevante generaldirektør i generalsekretariatet og efter forudgående aftale med arbejdsgiveren give tilladelse til en eller flere forlængelser af udstationeringen i op til yderligere to år ud over den periode på højst fire år, der er omhandlet i første afsnit.
   2.   Udstationeringsperioden fastsættes indledningsvist i den i artikel 4, stk. 1, omhandlede brevveksling. Den samme procedure gælder ved fornyelse eller forlængelse af udstationeringsperioden.
   3.   En ekspert, som tidligere har været udstationeret til generalsekretariatet, kan udstationeres på ny på følgende betingelser:

               a)

               eksperten opfylder fortsat udstationeringsbetingelserne i artikel 2

               b)

               der er forløbet en periode på mindst seks år fra den foregående udstationeringsperiodes udløb, inklusive eventuelle fornyelser og forlængelser, eller en eventuel efterfølgende ansættelseskontrakt med generalsekretariatet.
               Denne bestemmelse er ikke til hinder for, at generalsekretariatet kan ansætte en ekspert, inden der er gået seks år efter den foregående udstationeringsperiodes udløb, hvis ekspertens foregående udstationeringsperiode, inklusive eventuelle fornyelser og forlængelser, var på under seks år, men i dette tilfælde kan den nye udstationeringsperiode ikke være længere end den resterende del af den sidstnævnte periode på seks år.

         Artikel 6
   Arbejdsgiverens forpligtelser
   I hele udstationeringsperioden skal ekspertens arbejdsgiver fortsat:

               1)

               betale ekspertens løn

               2)

               være ansvarlig for alle ekspertens sociale rettigheder, navnlig social sikring, forsikring og pension, og

               3)

               med forbehold af artikel 10, stk. 2, litra d), opretholde ekspertens administrative status som enten fastansat tjenestemand eller kontraktansat og underrette generaldirektøren for administrationen i generalsekretariatet om ændringer i ekspertens administrative status som enten fastansat tjenestemand eller kontraktansat.

         Artikel 7
   Opgaver
   1.   Eksperter bistår generalsekretariatets tjenestemænd og øvrige ansatte og udfører de arbejdsopgaver, der bliver dem tildelt.
   De opgaver, som eksperten skal udføre, fastlægges efter fælles aftale mellem generalsekretariatet og arbejdsgiveren:

               a)

               under hensyntagen til interesserne i den tjenestegren i generalsekretariatet, som eksperten udstationeres til, og

               b)

               under hensyntagen til ekspertens kvalifikationer.

         2.   Arbejdsopgaver, der tildeles en ekspert, kan blandt andet omfatte analyser, undersøgelser, videndeling mellem administrationer, projektstyring og bistand til generalsekretariatets grupper og forberedende komitéer og udvalg.
   Uanset stk. 1, første afsnit, og dette stykkes første afsnit, kan generalsekretæren på forslag af generaldirektøren for den tjenestegren, som eksperten er tilknyttet, overdrage specifikke opgaver til eksperten og pålægge eksperten at deltage i en eller flere specifikke tjenesterejser efter at have sikret sig, at der ikke er interessekonflikter.
   3.   Eksperter deltager kun i tjenesterejser og møder:

               a)

               som ledsager af en af generalsekretariatets tjenestemænd eller øvrige ansatte, eller

               b)

               hvis den pågældende er alene, udelukkende som observatør eller med henblik på information.

         En ekspert kan ikke forpligte generalsekretariatet udadtil, medmindre den pågældende af generaldirektøren for den pågældende tjenestegren i generalsekretariatet har fået et særligt mandat i overensstemmelse med bestemmelserne for gennemførelse af denne afgørelse.
   4.   Kun generalsekretariatet kan godkende resultatet af det arbejde, som eksperten har udført.
   5.   De pågældende tjenestegrene i generalsekretariatet, ekspertens arbejdsgiver og eksperten sørger så vidt muligt for at undgåenhver aktuel eller potentiel interessekonflikt i forbindelse med ekspertens opgaver under udstationeringen. Derfor oplyser generalsekretariatet i rimelig tid eksperten og dennes arbejdsgiver om de planlagte opgaver og anmoder begge parter om skriftligt at bekræfte, at de ikke ser nogen grund til, at eksperten ikke skulle kunne få disse opgaver tildelt.
   Eksperten anmodes navnlig om at afgive erklæring om enhver potentiel konflikt mellem ekspertens familiemæssige forhold (særlig de nærmeste familiemedlemmers eller den udvidede families erhvervsaktiviteter eller ekspertens egne eller familiemedlemmers vigtigste finansielle interesser) og de planlagte arbejdsopgaver under udstationeringen.
   Arbejdsgiveren og eksperten forpligter sig til at meddele generalsekretariatet enhver ændret omstændighed i løbet af udstationeringen, der kan give anledning til interessekonflikter.
   6.   Når generalsekretariatet er af den opfattelse, at de arbejdsopgaver, der skal overdrages eksperten, kræver særlige sikkerhedsforanstaltninger, sikkerhedsgodkendes denne inden udstationeringen.
   7.   Hvis bestemmelserne i denne artikels stk. 2, 3 og 5 ikke overholdes, kan generalsekretariatet afslutte ekspertens udstationering, jf. artikel 10, stk. 2, litra c).
   Artikel 8
   Eksperternes rettigheder og pligter
   1.   I udstationeringsperioden handler eksperten med integritet. Navnlig:

               a)

               skal eksperten udføre sine tildelte opgaver og i øvrigt udelukkende have Det Europæiske Råds og Rådets interesser for øje
               eksperten må under udførelsen af sine opgaver især ikke modtage instrukser fra eller udføre aktiviteter for sin arbejdsgiver, for nogen regering eller for andre personer, private virksomheder eller offentlige organer

               b)

               skal eksperten afholde sig fra enhver handling og især enhver offentlig meningstilkendegivelse, som kan sætte vedkommendes stilling i generalsekretariatet i et dårligt lys

               c)

               skal en ekspert, der under udøvelsen af sine opgaver anmodes om at tage stilling til behandlingen eller udfaldet af et spørgsmål, som eksperten har en personlig interesse i, hvilket vil kunne anfægte dennes uafhængighed, informere sin overordnede herom

               d)

               må eksperten hverken alene eller i samarbejde med andre offentliggøre eller lade offentliggøre nogen tekst, som vedrører Unionens virksomhed, uden først at have indhentet tilladelse hertil på de betingelser og efter de regler, der gælder herfor i generalsekretariatet. Denne tilladelse kan kun nægtes, hvis den påtænkte offentliggørelse er af en sådan art, at Unionens interesser sættes på spil

               e)

               tilhører alle rettigheder til det arbejde, der er udført af eksperten som led i udførelsen af ekspertens opgaver, generalsekretariatet

               f)

               skal eksperten tage bopæl på udstationeringsstedet eller i en afstand derfra, som er forenelig med behørig udførelse af de tildelte opgaver

               g)

               bistår og rådgiver eksperten den overordnede, som vedkommende er tilknyttet, og er over for sin overordnede ansvarlig for udførelsen af de opgaver, som vedkommende pålægges.

         2.   Under og efter udstationeringsperioden udviser eksperten størst mulig diskretion med hensyn til de sagsforhold og oplysninger, eksperten har fået kendskab til under udøvelsen af eller i forbindelse med udøvelsen af sine opgaver. Eksperten må ikke på nogen måde videregive dokumenter eller oplysninger, som ikke allerede på lovligt vis er gjort offentligt tilgængelige, til ubeføjede personer eller anvende disse til personlige formål.
   3.   Ved udstationeringens afslutning er eksperten fortsat forpligtet til at handle med integritet og diskretion ved varetagelse af nye opgaver og ved accept af visse stillinger eller fordele.
   Derfor skal eksperten i en periode på tre år efter udstationeringsperioden straks informere generalsekretariatet om de pligter og opgaver, som kan give anledning til interessekonflikter i forhold til de arbejdsopgaver, som eksperten varetog i udstationeringsperioden.
   4.   Eksperten er underlagt generalsekretariatets gældende sikkerhedsbestemmelser, herunder databeskyttelsesreglerne og generalsekretariatets netværksbeskyttelsesregler. Eksperten er også underlagt reglerne for beskyttelse af Unionens finansielle interesser.
   5.   Hvis bestemmelserne i denne artikels stk. 1, 2 og 4 ikke overholdes i udstationeringsperioden, kan generalsekretariatet afslutte udstationeringen, jf. artikel 10, stk. 2, litra c).
   6.   Eksperten underretter straks skriftligt sin overordnede, hvis vedkommende i løbet af udstationeringsperioden bliver opmærksom på forhold, som giver anledning til at formode:

               a)

               at der eventuelt finder ulovlige handlinger sted, herunder svig eller korruption til skade for Unionens interesser, eller

               b)

               adfærd i forbindelse med udførelsen af arbejdsopgaver, som kan udgøre en alvorlig tilsidesættelse af forpligtelserne for tjenestemænd i Unionen eller for eksperter.

         Dette stykke gælder også, hvis der er tale om en alvorlig tilsidesættelse af en tilsvarende forpligtelse, der påhviler et medlem af en institution eller enhver anden person, som er i en institutions tjeneste eller udfører arbejde for denne.
   7.   Hvis den overordnede modtager underretning som omhandlet i denne artikels stk. 6, skal denne træffe de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 22a, stk. 2, i tjenestemandsvedtægten. Artikel 22a, 22b og 22c i tjenestemandsvedtægten finder anvendelse på den overordnede i henhold til artikel 4, stk. 1, i nærværende afgørelse. Disse bestemmelser finder tilsvarende anvendelse på den berørte ekspert for at sikre, at ekspertens rettigheder respekteres.
   Artikel 9
   Suspension af udstationeringen
   1.   Efter skriftlig anmodning fra eksperten eller arbejdsgiveren og med sidstnævntes samtykke kan generalsekretariatet give tilladelse til suspension af en udstationering og fastsætte betingelserne herfor. Under en suspension:

               a)

               udbetales de i artikel 19 omhandlede godtgørelser ikke

               b)

               godtgøres de i artikel 20 omhandlede omkostninger kun, hvis suspensionen sker efter generalsekretariatets ønske.

         2.   Generalsekretariatet underretter arbejdsgiveren og den berørte medlemsstats faste repræsentation.
   Artikel 10
   Afslutning af udstationeringen
   1.   Med forbehold af stk. 2 kan udstationeringen afsluttes på anmodning af generalsekretariatet eller arbejdsgiveren med et varsel på tre måneder. Den kan ligeledes afsluttes på ekspertens anmodning med samme varsel og med forbehold af arbejdsgiverens og generalsekretariatets godkendelse.
   2.   Under visse særlige omstændigheder kan udstationeringen afsluttes uden varsel:

               a)

               af arbejdsgiveren, hvis dennes væsentlige interesser kræver det

               b)

               hvis generalsekretariatet og arbejdsgiveren begge kan tiltræde dette, efter at eksperten har forelagt dem en anmodning herom, når dennes væsentlige personlige eller faglige interesser kræver det

               c)

               af generalsekretariatet, hvis eksperten ikke overholder de forpligtelser, der påhviler denne i henhold til nærværende afgørelse; eksperten skal forinden have lejlighed til at fremsætte sine kommentarer;

               d)

               af generalsekretariatet i tilfælde af, at ekspertens administrative status som fastansat tjenestemand eller kontraktansat hos arbejdsgiveren ophører eller ændres. Eksperten skal forinden have lejlighed til at fremsætte sine kommentarer.

         3.   Hvis udstationeringen afsluttes i medfør af stk. 2, litra c), underretter generalsekretariatet straks arbejdsgiveren og den berørte medlemsstats faste repræsentation.
   KAPITEL II

      ARBEJDSVILKÅR

   Artikel 11
   Social sikring
   1.   Før udstationeringsperioden påbegyndes, attesterer arbejdsgiveren over for generalsekretariatet, at eksperten i hele udstationeringsperioden vil være omfattet af de sociale sikringsbestemmelser, der gælder for medlemsstatens offentlige administration eller IGO'en, hvor eksperten er ansat. Med henblik herpå fremsender medlemsstatens offentlige administration den attest, der er omhandlet i artikel 19, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (3) (»personbåret dokument A1«), til generalsekretariatet. IGO'en fremsender en attest, der svarer til »personbåret dokument A1«, til generalsekretariatet, og den påviser, at udgifter til sundhedspleje i udlandet kan afholdes i henhold til de gældende sociale sikringsbestemmelser.
   2.   Eksperten er fra udstationeringens start omfattet af generalsekretariatets ulykkesforsikring. Generalsekretariatet udleverer et eksemplar af forsikringsvilkårene til eksperten den dag, den pågældende henvender sig til den ansvarlige tjenestegren i Generaldirektoratet for Administration for at opfylde formaliteterne i forbindelse med udstationeringen.
   3.   Hvis eksperten deltager i en tjenesterejse i medfør af artikel 7, stk. 3, og artikel 29, hvor der er behov for en supplerende eller specifik forsikring, afholdes udgifterne hertil af generalsekretariatet.
   Artikel 12
   Arbejdstid
   1.   Eksperten er omfattet af de i generalsekretariatet gældende regler for arbejds- og flekstid afhængigt af kravene til den stilling, som eksperten tildeles i generalsekretariatet.
   2.   Eksperten arbejder på fuld tid i hele udstationeringsperioden. På begrundet anmodning fra et generaldirektorat kan generalsekretariatet give en ekspert tilladelse til at arbejde på deltid efter aftale med arbejdsgiveren, såfremt det er foreneligt med generalsekretariatets interesser.
   3.   Hvis der gives tilladelse til deltidsarbejde, arbejder eksperten mindst halvdelen af den normale arbejdstid.
   4.   En ekspert kan modtage de godtgørelser i forbindelse med skifteholds- eller turnus- eller rådighedstjeneste, som gælder i generalsekretariatet.
   Artikel 13
   Fravær på grund af sygdom eller ulykke
   1.   Ved fravær på grund af sygdom eller ulykke giver en ekspert så hurtigt som muligt sin overordnede meddelelse herom og oplyser samtidig sin aktuelle adresse. Ved fravær i mere end tre på hinanden følgende dage skal eksperten aflevere en lægeerklæring og kan underkastes en lægeundersøgelse foranstaltet af generalsekretariatet.
   2.   Hvis fravær på grund af sygdom eller ulykke på højst tre dage over en periode på tolv måneder overstiger tolv dage, skal eksperten aflevere en lægeerklæring for ethvert nyt fravær på grund af sygdom eller ulykke.
   3.   Hvis fraværet på grund af sygdom eller ulykke er på over en måned eller længere end den periode, hvori eksperten har gjort tjeneste, idet kun den længste af disse to perioder tages i betragtning, ophører udbetaling af de i artikel 19, stk. 1 og 2, omhandlede godtgørelser automatisk. Dette stykke gælder ikke ved sygdom i forbindelse med graviditet. Fravær på grund af sygdom eller ulykke må ikke vare længere end den pågældende persons udstationering.
   4.   En ekspert, som bliver offer for en ulykke i forbindelse med arbejdet under udstationeringen, modtager dog fortsat den fulde godtgørelse, der er omhandlet i artikel 19, stk. 1 og 2, i hele den periode, vedkommende er uarbejdsdygtig, indtil udstationeringsperiodens udløb.
   Artikel 14
   Årlig ferie, særlig tjenestefrihed og fridage
   1.   Med forbehold af særlige bestemmelser i denne afgørelse er eksperten underlagt de gældende regler i generalsekretariatet med hensyn til årlig ferie, særlig tjenestefrihed og fridage.
   2.   Den tjenestegren, eksperten er tilknyttet, skal på forhånd give tilladelse til ferien.
   3.   På begrundet anmodning fra arbejdsgiveren kan generalsekretariatet tildele indtil to dages yderligere særlig tjenestefrihed i en tolvmåneders periode. Anmodningerne vurderes fra sag til sag.
   4.   De feriedage, der ikke er afholdt ved udstationeringsperiodens udløb, fortabes.
   5.   En ekspert, der er udstationeret for en periode på under seks måneder, kan efter begrundet anmodning indrømmes særlig tjenestefrihed efter beslutning truffet af generaldirektøren for den tjenestegren, vedkommende er tilknyttet. Denne særlige tjenestefrihed må ikke overstige tre dage i hele udstationeringsperioden., Tjenestegrenens generaldirektør hører inden indrømmelse af en sådan tjenestefrihed generaldirektøren for administrationen.
   Artikel 15
   Særlig tjenestefrihed til uddannelse
   Denne artikel finder anvendelse på eksperter, som er udstationeret i en periode på seks måneder eller mere.
   Uanset artikel 14, stk. 3, kan generalsekretariatet efter behørig begrundet anmodning fra arbejdsgiveren indrømme yderligere særlig tjenestefrihed med henblik på uddannelse i arbejdsgiverens regi af eksperten med henblik på dennes reintegrering. De i artikel 19 omhandlede godtgørelser udbetales ikke under denne yderligere særlige tjenestefrihed.
   Artikel 16
   Barselsorlov og fædreorlov
   1.   Eksperter er underlagt de gældende regler i generalsekretariatet med hensyn til barselsorlov og fædreorlov.
   2.   Når der i henhold til arbejdsgiverens nationale ret er fastsat en længere barselsorlov, kan udstationeringen på ekspertens anmodning og efter forudgående aftale med arbejdsgiveren suspenderes i den periode, der går ud over den barselsorlov, der tildeles af generalsekretariatet. Hvis det er i generalsekretariatets interesse, forlænges udstationeringen i så fald med en periode svarende til suspensionen.
   3.   Uanset stk. 1 kan eksperten efter forudgående aftale med arbejdsgiveren anmode om en suspension af udstationeringen, som omfatter hele barselsorloven. Hvis det er i generalsekretariatets interesse, forlænges udstationeringen i så fald med en periode svarende til suspensionen.
   4.   Stk. 2 og 3 finder også anvendelse ved adoption.
   Artikel 17
   Forvaltning og kontrol
   Generalsekretariatets Generaldirektorat for Administration og det generaldirektorat eller den tjenestegren, som eksperten er tilknyttet, er ansvarlige for forvaltningen af og kontrollen med arbejdstid og fravær i overensstemmelse med de regler og procedurer, der gælder i generalsekretariatet.
   KAPITEL III

      GODTGØRELSER OG UDGIFTER

   Artikel 18
   Beregning af godtgørelser og rejseudgifter
   1.   Med henblik på denne afgørelse fastsættes den udstationerede nationale eksperts rekrutteringssted, udstationeringssted og tilbagesendelsessted af generalsekretariatet på baggrund af stedernes geografiske position (breddegrad og længdegrad), som fastlagt af generalsekretariatets ansættelsesmyndighed i en hertil egnet database.
   2.   Den geografiske afstand, som omhandlet i artikel 19 og 20 i denne afgørelse, mellem udstationeringsstedet og rekrutterings- eller tilbagesendelsesstedet bestemmes af storcirkelafstanden mellem de to steder i henhold til deres bredde- og længdegrader baseret på WGS 84-koordinatsystemet (World Geodetic System 1984).
   3.   I denne afgørelse forstås

               a)

               rekrutteringsstedet som det sted, hvor den udstationerede nationale ekspert arbejdede for sin arbejdsgiver inden udstationeringen

               b)

               udstationeringsstedet som Bruxelles

               c)

               tilbagesendelsesstedet som det sted, hvor den udstationerede nationale ekspert skal udøve sin hovedbeskæftigelse efter afslutningen af udstationeringen.

         Rekrutteringsstedet fastsættes i den i artikel 4, stk. 1, omhandlede brevudveksling. Tilbagesendelsesstedet fastsættes på grundlag af en erklæring fra arbejdsgiveren.
   4.   Med henblik på denne artikel tages forhold i forbindelse med arbejde, der udføres af en udstationeret national ekspert for en anden medlemsstat end den, hvor udstationeringsstedet er beliggende, eller for en IGO, tages ikke i betragtning.
   Artikel 19
   Godtgørelser
   1.   En udstationeret national ekspert har i hele udstationeringsperioden ret til dagpenge, der tildeles efter samme kriterier som udlandstillægget for tjenestemænd, jf. artikel 4 i bilag VII til tjenestemandsvedtægten. Er disse kriterier opfyldt, udgør dagpengene 128,67 EUR. I modsat fald udgør de 32,18 EUR.
   2.   En udstationeret national ekspert har i udstationeringsperioden ret til en ekstra månedlig godtgørelse, der udbetales i henhold til nedenstående tabel:

               Geografisk afstand mellem rekrutteringssted og udstationeringssted
               (i km)

               Beløb i EUR

               0-150

               0,00

               > 150

               82,70

               > 300

               147,03

               > 500

               238,95

               > 800

               385,98

               > 1 300

               606,55

               > 2 000

               726,04

         3.   Godtgørelserne i denne artikels stk. 1 og 2 er også beregnet til at dække den udstationerede nationale eksperts flytteudgifter og de årlige rejseudgifter under udstationeringen. De udbetales for perioder med tjenesterejse, årlig ferie, barselsorlov, fædreorlov eller adoptionsorlov, særlig tjenestefrihed og fridage, som er bevilges af generalsekretariatet, jf. dog artikel 14, 15 eller 16. Hvis der gives tilladelse til deltidsarbejde, er den udstationerede nationale ekspert berettiget til forholdsmæssigt reducerede godtgørelser.
   4.   Ved udstationeringens start får en udstationeret national ekspert udbetalt et forskudsbeløb svarende til dagpenge for de første 75 dage i form af et engangsbeløb, hvorved retten til yderligere dagpenge ophører i denne periode. Hvis udstationeringen afsluttes inden udløbet af de 75 dage, er den udstationerede nationale ekspert forpligtet til at tilbagebetale et beløb, der svarer til den resterende del af nævnte periode.
   5.   Ved den brevveksling, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, underretter arbejdsgiveren generalsekretariatet om enhver udbetaling svarende til den i denne artikels stk. 1 og 2 omhandlede udbetaling, som den udstationerede nationale ekspert modtager. Disse udbetalinger fratrækkes de tilsvarende godtgørelser, der udbetales af generalsekretariatet til den udstationerede nationale ekspert.
   6.   Den ajourføring af vederlag og godtgørelser, der vedtages i medfør af artikel 65 og bilag XI til tjenestemandsvedtægten, gælder automatisk for den månedlige godtgørelse og dagpengene i måneden efter deres vedtagelse uden tilbagevirkende kraft. Efter tilpasningen offentliggøres de nye beløb i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 20
   Rejseudgifter
   1.   Den udstationerede nationale ekspert har ret til en standardgodtgørelse af sine egne rejseudgifter ved begyndelsen af udstationeringen.
   2.   Standardgodtgørelsen baseres på et tillæg for hver kilometer af den geografiske afstand mellem rekrutteringsstedet og udstationeringsstedet. Godtgørelsen pr. kilometer fastsættes i overensstemmelse med artikel 7 i bilag VII til tjenestemandsvedtægten.
   3.   Den udstationerede nationale ekspert har ved udstationeringens udløb ret til at få godtgjort sine rejseudgifter til tilbagesendelsesstedet. Der kan ikke godtgøres et beløb, der er højere end det, den udstationerede nationale ekspert ville have ret til ved tilbagevenden til rekrutteringsstedet.
   4.   Rejseudgifterne for den udstationerede nationale eksperts familiemedlemmer godtgøres ikke.
   Artikel 21
   Tjenesterejser og udgifter i forbindelse med tjenesterejser
   1.   Eksperten kan sendes på tjenesterejse, jf. dog artikel 7, stk. 2 og 3.
   2.   Udgifter i forbindelse med tjenesterejser godtgøres i henhold til generalsekretariatets gældende bestemmelser.
   Artikel 22
   Uddannelse
   Eksperten har ret til at deltage i de uddannelseskurser, der afholdes af generalsekretariatet, hvis det er i generalsekretariatets interesse. Der tages hensyn til ekspertens rimelige interesse, navnlig med henblik på det fremtidige karriereforløb efter udstationeringen, når der træffes beslutning om, hvorvidt den pågældende kan deltage i uddannelseskurser.
   Artikel 23
   Administrative bestemmelser
   1.   Eksperten henvender sig den første dag af sin udstationering til den ansvarlige tjenestegren i Generaldirektoratet for Administration for at opfylde de nødvendige administrative formaliteter. Eksperten tiltræder enten den 1. eller den 16. i måneden.
   2.   Generalsekretariatet foretager udbetaling i euro til en bankkonto, der er åbnet i en bank i Unionen.
   KAPITEL IV

      OMKOSTNINGSFRIE EXPERTER, DER ER KORTVARIGT UDSTATIONERET

   Artikel 24
   Omkostningsfri kortvarig udstationering af eksperter
   1.   En højt specialiseret ekspert kan kortvarigt udstationeres omkostningsfrit til generalsekretariatet for at løse specifikke opgaver for en periode på højst seks måneder, som kan forlænges i overensstemmelse med artikel 25, stk. 1.
   Medmindre andet er aftalt mellem generalsekretariatet og den administration, der omkostningsfrit udstationerer eksperten kortvarigt, indebærer denne udstationering ikke, at generalsekretariatet udbetaler nogen godtgørelser eller dække nogen udgifter bortset fra dem, der er omhandlet i artikel 29, hvor det måtte være relevant.
   2.   Bestemmelserne i artikel 1-17, artikel 21-23 og 30-32 finder også anvendelse på nationale eksperter, der omkostningsfrit udstationeres kortvarigt, jf. dog artikel 25-29.
   3.   Med forbehold af artikel 8 skal eksperter, der omkostningsfrit er kortvarigt udstationeret, altid udvise en adfærd, som afspejler det forhold, at de er udstationeret til generalsekretariatet, og som aldrig må sætte deres stilling i generalsekretariatet i et dårligt lys.
   Artikel 25
   Fornyelse og forlængelse af omkostningsfri, kortvarig udstationering
   1.   Den periode, der er omhandlet i artikel 24, stk. 1, kan forlænges én gang med en periode på højst seks måneder. I ekstraordinære tilfælde kan generalsekretariatet dog beslutte at indrømme en forlængelse på over seks måneder.
   2.   Eksperter, der omkostningsfrit har været kortvarigt udstationeret, kan udstationeres til generalsekretariatet igen i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse, forudsat at der er forløbet mindst et år mellem den foregående udstationeringsperiodes udløb og den nye udstationering.
   3.   I ganske særlige tilfælde kan den etårige periode, der er omhandlet i stk. 2, forkortes.
   Artikel 26
   Beskrivelse af opgaver
   1.   I den brevveksling, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, angives den person, der er ansvarlig i det generaldirektorat eller direktorat, den enhed eller anden afdeling, som den eksperten omkostningsfrit skal udstationeres til kortvarigt, og der gives en detaljeret beskrivelse af de opgaver, den pågældende skal løse.
   2.   En ekspert, der omkostningsfrit er udstationeret kortvarigt, modtager instrukser fra den ansvarlige person i henhold til stk. 1 om de bestemte opgaver, der skal udføres.
   Artikel 27
   Forsikring
   Med forbehold af artikel 29 og uanset artikel 11, stk. 2 og 3, er en ekspert, der omkostningsfrit udstationeres kortvarigt, omfattet af generalsekretariatets ulykkesforsikring i tilfælde, hvor arbejdsgiverens forsikring ikke dækker den samme risiko.
   Artikel 28
   Arbejdsvilkår
   1.   Uanset artikel 12, stk. 2, andet punktum, arbejder en ekspert, der omkostningsfrit er udstationeret kortvarigt, udelukkende på fuld tid i udstationeringsperioden.
   2.   Artikel 12, stk. 4, finder ikke anvendelse på en ekspert, der omkostningsfrit er udstationeret kortvarigt.
   3.   Artikel 14, stk. 3 og 5, finder ikke anvendelse på en ekspert, der omkostningsfrit er udstationeret kortvarigt. Efter begrundet anmodning kan en ekspert, der omkostningsfrit er udstationeret kortvarigt, dog indrømmes særlig tjenestefrihed efter beslutning truffet af generaldirektøren for den tjenestegren, som den omkostningsfrit kortvarigt udstationerede ekspert er tilknyttet. Denne særlige tjenestefrihed må ikke overstige tre dage i hele udstationeringsperioden. Tjenestegrenens generaldirektør hører inden indrømmelse af en sådan tjenestefrihed generaldirektøren for administrationen.
   Artikel 29
   Tjenesterejser
   1.   En ekspert, der omkostningsfrit er udstationeret kortvarigt, deltager i tjenesterejser uden for udstationeringsstedet, modtager godtgørelse efter gældende regler for godtgørelse af tjenesterejser for tjenestemænd, medmindre der er aftalt en anden ordning mellem generalsekretariatet og arbejdsgiveren.
   2.   Hvis generalsekretariatet inden for rammerne af en tjenesterejse tegner en særlig højrisikoforsikring for tjenestemænd, udvides denne til også at dække en ekspert, der omkostningsfrit er udstationeret kortvarigt, og som deltager i samme tjenesterejse.
   3.   En ekspert, som omkostningsfrit er udstationeret kortvarigt, og som deltager i en tjenesterejse uden for EU's område, er underlagt generalsekretariatets gældende sikkerhedsordninger for sådanne tjenesterejser.
   KAPITEL V

      KLAGER

   Artikel 30
   Klager
   En ekspert kan indgive en klage til den enhed i Generaldirektoratet for Administration, der er ansvarlig for klager og anmodninger i henhold til tjenestemandsvedtægten, over en retsakt, som er vedtaget af generalsekretæren for Rådet i henhold til denne afgørelse, og som er til skade for eksperten, med undtagelse af retsakter, der er en direkte følge af afgørelser truffet af arbejdsgiveren, uden at dette berører muligheden for efter udstationeringens begyndelse at indbringe klager på de betingelser og inden for de tidsfrister, der er fastsat i artikel 263 i TEUF.
   Klagen skal indbringes inden for en frist på to måneder. Fristen løber fra den dag, hvor afgørelsen meddeles den berørte person, og i alle tilfælde senest den dag, hvor den pågældende modtager sådan meddelelse. Generaldirektøren for administrationen meddeler den berørte person en begrundet beslutning inden for en frist på fire måneder fra den dag, hvor klagen er fremsat. Har eksperten ikke har modtaget svar på klagen inden for denne frist, anses dette som en stiltiende afvisning af klagen.
   KAPITEL VI

      AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

   Artikel 31
   Afgivelse af oplysninger
   Alle medlemsstaternes faste repræsentationer underrettes årligt om antallet af eksperter i generalsekretariatet. Sådanne oplysninger omfatter endvidere:

               a)

               nationalitet på eksperter, der er udstationeret fra en IGO, jf. artikel 2, stk. 4, andet afsnit

               b)

               eventuelle fravigelser af udvælgelsesproceduren i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4

               c)

               tildeling af alle eksperter

               d)

               enhver suspension og førtidig afslutning af eksperters udstationering, jf. artikel 9 og 10

               e)

               den årlige ajourføring af de udstationerede nationale eksperters godtgørelser i overensstemmelse med artikel 19.

         Artikel 32
   Delegation af beføjelser
   Alle de beføjelser, der overdrages til generalsekretariatet i medfør af denne afgørelse, udøves af generalsekretæren for Rådet. Generalsekretæren for Rådet bemyndiges til at uddelegere en af eller alle disse beføjelser til generaldirektøren for administrationen i generalsekretariatet.
   Artikel 33
   Ophævelse
   Rådets afgørelse 2007/829/EF ophæves. Artikel 2, stk. 1, og artikel 15 til 19 deri finder dog fortsat anvendelse på alle udstationeringer, der er i kraft på tidspunktet for nærværende afgørelses ikrafttræden, jf. dog artikel 34.
   Artikel 34
   Ikrafttræden og anvendelse
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes på enhver ny udstationering eller på en fornyelse eller forlængelse af en udstationering fra den første dag i måneden efter dens ikrafttræden.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 23. juni 2015.

            På Rådets vegne

         E. RINKĒVIČS

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2007/829/EF af 5. december 2007 om ansættelsesvilkårene for udstationerede nationale eksperter og militærpersoner i Generalsekretariatet for Rådet og om ophævelse af afgørelse 2003/479/EF (EUT L 327 af 13.12.2007, s. 10).

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 15).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1).


Avis juridique important

|

31999D0435

1999/435/EF: Rådets afgørelse af 20. maj 1999 om definition af Schengen-reglerne med henblik på, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om Den Europæiske Union, at fastsætte retsgrundlaget for de bestemmelser og afgørelser, der udgør Schengen-reglerne

EF-Tidende nr. L 176 af 10/07/1999 s. 0001 - 0016

RÅDETS AFGØRELSEaf 20. maj 1999om definition af Schengen-reglerne med henblik på, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om Den Europæiske Union, at fastsætte retsgrundlaget for de bestemmelser og afgørelser, der udgør Schengen-reglerne(1999/435/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -på grundlag af artikel 2, stk. 1, andet afsnit, første punktum, i protokollen, knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union (i det følgende benævnt "Schengen-protokollen"), ogud fra følgende betragtninger:(1) Det er nødvendigt, at Rådet definerer Schengen-reglerne, for at det, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaterne, kan fastsætte retsgrundlaget for bestemmelserne i Schengen-reglerne.(2) Det er kun nødvendigt at fastsætte retsgrundlaget for de bindende bestemmelser eller afgørelser, der udgør Schengen-reglerne, og som stadig er gældende.(3) Rådet bør derfor fastslå, for hvilke af de bestemmelser og afgørelser, der udgør Schengen-reglerne, det ikke er nødvendigt at fastsætte et retsgrundlag i henhold til de relevante traktatbestemmelser.(4) Det forhold, at Rådet for nogle af Schengen-reglernes vedkommende ikke skal eller ikke bør fastsætte noget retsgrundlag i henhold til de relevante bestemmelser i traktaterne, kan begrundes med følgende:a) Reglen har ikke bindende virkning, og en tilsvarende regel kan kun vedtages af Rådet på grundlag af et instrument, der ikke henviser til noget retsgrundlag i en af traktaterne.b) Reglen er blevet overflødig med tiden og/eller på grund af omstændighederne.c) Reglen vedrører institutionelle ordninger, som må anses for at blive afløst af EU-procedurer.d) Emnet for reglen er omfattet af og dermed overflødiggjort af gældende Fællesskabs- eller EU-lovgivning eller af en retsakt, der er vedtaget af samtlige medlemsstater.e) Reglen er blevet overflødiggjort af den aftale med Republikken Island og Kongeriget Norge, som skal indgås i henhold til artikel 6 i Schengen-protokollen.f) Reglen vedrører et område, der hverken falder ind under Fællesskabets virke eller er omfattet af EU's mål, og således vedrører et af de områder, med hensyn til hvilke medlemsstaterne har forbeholdt sig handlefrihed. Dette omfatter regler, der udelukkende kan være af betydning med henblik på beregningen af finansielle fordringer fra eller mellem de vedrørte medlemsstater.(5) Også hvis Rådet af en af disse grunde for nogle af Schengen-reglernes vedkommende ikke skal eller bør fastsætte noget retsgrundlag, medfører dette ikke, at de ophæves eller bliver juridisk ugyldige. Retsvirkningen af gældende retsakter, som er vedtaget på grundlag af sådanne bestemmelser, berøres ikke heraf.(6) Danmarks rettigheder og pligter fastlægges i artikel 3 i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union og i artikel 1-5 i protokollen om Danmarks stilling -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 11. I overensstemmelse med bilaget til protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union omfatter Schengen-reglerne alle de retsakter, som er anført i bilag A til denne afgørelse.2. Schengen-reglerne, jf. stk. 1, offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, med undtagelse af de bestemmelser, der er nævnt i artikel 2, samt de bestemmelser, som på datoen for vedtagelsen af denne afgørelse er klassificeret som "fortrolige" af Schengen-Eksekutivkomitéen.3. Rådet forbeholder sig ret til senere også at offentliggøre andre dele af Schengen-reglerne i EF-Tidende, navnlig bestemmelser, som det synes nødvendigt at offentliggøre i almenhedens interesse, eller som Rådet anser for at være af betydning for fortolkningen af Schengen-reglerne.Artikel 2Det er ikke nødvendigt, at Rådet i henhold til artikel 2, stk. 1, andet afsnit, andet punktum, i Schengen-protokollen i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaterne fastlægger et retsgrundlag for følgende bestemmelser og afgørelser, der er en del af Schengen-reglerne:a) de bestemmelser i konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990 mellem Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene om gennemførelse af Schengen-aftalen med tilhørende slutakt og erklæringer ("Schengen-konventionen"), der er opregnet i bilag B, 1. del;b) de bestemmelser i tiltrædelsesaftalerne og protokollerne til Schengen-aftalen og Schengen-konventionen, indgået med Den Italienske Republik (undertegnet i Paris den 27. november 1990), Kongeriget Spanien og Den Portugisiske Republik (undertegnet i Bonn den 25. juni 1991), Den Hellenske Republik (undertegnet i Madrid den 6. november 1992), Republikken Østrig (undertegnet i Bruxelles den 28. april 1995) og Kongeriget Danmark, Republikken Finland og Kongeriget Sverige (undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996), der er opregnet i bilag B, 2. del;c) de afgørelser og erklæringer, der er vedtaget af Eksekutivkomitéen, nedsat ved Schengen-konventionen, der er opregnet i bilag B, 3. del;d) de afgørelser, som Centralgruppen har truffet efter bemyndigelse fra Eksekutivkomitéen og som er anført i 3. del i bilag B.Artikel 3Denne afgørelse finder straks anvendelse.Den offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 1999.På Rådets vegneE. BULMAHNFormandBILAG AArtikel 1SCHENGEN-REGLERNE1. Aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985.2. Konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990 mellem Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene om gennemførelse af aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, med tilhørende slutakt og fælles erklæringer.3. Protokollerne og aftalerne om tiltrædelse af 1985-aftalen og 1990-gennemførelseskonventionen indgået med Italien (undertegnet i Paris den 27. november 1990), Spanien og Portugal (undertegnet i Bonn den 25. juni 1991), Grækenland (undertegnet i Madrid den 6. november 1992), Østrig (undertegnet i Bruxelles den 28. april 1995) og Danmark, Finland og Sverige (undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996) med tilhørende slutakter og erklæringer.4. Afgørelser og erklæringer vedtaget af Schengen-Eksekutivkomitéen.5. Afgørelser truffet af Centralgruppen, som denne har fået bemyndigelse til af Eksekutivkomitéen.Afgørelser>TABELPOSITION>Erklæringer>TABELPOSITION>6. Liste over retsakter vedtaget til gennemførelse af konventionen af de organer, som Eksekutivkomitéen har overdraget beslutningskompetence.Afgørelser truffet af Centralgruppen>TABELPOSITION>BILAG BArtikel 21. DELKonventionen undertegnet i Schengen den 19. juni 1990 mellem Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene om gennemførelse af Schengen-aftalen:artikel 2, stk. 4artikel 4, for så vidt angår kontrol af bagage(1)artikel 10, stk. 2artikel 19, stk. 2artikel 28-38 og de dertil hørende definitioner(2)artikel 60artikel 70artikel 74artikel 77-81(3)artikel 83-90(4)artikel 120-125artikel 131-135artikel 137artikel 139-142slutakten: erklæring 2slutakten: erklæring 4, 5 og 6Protokolfælleserklæringerklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.2. DEL1. Protokollen, undertegnet i Paris den 27. november 1990, on tiltrædelse af Den Italienske Republiks regering af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985.2. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Paris den 27. november 1990, om Den Italienske Republiks tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik, med tilhørende slutakt og erklæringer:artikel 1artikel 5 og 6slutakt: del Idel II, erklæring 2 og 3erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.3. Protokollen, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, om tiltrædelse af Kongeriget Spaniens regering af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, som ændret ved protokollen om tiltrædelse af Den Italienske Republiks regering, undertegnet i Paris den 27. november 1990, med tilhørende erklæringer.4. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, om Kongeriget Spaniens tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik, som Den Italienske Republik har tiltrådt ved aftalen undertegnet i Paris den 27. november 1990, med tilhørende slutakt og erklæringer:artikel 1artikel 5 og 6slutakt: del Idel II, erklæring 2 og 3del III, erklæring 1, 3 og 4erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.5. Protokollen, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, om tiltrædelse af Den Portugisiske Republiks regering af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, som ændret ved protokollen om tiltrædelse af Den Italienske Republiks regering, undertegnet i Paris den 27. november 1990, med tilhørende erklæringer.6. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, om Den Portugisiske Republiks tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik, som Den Italienske Republik har tiltrådt ved aftalen undertegnet i Paris den 27. november 1990, med tilhørende slutakt og erklæringer:artikel 1artikel 7 og 8slutakt: del Idel II, erklæring 2 og 3del III, erklæring 2, 3, 4 og 5erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.7. Protokollen, undertegnet i Madrid den 6. november 1992, om tiltrædelse af Den Hellenske Republiks regering af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, som ændret ved protokollerne om tilltrædelse af Den Italienske Republiks regering, undertegnet i Paris den 27. november 1990, og af Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks regeringer, undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, med tilhørende erklæring.8. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Madrid den 6. november 1992, om Den Hellenske Republiks tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik, som Den Italienske Republik har tiltrådt ved aftalen undertegnet i Paris den 27. november 1990, og Kongeriget Spanien og Den Portugisiske Republik ved aftalerne undertegnet i Bonn den 25. juni 1991, med tilhørende slutakt og erklæringer:artikel 1artikel 6 og 7slutakt: del Idel II, erklæring 2, 3, 4 og 5del III, erklæring 1 og 3erklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.9. Protokollen, undertegnet i Bruxelles den 28. april 1995, om tiltrædelse af Republikken Østrigs regering af aftalen mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, som ændret ved protokollerne om tiltrædelse af Den Italienske Republiks, Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske Republiks, samt Den Hellenske Republiks regeringer, undertegnet hhv. den 27. november 1990, den 25. juni 1991 og den 6. november 1992.10. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Bruxelles den 28. april 1995, om Republikken Østrigs tiltrædelse af konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik, som Den Italienske Republik, Kongeriget Spanien og Den Portugisiske Republik samt Den Hellenske Republik har tiltrådt ved aftalerne undertegnet hhv. den 27. november 1990, den 25. juni 1991 og den 6. november 1992, med tilhørende slutakt:artikel 1artikel 5 og 6slutakt: del Idel II, erklæring 2del III11. Protokollen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om tiltrædelse af Kongeriget Danmarks regering af aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, med tilhørende erklæring.12. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om Kongeriget Danmarks tiltrædelse af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, med tilhørende slutakt og erklæring:artikel 1artikel 5, stk. 1artikel 7 og 8slutakt: del Idel II, erklæring 2del IIIerklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.13. Protokollen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om tiltrædelse af Republikken Finlands regering af aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, med tilhørende erklæring.14. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om Republikken Finlands tiltrædelse af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, med tilhørende slutakt og erklæring:artikel 1artikel 6 og 7slutakt: del Idel II, erklæring 2del IIIerklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.15. Protokollen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om tiltrædelse af Kongeriget Sveriges regering af aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985, med tilhørende erklæring.16. Følgende bestemmelser i aftalen, undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996, om Kongeriget Sveriges tiltrædelse af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990, med tilhørende slutakt og erklæring:artikel 1artikel 6 og 7slutakt: del Idel II, erklæring 2del IIIerklæring afgivet af ministrene og statssekretærerne.3. DELEksekutivkomitéens afgørelser>TABELPOSITION>Erklæringer fra Eksekutivkomitéen>TABELPOSITION>Afgørelser truffet af Centralgruppen>TABELPOSITION>(1) For så vidt angår kontrol af bagage er artikel 4 blevet afløst af Rådets forordning (EØF) nr. 3925/91 af 19. december 1991 om afskaffelse af kontrol og formaliteter gældende for håndbagage og indchecket bagage tilhørende personer, der foretager en flyvning inden for Fællesskabet, samt for bagage tilhørende personer, der foretager en overfart ad søvejen inden for Fællesskabet (EFT L 374 af 31.12.1991, s. 4).(2) Erstattet af konventionen, undertegnet i Dublin den 15. juni 1990, om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der indgives i en af Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater (EFT C 254 af 19.8.1997, s. 1).(3) Schengen-konventionens artikel 77-81 og artikel 83-90 er afløst af Rådets direktiv 91/447/EØF om erhvervelse og besiddelse af våben. Med hensyn til krigsvåben har medlemsstaterne kompetence i henhold til EF-traktatens artikel 296, stk. 1, litra b).(4) Schengen-konventionens artikel 77-81 og artikel 83-90 er afløst af Rådets direktiv 91/447/EØF om erhvervelse og besiddelse af våben. Med hensyn til krigsvåben har medlemsstaterne kompetence i henhold til EF-traktatens artikel 296, stk. 1, litra b).


title: Udnævnelse af et medlem af Revisionsretten - Szabolcs Fazakas Europa-Parlamentets afgørelse af 25. marts 2010 om den foreslåede udnævnelse af Szabolcs Fazakas til medlem af Revisionsretten (C7-0019/2010 – 2010/0807(NLE))

text:
               7.1.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 4/68

         Torsdag den 25. marts 2010Udnævnelse af et medlem af Revisionsretten - Szabolcs Fazakas
   P7_TA(2010)0078
   Europa-Parlamentets afgørelse af 25. marts 2010 om den foreslåede udnævnelse af Szabolcs Fazakas til medlem af Revisionsretten (C7-0019/2010 – 2010/0807(NLE))
   2011/C 4 E/17
   (Høring)

      Europa-Parlamentet,
   der henviser til EUF-traktatens artikel 286, stk. 2, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C7-0019/2010),
   der henviser til, at Budgetkontroludvalget på sit møde den 15. marts 2010 foretog en høring af den af Rådet foreslåede kandidat til hvervet som medlem af Revisionsretten,
   der henviser til forretningsordenens artikel 108,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0038/2010),

               A.

               der henviser til, at Szabolcs Fazakas opfylder de i EUF-traktatens artikel 286, stk. 1, fastsatte krav,

               1.

               afgiver positiv udtalelse om Rådets forslag om udnævnelse af Szabolcs Fazakas til medlem af Revisionsretten;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og til orientering til Revisionsretten samt til Den Europæiske Unions øvrige institutioner og medlemsstaternes revisionsinstitutioner.


title: 2008/526/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 24. april 2007 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2005

text:
               15.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/147

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 24. april 2007
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2005
   (2008/526/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2005 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2005 med instituttets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af den 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1360/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (4), særlig artikel 11,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A6-0113/2007),

               1.

               noterer sig, at det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2004 og 2005 ser ud som følger:
               Resultatopgørelse for regnskabsårene 2004 og 2005

                           (1000 EUR)

                           2005

                           2004

                              Indtægter

                           Tilskud fra Kommissionen

                           18 500

                           17 600

                           Andre donorer — Italienske Udenrigsministerium

                           479

                           800

                           Andre donorer — Meda-ETE-aftaler

                           2 500

                           0

                           Andre donorer — Tempus-aftaler 2004/05

                           1 739

                           0

                           Diverse indtægter

                           34

                           80

                              Indtægter i alt (a)

                              23 252

                              18 480

                              Udgifter

                              Personale — Afsnit I i budgettet

                           Betalinger

                           11 310

                           11 122

                           Fremførte bevillinger

                           478

                           123

                              Driftsudgifter — Afsnit II i budgettet

                           Betalinger

                           1 232

                           1 213

                           Fremførte bevillinger

                           326

                           247

                              Aktionsudgifter — Afsnit III i budgettet

                           Betalinger

                           2 818

                           3 449

                           Fremførte bevillinger

                           1 925

                           1 168

                              Formålsbestemte indtægter — Afsnit IV i budgettet

                           Betalinger

                           123

                           260

                           Tildelte bevillinger — ikke udbetalt i 2005

                           356

                           540

                              Meda-ETE-aftaler — Afsnit V i budgettet

                           Betalinger

                           135

                           0

                           Tildelte bevillinger — ikke udbetalt i 2005

                           2 365

                           0

                              Tempus-aftaler 2004/05 — Afsnit VI i budgettet

                           Betalinger

                           677

                           0

                           Tildelte bevillinger — ikke udbetalt i 2005

                           1 062

                           0

                              Udgifter i alt (b)

                              22 808

                              18 122

                              Regnskabsårets resultat (a – b)

                              444

                              358

                           Saldo fremført fra det foregående regnskabsår

                           – 759

                           -1 318

                           Bevillinger, der er fremført og bortfaldet

                           388

                           204

                           Tilbagebetalinger til Kommissionen

                           0

                           0

                           Kursdifferencer

                           1

                           – 4

                              Regnskabsårets saldo

                              74

                              – 759

                              Kilde: Instituttet. Tabellerne er udarbejdet på grundlag af Erhvervsuddannelsesinstituttets eget årsregnskab.

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2005;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 266 af 31.10.2006, s. 40.

      (2)  EUT C 312 af 19.12.2006, s. 73.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EFT L 131 af 23.5.1990, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1648/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 22).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


title: 2007/114/EF: Kommissionens afgørelse af 8. februar 2007 om ændring af afgørelse 2005/56/EF om oprettelse af Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur til forvaltning af Fællesskabets indsats inden for områderne undervisning, audiovisuelle medier og kultur i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 58/2003(EØS-relevant tekst).

text:
               17.2.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 49/21

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 8. februar 2007
   om ændring af afgørelse 2005/56/EF om oprettelse af Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur til forvaltning af Fællesskabets indsats inden for områderne undervisning, audiovisuelle medier og kultur i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 58/2003
   (EØS-relevant tekst)
   (2007/114/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal forvalte opgaver i forbindelse med EF-programmer (1), særlig artikel 3, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 4 i Kommissionens afgørelse 2005/56/EF (2) skal Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (i det følgende benævnt »organet«) forvalte opgaver i forbindelse med EF-programmer inden for områderne undervisning, audiovisuelle medier og kultur.

               (2)

               Den 31. december 2006 udløb de fleste af de programmer, som organet er ansvarligt for. Programmerne vil blive erstattet af nye programmer, som kommer til at dække perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

               (3)

               Den eksterne evaluering, som Kommissionen sørgede for i november 2006, jf. artikel 3, stk. 2, i afgørelse 2005/56/EF, har vist, at visse centrale dele af fællesskabsprogrammerne inden for områderne undervisning, audiovisuelle medier og kultur bedst forvaltes ved at anvende organet. Som en konklusion på evalueringen henstilles det derfor, at organets opgaver udvides til at omfatte forvaltning af de centrale dele af de nye programmer inden for områderne undervisning, audiovisuelle medier og kultur.

               (4)

               På baggrund af evalueringen bør organet ikke blot gøres ansvarligt for forvaltningen af de nye programmer, men også for forvaltningen af projekter, som hører under organets nuværende kompetenceområder, men som kan finansieres i medfør af andre bestemmelser eller med andre midler. Det drejer sig om projekter, som kan finansieres ved hjælp af Fællesskabets støtte til landene i det vestlige Balkan, midler fra Den Europæiske Udviklingsfond, visse instrumenter, som anvendes i forbindelse med den europæiske naboskabs- og partnerskabspolitik, instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde og visse aftaler, som Fællesskabet har indgået med tredjelande inden for områderne almen uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender.

               (5)

               Endvidere ønsker Kommissionen at gøre organet ansvarligt for gennemførelse på europæisk plan af informationsnettet om uddannelse i Det Europæiske Fællesskab (»Eurydice«), som beskrevet i aktion 6.1. i den anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse »Socrates« og det tværgående program i handlingsprogrammet for livslang læring.

               (6)

               Endelig skal den periode, som organet oprettes for, ændres og tilpasses til de nye programmers varighed, således at der kan sikres en stabil og effektiv forvaltning af de nye programmer, som organet gøres ansvarligt for. Endvidere skal den periode, som organet oprettes for, omfatte en udfasningsperiode (»phasing out«) på to år i forhold til de nye programmers gennemførelsesperiode (2014-2015), således at organet kan afslutte de projekter, der udvælges i løbet af det sidste år i gennemførelsesperioden.

               (7)

               Det er derfor nødvendigt at ændre afgørelse 2005/56/EF.

               (8)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsorganudvalget —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2005/56/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 3, stk. 1, affattes således:
               »1.   Organet oprettes for en periode, der begynder den 1. januar 2005 og slutter den 31. december 2015.«

               2)

               Artikel 4, stk. 1, affattes således:
               »1.   Organet skal være ansvarligt for forvaltningen af visse dele af følgende EF-programmer:

                           1)

                           anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse, Socrates (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 253/2000/EF (3);

                           2)

                           anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse, Leonardo da Vinci (2000-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 1999/382/EF (4);

                           3)

                           EF-handlingsprogrammet for unge (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1031/2000/EF (5);

                           4)

                           Kultur 2000-programmet (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF (6);

                           5)

                           projekter inden for videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til partnerstater i Østeuropa og Centralasien (2000-2006), som omhandlet i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 99/2000 (7);

                           6)

                           projekter inden for videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Forbundsrepublikken Jugoslavien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien (2000-2006), godkendt inden for rammerne af Rådets forordning (EF) nr. 2666/2000 (8);

                           7)

                           projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved Rådets afgørelse 2001/196/EF (9);

                           8)

                           projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved Rådets afgørelse 2001/197/EF (10);

                           9)

                           program til fremme af udvikling, distribution og markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner (Media Plus — Udvikling, distribution og markedsføring) (2001-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 2000/821/EF (11);

                           10)

                           uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media-uddannelse) (2001-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 163/2001/EF (12);

                           11)

                           flerårigt program for effektiv integrering af informations- og kommunikationsteknologi (ikt) i uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne i Europa (eLearning-programmet) (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2318/2003/EF (13);

                           12)

                           EF-handlingsprogram til fremme af aktivt medborgerskab i Europa (2004-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 2004/100/EF (14);

                           13)

                           EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på ungdomsområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 790/2004/EF (15);

                           14)

                           EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på uddannelsesområdet, og støtte til enkeltforanstaltninger på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 791/2004/EF (16);

                           15)

                           EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på kulturområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 792/2004/EF (17);

                           16)

                           projekter inden for højere uddannelse, som kan finansieres under den 9. Europæiske Udviklingsfond (2000-2007) (18);

                           17)

                           program, der skal øge kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (Erasmus Mundus) (2004-2008), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2317/2003/EF (19);

                           18)

                           projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2006-2013), godkendt ved Rådets afgørelse 2006/910/EF (20);

                           19)

                           projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om oprettelse af et samarbejdsprogram inden for højere uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender (2006-2013), godkendt ved Rådets afgørelse 2006/964/EF (21);

                           20)

                           handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/2006/EF (22);

                           21)

                           Kultur-programmet (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1855/2006/EF (23);

                           22)

                           programmet Borgernes Europa, som sigter mod at fremme aktivt medborgerskab i Europa (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1904/2006/EF (24);

                           23)

                           programmet Aktive unge (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1719/2006/EF (25);

                           24)

                           programmet for støtte til den europæiske av-sektor (Media 2007) (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1718/2006/EF (26);

                           25)

                           projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via bestemmelserne i instrumentet til førtiltrædelsesbistand (Ipa) (2007-2013), oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 (27);

                           26)

                           projekter inden for området videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien, godkendt i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 443/92 (28);

                           27)

                           projekter inden for området videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne i det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 (29);

                           28)

                           projekter inden for området videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne i finansiering af udviklingssamarbejdsinstrumentet, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (30).

               3)

               I artikel 4, stk. 2, tilføjes følgende litra d):

                           »d)

                           gennemførelsen på europæisk plan af informationsnettet om uddannelse i Det Europæiske Fællesskab (»Eurydice«), der indsamler, analyserer og udsender informationer og producerer analyser og publikationer.«

               4)

               Artikel 6 affattes således:
               »Artikel 6
               Tilskud
               Organet modtager, uden i øvrigt at foregribe andre indtægter, et driftstilskud, som er opført på De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, og midler fra Den Europæiske Udviklingsfond. Tilskuddet og midlerne tages fra den finansielle bevilling for på de pågældende programmer, der er omtalt i artikel 4, stk. 1, og eventuelt fra andre fællesskabsprogrammer, hvis gennemførelse er overdraget til organet i medfør af artikel 4, stk. 3.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2007.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. februar 2007.

            På Kommissionens vegne

         Ján FIGEĽ

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

      (2)  EUT L 24 af 27.1.2005, s. 35.

      (3)

               (1)*

                  EFT L 28 af 3.2.2000, s. 1. Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 885/2004 (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 1).

      (4)

               (2)*

                  EFT L 146 af 11.6.1999, s. 33. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 885/2004.

      (5)

               (3)*

                  EFT L 117 af 18.5.2000, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 885/2004.

      (6)

               (4)*

                  EFT L 63 af 10.3.2000, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 885/2004.

      (7)

               (5)*

                  EFT L 12 af 18.1.2000, s. 1. Ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2112/2005 (EUT L 344 af 27.12.2005, s. 23).

      (8)

               (6)*

                  EFT L 306 af 7.12.2000, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2112/2005.

      (9)

               (7)*

                  EFT L 71 af 13.3.2001, s. 7.

      (10)

               (8)*

                  EFT L 71 af 13.3.2001, s. 15.

      (11)

               (9)*

                  EFT L 336 af 30.12.2000, s. 82. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 885/2004.

      (12)

               (10)*

                  EFT L 26 af 27.1.2001, s. 1. Senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 885/2004.

      (13)

               (11)*

                  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 9.

      (14)

               (12)*

                  EUT L 30 af 4.2.2004, s. 6.

      (15)

               (13)*

                  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 24.

      (16)

               (14)*

                  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 31.

      (17)

               (15)*

                  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 40.

      (18)

               (16)*

               Fond oprettet ved den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355).

      (19)

               (17)*

                  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 1.

      (20)

               (18)*

                  EUT L 346 af 9.12.2006, s. 33.

      (21)

               (19)*

                  EUT L 397 af 30.12.2006, s. 14.

      (22)

               (20)*

                  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 45.

      (23)

               (21)*

                  EUT L 372 af 27.12.2006, s. 1.

      (24)

               (22)*

                  EUT L 378 af 27.12.2006, s. 32.

      (25)

               (23)*

               EUT L 327 af 24.11.2006, s. 30

      (26)

               (24)*

                  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 12.

      (27)

               (25)*

                  EUT L 210 af 31.7.2006, s. 82.

      (28)

               (26)*

                  EFT L 52 af 27.2.1992, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2112/2005.

      (29)

               (27)*

                  EUT L 310 af 9.11.2006, s. 1.

      (30)

               (28)*

                  EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41.«