Avis juridique important

|

31983D0331

83/331/EØF: Rådets afgørelse af 28. juni 1983 om vedtagelse af den forsøgsmæssige fællesskabsforanstaltning til stimulering af effektiviteten af Det europæiske økonomiske Fællesskabs videnskabelige og tekniske potentiel

EF-Tidende nr. L 181 af 06/07/1983 s. 0020

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 28. juni 1983  om vedtagelse af den forsoegsmaessige faellesskabsforanstaltning til stimulering af effektiviteten af Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs videnskabelige og tekniske potentiel  (83/331/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  I henhold til traktatens artikel 2 har Faellesskabet blandt andet til opgave at fremme en harmonisk udvikling af den oekonomiske virksomhed i Faellesskabet som helhed, en varig og afbalanceret ekspansion og en hurtigere hoejnelse af levestandarden; maalsaetningerne for Faellesskabets virke i saa henseende er angivet i traktatens artikel 3;  ved resolution af 14. januar 1974 om samordning af den nationale politik og om definition af aktioner af faellesskabsinteresse paa det videnskabelige og teknologiske omraade (3) har Raadet givet Kommissionen til opgave at fastlaegge aktioner af faellesskabsinteresse og vaelge egnede metoder og midler til gennemfoerelse af disse aktioner;  den overordnede faellesskabsstrategi omfatter planlaegning og ivaerksaettelse af et generelt rammeprogram for de faelles videnskabelige og tekniske aktiviteter;  blandt de grundlaeggende emneomraader, som Kommissionen har foreslaaet for rammeprogrammet, og som blev gunstigt modtaget af Raadet den 8. marts 1982, kraever emneomraadet »effektivisering af Faellesskabets videnskab og teknik« saerlige aktionsformer;  Raadet erkendte den 30. juni 1982 betydningen af en stimulerende faellesskabsforanstaltning til supplering af de allerede eksisterende nationale og internationale aktioner;  Raadet fastlagde den 4. november 1982 en faelles holdning med henblik paa en afgoerelse om vedtagelse af en faellesskabsforanstaltning til stimulering af Faellesskabets videnskabelige og tekniske potentiel, forsoegsfase 1983/1984;  under disse omstaendigheder boer der forsoegsmaessigt vedtages en stimulerende faellesskabsforanstaltning, der aabner mulighed for at praecisere retningslinjerne for en senere aktion, som skal indgaa i et rammeprogram, samt  under hensyntagen til den udtalelse, som Udvalget for videnskabelig og teknisk Forskning (CREST) har afgivet om Kommissionens forslag -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  En forsoegsmaessig faellesskabsforanstaltning til stimulering af effektiviteten af Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs videnskabelige og tekniske potentiel, i det foelgende benaevnt »forsoegsaktionen«, saaledes som den er fastlagt i bilaget, vedtages herved for en periode paa to aar fra den 1. juli 1983.  Forsoegsaktionen omfatter aktiviteter, der tager sigte paa at afproeve Faellesskabets metoder og fremgangsmaader til stimulering, navnlig inden for de i bilaget anfoerte syv omraader.  Artikel 2  De midler, der skoennes noedvendige til forsoegsaktionens gennemfoerelse, anslaas til 7 mio ECU, herunder udgifter til et personale paa tre.  Artikel 3  Kommissionen varetager gennemfoerelsen af forsoegsaktionen paa grundlag af forskningsbevillinger, stoette til parvist samarbejde mellem laboratorier, udviklingskontrakter samt stoette til forskerhold, seminarer og studieophold.  Den bistaas af Udvalget for europaeisk udvikling af videnskab og Teknologi (CODEST), nedsat ved afgoerelse 82/835/EOEF (4), og af konsulenter.  Artikel 4  Ved udgangen af det foerste aar i den i artikel 1 omhandlede periode foretager Kommissionen en metodologisk evaluering af forsoegsaktionen. Kommissionen fremsender en rapport om denne evaluering til Raadet og Europa-Parlamentet.  Artikel 5  Udbredelsen af den viden, der erhverves i forbindelse med forsoegsaktionens gennemfoerelse, sker i overensstemmelse med Raadets forordning (EOEF) nr. 2380/74 af 17. september 1974 om den ordning om udbredelse af viden, der skal gaelde for forskningsprogrammerne for Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1).  Udfaerdiget i Luxembourg, den 28. juni 1983.  Paa Raadets vegne  H. RIESENHUBER  Formand  (1) EFT nr. C 161 af 20. 6. 1983, s. 174.  (2) EFT nr. C 90 af 5. 4. 1983, s. 5.  (3) EFT nr. C 7 af 29. 1. 1974, s. 2.  (4) EFT nr. L 350 af 10. 12. 1982, s. 45.  (1) EFT nr. L 255 af 20. 9. 1974, s. 1.  BILAG  Forsoegsmaessig faellesskabsforanstaltning til stimulering af effektiviteten af Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs videnskabelige og tekniske potentiel  Forsoegsaktionen omfatter multi- eller tvaerfaglige aktiviteter, for hvilke et arbejde udfoert i faellesskab paa multinationalt plan er noedvendigt eller hensigtsmaessigt.  Aktionsplanen fastlaegges som anfoert i det foelgende.  1. Tre aktivitetstyper har prioritet ved ydelse af stoette:  - aktiviteter, for hvilke et snaevert samvirke (inden for en eller flere discipliner) mellem forskerhold er fordelagtigt eller uomgaengelig noedvendigt.  Samvirke inden for en enkelt disciplin tager sigte paa tilnaermelse mellem forskerhold, der arbejder inden for samme fag, men i forskellige medlemsstater. Et saadant samarbejde vil i visse tilfaelde aabne mulighed for at naa det niveau, der er noedvendigt for fuld udfoldelse af kreativiteten hos de enkelte forskerhold.  Samvirke mellem forskellige discipliner sigter paa at forene forskerhold, der arbejder inden for forskellige discipliner og i forskellige medlemsstater.  Begge former for samvirke tager sigte paa at udnytte den rigdom paa metoder og resultater, der findes spredt i Europa;  - aktiviteter, der goer det muligt at bistaa kvalificerede forskerhold, der paa grund af deres arbejdes nyhedspraeg endnu ikke modtager den stoette, som deres vaerdi og den potentielle betydning af deres arbejde berettiger til;  - aktiviteter, der oeger kommunikation og spredning af information inden for videnskab og teknik.  Disse aktiviteter beroerer foerst og fremmest foelgende syv omraader, der goeres til genstand for droeftelser med Codest:  - Farmakobiologi: anvendelse af ny viden inden for cellebiologi og molekylaer biologi.  - Faststoffysik: struktureringsfaenomener og processer til fremstilling af kompositmaterialer.  - Optik: anvendelse af moderne teknikker inden for matematisk analyse paa forskellige problemer i forbindelse med optik.  - Forbraending: undersoegelse af forbraendingsfaenomener (legemers udvikling under forbraending).  - Fotometri - fotoakustik: anvendelse paa ikke-destruktiv analyse.  - Klimatologi: overgangsfaenomener.  - Graensefladefaenomener.  2. Inden for de under nr. 1 anfoerte omraader skal afproeves forskellige typer stimuleringsaktioner, der har vaerdi som eksempel: Forsknings, parvist samarbejde mellem laboratorier, mobilitet for saa vidt angaar forskere samt stoette til forskerhold. Der ivaerksaettes endvidere et specifikt projekt omfattende flere discipliner, til hvis gennemfoerelse forskerhold fra forskellige medlemsstater faar mulighed for at arbejde i faellesskab.  3. Valget af stimuleringsaktioner og af de videnskabelige og tekniske forskerhold, som beroeres heraf, finder sted paa foelgende maade:  - Kommissionen underretter de nationale videnskabelige og tekniske kredse om mulighederne for faellesskabsforanstaltninger paa de valgte omraader; den afventer tilbud.  - Udvaelgelsen af tilbud foretages af Kommissionen, som med bistand fra Codest anvender et »peer review« -system til vurdering dels af den videnskabelige og tekniske interesse af de foreslaaede aktiviteter dels af de forslagstillende forskerholds kvalitetsniveau. De valgte interventioner faar multinational karakter (forskeres mobilitet mellem medlemsstaterne; hold sammensat af forskere fra flere medlemsstater; projekter, der udfoeres i faellesskab af flere forskerhold fra forskellige medlemsstater) og vedroerer aktiviteter af den under nr. 1 fastsatte type; interventionerne skal supplere andre videnskabelige og tekniske faellesskabsaktiviteter, og vaere i overensstemmelse med disse.  4. En raekke undersoegelser, hoeringer, enqueter og seminarer, gennemfoert i samarbejde med nationale videnskabelige og tekniske kredse i Faellesskabet, skal goere det muligt at analysere og vurdere de videnskabelige og tekniske behov og muligheder med henblik paa fremover at praecisere indholdet af de aarlige stimuleringsplaner, der skal indgaa i rammeprogrammet.


Avis juridique important

|

31995D0592

95/592/EF: Rådets afgørelse af 22. december 1995 om indgåelse af resultaterne af forhandlingerne med visse tredjelande i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT og om andre dertil knyttede anliggender

EF-Tidende nr. L 334 af 30/12/1995 s. 0038 - 0051

RÅDETS AFGØRELSE af 22. december 1995 om indgåelse af resultaterne af forhandlingerne med visse tredjelande i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT og om andre dertil knyttede anliggender (95/592/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113, sammenholdt med artikel 228, stk. 2, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:Fællesskabet har ført forhandlinger i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT); disse forhandlinger har ført til aftaler med Australien, Chile, Japan, New Zealand og Thailand;det var også i Fællesskabets interesse at løse visse verserende problemer på landbrugsområdet med de pågældende parter;det er i Fællesskabets interesse at godkende disse aftaler -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Følgende aftaler og brevvekslinger godkendes herved på Fællesskabets vegne:- aftalen om afslutning af forhandlingerne mellem Det Europæiske Fællesskab og Australien i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT (bilag I)- brevvekslingen mellem Det Europæiske Fællesskab og Australien om afslutning af forhandlingerne i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT (bilag I)- sideskrivelsen mellem Det Europæiske Fællesskab og Australien (bilag I).- aftalen om afslutning af forhandlingerne mellem Det Europæiske Fællesskab og Chile i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT (bilag II)- forhandlingerne mellem Det Europæiske Fællesskab og Japan i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT (bilag III)- aftalen om afslutning for forhandlingerne mellem Det Europæiske Fællesskab og New Zealand i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT (bilag IV)- aftalen om afslutning af forhandlingerne mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Thailand i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT (bilag V)Teksterne i de i stk. 1 omhandlede retsakter er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2 Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalerne og brevvekslingerne med bindende virkning for Fællesskabet.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 1995.På Rådets vegneL. ATIENZA SERNAFormand


title: 2004/903/EF: Rådets afgørelse af 29. november 2004 om undertegnelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken San Marino om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, og om godkendelse og undertegnelse af det dertil knyttede aftalememorandum

text:
               28.12.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 381/32

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 29. november 2004
   om undertegnelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken San Marino om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, og om godkendelse og undertegnelse af det dertil knyttede aftalememorandum
   (2004/903/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 94 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 16. oktober 2001 bemyndigede Rådet Kommissionen til at føre forhandlinger med Republikken San Marino om en aftale om, at Republikken San Marino indfører foranstaltninger svarende til dem, der anvendes i Fællesskabet for at sikre en reel beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger.

               (2)

               Teksten til aftalen, der er resultatet af forhandlingerne, afspejler Rådets forhandlingsdirektiver. Den er ledsaget af et aftalememorandum mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Republikken San Marino på den anden side.

               (3)

               Med forbehold af senere vedtagelse af en afgørelse om indgåelse af aftalen er det ønskeligt at undertegne de to dokumenter, som blev paraferet den 12. juli 2004, og bekræfte Rådets godkendelse af aftalememorandummet —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Med forbehold af senere vedtagelse af en afgørelse om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken San Marino om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger bemyndiges formanden for Rådet til at udpege de personer, der på Fællesskabets vegne er beføjede til at undertegne aftalen på vegne af Fællesskabet, det tilknyttede aftalememorandum og de breve fra Det Europæiske Fællesskab som skal udveksles i overensstemmelse med artikel 21, stk. 2, i aftalen og i sidste afsnit i aftalememorandummet.
   Aftalememorandummet er godkendt af Rådet som knyttet til denne afgørelse.
   Teksten til aftalen og aftalememorandummet er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse skal offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. november 2004.

            På Rådets vegne

         L. J. BRINKHORST

            Formand

   AFTALE
   mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken San Marino om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt »Fællesskabet«,
   og
   REPUBLIKKEN SAN MARINO, i det følgende benævnt »San Marino«,
   i det følgende benævnt »kontraherende part« eller »kontraherende parter«,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Formål
   1.   Formålet med denne aftale mellem Fællesskabet og San Marino er at befæste og udbygge de eksisterende nære forbindelser mellem de kontraherende to parter ved at fastlægge foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, som udbetales til retmæssige ejere, der er fysiske personer med skattemæssig bopæl i en medlemsstat i Det Europæiske Fællesskab, i det følgende benævnt »direktivet«.
   2.   San Marino træffer de nødvendige foranstaltninger og fastsætter specifikt bestemmelser om procedurer og sanktioner til at sikre, at de opgaver, der er nødvendige til gennemførelse af denne aftale, udføres af betalende agenter etableret på deres område, uanset hvor debitor for den fordring, der giver renten, er etableret.
   Artikel 2
   Definition af retmæssig ejer
   1.   I denne aftale forstås ved »retmæssig ejer« enhver fysisk person, der modtager en rentebetaling, eller enhver fysisk person, for hvem en rentebetaling er sikret, medmindre den pågældende fysiske person fremlægger bevis for, at denne ikke er modtaget eller sikret til hans eller hendes egen fordel, dvs.

               a)

               at han eller hun optræder som betalende agent i henhold til artikel 4, eller

               b)

               at han eller hun optræder på vegne af en juridisk person, en investeringsfond eller et sammenligneligt eller tilsvarende organ for kollektiv investering i værdipapirer, eller

               c)

               at han eller hun optræder på vegne af en anden fysisk person, der er den retmæssige ejer, og meddeler den betalende agent den retsmæssige ejers identitet i henhold til artikel 3.

         2.   Hvis en betalende agent har oplysninger, der tyder på, at den fysiske person, der modtager en rentebetaling, eller for hvem en rentebetaling er sikret, muligvis ikke er den retmæssige ejer, og hvis denne fysiske person hverken er omfattet af stk. 1, litra a), eller stk. 1, litra b), træffer den pågældende betalende agent rimelige foranstaltninger til at fastslå den retmæssige ejers identitet i henhold til artikel 3. Hvis den betalende agent er ude af stand til at identificere den retmæssige ejer, behandler den betalende agent den pågældende fysiske person som den retmæssige ejer.
   Artikel 3
   Den retmæssige ejers identitet og bopæl
   For at fastslå den i artikel 2 definerede retmæssige ejers identitet og bopæl skal den betalende agent føre et register med oplysninger om efternavn, fornavn, adresse og bopælsstatus i overensstemmelse med Republikken San Marinos lov om bekæmpelse af åger og hvidvaskning af penge. For kontraktlige forbindelser, der er optaget, eller, hvis sådanne kontraktlige forbindelser ikke findes, for transaktioner, der er gennemført den 1. januar 2004 eller derefter, fastslås bopælen for fysiske personer, der fremviser et pas eller et officielt identitetskort udstedt af en medlemsstat af Den Europæiske Union, i det følgende benævnt »medlemsstat«, og som erklærer at have bopæl i en stat, som ikke er en medlemsstat eller San Marino, ved hjælp af en skattemæssig bopælsattest udstedt af den kompetente myndighed i den stat, hvor den fysiske person hævder at være hjemmehørende. Hvis en sådan attest ikke kan fremvises, anses bopælen for at befinde sig i den medlemsstat, der har udstedt passet eller ethvert andet officielt identitetsdokument.
   Artikel 4
   Definition af betalende agent
   I denne aftale forstås ved »betalende agent« i San Marino banker i henhold til sanmarinesisk banklovgivning samt økonomiske aktører, herunder fysiske og juridiske personer med bopæl i eller etableret i San Marino, partnerskaber og faste forretningssteder for udenlandske selskaber, som, også selv om det kun sker lejlighedsvis, accepterer, opbevarer, investerer eller overfører aktiver for tredjeparter eller blot betaler for eller sikrer interesser som led i deres forretningsvirksomhed.
   Artikel 5
   Definition af kompetent myndighed
   1.   I denne aftale forstås ved »de kontraherende parters kompetente myndigheder« de myndigheder, der er opført i bilag I.
   2.   Ved de kompetente myndigheder i stater, der ikke er kontraherende parter, forstås de myndigheder i de pågældende stater, der er kompetente i henseende til bilaterale eller multilaterale konventioner eller, dersom sådanne myndigheder ikke findes, andre myndigheder, der er bemyndiget til at udstede bopælsattester til skattemæssige formål.
   Artikel 6
   Definition af rentebetalinger
   1.   I denne aftale forstås ved »rentebetalinger«:

               a)

               renter betalt eller krediteret en konto vedrørende fordringer af enhver art med eller uden prioritetsgaranti eller klausuler om andel i debitors udbytte, navnlig indtægter fra statsgældsbeviser og indtægter fra obligationer eller forskrivninger, herunder præmier eller gevinster i tilknytning til sådanne gældsbeviser, obligationer eller forskrivninger; strafrenter for sen betaling betragtes ikke som rentebetalinger

               b)

               påløbne eller kapitaliserede renter i forbindelse med afståelse, indfrielse eller tilbagekøb af de i litra a) omhandlede fordringer

               c)

               indkomst afledt af rentebetalinger, enten direkte eller via en i direktivets artikel 4, stk. 2, omhandlet enhed udloddet af

                           i)

                           institutter for kollektiv investering eller sammenlignelige eller tilsvarende organer for kollektiv investering i værdipapirer etableret i de i artikel 19 omhandlede områder

                           ii)

                           en enhed med hjemsted i en medlemsstat, der gør brug af den i direktivets artikel 4, stk. 3, fastsatte mulighed og underretter den betalende agent herom

                           iii)

                           institutter for kollektiv investering eller sammenlignelige eller tilsvarende organer for kollektiv investering i værdipapirer etableret uden for de i artikel 19 omhandlede områder

               d)

               indkomst i forbindelse med afståelse, indfrielse eller tilbagekøb af andele eller enheder i følgende institutter og enheder, hvis de direkte eller indirekte via andre institutter for kollektiv investering eller enheder som omhandlet nedenfor investerer mere end 40 % af deres aktiver i fordringer omhandlet i litra a):

                           i)

                           institutter for kollektiv investering eller sammenlignelige eller tilsvarende organer for kollektiv investering i værdipapirer etableret i de i artikel 19 omhandlede områder

                           ii)

                           en enhed med hjemsted i en medlemsstat, der gør brug af den i direktivets artikel 4, stk. 3, fastsatte mulighed og underretter den betalende agent herom

                           iii)

                           institutter for kollektiv investering eller sammenlignelige eller tilsvarende organer for kollektiv investering i værdipapirer etableret uden for de i artikel 19 omhandlede områder.

         San Marino har imidlertid mulighed for kun at lade indkomst som omhandlet i litra d) indgå i definitionen af rentebetaling, for så vidt denne indkomst svarer til en indkomst, der direkte eller indirekte stammer fra rentebetalinger som defineret i litra a) og b).
   2.   I henseende til stk. 1, litra c) og d), skal den samlede indkomst, dersom en betalende agent ikke ligger inde med oplysninger om, hvor stor en del af indkomsten der afledes af rentebetalinger, betragtes som rentebetaling.
   3.   I henseende til stk. 1, litra d), skal procentsatsen, dersom en betalende agent ikke har nogen oplysninger om procentsatsen for de aktiver, der er investeret i fordringer eller i andele eller enheder i henhold til nævnte litra, anses for at være højere end 40 %. Hvis agenten ikke er i stand til at fastlægge beløbet for den indkomst, som den retmæssige ejer har realiseret, betragtes indkomsten som værende provenuet af afståelsen, indfrielsen eller tilbagekøbet af andelene eller enhederne.
   4.   I henseende til stk. 1, litra b) og d), skal San Marino have mulighed for at kræve, at betalende agenter på dens område beregner renterne på årsbasis i en periode, der ikke må overstige et år, og behandler sådanne på årsbasis beregnede renter som rentebetalinger, også selv om der ikke finder afståelse, indfrielse eller tilbagekøb sted i den pågældende periode.
   5.   Uanset stk. 1, litra c) og d), skal det være muligt for San Marino at holde enhver i de pågældende bestemmelser omhandlet indkomst fra institutter eller enheder etableret på dens område uden for definitionen af rentebetalinger, hvis de pågældende enheders investeringer i fordringer omhandlet i stk. 1, litra a), ikke har oversteget 15 % af deres aktiver.
   San Marinos udnyttelse af denne mulighed skal være bindende for begge kontraherende parter, når den anden kontraherende part er underrettet herom.
   6.   Den i stk. 1, litra d), og stk. 3 omhandlede procentsats fastsættes efter den 31. december 2010 til 25 %.
   7.   De i stk. 1, litra d), og stk. 5 omhandlede procentsatser fastsættes under henvisning til investeringspolitikken som fastlagt i fondsbestemmelserne eller vedtægterne for de berørte institutter eller enheder og, hvis sådanne ikke findes, under henvisning til den faktiske sammensætning af de berørte institutters eller enheders aktiver.
   Artikel 7
   Kildeskat
   1.   Når den retmæssige ejer er hjemmehørende i en medlemsstat, opkræver San Marino en kildeskat på 15 % i de første tre år fra datoen for denne aftales anvendelse, på 20 % i de efterfølgende tre år og derefter på 35 %.
   2.   Den betalende agent opkræver kildeskat på følgende måde:

               a)

               hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a): af det betalte eller krediterede rentebeløb

               b)

               hvis der er tale om en rentebetaling i henhold til artikel 6, stk. 1, litra b) eller d): af det rente- eller indkomstbeløb, der er omhandlet i de nævnte litraer, eller ved hjælp af en skat med tilsvarende virkning, som skal bæres af modtageren af det fulde beløb af provenuet af afståelsen, indfrielsen eller tilbagekøbet

               c)

               i tilfælde af en rentebetaling i den betydning, der er fastlagt i artikel 6, stk. 1, litra c): af det indkomstbeløb, der er omhandlet i nævnte litra

               d)

               hvis San Marino udnytter muligheden i artikel 6, stk. 4: af rentebeløbet på årsbasis.

         3.   For så vidt angår stk. 2, litra a) og b), opkræves kildeskatten i et omfang svarende til den periode, hvori den retmæssige ejer har besiddet fordringen. Hvis den betalende agent ikke kan fastlægge besiddelsesperioden på grundlag af de oplysninger, han er i besiddelse af, skal han behandle den retmæssige ejer som besidder af fordringen i hele den periode, hvor den har været gældende, medmindre han fremlægger bevis for datoen for erhvervelsen deraf.
   4.   Andre former for skatter end den i denne aftale omhandlede skat på samme rentebetaling, og særlig San Marinos kildeskat på sanmarinesisk rentebetalingsindkomst, krediteres det tilbageholdelsesbeløb, der er beregnet i overensstemmelse med denne artikel.
   5.   Den kildeskat, som den betalende agent i San Marino opkræver, forhindrer ikke den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, i at beskatte indkomsten i overensstemmelse med sin nationale lovgivning. Når en skatteyder opgiver sin renteindtægt fra en betalende agent i San Marino til skattemyndighederne i den medlemsstat i Det Europæiske Fællesskab, hvor han eller hun har bopæl, skal renteindtægten beskattes i den pågældende medlemsstat til samme satser som dem, der gælder for renter indtjent i denne medlemsstat.
   Artikel 8
   Deling af provenu
   1.   San Marino beholder 25 % af det provenu, der fremkommer som følge af den i artikel 7 omhandlede kildeskat, og overfører 75 % af provenuet til den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har bopæl.
   2.   Disse overførsler finder sted i form af en enkelt betaling pr. medlemsstat senest inden for en periode på seks måneder efter afslutningen af skatteåret i San Marino.
   3.   San Marino skal træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at ordningen for deling af provenuet fungerer hensigtsmæssigt.
   Artikel 9
   Frivillig oplysning
   1.   San Marino fastlægger en procedure, som gør det muligt for den i artikel 2 definerede retmæssige ejer at undgå den kildeskat, der er omhandlet i artikel 7, ved udtrykkeligt at bemyndige sin betalende agent i San Marino til at indgive information om rentebetalingerne til den kompetente myndighed i denne stat. En sådan bemyndigelse omfatter alle de rentebetalinger, som den betalende agent udbetaler til eller sikrer til umiddelbar fordel for den retmæssige ejer.
   2.   Den information, som den betalende agent i tilfælde af den retmæssige ejers udtrykkelige bemyndigelse skal indgive, omfatter som et minimum følgende:

               a)

               den i henhold til aftalens artikel 3 fastsatte retmæssige ejers identitet og bopæl samt, hvis et sådant findes, det skattemæssige identifikationsnummer, der er tildelt af den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl

               b)

               den betalende agents navn og adresse

               c)

               den retmæssige ejers kontonummer eller, dersom et sådant ikke findes, identifikation af den fordring, der giver anledning til renten, og

               d)

               rentebetalingsbeløbet beregnet i henhold til artikel 6 i denne aftale.

         3.   Den kompetente myndighed i San Marino afgiver de i stk. 2 omhandlede oplysninger til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har bopæl. Indberetningen af information skal være automatisk og finde sted mindst en gang om året inden for seks måneder efter udgangen af skatteåret i San Marino for alle rentebetalinger i det pågældende år.
   Artikel 10
   Afskaffelse af dobbeltbeskatning
   1.   Den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, skal sikre afskaffelsen af enhver dobbeltbeskatning, som kunne følge af opkrævningen af den i artikel 7 omhandlede kildeskat, i henhold til bestemmelserne i stk. 2 og 3.
   2.   Hvis renter modtaget af en retmæssig ejer har været genstand for den i artikel 7 omhandlede kildeskat i San Marino, indrømmer den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, ham eller hende en skattegodtgørelse svarende til det tilbageholdte beløb i overensstemmelse med den pågældende medlemsstats nationale lovgivning. Hvis dette beløb er højere end det skattebeløb, der i henhold til den nationale lovgivning er skyldigt for hele det rentebeløb, der har været genstand for den i artikel 7 omhandlede kildeskat, skal den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, tilbagebetale det overskydende beløb af den tilbageholdte skat til den retmæssige ejer.
   3.   Hvis renter modtaget af en retmæssig ejer ud over den i artikel 7 omhandlede kildeskat har været gjort til genstand for nogen anden type kildeskat, og den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, indrømmer en skattegodtgørelse for en sådan kildeskat i henhold til sin nationale lovgivning eller dobbeltbeskatningsaftaler, krediteres denne anden kildeskat, før proceduren i stk. 2 tages i anvendelse.
   4.   Den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, kan i stedet for den ordning med skattegodtgørelse, der er omhandlet i stk. 2 og 3, foretage tilbagebetaling af den kildeskat, der er omhandlet i artikel 7.
   Artikel 11
   Overgangsbestemmelser for omsættelige værdipapirer
   1.   Fra datoen for anvendelsen af denne aftale og så længe mindst en medlemsstat også anvender lignende bestemmelser, dog senest indtil den 31. december 2010, betragtes nationale og internationale obligationer og andre omsættelige værdipapirer, som første gang er emitteret før den 1. marts 2001, eller for hvis vedkommende det oprindelige emissionsprospekt før denne dato blev godkendt af de kompetente myndigheder i emissionsstaten, ikke som fordringer i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a), forudsat at der ikke er foretaget nogen yderligere emissioner af sådanne omsættelige værdipapirer den 1. marts 2002 eller derefter.
   Så længe mindst en af medlemsstaterne også anvender lignende bestemmelser som bestemmelserne i denne aftales artikel 7, finder bestemmelserne i nærværende artikel dog fortsat anvendelse efter den 31. december 2010 med hensyn til sådanne omsættelige værdipapirer:

               —

               der indeholder en klausul om »gross-up« og førtidig indfrielse, og

               —

               hvor den betalende agent som defineret i artikel 4 er etableret i San Marino, og

               —

               hvor den betalende agent betaler renter direkte til eller sikrer betaling af renter til umiddelbar fordel for en retmæssig ejer, der er hjemmehørende i en medlemsstat.

         Hvis og når alle medlemsstaterne ophører med at anvende lignende bestemmelser som bestemmelserne i denne aftales artikel 7, finder bestemmelserne i nærværende artikel kun fortsat anvendelse for omsættelige værdipapirer:

               —

               der indeholder en klausul om »gross-up« og førtidig indfrielse, og

               —

               hvor den betalende agent er etableret i San Marino, og

               —

               hvor den betalende agent betaler renter direkte til eller sikrer betaling af renter til umiddelbar fordel for en retmæssig ejer, der er hjemmehørende i en medlemsstat.

         Hvis der den 1. marts 2002 eller derefter er foretaget en yderligere emission af et ovenfor nævnt omsætteligt værdipapir emitteret af en regering eller en dermed beslægtet enhed, der handler i egenskab af offentlig myndighed, eller hvis rolle er anerkendt ved en international aftale (opført i bilag II til denne aftale), betragtes hele emissionen af dette værdipapir bestående af den oprindelige emission og enhver yderligere emission som en fordring i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a).
   Hvis der den 1. marts 2002 eller derefter foretages en yderligere emission af et ovenfor nævnt omsætteligt værdipapir emitteret af enhver anden emittent, der ikke er omfattet af fjerde afsnit, betragtes en sådan yderligere emission som en fordring i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a).
   2.   Denne artikel forhindrer ikke San Marino og medlemsstaterne i fortsat at beskatte indtægter fra de i stk. 1 omhandlede omsættelige værdipapirer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.
   Artikel 12
   Andre typer kildeskat — forbindelser med andre aftaler
   1.   Denne aftale forhindrer ikke parterne i at opkræve andre typer kildeskat end den i denne aftale omhandlede i overensstemmelse med deres nationale lovgivning eller dobbeltbeskatningsaftaler.
   2.   Bestemmelserne i dobbeltbeskatningsaftalerne mellem San Marino og medlemsstaterne forhindrer ikke den opkrævning af kildeskat, som er mulig i henhold til denne aftale.
   Artikel 13
   Informationsudveksling efter anmodning
   1.   De kompetente myndigheder i San Marino og i en medlemsstat udveksler informationer om adfærd, der udgør skattesvig i henhold til lovgivningen i den stat, som anmodningen er rettet til, eller tilsvarende for indkomst, der er omfattet af aftalen. »Tilsvarende« omfatter kun overtrædelser med samme ulovlighedsgrad som skattesvig i henhold til lovgivningen i den stat, som anmodningen er rettet til, der skader de skattemæssige interesser for den stat, som fremsætter anmodningen. Som svar på en behørigt begrundet anmodning, skal den stat, som anmodningen er rettet til, videregive information med hensyn til den adfærd, som den stat, der fremsætter anmodningen, er ved eller påtænker at undersøge på et straffe- eller civilretligt grundlag.
   2.   Den stat, som anmodningen er rettet til, skal, når den afgør, om der kan videregives information som svar på anmodningen, anvende de regler om forældelsesfrist, der gælder i henhold til lovgivningen i den stat, som fremsætter anmodningen.
   3.   Den stat, som anmodningen er rettet til, skal videregive information, når den stat, der fremsætter anmodningen, har en begrundet mistanke om, at den pågældende adfærd udgør skattesvig eller tilsvarende. Den stat, der fremsætter anmodningen, kan basere sin begrundede mistanke om skattesvig eller tilsvarende på:

               a)

               dokumenter, uanset om de er bekræftede eller ej, herunder også, men ikke udelukkende, virksomhedsregistre, regnskabsbøger eller information om bankkonti

               b)

               vidnesbyrd fra skatteyderen

               c)

               information fra en meddeler eller anden tredjemand, som er uafhængigt bekræftet eller på anden vis må formodes at være pålidelig, eller

               d)

               indiciebevis.

         4.   De kompetente myndigheder i den stat, der fremsætter en anmodning om information i henhold til denne aftale, skal for at påvise denne informations forventede relevans for anmodningen afgive følgende oplysninger til den kompetente myndighed i den stat, som anmodningen er rettet til:

               a)

               identiteten af den person, der er genstand for undersøgelsen

               b)

               en angivelse af den information, der anmodes om, herunder dens art og den form, hvori den stat, der fremsætter anmodningen, ønsker at modtage oplysningerne fra den stat, som anmodningen er rettet til

               c)

               det skattemæssige formål, hvortil oplysningerne ønskes

               d)

               årsagerne til at antage, at de ønskede oplysninger findes i den stat, som anmodningen er rettet til, eller indehaves eller kontrolleres af en person inden for nævnte stats jurisdiktion

               e)

               navn og adresse på alle personer, der menes at være i besiddelse af de ønskede oplysninger, hvis de kendes

               f)

               en erklæring om, at anmodningen er i overensstemmelse med lovgivningen og den administrative praksis i den stat, som fremsætter anmodningen; at hvis de ønskede oplysninger forefandtes inden for jurisdiktionen for den stat, som fremsætter anmodningen, ville de kompetente myndigheder i denne stat kunne indhente de ønskede oplysninger i henhold til gældende lovgivning eller normal administrativ praksis i den stat, som fremsætter anmodningen; samt at den er i overensstemmelse med denne aftale

               g)

               en erklæring om, at den stat, som fremsætter anmodningen, har benyttet alle til rådighed stående midler på sit eget område til at indhente oplysningerne, dog undtagen uforholdsmæssigt vanskelige midler.

         5.   Den kompetente myndighed i den stat, som anmodningen er rettet til, fremsender så hurtigt som muligt de ønskede oplysninger til den stat, som fremsætter anmodningen.
   6.   San Marino indleder bilaterale forhandlinger med hver af medlemsstaterne for at definere individuelle kategorier af tilfælde, der kommer ind under »tilsvarende«, i overensstemmelse med de pågældende staters skatteprocedurer.
   Artikel 14
   Fortrolighed
   Al information, der modtages af en kontraherende part i henhold til denne aftale, behandles fortroligt og må kun udleveres til personer eller myndigheder (herunder domstole og administrative organer), i den pågældende kontraherende parts jurisdiktion, der er beskæftiget med påligning eller opkrævning af, håndhævelse eller retsforfølgelse i forbindelse med eller behandling af appeller vedrørende de skatter, der er omfattet af denne aftale. Sådanne personer eller myndigheder må kun anvende informationerne til disse formål. De kan videregive oplysningerne i offentlige retssager eller i retlige afgørelser. Oplysningerne må ikke meddeles andre personer, enheder, myndigheder eller jurisdiktioner uden udtrykkelig skriftlig tilladelse fra den kompetente myndighed i den stat, der har afgivet oplysningerne.
   Artikel 15
   Konsultation og revision
   1.   Hvis der opstår en uoverensstemmelse mellem den kompetente myndighed i San Marino og en eller flere af de kompetente myndigheder, der er anført i bilag I, med hensyn til fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale, bestræber de sig på at løse den efter fælles overenskomst. De skal straks underrette Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og de andre medlemsstaters kompetente myndigheder om resultaterne af deres konsultationer. I forbindelse med spørgsmål om fortolkning kan Kommissionen deltage i konsultationer efter anmodning fra enhver af de kompetente myndigheder, der er anført i bilag I.
   2.   De kontraherende parter konsulterer hinanden mindst hvert tredje år eller efter anmodning fra en af de kontraherende parter med henblik på at undersøge — og hvis de kontraherende parter skønner det nødvendigt — forbedre aftalens tekniske funktion og vurdere den internationale udvikling. Konsultationerne holdes inden for en frist på én måned efter anmodningen eller i hastende tilfælde hurtigst muligt.
   3.   På grundlag af en sådan vurdering kan de kontraherende parter konsultere hinanden for at undersøge, om det er nødvendigt at ændre aftalen under hensyntagen til den internationale udvikling.
   4.   Så snart der foreligger tilstrækkelige erfaringer med den fuldstændige gennemførelse af denne aftale, konsulterer de kontraherende parter hinanden for at undersøge, om det er nødvendigt at ændre aftalen under hensyntagen til den internationale udvikling.
   5.   Med henblik på de i stk. 1, 2 og 3 omhandlede konsultationer skal de kontraherende parter underrette hinanden om eventuelle udviklinger, som vil kunne få indflydelse på, om denne aftale fungerer korrekt. Det omfatter også enhver form for relevant aftale mellem en af de kontraherende parter og et tredjeland.
   Artikel 16
   Undertegnelse, ikrafttræden og opsigelse
   1.   Denne aftale kræver de kontraherende parters ratifikation eller godkendelse i overensstemmelse med deres egne procedurer. De kontraherende parter underretter hinanden, når disse procedurer er tilendebragt. Aftalen træder i kraft den første dag i den anden måned efter den sidste notifikation.
   2.   Med forbehold af opfyldelsen af dens forfatningsmæssige krav vedrørende indgåelse af internationale aftaler og af bestemmelserne i artikel 17 gennemfører og anvender San Marino effektivt denne aftale fra den 1. juli 2005 og underretter Fællesskabet herom.
   3.   Denne aftale gælder, indtil den opsiges af en kontraherende part.
   4.   Hver af de kontraherende parter kan opsige denne aftale ved notifikation herom til den anden part. I så tilfælde ophører aftalen med at være i kraft 12 måneder efter notifikationen.
   Artikel 17
   Anvendelse og suspension af anvendelse
   1.   Anvendelsen af denne aftale er betinget af, at medlemsstaternes afhængige eller associerede territorier, der er nævnt i rapporten fra Rådet (økonomi og finans) til Det Europæiske Råd i Santa Maria de Feira af 19.-20. juni 2000, samt Amerikas Forenede Stater, Schweiz, Andorra, Liechtenstein og Monaco indfører og gennemfører foranstaltninger, der er i overensstemmelse med eller svarer til foranstaltningerne i direktivet eller i denne aftale.
   2.   De kontraherende parter fastslår efter fælles overenskomst mindst seks måneder før den i artikel 16, stk. 2, omhandlede dato, om betingelsen i stk. 1 vil blive opfyldt under hensyntagen til ikrafttrædelsesdatoerne for de relevante foranstaltninger i de pågældende tredjelande og afhængige eller associerede territorier. Hvis de kontraherende parter ikke fastslår, at betingelsen vil blive opfyldt, fastsætter de efter fælles overenskomst en ny dato for artikel 16, stk. 2.
   3.   Anvendelsen af denne aftale eller af dele deraf kan suspenderes af en af de kontraherende parter med omgående virkning gennem notifikation af den anden part, såfremt direktivet eller en del af direktivet ophører med at gælde enten midlertidigt eller permanent i overensstemmelse med fællesskabsretten eller i tilfælde af, at en medlemsstat måtte suspendere anvendelsen af sine gennemførelsesbestemmelser.
   4.   De kontraherende parter kan hver især suspendere anvendelsen af denne aftale gennem notifikation af den anden part i tilfælde af, at et af de tredjelande eller territorier, der er omhandlet i stk. 1, efterfølgende måtte ophøre med at anvende de i samme stykke omhandlede foranstaltninger. En suspension af anvendelsen må tidligst finde sted to måneder efter notifikationen. Anvendelsen af aftalen genoptages, så snart foranstaltningerne genindføres.
   Artikel 18
   Krav og slutopgørelse
   1.   Hvis denne aftale opsiges, eller dens anvendelse suspenderes enten helt eller delvis, berøres fysiske personers krav i henhold til artikel 10 ikke deraf.
   2.   San Marino skal i så tilfælde udarbejde en slutopgørelse ved udløbet af denne aftales gyldighedsperiode, og udbetale et slutbeløb til medlemsstaterne.
   Artikel 19
   Territorialt anvendelsesområde
   Denne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse og på de betingelser, der er fastlagt i nævnte traktat, og på den anden side for San Marinos område.
   Artikel 20
   Bilag
   1.   Bilagene udgør en integrerende del af denne aftale.
   2.   Listen over kompetente myndigheder i bilag I kan ændres ved notifikation til den anden kontraherende part, af San Marino for så vidt angår den i bilagets punkt a) nævnte myndighed, og af Det Europæiske Fællesskab for så vidt angår de øvrige myndigheder.
   Listen over beslægtede enheder i bilag II kan ændres efter fælles overenskomst.
   Artikel 21
   Sprog
   1.   Denne aftale udfærdiges i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
   2.   Den maltesiske sprogudgave vil blive bekræftet af de kontraherende parter på grundlag af en brevveksling. Den vil have samme gyldighed som de sproglige udgaver, der er omhandlet i stk. 1.

      EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.
      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.
      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
      ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.
      SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.
      ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.
      IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.
      EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.
      IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.
      TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.
      TAI PALIUDYDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.
      FENTIEK HITELÉÜL e megállapodást az alulírott meghatalmazottak alább kézjegyükkel látták el.
      B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn taħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.
      TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben geplaatst.
      W DOWÓD CZEGO, niżej podpisani pełnomocnicy złożyli swoje podpisy.
      EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente Acordo.
      NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.
      V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta sporazum.
      TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.
      TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.
      Hecho en Bruselas, el siete de diciembre del dos mil cuatro.
      V Bruselu dne sedmého prosince dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Bruxelles den syvende december to tusind og fire.
      Geschehen zu Brüssel am siebten Dezember zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta detsembrikuu seitsmendal päeval Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εφτά Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Brussels on the seventh day of December in the year two thousand and four.
      Fait à Bruxelles, le sept décembre deux mille quatre.
      Fatto a Bruxelles, addì sette dicembre duemilaquattro.
      Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada septītajā decembrī.
      Pasirašyta du tūkstančiai ketvirtų metų gruodžio septintą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kettőezer negyedik év december hetedik napján.
      Magħmul fi Brussel fis-seba' jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Brussel, de zevende december tweeduizendvier.
      Sporządzono w Brukseli dnia siódmego grudnia roku dwutysięcznego czwartego.
      Feito em Bruxelas, em sete de Dezembro de dois mil e quatro.
      V Bruseli siedmeho decembra dvetisícštyri.
      V Bruslju, dne sedmega decembra leta dva tisoč štiri.
      Tehty Brysselissä seitsemäntenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Bryssel den sjunde december tjugohundrafyra.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Per la Repubblica di San Marino

   BILAG I
   LISTE OVER DE KONTRAHERENDE PARTERS KOMPETENTE MYNDIGHEDER
   I forbindelse med denne aftale er følgende myndigheder »kompetente myndigheder«:

               a)

               i Republikken San Marino: Il Segretario di Stato per le Finanze e il Bilancio eller en bemyndiget repræsentant

               b)

               i Kongeriget Belgien: De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances eller en bemyndiget repræsentant

               c)

               i Den Tjekkiske Republik: Ministr financí eller en bemyndiget repræsentant

               d)

               i Kongeriget Danmark: Skatteministeren eller en bemyndiget repræsentant

               e)

               i Forbundsrepublikken Tyskland: Der Bundesminister der Finanzen eller en bemyndiget repræsentant

               f)

               i Republikken Estland: Rahandusminister eller en bemyndiget repræsentant

               g)

               i Den Hellenske Republik: Ο Υπουργός Οικονομίας και Οικονομικών eller en bemyndiget repræsentant

               h)

               i Kongeriget Spanien: El Ministro de Economía y Hacienda eller en bemyndiget repræsentant

               i)

               i Den Franske Republik: Le Ministre chargé du budget eller en bemyndiget repræsentant

               j)

               i Irland: The Revenue Commissioners eller deres bemyndigede repræsentanter

               k)

               i Den Italienske Republik: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali eller en bemyndiget repræsentant

               l)

               i Republikken Cypern: Ο Υπουργός Οικονομικών eller en bemyndiget repræsentant

               m)

               i Republikken Letland: Finanšu ministrs eller en bemyndiget repræsentant

               n)

               i Republikken Litauen: Finansų ministras eller en bemyndiget repræsentant

               o)

               i Storhertugdømmet Luxembourg: Le Ministre des Finances eller en bemyndiget repræsentant; med henblik på anvendelsen af artikel 13 er den kompetente myndighed dog le Procureur Général d'État luxembourgeois

               p)

               i Republikken Ungarn: A pénzügyminiszter eller en bemyndiget repræsentant

               q)

               i Republikken Malta: Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi eller en bemyndiget repræsentant

               r)

               i Kongeriget Nederlandene: De Minister van Financiën eller en bemyndiget repræsentant

               s)

               i Republikken Østrig: Der Bundesminister für Finanzen eller en bemyndiget repræsentant

               t)

               i Republikken Polen: Minister Finansów eller en bemyndiget repræsentant

               u)

               i Den Portugisiske Republik: O Ministro das Finanças eller en bemyndiget repræsentant

               v)

               i Republikken Slovenien: Minister za finance eller en bemyndiget repræsentant

               w)

               i Den Slovakiske Republik: Minister financií eller en bemyndiget repræsentant

               x)

               i Republikken Finland: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet eller en bemyndiget repræsentant

               y)

               i Kongeriget Sverige: Chefen for Finansdepartementet eller en bemyndiget repræsentant

               z)

               i Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og de europæiske territorier, for hvilke Det Forenede Kongerige har ansvaret for de eksterne forbindelser: the Commissioners of Inland Revenue eller deres bemyndigede repræsentant og den kompetente myndighed i Gibraltar, som Det Forenede Kongerige udpeger i overensstemmelse med de aftalte ordninger vedrørende de gibraltariske myndigheder i forbindelse med EU- og EF-instrumenter og dertil knyttede traktater meddelt medlemsstaterne og Den Europæiske Unions institutioner af 19. april 2000, som Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union skal sende en kopi af til Republikken San Marino, og som finder anvendelse på denne aftale.

         BILAG II
   LISTE OVER BESLÆGTEDE ENHEDER
   I forbindelse med artikel 11 i denne aftale skal følgende enheder betragtes som en »dermed beslægtet enhed, der handler i egenskab af offentlig myndighed, eller hvis rolle er anerkendt ved en international traktat«:

               ENHEDER I DEN EUROPÆISKE UNION:

                           Belgien

                                       —

                                       Vlaams Gewest (regionen Flandern)

                                       —

                                       Région wallonne (regionen Vallonien)

                                       —

                                       Région de Bruxelles-capitale/Brussels Hoofdstedelijk Gewest (Bruxelles-regionen) Communauté française (det franske fællesskab)

                                       —

                                       Vlaamse Gemeenschap (det flamske fællesskab)

                                       —

                                       Deutschsprachige Gemeinschaft (det tysksprogede fællesskab)

                           Spanien

                                       —

                                       Xunta de Galicia (regeringen i den selvstyrende region Galicien)

                                       —

                                       Junta de Andalucía (regeringen i den selvstyrende region Andalusien)

                                       —

                                       Junta de Extremadura (regeringen i den selvstyrende region Extremadura)

                                       —

                                       Junta de Castilla-La Mancha (regeringen i den selvstyrende region Castilien-La Mancha)

                                       —

                                       Junta de Castilla-León (regeringen i den selvstyrende region Castilien-Léon)

                                       —

                                       Gobierno Foral de Navarra (regeringen i den selvstyrende region Navarra)

                                       —

                                       Govern de les Illes Balears (regeringen i den selvstyrende region Balearerne)

                                       —

                                       Generalitat de Catalunya (regeringen i den selvstyrende region Catalonien)

                                       —

                                       Generalitat de Valencia (regeringen i den selvstyrende region Valencia)

                                       —

                                       Diputación General de Aragón (regeringen i den selvstyrende region Aragonien)

                                       —

                                       Gobierno de las Islas Canarias (regeringen i den selvstyrende region De Kanariske Øer)

                                       —

                                       Gobierno de Murcia (regeringen i den selvstyrende region Murcia)

                                       —

                                       Gobierno de Madrid (regeringen i den selvstyrende region Madrid)

                                       —

                                       Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (regeringen i den selvstyrende region Baskerlandet)

                                       —

                                       Diputación Foral de Guipúzcoa (provinsrådet i Guipúzcoa)

                                       —

                                       Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (provinsrådet i Vizcaya)

                                       —

                                       Diputación Foral de Álava (provinsrådet i Álava)

                                       —

                                       Ayuntamiento de Madrid (Madrid kommune)

                                       —

                                       Ayuntamiento de Barcelona (Barcelona kommune)

                                       —

                                       Cabildo Insular de Gran Canaria (Gran Canarias øråd)

                                       —

                                       Cabildo Insular de Tenerife (Tenerifes øråd)

                                       —

                                       Instituto de Crédito Oficial (kreditinstituttet Instituto de Crédito Oficial)

                                       —

                                       Instituto Catalán de Finanzas (det catalanske kreditinstitut)

                                       —

                                       Instituto Valenciano de Finanzas (det valencianske kreditinstitut)

                           Grækenland

                                       —

                                       Оργανισμός Тηλεπικοινωνιών Ελλάδος (det græske teleselskab)

                                       —

                                       Оργανισμός Σιδηροδρόμων Ελλάδος (det græske skinnenetselskab)

                                       —

                                       ημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (det offentlige elselskab)

                           Frankrig

                                       —

                                       La Caisse d'amortissement de la dette sociale (CADES) (fonden til dækning af underskuddet på den sociale sikringsordning)

                                       —

                                       L'Agence française de développement (AFD) (det franske agentur for udviklingsbistand)

                                       —

                                       Réseau Ferré de France (RFF) (Frankrigs skinnenet)

                                       —

                                       Caisse Nationale des Autoroutes (CNA) (de franske motorvejes finansieringsselskab)

                                       —

                                       Assistance publique Hôpitaux de Paris (APHP) (Paris' sociale sygehusselskab)

                                       —

                                       Charbonnages de France (CDF) (Frankrigs kulminer)

                                       —

                                       Entreprise minière et chimique (EMC) (mine- og kemiselskabet)

                           Italien

                                       —

                                       Regionerne

                                       —

                                       Provinserne

                                       —

                                       Kommunerne

                                       —

                                       Cassa Depositi e Prestiti (det offentlige deponerings- og låneinstitut)

                           Letland

                                       —

                                       Pašvaldības (amter og kommuner)

                           Polen

                                       —

                                       gminy (kommuner)

                                       —

                                       powiaty (distrikter)

                                       —

                                       województwa (provinser)

                                       —

                                       związki gmin (kommuneforeninger)

                                       —

                                       związki powiatów (distriktforeninger)

                                       —

                                       związki województw (provinsforeninger)

                                       —

                                       miasto stołeczne Warszawa (hovedstaden Warszawa)

                                       —

                                       Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (kontoret for omstrukturering og modernisering af landbruget)

                                       —

                                       Agencja Nieruchomości Rolnych (landbrugsejendomsagenturet)

                           Portugal

                                       —

                                       Região Autónoma da Madeira (den selvstyrende region Madeira)

                                       —

                                       Região Autónoma dos Açores (den selvstyrende region Azorerne)

                                       —

                                       Kommunerne

                           Slovakiet

                                       —

                                       mestá a obce (kommuner)

                                       —

                                       Železnice Slovenskej republiky (det slovakiske jernbaneselskab)

                                       —

                                       Štátny fond cestného hospodárstva (statens vejforvaltningsfond)

                                       —

                                       Slovenské elektrárne (slovakiske kraftværker)

                                       —

                                       Vodohospodárska výstavba (vandøkonomisk selskab)

               INTERNATIONALE ENHEDER:

                           —

                           Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling

                           —

                           Den Europæiske Investeringsbank

                           —

                           Den Asiatiske Udviklingsbank

                           —

                           Den Afrikanske Udviklingsbank

                           —

                           Verdensbanken/IBRD/IMF

                           —

                           Den Internationale Finansieringsinstitution

                           —

                           Den Interamerikanske Udviklingsbank

                           —

                           Europarådets Socialudviklingsfond

                           —

                           Euratom

                           —

                           Det Europæiske Fællesskab

                           —

                           Den Andinske Udviklingsfond (CAF)

                           —

                           Eurofima

                           —

                           Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab

                           —

                           Den Nordiske Investeringsbank

                           —

                           Den Caribiske Udviklingsbank.

                     Bestemmelserne i artikel 11 gælder med forbehold af internationale forpligtelser, som de kontraherende parter måtte have indgået over for ovennævnte internationale enheder.

               ENHEDER I TREDJELANDE:

                           De enheder, der opfylder følgende kriterier:

                                       1)

                                       Enheden betragtes helt klart som en offentlig enhed efter de nationale kriterier.

                                       2)

                                       Den offentlige enhed er en ikke-kommerciel producent, der administrerer og finansierer en gruppe aktiviteter og især leverer ikke-kommercielle varer og tjenester, der skal være til gavn for samfundet, og som reelt styres af det offentlige.

                                       3)

                                       Den offentlige enhed er en stor og regelmæssig emittent af værdipapirer.

                                       4)

                                       Den pågældende stat kan garantere, at den offentlige enhed ikke vil foretage førtidig indfrielse, hvis der findes »gross-up«-klausuler.

         AFTALEMEMORANDUM
   mellem Det Europæiske Fællesskab, Kongeriget Belgien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Republikken San Marino
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt »Fællesskabet«,
   KONGERIGET BELGIEN
   DEN TJEKKISKE REPUBLIK
   KONGERIGET DANMARK
   FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND
   REPUBLIKKEN ESTLAND
   DEN HELLENSKE REPUBLIK
   KONGERIGET SPANIEN
   DEN FRANSKE REPUBLIK
   IRLAND
   DEN ITALIENSKE REPUBLIK
   REPUBLIKKEN CYPERN
   REPUBLIKKEN LETLAND
   REPUBLIKKEN LITAUEN
   STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG
   REPUBLIKKEN UNGARN
   REPUBLIKKEN MALTA
   KONGERIGET NEDERLANDENE
   REPUBLIKKEN ØSTRIG
   REPUBLIKKEN POLEN
   DEN PORTUGISISKE REPUBLIK
   REPUBLIKKEN SLOVENIEN
   DEN SLOVAKISKE REPUBLIK
   REPUBLIKKEN FINLAND
   KONGERIGET SVERIGE
   DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND
   OG
   REPUBLIKKEN SAN MARINO, i det følgende benævnt »San Marino«,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Ved indgåelsen af en aftale om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (i det følgende benævnt »direktivet«), undertegnede Det Europæiske Fællesskab, Kongeriget Belgien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Republikken San Marino dette aftalememorandum, der supplerer nævnte aftale.

               1.

               De parter, der undertegner dette aftalememorandum, finder, at aftalen mellem San Marino og Fællesskabet om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i direktivet, er en afbalanceret og acceptabel aftale, der beskytter begge kontraherende parters interesser. De vil derfor gennemføre de aftalte foranstaltninger i god tro og vil, for at undgå, at denne aftale skades, ikke handle ensidigt uden behørig grund. Hvis der konstateres betydelige forskelle mellem anvendelsesområdet for direktivet som vedtaget den 3. juni 2003 og aftalen, specielt med hensyn til sidstnævntes artikel 4 og 6, indleder de kontraherende parter straks konsultationer i henhold til aftalens artikel 15, stk. 1, for at sikre, at foranstaltningerne i aftalen fortsat er af tilsvarende art. De parter, der undertegner dette aftalememorandum, bemærker, at definitionen af skattesvig i forbindelse med aftalens artikel 13 kun vedrører behovene med hensyn til beskatning af opsparing inden for rammerne af denne aftale og ikke foregriber udviklinger og/eller beslutninger om skattesvig i andre omstændigheder og i andre fora.

               2.

               I den overgangsperiode, der fastsættes i direktivet, skal Fællesskabet indlede drøftelser med andre vigtige finansielle centre for at søge at opnå, at nævnte jurisdiktioner indfører foranstaltninger svarende til dem, der skal anvendes af Fællesskabet.

               3.

               Da San Marino ønsker at blive yderligere integreret i det europæiske økonomiske miljø, og da den finder, at dens fulde deltagelse i det europæiske bank- og finanssystem derfor er hensigtsmæssig og ønskelig, indleder San Marino og Fællesskabet hurtigst muligt konsultationer med henblik på at identificere betingelserne for at nå frem til gensidig anerkendelse af de respektive parters forsigtighedsforanstaltninger og -systemer for finansielle tjenesteydelser, herunder forsikring. For at sikre, at det indre marked stadig fungerer korrekt i de pågældende sektorer, forpligter San Marino sig i denne forbindelse til i de relevante erhvervssektorer at vedtage og gennemføre den eksisterende og fremtidige fællesskabsret, herunder de relevante forsigtighedsregler og tilsynet med de berørte aktører i San Marino. Enhver mulig aftale på dette område kan også fastsætte, at San Marino forpligter sig til at gennemføre andre relevante fællesskabsregler, både nuværende og fremtidige, f.eks. med hensyn til konkurrence og beskatning.

               4.

               I denne situation med udbyggede forbindelser vil indgåelsen af skatteaftaler med Den Europæiske Unions medlemsstater, i det følgende benævnt »medlemsstater«, og San Marinos forpligtelse til inden for disse rammer at sikre informationsudveksling i overensstemmelse med OECD’s standarder fremme et bredere økonomisk og skattemæssigt samarbejde. Idet San Marinos indsats anerkendes, kan der finde konsultationer sted mellem San Marino og medlemsstaterne med henblik på bilateralt at fjerne eller reducere dobbeltbeskatning af forskellige indtægtsformer.

               5.

               Fællesskabet og San Marino indleder også konsultationer med henblik på:

                           —

                           at fastlægge mulighederne for at forenkle procedurerne i deres aftale om toldunion og samarbejde. I denne forbindelse er San Marino rede til at indføre edb-procedurer svarende til Intrastat-systemet

                           —

                           bedre at undersøge de eksisterende muligheder for borgere og virksomheder fra San Marino for at deltage i fællesskabsprogrammer og -aktiviteter vedrørende forskning og udvikling.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. december 2004 i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
      Den maltesiske sprogudgave vil blive bekræftet af de kontraherende parter på grundlag af en brevveksling. Den får samme gyldighed som de sproglige udgaver, der er omhandlet i foregående afsnit.

         Pour le Royaume de Belgique
         Voor het Koninkrijk België
         Für das Königreich Belgien

         Za Českou republiku

         På Kongeriget Danmarks vegne

         Für die Bundesrepublik Deutschland

         Eesti Vabariigi nimel

         Για την Ελληνική Δημοκρατία

         Por el Reino de España

         Pour la République française

         Thar cheann Na hÉireann
         For Ireland

         Per la Repubblica italiana

         Για την Κυπριακή Δημοκρατία,

         Latvijas Republikas vārdā

         Lietuvos Respublikos vardu

         Pour le Grand-Duché de Luxembourg

         A Magyar Köztársaság részéről

         Għar-Republikka ta' Malta

         Voor het Koninkrijk der Nederlanden

         Für die Republik Österreich

         W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

         Pela República Portuguesa

         Za Republiko Slovenijo

         Za Slovenskú republiku

         Suomen tasavallan puolesta
         För Republiken Finland

         För Konungariket Sverige

         For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Per la Repubblica di San Marino


title: Rådets afgørelse af 7. marts 2011 om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Koordinering af Sociale Sikringsordninger for Irland, Frankrig og Nederlandene

text:
               17.3.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 83/3

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 7. marts 2011
   om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Koordinering af Sociale Sikringsordninger for Irland, Frankrig og Nederlandene
   2011/C 83/03
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (1), særlig artikel 75,
   under henvisning til de indstillinger, Rådet har fået forelagt af medlemsstaternes regeringer, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved forordning (EF) nr. 883/2004 nedsattes Det Rådgivende Udvalg for Koordinering af Sociale Sikringsordninger.

               (2)

               Rådet har ved afgørelse af 21. oktober 2010 (2) udnævnt medlemmerne af og suppleanterne til Det Rådgivende Udvalg for Koordinering af Sociale Sikringsordninger for perioden fra den 20. oktober 2010 til den 19. oktober 2015 med undtagelse af visse medlemmer.

               (3)

               Den irske, franske og nederlandske regering har foretaget indstilling til pladser, der skal besættes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Følgende udnævnes til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Koordinering af Sociale Sikringsordninger for Irland, Frankrig og Nederlandene for perioden indtil den 19. oktober 2015:
   I.   REGERINGSREPRÆSENTANTER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Irland

               Anne McMANUS

               Tim RYAN

               Nederlandene

               A.A.J. VRIJ

               A.G. BLOEMHEUVEL

   II.   REPRÆSENTANTER FOR ARBEJDSTAGERORGANISATIONER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Irland

               Stellan HERMANSSON

               Eamonn DEVOY

               Nederlandene

               G. VELDHUIS

               H. DE GEUS

   III.   REPRÆSENTANTER FOR ARBEJDSGIVERORGANISATIONER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Irland

               Claire JONES

               Jean WINTERS

               Frankrig

               Emilie MARTINEZ

               Marie-Christine FAUCHOIS

               Nederlandene

               L.M. VAN EMBDEN ANDRES

               R. BLAAKMAN

         Artikel 2
   Rådet vil senere udnævne de medlemmer og suppleanter, der endnu ikke er indstillede.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. marts 2011.

            På Rådets vegne

         CZOMBA S.

            Formand

      (1)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUT C 290 af 27.10.2010, s. 5.


title: 2007/4/EF,Euratom: Rådets afgørelse af 1. januar 2007 om ændring af Rådets forretningsorden

text:
               4.1.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 1/9

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 1. januar 2007
   om ændring af Rådets forretningsorden
   (2007/4/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 207, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 121, stk. 3,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, stk. 1, og artikel 41, stk. 1,
   under henvisning til artikel 2, stk. 2, i bilag III i Rådets forretningsorden (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 11, stk. 5, i Rådets forretningsorden (i det følgende benævnt »forretningsordenen«) fastsætter, at når Rådet træffer en afgørelse, som kræver kvalificeret flertal, og hvis et medlem af Rådet kræver det, kontrolleres det, at de medlemsstater, der udgør dette kvalificerede flertal, repræsenterer mindst 62 % af Den Europæiske Unions samlede befolkning beregnet i overensstemmelse med befolkningstallene i artikel 1 i bilag III i forretningsordenen.

               (2)

               I henhold til artikel 2, stk. 2, i bilag III i forretningsordenen om gennemførelsesbestemmelserne til bestemmelserne vedrørende stemmevægtningen i Rådet tilpasser Rådet med virkning fra 1. januar hvert år de tal, der er nævnt i artikel 1, i overensstemmelse med de oplysninger, De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor har til rådighed pr. 30. september det foregående år.

               (3)

               Forretningsordenen bør derfor tilpasses —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Artikel 1 i bilag III i forretningsordenen affattes således:

      »Artikel 1
      Med henblik på anvendelsen af artikel 205, stk. 4, i EF-traktaten, artikel 118, stk. 4, i Euratom-traktaten samt artikel 23, stk. 2, tredje afsnit, og artikel 34, stk. 3, i EU-traktaten fastsættes det samlede befolkningstal for hver medlemsstat for perioden 1. januar til 31. december 2007 således:

                  Medlemsstat

                  Befolkning
                  (× 1 000)

                  Tyskland

                  82 438,0

                  Frankrig

                  62 886,2

                  Det Forenede Kongerige

                  60 421,9

                  Italien

                  58 751,7

                  Spanien

                  43 758,3

                  Polen

                  38 157,1

                  Rumænien

                  21 610,2

                  Nederlandene

                  16 334,2

                  Grækenland

                  11 125,2

                  Portugal

                  10 569,6

                  Belgien

                  10 511,4

                  Den Tjekkiske Republik

                  10 251,1

                  Ungarn

                  10 076,6

                  Sverige

                  9 047,8

                  Østrig

                  8 265,9

                  Bulgarien

                  7 718,8

                  Danmark

                  5 427,5

                  Slovakiet

                  5 389,2

                  Finland

                  5 255,6

                  Irland

                  4 209,0

                  Litauen

                  3 403,3

                  Letland

                  2 294,6

                  Slovenien

                  2 003,4

                  Estland

                  1 344,7

                  Cypern

                  766,4

                  Luxembourg

                  459,5

                  Malta

                  404,3

                  I alt

                  492 881,2

                  Tærskel (62 %)

                  305 586,3«

   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra den 1. januar 2007.
   Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. januar 2007.

            På Rådets vegne

         F.-W. STEINMEIER

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2006/683/EF, Euratom af 15. september 2006 om vedtagelse af Rådets forretningsorden (EUT L 285 af 16.10.2006, s. 47).


title: 2007/263/EF: Kommissionens afgørelse af 23. april 2007 om ændring af afgørelse 2004/210/EF om oprettelse af videnskabelige komitéer inden for forbrugersikkerhed, folkesundhed og miljø(EØS-relevant tekst).

text:
               1.5.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 114/14

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 23. april 2007
   om ændring af afgørelse 2004/210/EF om oprettelse af videnskabelige komitéer inden for forbrugersikkerhed, folkesundhed og miljø
   (EØS-relevant tekst)
   (2007/263/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152 og 153, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens afgørelse 2004/210/EF (1) fastsættes der bestemmelser om oprettelse af Den Videnskabelige Komité for Forbrugsvarer (VKF), Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici (VKSM) og Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici (VKNNPS) (i det følgende benævnt »de videnskabelige komitéer«). Medlemmerne af de videnskabelige komitéer udnævnes af Kommissionen.

               (2)

               I henhold til afgørelsens artikel 7, stk. 1, er mandatperioden for medlemmerne af de videnskabelige komitéer på højst tre år, og mandatperioden for de nuværende medlemmer udløber den 24. juli 2007.

               (3)

               Der forventes at indtræffe begivenheder i de næste to år, som får væsentlig betydning for Kommissionens behov for videnskabelig rådgivning om risikovurdering og for de videnskabelige komitéers struktur og kompetenceområder. Især vil det blive nødvendigt at omdefinere VKSM’s opgaver, når der i 2008 oprettes et europæisk kemikalieagentur, hvis opgaver bliver registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (2).

               (4)

               For at få et bedre overblik over de videnskabelige komitéers fremtidige opgaver og sikre, at deres struktur og sammensætning bliver bedre egnet til at dække de fremtidige behov for videnskabelig rådgivning, og samtidig sørge for, at der ydes den nødvendige videnskabelige rådgivning, indtil det nye agentur er oprettet, bør mandatperioden for medlemmerne af de videnskabelige komitéer undtagelsesvis tillades forlænget med en periode på højst 18 måneder.

               (5)

               Derudover bør det være muligt — efter offentliggørelse af en indkaldelse af interessetilkendegivelser — at udnævne nye medlemmer af de videnskabelige komitéer, hvis der ikke blandt kandidaterne på reservelisten findes den nødvendige ekspertise.

               (6)

               Det er, i lyset af de praktiske erfaringer og med henblik på at dække et umiddelbart behov, bydende nødvendigt at øge antallet af medlemmer af VKNNPS.

               (7)

               Afgørelse 2004/210/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   I afgørelse 2004/210/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Første punktum i artikel 3, stk. 2, affattes således:
               »VKNNPS består af højst 17 medlemmer.«

               2)

               Artikel 7 affattes således:
               »Artikel 7
               Mandatperiode
               1.   Medlemmerne af de videnskabelige komitéer udnævnes for en treårig periode, og de kan højst være medlem i tre på hinanden følgende perioder. For at sikre kontinuitet i ekspertisen kan Kommissionen undtagelsesvis forlænge mandatperioden for medlemmerne af en videnskabelig komité med en periode på højst 18 måneder.
               Medlemmerne beholder deres hverv, indtil de afløses eller får deres mandat fornyet.
               Medlemmer, som har udøvet deres hverv i en videnskabelig komité i tre på hinanden følgende perioder, kan udnævnes til medlem af en anden videnskabelig komité.
               2.   I tilfælde af at et medlem af en videnskabelig komité ikke bidrager til arbejdet i en videnskabelig komité, eller hvis han eller hun ønsker at trække sig tilbage, ophæver Kommissionen den pågældendes medlemskab og udnævner en afløser enten fra den i artikel 4 omhandlede reserveliste eller, når det er begrundet, efter indkaldelse af interessetilkendegivelser.«

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. april 2007.

            På Kommissionens vegne

         Markos KYPRIANOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 66 af 4.3.2004, s. 45.

      (2)  EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.


title: 2011/470/EU: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 6. juli 2011 om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2010/031 BE/General Motors Belgium, Belgien)

text:
               27.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 195/54

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 6. juli 2011
   om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2010/031 BE/General Motors Belgium, Belgien)
   (2011/470/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 28,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2),særlig artikel 12, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til arbejdstagere, der afskediges som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene på grund af globaliseringen, og at hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               Anvendelsesområdet for EGF blev udvidet for ansøgninger indgivet fra den 1. maj 2009, således at det også omfatter støtte til arbejdstagere, der bliver afskediget som en direkte følge af den internationale finansielle og økonomiske krise.

               (3)

               Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende EGF inden for et årligt loft på 500 mio. EUR.

               (4)

               Belgien indgav den 20. december 2010 en ansøgning om anvendelse af EGF i forbindelse med afskedigelser hos General Motors Belgium og fire af virksomhedens leverandører og supplerede den med yderligere oplysninger i tiden indtil den 24. januar 2011. Ansøgningen opfylder kravene til fastlæggelse af støttebeløbets størrelse, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1927/2006. Kommissionen foreslår derfor, at der ydes en støtte på 9 593 931 EUR.

               (5)

               Der bør derfor som følge af Belgiens ansøgning ydes støtte fra EGF —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Inden for rammerne af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 9 593 931 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 6. juli 2011.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         M. DOWGIELEWICZ

            Formand

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1.