title: 2006/655/EF: Rådets afgørelse af 19. juni 2006 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af protokollen til Alpekonventionen af 1991 vedrørende landbrug i bjergområder

text:
               30.9.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 271/61

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 19. juni 2006
   om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af protokollen til Alpekonventionen af 1991 vedrørende landbrug i bjergområder
   (2006/655/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Alpeområdet har rige naturressourcer, bl.a. vandressourcer, et betydeligt landbrugspotentiale, stor historisk og kulturel betydning og stor værdi i europæisk sammenhæng, hvad angår levevilkår, erhvervsliv og rekreative formål, ikke blot for lokalbefolkningen, men også for befolkningerne i andre områder. Alpeområdet er imidlertid også præget af vanskelige levevilkår og vanskelige produktionsvilkår for landbruget på grund af områdets særlige geomorfologiske og klimatiske forhold.

               (2)

               Konventionen om beskyttelse af Alperne (i det følgende benævnt »alpekonventionen«), som blev undertegnet på Det Europæiske Fællesskabs vegne den 7. november 1991 og godkendt ved Rådets afgørelse 96/191/EF af 26. februar 1996 (2), trådte i kraft den 4. april 1998. I medfør af Alpekonventionens artikel 2, stk. 2 og 3, fastlægges de konkrete foranstaltninger til virkeliggørelse af disse mål i en række protokoller, bl.a. protokollen om landbrug i bjergområder.

               (3)

               Det Europæiske Fællesskab deltog i forhandlingerne om protokollen om bjerglandbrug, som derfor er stærkt præget af Fællesskabets politik og lovgivning. Det Europæiske Fællesskab undertegnede protokollen til Alpekonventionen af 1991 vedrørende landbrug i bjergområder (»protokollen om landbrug i bjergområder«) på Alpekonventionens ministerkonference i Chambéry den 20. december 1994.

               (4)

               Som led i det overordnede mål om bæredygtig udvikling er formålet med protokollen om landbrug i bjergområder, jf. protokollens artikel 1, at bevare og fremme et miljøvenligt landbrug i Alpeområdet, som er tilpasset de lokale forhold, og som er et vigtigt bidrag til at opretholde befolkningen og et bæredygtigt erhvervsliv, navnlig gennem produktion af typiske kvalitetsprodukter, beskyttelse af naturen, forebyggelse af naturkatastrofer og bevarelse af det traditionelle landskabs skønhed og rekreative værdi. De kontraherende parter bør optimere alle bjerglandbrugets forskellige funktioner.

               (5)

               Målene og foranstaltningerne i protokollen om landbrug i bjergområder, bl.a. fremme af bjerglandbrug og forbedring af levevilkårene, arealanvendelse, naturvenligt landbrug, salgsfremmende foranstaltninger og skovbrugsforanstaltninger, er i tråd med Fællesskabets landbrugslovgivning og -politik, herunder navnlig med Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (3).

               (6)

               Protokollen om landbrug i bjergområder udgør en ramme for skabelsen af en grænseoverskridende løsningsmodel, som integrerer fælles mål og foranstaltninger til løsning af problemer, der er specifikke for Alpeområdet.

               (7)

               Alpekonventionen og protokollen om landbrug i bjergområder berører 13 millioner indbyggere og næsten 6 000 lokalsamfund i et område på 19 millioner ha. Alperne har også stor betydning for befolkningen i andre egne.

               (8)

               Alpekonventionen og dens gennemførelsesprotokoller, herunder protokollen om »landbrug i bjergområder«, er globalt set de første internationale aftaler vedrørende et bjergområde og tjener som model for andre områder.

               (9)

               Ratifikation af protokollen om landbrug i bjergområder vil bekræfte Fællesskabets forpligtelse og give et stærkt politisk signal og endvidere styrke den økologiske proces i hele denne region, som er af stor værdi for Europa.

               (10)

               Protokollen bør derfor godkendes på Fællesskabets vegne —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen om »landbrug i bjergområder« til Alpekonventionen godkendes på Fællesskabets vegne.
   Teksten til protokollen og de tilhørende erklæringer er vedlagt denne afgørelse.
   Artikel 2
   Rådets formand bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der har fuldmagt til på Fællesskabets vegne at deponere godkendelsesinstrumentet i overensstemmelse med protokollens artikel 24 og deponere den vedføjede erklæring.
   Artikel 3
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juni 2006

            På Rådets vegne

         J. PRÖLL

            Formand

      (1)  Udtalelse afgivet den 13.6.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EFT L 61 af 12.3.1996, s. 31.

      (3)  EUT L 277 af 21.10.2005, s. 1.
   ERKLÆRINGER PÅ DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABS VEGNE
   ERKLÆRING FRA DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB VEDRØRENDE ARTIKEL 8 OG 9 I PROTOKOLLEN OM LANDBRUG I BJERGOMRÅDER
   Det Europæiske Fællesskab anerkender princippet om sameksistens som landbrugernes mulighed for at vælge mellem produktion af konventionelle, økologiske og genetisk modificerede afgrøder, under overholdelse af retsforskrifterne for GMO-mærkning og/eller renhedsnormer. De pågældende artikler i protokollen om landbrug i bjergområder bør fortolkes i lyset heraf.
   ERKLÆRING FRA DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB VEDRØRENDE ARTIKEL 7, 9, 10 11, 13, 14 OG 16 I PROTOKOLLEN OM LANDBRUG I BJERGOMRÅDER
   Det Europæiske Fællesskab mener, at offentlige støtteforanstaltninger til fordel for visse virksomheder skal være i overensstemmelse med dets konkurrenceregler fastsat på grundlag af EF-traktatens artikel 36, 87, 88 og 89, og at de ikke må fordreje eller true med at fordreje konkurrencevilkårene og påvirke samhandelen mellem de kontraherende parter.
    ---documentbreak---

               30.9.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 271/63

         OVERSÆTTELSE
   GENNEMFØRELSESPROTOKOL
   til Alpekonventionen af 1991 vedrørende landbrug i bjergområder
   Protokol om landbrug i bjergområder

      Præambel

   DEN FRANSKE REPUBLIK,
   DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
   FYRSTENDØMMET LIECHTENSTEIN,
   FYRSTENDØMMET MONACO,
   REPUBLIKKEN ØSTRIG,
   DET SCHWEIZISKE FORBUND,
   REPUBLIKKEN SLOVENIEN,
   FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND
   og
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,
   SOM HANDLER I OVERENSSTEMMELSE MED deres opgave, der i henhold til konventionen om beskyttelse af Alperne (Alpekonventionen) af 7. november 1991 er at føre en helhedspolitik til beskyttelse og bæredygtig udvikling af Alpeområdet,
   SOM HANDLER I HENHOLD TIL deres forpligtelser efter Alpekonventionens artikel 2, stk. 2 og 3,
   SOM ER SIG BEVIDST, at det i almenvellets interesse påhviler dem at sikre, at de traditionelle landskaber i det åbne land forvaltes, at der opretholdes et miljøvenligt landbrug tilpasset de lokale forhold, og at disse funktioner fremmes under hensyntagen til de vanskeligere økonomiske vilkår i sådanne områder,
   SOM ERKENDER, at Alpeområdet på grund af dets mange naturressourcer, dets vandressourcer, dets landbrugspotentiale, dets historiske og kulturelle betydning, dets værdi i europæisk sammenhæng, hvad angår levevilkår, erhvervsliv og rekreative formål, samt de kommunikationsakser, der krydser det, fortsat vil spille en vital rolle i særdeleshed for lokalbefolkningen, men også for befolkningerne i andre områder,
   SOM ER OVERBEVIST OM, at lokalbefolkningen selv bør kunne bestemme, hvilken samfundsmæssig, kulturel og økonomisk udvikling den ønsker, og deltage i gennemførelsen af den inden for de eksisterende institutionelle rammer,
   SOM ER OVERBEVIST OM, at det er nødvendigt at samordne de økonomiske interesser med miljøkravene under hensyntagen til de enkelte regioners specificitet og landbrugets centrale rolle,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at landbruget altid har spillet en stor rolle i Alpeområdet, og at det navnlig i bjergområder yder og fortsat vil yde et stort og uundværligt bidrag til opretholdelse af den rette befolkningstæthed, befolkningens fødevareforsyning, produktionen af typiske kvalitetsprodukter, landskabsbevarelse og -pleje, bl.a. for at øge områdets turistmæssige værdi, og beskyttelse af jorden mod erosion, laviner og oversvømmelser,
   SOM ERKENDER, at intensivt landbrug og dets produktionsmetoder har afgørende indvirkning på naturen og landskabet, og at det ekstensive kulturlandskab bør have en væsentlig funktion som habitat for den alpine flora og fauna,
   SOM ERKENDER, at landbrugerne i bjergområder har vanskeligere leve- og produktionsvilkår på grund af geomorfologien og klimaet i bjergområderne,
   SOM ER OVERBEVIST OM, at visse problemer kun kan løses inden for grænseoverskridende rammer og derfor gør det nødvendigt, at Alpestaterne træffer foranstaltninger i fællesskab, og at der på nationalt og europæisk plan bør træffes økonomiske og sociale tilpasnings- og ledsageforanstaltninger, så det i bjergområderne sikres, at landbrugernes og deres bedrifters fremtidige eksistens ikke bringes i fare ved, at der anvendes rent økonomiske parametre —
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   KAPITEL I
   GENERELLE BESTEMMELSER
   Artikel 1
   Formål
   1.   Ved denne protokol fastsættes der internationale foranstaltninger til bevarelse og fremme af miljøvenligt landbrug i bjergområder tilpasset de lokale forhold. Protokollen har til formål at anerkende og sikre kontinuiteten i landbrugets væsentlige bidrag til at opretholde befolkningen og et bæredygtigt erhvervsliv, navnlig gennem produktion af typiske kvalitetsprodukter, beskyttelse af naturen, forebyggelse af naturkatastrofer, bevarelse af natur- og kulturlandskabets skønhed og rekreative værdi samt opretholdelse af kulturlivet i Alpeområdet.
   2.   De kontraherende parter tilstræber i gennemførelsen af denne protokol at optimere alle funktioner, som landbruget i bjergområder udøver.
   Artikel 2
   Integrering af målene i de øvrige politikker
   De kontraherende parter forpligter sig til også i deres øvrige politikker at tage hensyn til denne protokols mål.
   Artikel 3
   Grundlæggende forpligtelser inden for den samlede økonomiske ramme
   De kontraherende parter er enige om, at det er nødvendigt på alle niveauer og i overensstemmelse med den samlede økonomiske politik at tilpasse landbrugspolitikken, så den opfylder kravene om en bæredygtig og afbalanceret udvikling, og der inden for den økonomiske politiks rammer åbnes mulighed for:

               a)

               navnlig i bjergområder at fremme et miljøvenligt landbrug og dets almennyttige funktioner, jf. artikel 7 i denne protokol

               b)

               at gøre en betydelig indsats for at modvirke afvandringen fra bjergområder, samtidig med at der gennem social- og strukturpolitiske foranstaltninger i tilknytning til en række landbrugs- og miljøpolitiske foranstaltninger også skabes rimelige levevilkår.

         Artikel 4
   Landbrugernes rolle
   De kontraherende parter er enige om, at landbruget, navnlig i bjergområderne, gennem århundreder har formet landskabet og givet det historisk karakter og kulturværdi. Derfor bør den vigtige rolle, som landbrugerne på grund af deres mange funktioner spiller og fortsat vil spille for natur- og landskabsbevarelsen, anerkendes, og landbrugerne bør inddrages i de beslutninger og foranstaltninger, der træffes for bjergområderne.
   Artikel 5
   Inddragelse af regionale og lokale myndigheder
   1.   De kontraherende parter fastlægger hver især inden for de eksisterende institutionelle rammer, på hvilket niveau samordningen og samarbejdet mellem institutionerne og de direkte berørte regionale og lokale myndigheder bedst kan organiseres for at fremme solidarisk ansvar, især med henblik på at udnytte og udvikle synergier ved gennemførelsen af politikkerne for landbrug i bjergområder og ved iværksættelsen af de deraf følgende foranstaltninger.
   2.   De direkte berørte regionale og lokale myndigheder inddrages i de forskellige stadier af forberedelsen og gennemførelsen af disse politikker og foranstaltninger inden for deres beføjelser og de eksisterende institutionelle rammer.
   Artikel 6
   Internationalt samarbejde
   De kontraherende parter er enige om:

               a)

               at foretage fælles evalueringer af udviklingen i landbrugspolitikken og at holde samråd inden vedtagelsen af enhver vigtig beslutning om landbrugspolitikken med henblik på gennemførelsen af denne protokol

               b)

               at sørge for, at målene og foranstaltningerne i denne protokol virkeliggøres gennem grænseoverskridende samarbejde mellem alle ansvarlige myndigheder, især de regionale og lokale myndigheder

               c)

               at fremme udvekslingen af viden og erfaringer samt fælles initiativer gennem internationalt samarbejde mellem forskningsinstitutter og uddannelsesinstitutioner, mellem landbrugsorganisationer og miljøorganisationer og mellem medierne.

         KAPITEL II
   SÆRLIGE FORANSTALTNINGER
   Artikel 7
   Fremme af landbrug i bjergområder
   1.   De kontraherende parter bestræber sig for at differentiere de landbrugspolitiske foranstaltninger på alle niveauer alt efter de lokale forhold og at fremme landbruget i bjergområder under hensyntagen til de naturbetingede lokale ulemper. Navnlig de bedrifter, der sikrer et absolut minimum af landbrugsvirksomhed på ekstreme steder, bør støttes.
   2.   Det bidrag, som landbruget i bjergområder i almenvellets interesse yder til bevarelse og pleje af natur- og kulturlandskaber og til forebyggelse af naturkatastrofer bør kompenseres på passende vis inden for rammerne af kontraktlige aftaler om specifikke projekter og tjenesteydelser, der går ud over de generelle forpligtelser.
   Artikel 8
   Fysisk planlægning og kulturlandskab
   1.   De kontraherende parter forpligter sig til i forbindelse med fysisk planlægning, arealanvendelse, jordfordeling og jordforbedring at respektere natur- og kulturlandskabet og at tage hensyn til de særlige forhold i bjergområder.
   2.   For at landbruget i bjergområder kan udføre sine mange opgaver, må det først og fremmest råde over den fornødne jord til, at der kan drives et miljøvenligt landbrug tilpasset de lokale forhold.
   3.   I den forbindelse må det sikres, at det traditionelle kulturlandskab (skov, randbevoksning, hække, buskadser, vådenge, tørenge, arealer med naturgræs og alpegræsgange) beskyttes eller genetableres og anvendes.
   4.   Der bør træffes særlige foranstaltninger til bevarelse af landbrugsbygninger og traditionelle arkitektoniske elementer i landdistrikterne og til fortsat anvendelse af karakteristiske byggemetoder og -materialer.
   Artikel 9
   Naturvenlige driftsmetoder. Typiske produkter
   De kontraherende parter forpligter sig til at træffe alle fornødne foranstaltninger til anvendelse af fælles kriterier med henblik på i bjergområderne at fremme anvendelsen og udbredelsen af ekstensive naturvenlige driftsmetoder, der er typiske for området, og at beskytte og fremme typiske landbrugsprodukter, der skiller sig ud fra andre produkter, fordi der er anvendt lokale, unikke og naturvenlige produktionsmetoder.
   Artikel 10
   Opdræt tilpasset de lokale forhold og genetisk mangfoldighed
   1.   De kontraherende parter er enige om, at opdræt tilpasset de lokale forhold og det disponible areal udgør en væsentligt bestanddel af landbruget i bjergområder, både som indkomstkilde og som en afgørende faktor for landskabets og kulturens identitet. Derfor bør opdrættet, herunder opdræt af traditionelle husdyr, med sine mange forskellige karakteristiske racer og typiske produkter, opretholdes. Opdrættet skal være tilpasset de lokale forhold, udnytte det disponible areal og være miljøvenligt.
   2.   I den forbindelse er det vigtigt at bevare de fornødne landbrugs-, græsnings- og skovbrugsstrukturer med den rette lokale balance mellem græsningsareal og antal husdyr i passende ekstensiv græsdrift.
   3.   Der bør desuden træffes fornødne foranstaltninger til bevarelse af brugsdyrs og afgrøders genetiske mangfoldighed, bl.a. inden for landbrugsforskning og konsulentvirksomhed.
   Artikel 11
   Salgsfremmende foranstaltninger
   1.   De kontraherende parter bestræber sig for at skabe gunstige forhold for afsætning af produkter fra landbruget i bjergområder for at øge salget af dem på stedet og gøre dem mere konkurrencedygtige på de nationale og internationale markeder.
   2.   Salget skal bl.a. fremmes gennem kontrollerede oprindelsesbetegnelser og kvalitetsgarantimærkning, som gør det muligt på én gang at beskytte både producenter og forbrugere.
   Artikel 12
   Produktionsbegrænsning
   I tilfælde af begrænsning af produktionen af landbrugsprodukter bestræber de kontraherende parter sig for at tage hensyn til de særlige krav i bjergområderne til et miljøvenligt landbrug tilpasset de lokale forhold.
   Artikel 13
   Komplementaritet mellem landbrug og skovbrug
   De kontraherende parter er enige om, at landbrug og skovbrug i bjergområder kompletterer og er delvis afhængig af hinanden og derfor skal betragtes samlet. Parterne skal således fremme:

               a)

               et naturvenligt skovbrug, der både fungerer som supplerende indkomstkilde for landbrugsbedrifterne og som bibeskæftigelseskilde for dem, som arbejder i landbruget

               b)

               bevidstgørelse om skovenes beskyttende, produktive og rekreative funktion og deres økologiske og biogenetiske rolle i samspillet med landbrugsjorden under hensyntagen til de specifikke lokale forhold og i harmoni med landskabet

               c)

               regulering af græsdrift og vildtbestand for at undgå alvorlige skader på skove og afgrøder.

         Artikel 14
   Supplerende indkomstkilder
   De kontraherende parter, der erkender, at familielandbrug traditionelt spiller en stor rolle i bjergområder, og som ønsker at støtte et sådant landbrug som økonomisk virksomhed — det være sig som hovederhverv, supplerende erhverv eller bierhverv — tilskynder til, at der skabes og udvikles supplerende indkomstkilder i bjergområderne, især på initiativ af og til fordel for den lokale befolkning selv, navnlig i sektorer, der er knyttet til landbruget, såsom skovbrug, turisme og håndværk, i harmoni med beskyttelsen af natur- og kulturlandskabet.
   Artikel 15
   Forbedring af leve- og arbejdsvilkår
   De kontraherende parter tilskynder til styrkelse og forbedring af kvaliteten af de tjenesteydelser, der er en forudsætning for, at de beskæftigede i landbruget og skovbruget i bjergområder bliver i stand til at overvinde ulemperne og forbedre deres leve- og arbejdsvilkår i takt med den økonomiske og sociale udvikling på andre områder og i andre dele af Alpeområdet. I den forbindelse bør beslutninger ikke træffes på basis af rent økonomiske kriterier. Dette gælder først og fremmest for etablering af forbindelser, bygning og ombygning af landbrugsboliger og bygninger samt anskaffelse og vedligeholdelse af tekniske anlæg og teknisk udstyr.
   Artikel 16
   Supplerende foranstaltninger
   De kontraherende parter kan træffe yderligere foranstaltninger for landbruget i bjergområder som supplement til foranstaltningerne i denne protokol.
   KAPITEL III
   FORSKNING, UDDANNELSE OG INFORMATION
   Artikel 17
   Forskning og overvågning
   1.   De kontraherende parter tilskynder til og arbejder tæt sammen om forskning og systematisk overvågning med henblik på at nå denne protokols mål.
   2.   De tilskynder bl.a. til landbrugsforskning, der specifikt vedrører landbrug i bjergområder, og som i størst muligt omfang vil være tilpasset de faktiske lokale forhold og integreret i fastlæggelsen og kontrollen af den fælles landbrugspolitiks mål og foranstaltninger, og resultaterne vil blive anvendt inden for uddannelse og teknisk bistand i landbruget.
   3.   De kontraherende parter sørger for, at de nationale resultater af forskningen og den systematiske overvågning integreres i et fælles permanent overvågnings- og informationssystem og gøres tilgængelige for offentligheden inden for de eksisterende institutionelle rammer.
   4.   Med hensyn til de forskellige bjergområder og under hensyntagen til målene og foranstaltningerne i denne protokol udarbejder de kontraherende parter en sammenlignende oversigt over den økonomiske og sociale situation i landbruget i bjergområder.
   5.   Oversigten bør ajourføres med jævne mellemrum og indeholde oplysninger om særligt problematiske temaer og områder, effektiviteten af allerede iværksatte foranstaltninger og kommende foranstaltninger. Hovedvægten skal lægges på data om den demografiske, sociale og økonomiske udvikling i sammenhæng med områdernes forskellige geografiske, økologiske og infrastrukturmæssige indikatorer og fastlæggelse af kriterier for bæredygtig og afbalanceret udvikling som omhandlet i Alpekonventionen og denne protokol.
   6.   De forsknings- og uddannelsestemaer, der er anført i bilaget, betragtes i øvrigt som prioriterede temaer.
   Artikel 18
   Uddannelse og information
   1.   De kontraherende parter fremmer grund- og videreuddannelse samt information til offentligheden om målene for, foranstaltningerne i og gennemførelsen af denne protokol.
   2.   De kontraherende parter fremmer især:

               a)

               en hurtigere udvikling inden for grund- og videreuddannelse, teknisk bistand i landbruget og bistand i forbindelse med virksomhedsledelse og kommerciel forvaltning uden at tabe beskyttelsen af naturen og miljøet af syne. Generelt vil uddannelsestilbuddet blive struktureret således, at de uddannelsessøgende ledes i retning af og forberedes til anden alternativ eller supplerende beskæftigelse i sektorer med tilknytning til landbruget

               b)

               grundig og objektiv information, der ikke kun forbeholdes det personale og de myndigheder, der direkte berøres, men — bl.a. via medierne — spredes til den bredest mulige offentlighed i og uden for Alpeområdet, så offentligheden får kendskab til og interesse for de funktioner, som landbruget i bjergområder udøver.

         3.   De forsknings- og uddannelsestemaer, der er anført i bilaget, betragtes i øvrigt som prioriterede temaer.
   KAPITEL IV
   GENNEMFØRELSE, KONTROL OG VURDERING
   Artikel 19
   Gennemførelse
   De kontraherende parter forpligter sig til at sikre, at denne protokol gennemføres, og træffer med henblik herpå alle relevante foranstaltninger inden for de eksisterende institutionelle rammer.
   Artikel 20
   Kontrol med overholdelse af forpligtelserne
   1.   De kontraherende parter aflægger regelmæssigt rapport for Det Stående Udvalg om, hvilke foranstaltninger der er truffet i henhold til denne protokol. I rapporterne redegøres der også for de trufne foranstaltningers effektivitet. Alpekonferencen fastlægger, med hvilke mellemrum der skal aflægges rapport.
   2.   Det Stående Udvalg gennemgår rapporterne for at kontrollere, om de kontraherende parter har opfyldt deres forpligtelser i henhold til denne protokol. Det kan også anmode de berørte kontraherende parter om yderligere oplysninger eller gøre brug af andre informationskilder.
   3.   Det Stående Udvalg udfærdiger en rapport til Alpekonferencen om de kontraherende parters overholdelse af forpligtelserne i henhold til denne protokol.
   4.   Alpekonferencen tager rapporten til efterretning. Hvis den konstaterer tilfælde, hvor forpligtelserne ikke er overholdt, kan den vedtage anbefalinger.
   Artikel 21
   Vurdering af bestemmelsernes effektivitet
   1.   De kontraherende parter undersøger og vurderer regelmæssigt, om bestemmelserne i denne protokol er effektive. I det omfang, det viser sig nødvendigt for at nå målene, fremsætter de forslag til relevante ændringer af denne protokol.
   2.   De regionale og lokale myndigheder inddrages i vurderingen inden for de eksisterende institutionelle rammer. Ikke-statslige organisationer, der er aktive på dette område, kan høres.
   KAPITEL V
   AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
   Artikel 22
   Forbindelsen mellem Alpekonventionen og protokollen
   1.   Denne protokol udgør en protokol til Alpekonventionen som omhandlet i artikel 2 og andre relevante artikler i konventionen.
   2.   Kun kontraherende parter i Alpekonventionen kan blive kontraherende part i denne protokol. Enhver opsigelse af Alpekonventionen er også en opsigelse af denne protokol.
   3.   Når Alpekonferencen stemmer om spørgsmål vedrørende denne protokol, er det kun de kontraherende parter i denne protokol, der kan deltage i afstemningen.
   Artikel 23
   Undertegnelse og ratifikation
   1.   Denne protokol er åben for Alpekonventionens signatarstaters og Det Europæiske Fællesskabs undertegnelse den 20. december 1994 og fra den 15. januar 1995 hos Republikken Østrig, der er depositar.
   2.   Denne protokol træder i kraft for de kontraherende parter, der har givet udtryk for deres samtykke til at være bundet af protokollen, tre måneder efter den dato, hvor tre stater har deponeret deres ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument.
   3.   For de kontraherende parter, som på et senere tidspunkt giver deres samtykke til at være bundet af protokollen, træder denne i kraft tre måneder efter datoen for deponering af ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumentet. Efter ikrafttrædelsen af en ændring af protokollen bliver enhver ny kontraherende part i den nævnte protokol kontraherende part i den ændrede protokol.
   Artikel 24
   Underretning
   For så vidt angår denne protokol giver depositaren alle de i præamblen opførte stater og Det Europæiske Fællesskab underretning om:

               a)

               enhver undertegnelse

               b)

               enhver deponering af et ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument

               c)

               enhver ikrafttrædelsesdato

               d)

               enhver erklæring fremsat af en kontraherende part eller signatar

               e)

               enhver opsigelse meddelt af en kontraherende part, herunder datoen for opsigelsens ikrafttræden.

         TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, som er behørigt bemyndiget dertil, undertegnet denne protokol.

      Udfærdiget i Chambéry den 20. december 1994 på fransk, italiensk, slovensk og tysk, idet hver af disse fire tekster har samme gyldighed, i ét originaleksemplar, som deponeres i det østrigske statsarkiv. Depositaren sender signatarstaterne en bekræftet genpart.

   PRIORITEREDE FORSKNINGS- OG UDDANNELSESTEMAER, JF. ARTIKEL 17 OG 18
   Forskning
   Afgrænsning og klassifikation af bjergområder efter de forskellige områders højde og klimatiske, geomorfologiske, økonomiske og infrastrukturmæssige forhold.
   Undersøgelse af virkningerne af de foranstaltninger, der er truffet for landbrug i bjergområder på de forskellige politiske beslutningsniveauer (EU/den fælles landbrugspolitik, nationalt, regionalt og lokalt plan), og af de økologiske funktioner (social og miljømæssig forenelighed).
   Evaluering af landbrugets og skovbrugets økonomiske og økologiske, sociale og kulturelle funktioner og disse erhvervs udviklingsmuligheder under de specifikke lokale forhold i de forskellige bjergområder.
   Produktions- og fremstillingsmetoder og forbedrings- og kvalitetskriterier for landbrugsprodukter i bjergområder.
   Genforskning og teknisk bistand til differentieret, lokalt tilpasset og miljøvenlig bevarelse af brugsdyrs og afgrøders genetiske mangfoldighed.
   Uddannelse
   Tekniske, videnskabelige og socioøkonomiske støtte- og uddannelsesforanstaltninger for landbrugsbedrifter og for fødevarevirksomheder, der forarbejder landbrugsbedrifters produkter.
   Teknisk og økonomisk virksomhedsledelse særligt med henblik på diversificering af produktudbuddet og alternativ produktion og indkomst i og uden for landbruget.
   Tekniske og finansielle vilkår for og virkninger af anvendelsen af naturnære og miljøvenlige drifts- og produktionsmetoder.
   Medier og præsentation og spredning af information med hensyn til holdningen i den brede offentlighed og i de politiske kredse og erhvervslivet i og uden for Alpeområdet.


Avis juridique important

|

32000D1934

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1934/2000/EF af 17. juli 2000 om Det Europæiske Sprogår 2001

EF-Tidende nr. L 232 af 14/09/2000 s. 0001 - 0005

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1934/2000/EFaf 17. juli 2000om Det Europæiske Sprogår 2001EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 149 og 150,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2),under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(3),efter proceduren i traktatens artikel 251(4), ogud fra følgende betragtninger:(1) Ifølge præamblen til traktaten er medlemsstaterne "besluttet på at tilskynde til, at deres folk opnår det højst mulige videnniveau gennem bred adgang til uddannelse og vedvarende ajourføring heraf".(2) Ifølge traktatens artikel 18 har enhver unionsborger ret til "at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område". Evnen til at anvende fremmede sprog er af afgørende betydning for i praksis at kunne gøre fuldt brug af denne ret.(3) I henhold til traktatens artikel 151 bidrager Fællesskabet til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet det respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og i sin indsats i henhold til andre bestemmelser i traktaten tager hensyn til de kulturelle aspekter, hvoriblandt navnlig de sproglige aspekter har stor betydning.(4) Alle de europæiske sprog, såvel i skriftlig som i mundtlig form, har samme kulturelle værdi og værdighed og er en integrerende del af den europæiske kultur og civilisation.(5) Det sproglige aspekt er en af udfordringerne i forbindelse med den europæiske integration, og resultaterne af Det Europæiske Sprogår kan derfor være meget lærerige for udvikling af aktioner til fordel for den kulturelle og sproglige mangfoldighed.(6) I henhold til artikel 6 i traktaten om Den Europæiske Union respekterer Unionen de grundlæggende rettigheder, således som de garanteres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.(7) Adgangen til den righoldig litteraturarv på de sprog, som den oprindelig blev skabt på, vil bidrage til udviklingen af gensidig forståelse og give unionsborgerskabet et konkret indhold.(8) Sprogindlæring har stor betydning, da det styrker bevidstheden om den kulturelle mangfoldighed og er med til at bekæmpe fremmedhad, racisme, antisemitisme og intolerance.(9) Ud over de menneskelige, kulturelle og politiske fordele har sprogindlæring også et betydeligt økonomisk potentiale.(10) Beherskelse af modersmålet og kendskab til de klassiske sprog, navnlig latin og oldgræsk, kan lette tilegnelsen af andre sprog.(11) Det er vigtigt at højne bevidstheden hos de ansvarlige i den offentlige og private sektor om betydningen af uhindret adgang til sprogundervisning.(12) Rådets konklusioner af 12. juni 1995 vedrørende sproglig mangfoldighed og flersprogethed i Den Europæiske Union fremhæver, at "sproglig mangfoldighed bør bevares og flersprogethed fremmes i Unionen med lige stor respekt for alle EU-sprog og under behørig hensyntagen til subsidiaritetsprincippet", og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 2493/95/EF(5) af 23. oktober 1995, hvorved 1996 blev gjort til Det Europæiske År for Livslang Uddannelse, gør opmærksom på, hvor stor en rolle livslang uddannelse spiller for udviklingen af færdigheder, herunder sproglige, i et menneskes liv.(13) Kommissionen opstiller som mål 4 i sin hvidbog af 1995, "Almen uddannelse, erhvervsuddannelse: Undervise og lære: På vej mod det kognitive samfund", at alle opnår færdighed i tre fællesskabssprog, og Kommissionens grønbog af 1996, "Almen uddannelse, erhvervsuddannelse, forskning: hindringer for mobiliteten", konkluderer, at for at EU's borgere kan nyde godt af de beskæftigelsesmæssige og personlige muligheder, det indre marked giver dem, er det en forudsætning, at de lærer mindst to fællesskabssprog.(14) Ifølge Rådets resolution af 31. marts 1995 om bedre kvalitet og større variation med hensyn til tilegnelse af og undervisning i fremmedsprog i uddannelsessystemerne i Den Europæiske Union(6) bør eleverne som hovedregel have mulighed for at få undervisning i to andre af Unionens sprog end deres modersmål i mindst to år i træk og om muligt længere for hvert sprog i løbet af den obligatoriske skolegang.(15) Foranstaltningerne i Lingua-programmet, vedtaget ved Rådets afgørelse 89/489/EØF(7), blev styrket og delvist integreret som horisontale foranstaltninger i Socrates-programmet, vedtaget ved afgørelse 819/95/EF(8), og disse foranstaltninger har bidraget til forbedring af kendskabet til EU-sprogene og herved bidraget til større forståelse og solidaritet mellem Unionens befolkninger. Europa-Parlamentet og Rådet foreslår i deres afgørelse nr. 253/2000/EF(9), at disse foranstaltninger udvikles og styrkes yderligere i anden fase af Socrates-programmet.(16) Leonardo da Vinci-programmet, vedtaget ved afgørelse 94/819/EF(10) har på grundlag af resultaterne opnået under Lingua-programmet støttet aktiviteter med henblik på udvikling af sproglige færdigheder som led i erhvervsuddannelsesforanstaltninger. Denne støtte vil blive udbygget og styrket i anden fase af Leonardo da Vinci-programmet, vedtaget ved Rådets afgørelse 1999/382/EF(11).(17) Programmet Kultur 2000, vedtaget ved afgørelse nr. 508/2000/EF(12), er ligeledes med til at forbedre indbyrdes kendskab til de europæiske folks kulturelle værker, navnlig gennem valorisering af den kulturelle mangfoldighed og flersprogetheden.(18) Et flerårigt program, der skal fremme Fællesskabets sproglige mangfoldighed i informationssamfundet, blev vedtaget ved Rådets afgørelse 96/664/EF(13).(19) Rapporten fra Ekspertudvalget for Fri Bevægelighed for Personer, som blev forelagt Kommissionen den 18. marts 1997, gav udtryk for det synspunkt, at "de europæiske sprogs mangfoldighed [er]... en værdifuld skat, som må beskyttes", og stillede forslag til foranstaltninger med henblik på at fremme sprogundervisning og anvendelse af sprog i Fællesskabet.(20) I overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet i traktatens artikel 5 kan målene for den påtænkte aktion ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, blandt andet på grund af behovet for en sammenhængende oplysningskampagne for hele Fællesskabet, hvorved der undgås dobbeltarbejde og opnås stordriftsfordele. På grund af fællesskabsaktioners og -foranstaltningers tværnationale dimension kan disse mål bedre gennemføres på fællesskabsplan. Denne afgørelse går ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.(21) Det er dog ligeledes af største betydning at fremme nært samarbejde og samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne med det formål at supplere aktionerne på fællesskabsplan med mere begrænsede aktioner på lokalt, regionalt og nationalt plan, som bedre kan tilpasses bestemte målgruppers behov og situationer, og derved styrke den kulturelle mangfoldighed.(22) Det er vigtigt at opbygge et passende samarbejde mellem Fællesskabet og Europarådet for at sikre overensstemmelse mellem aktioner gennemført på fællesskabsniveau og aktioner gennemført af Europarådet. Et sådant samarbejde nævnes udtrykkeligt i traktatens artikel 149.(23) Det er vigtigt, at gennemførelsen af Det Europæiske Sprogår forløber under hensyntagen til Unionens udvidelse.(24) I denne afgørelse fastlægges der for programmets samlede varighed en finansieringsramme, der som omhandlet i punkt 33 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(14) udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden inden for rammerne af den årlige budgetprocedure.(25) Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens fælles erklæring af 4. maj 1999 opstiller betingelserne for de praktiske foranstaltninger til gennemførelsen af den fælles beslutningsprocedure i henhold til traktatens artikel 251(15).(26) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(16) -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Indførelse af Det Europæiske Sprogår1. Året 2001 gøres til "Det Europæiske Sprogår".2. I Det Europæiske Sprogår iværksættes oplysnings- og reklamekampagner vedrørende sprog med det formål at tilskynde alle personer, der har bopæl i medlemsstaterne, til at lære sprog. Disse foranstaltninger vil omfatte de officielle fællesskabssprog tillige med irsk, letzeburgesch og andre sprog, som medlemsstaterne har udpeget med henblik på gennemførelsen af denne afgørelse.Artikel 2MålMålene for Det Europæiske Sprogår er:a) at skabe større bevidsthed om den sproglige og kulturelle mangfoldigheds værdi i Den Europæiske Union og om værdien af denne mangfoldighed for civilisation og kultur under hensyntagen til princippet om at alle sprog har samme kulturelle værdi og værdighed, ogb) at anspore til flersprogethed, ogc) at henlede opmærksomheden hos en så stor del af befolkningen som muligt på fordelene ved at besidde færdigheder i flere sprog som et centralt element i den enkeltes personlige og faglige udvikling (bl.a. ved den første jobsøgning), i interkulturel forståelse, i den fulde udnyttelse af de rettigheder, der følger af unionsborgerskab, og i styrkelsen af virksomheders og hele samfundets økonomiske og sociale potentiale; målgruppen omfatter bl.a. skoleelever og studerende, forældre, arbejdstagere og arbejdssøgende, personer, der taler bestemte sprog, indbyggere i grænseregioner og randområder, kulturorganer, ugunstigt stillede samfundsgrupper, indvandrere, osv.d) at anspore alle, der har bopæl i Den Europæiske Union, uanset alder, herkomst, social situation og tidligere uddannelsesmæssige erfaringer og resultater, til livslang indlæring af sprog og færdigheder med tilknytning hertil med henblik på anvendelse af sprog til særlige formål, især faglige, eventuelt fra førskole- og grundskoleniveauete) at indsamle og formidle information om sprogundervisning og -indlæring og om færdigheder, metoder (navnlig innovative) og redskaber, der kan støtte denne undervisning og indlæring, og/eller lette kommunikationen mellem personer, der taler forskellige sprog, herunder metoder og redskaber, der udvikles inden for rammerne af andre fællesskabsaktioner og -initiativer.Artikel 3Aktionernes indholdAktionerne med henblik på at nå de i artikel 2 opstillede mål omfatter især:- anvendelsen af et fælles logo og et eller flere slogans i samarbejde med Europarådet, jf. artikel 10- en oplysningskampagne på fællesskabsplan- arrangementer i form af møder, konkurrencer, uddeling af priser og andre aktiviteter.Aktionerne er beskrevet nærmere i bilaget.Artikel 4Gennemførelse af afgørelsen og samarbejde med medlemsstaterne1. Kommissionen overvåger gennemførelsen af de fællesskabsaktioner, der er omfattet af denne afgørelse.2. Hver medlemsstat udpeger et eller flere passende organer, som står for deltagelsen i Det Europæiske Sprogår, og som har ansvaret for koordineringen og gennemførelsen på nationalt plan af de aktioner, der er omhandlet i denne afgørelse, bl.a. ved at bistå ved udvælgelsesproceduren beskrevet i artikel 7.Artikel 5Udvalg1. Kommissionen bistås af et udvalg.2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.3. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 6Finansielle ordninger1. Aktioner som beskrevet i bilagets del I, litra A, kan finansieres med op til 100 % over Den Europæiske Unions almindelige budget.2. Aktioner som beskrevet i bilagets del I, litra B, kan samfinansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget med op til 50 % af omkostningerne.Artikel 7Ansøgnings- og udvælgelsesprocedure1. Ansøgninger om samfinansiering af aktioner over Den Europæiske Unions almindelige budget i henhold til artikel 6, stk. 2, forelægges Kommissionen via det eller de i henhold til artikel 4, stk. 2, udpegede organ eller organer. De skal indeholde oplysninger, der gør det muligt at foretage en vurdering af slutresultaterne efter objektive kriterier. Kommissionen tager størst muligt hensyn til den evaluering, der forelægges af de berørte organer.2. Kommissionen træffer afgørelse om finansiering og samfinansiering af de aktioner, der er omhandlet i artikel 6, i overensstemmelse med proceduren i artikel 5, stk. 2. Kommissionen sørger for en afbalanceret fordeling mellem medlemsstaterne, i påkommende fald mellem de forskellige sprog, som omhandlet i artikel 1, og mellem de forskellige aktivitetsområder.3. Kommissionen sikrer (navnlig via dens nationale og regionale kontorer) i samarbejde med organerne, som omhandlet i artikel 4, stk. 2, at indkaldelser af forslag sendes ud i tilstrækkelig god tid og når ud til så stort et publikum som muligt.Artikel 8SammenhængKommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne:- sammenhængen mellem de i denne afgørelse omhandlede aktioner og andre fællesskabsaktioner og -initiativer, navnlig aktioner og initiativer på undervisnings- og uddannelsesområdet og på kulturområdet- størst mulig komplementaritet mellem Det Europæiske Sprogår og andre eksisterende initiativer og -ressourcer på EF-plan og nationalt og regionalt plan, som kan bidrage til realiseringen af Det Europæiske Sprogårs mål.Artikel 9Budget1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af dette program for perioden 1. januar-31. december 2001 er fastsat til 8 mio. EUR.2. Tildelingerne godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.Artikel 10Internationalt samarbejdeKommissionen kan inden for rammerne af Det Europæiske Sprogår og i overensstemmelse med proceduren i artikel 5, stk. 2, samarbejde med relevante internationale organisationer. Der skal navnlig etableres et nært samarbejde og nær samordning samt skabes fælles initiativer med Europarådet med det formål at styrke forbindelserne mellem de europæiske folk.Artikel 11Overvågning og evalueringKommissionen forelægger senest den 31. december 2002 en detaljeret rapport indeholdende objektive oplysninger for Europa-Parlamentet, Rådet, Det Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om gennemførelsen, resultaterne og den samlede evaluering af alle de aktioner, der er omhandlet i denne afgørelse.Artikel 12IkrafttrædelseDenne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 2000.På Europa-Parlamentets vegneN. FontaineFormandPå Rådets vegneJ. GlavanyFormand(1) EFT C 56 E af 29.2.2000, s. 62.(2) EFT C 51 af 23.2.2000, s. 53.(3) Udtalelse af 17.2.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(4) Europa-Parlamentets udtalelse af 13.4.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT). Rådets afgørelse af 8. juni 2000.(5) EFT L 256 af 26.10.1995, s. 45.(6) EFT C 207 af 12.8.1995, s. 1.(7) EFT L 239 af 16.8.1989, s. 24.(8) EFT L 87 af 20.4.1995, s. 10. Afgørelsen er senest ændret ved afgørelse 576/98/EF (EFT L 77 af 14.3.1998, s. 1).(9) EFT L 28 af 3.2.2000, s. 1.(10) Rådets afgørelse 94/819/EF af 6. december 1994 om et handlingsprogram for gennemførelsen af en politik for faglig uddannelse i Det Europæiske Fællesskab (EFT L 340 af 29.12.1994, s. 8).(11) EFT L 146 af 11.6.1999, s. 33.(12) EFT L 63 af 10.3.2000, s. 1.(13) EFT L 306 af 28.11.1996, s. 40.(14) EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.(15) EFT C 148 af 28.5.1999, s. 1.(16) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.BILAGI. Arten af de aktioner, der er omhandlet i afgørelsens artikel 3A. Aktioner, der kan finansieres med op til 100 % over Den Europæiske Unions almindelige budget (den vejledende bevillingsramme for disse aktioner er på 40 % af det samlede budget og kan tilpasses af Kommissionen efter proceduren i artikel 5, stk. 2)1. Møder og arrangementer:a) møder og arrangementer på fællesskabsplan, der oplyser om den sproglige mangfoldighed, herunder arrangementer for at markere årets indledning og afslutningb) en eller flere præsentationer af Det Europæiske Sprogår i hver medlemsstat, som skal henvende sig til et stort antal personer fra forskellige samfundslag.2. Oplysnings- og reklamekampagner, der omfatter følgende:a) udformning af et logo og et eller flere slogans for Det Europæiske Sprogår, som skal anvendes i forbindelse med alle aktiviteter med tilknytning hertilb) en oplysningskampagne på fællesskabsplan, som bl.a. omfatter oprettelse af et interaktivt websted og spredning af oplysninger om projekterne (herunder projekterne omhandlet i del C)c) udarbejdelse af informationsmateriale om effektive undervisnings- og indlæringsmetoder til brug i hele Fællesskabet, som også skal være tilgængeligt for de mindre gunstigt stillede, samt om de nødvendige betingelser for at opnå ordentlige resultater med sprogundervisning- og indlæringd) afholdelse af konkurrencer på europæisk plan med fokus på resultater og erfaringer i forbindelse med Det Europæiske Sprogårs temaer.3. Andre aktioner:Rundspørger og andre undersøgelser på fællesskabsplan, navnlig med henblik på- at få et bedre overblik over forholdene i Europa for så vidt angår sprog (herunder tegnsprog og de klassiske sprog) og deres anvendelse (inden for forskning og på universitetsniveau) og sprogundervisning og -indlæring og tilegnelse af de dermed forbundne færdigheder; i det omfang, hvor det er muligt, kan alle sprog, der er omhandlet i artikel 1, inddrages- at få et bedre overblik over forskellige målgruppers forventninger (også i tosprogede områder) til sprogindlæring samt måden, hvorpå Fællesskabet kan leve op til disse forventninger- at foretage evalueringsundersøgelser af Det Europæiske Sprogårs effektivitet og virkning gennem undersøgelse af de bedste metoder inden for sprogundervisning og -indlæring samt udbredelse af resultaterne i medlemsstaterne.B. Aktioner, der kan samfinansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget (Den vejledende bevillingsramme for disse aktioner er på 60 % af det samlede budget og kan tilpasses af Kommissionen efter proceduren i artikel 5, stk. 2)Aktioner på lokalt, regionalt, nationalt og tværnationalt plan kan alt efter aktionernes art og omstændigheder finansieres over Den Europæiske Unions almindelige budget med op til 50 % af omkostningerne. Disse aktioner kan bl.a. vedrøre:1. Arrangementer vedrørende Det Europæiske Sprogårs mål.2. Information og formidling af eksempler på god praksis ud over de aktioner, der er beskrevet i litra A.3. Uddeling af priser og afholdelse af konkurrencer.4. Rundspørger og andre undersøgelser ud over undersøgelserne omtalt i litra A.5. Andre aktioner, der fremmer sprogundervisning og -indlæring, forudsat at disse aktioner ikke er berettigede til støtte under eksisterende fællesskabsprogrammer og -initiativer.C. Aktioner, hvortil der ikke ydes finansiel støtte over Den Europæiske Unions almindelige budgetFællesskabet vil tilbyde moralsk støtte, herunder en skriftlig tilladelse til at anvende logoet og andet materiale med tilknytning til Det Europæiske Sprogår, til initiativer iværksat af offentlige eller private organisationer, såfremt disse organisationer over for Kommissionen kan påvise, at de pågældende initiativer allerede er eller vil blive indledt i 2001, og at de kan forventes at bidrage væsentligt til realiseringen af et eller flere af Det Europæiske Sprogårs mål.II. Teknisk bistandKommissionen kan ved gennemførelsen af aktionen benytte ekstern teknisk bistand, som kan finansieres inden for programmets samlede finansieringsramme. Kommissionen kan på samme betingelser indhente ekspertbistand. Kommissionen hører det i artikel 5 omhandlede udvalg om de finansielle følger af en sådan bistand.


Avis juridique important

|

32000D0016

2000/16/EF: Rådets afgørelse af 2. december 1999 om indgåelse af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for Folkerepublikken Kina

EF-Tidende nr. L 006 af 11/01/2000 s. 0039 - 0039

RÅDETS AFGØRELSEaf 2. december 1999om indgåelse af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for Folkerepublikken Kina(2000/16/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 170 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit og artikel 300, stk. 3, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Fællesskabet og Folkerepublikken Kina gennemfører særlige programmer for forskning og teknologisk udvikling (FTU) på områder af fælles interesse;(2) på grundlag af den indhøstede erfaring har begge parter udtrykt ønske om at uddybe og udvide samarbejdet på det videnskabelige og teknologiske område;(3) samarbejde på det videnskabelige og teknologiske område udgør en del af det globale samarbejde mellem Fællesskabet og Folkerepublikken Kina;(4) ved afgørelse af 22. juni 1998 bemyndigede Rådet Kommissionen til at føre forhandlinger om en aftale om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Fællesskabet og regeringen for Folkerepublikken Kina, idet følgende benævnt "aftalen";(5) ved afgørelse af 22. december 1998 vedtog Rådet, at aftalen skulle undertegnes på Fællesskabets vegne;(6) aftalen blev undertegnet den 22. december 1998;(7) aftalen bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for Folkerepublikken Kina godkendes hermed på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2I overensstemmelse med aftalens artikel 11 giver Rådets formand meddelelse om, at de procedurer, der er nødvendige, for at aftalen kan træde i kraft, er gennemført for Fællesskabets vedkommende(3).Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 1999.På Rådets vegneE. TUOMIOJAFormand(1) EFT C 247 af 31.8.1999, s. 32.(2) Udtalelse af 3.11.1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) Datoen for aftalens ikrafttræden vil blive offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: Rådets afgørelse 2012/237/FUSP af 3. maj 2012 om restriktive foranstaltninger over visse personer, enheder og organer, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau

text:
               4.5.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 119/43

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/237/FUSP
   af 3. maj 2012
   om restriktive foranstaltninger over visse personer, enheder og organer, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               På baggrund af, hvor alvorlig den aktuelle situation i Republikken Guinea-Bissau er, finder Rådet det nødvendigt at vedtage foranstaltninger over for dem, der prøver at forhindre eller blokere en fredelig politisk proces, eller hvis aktiviteter undergraver stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, navnlig dem, der førte an i mytteriet den 1. april 2010 og statskuppet den 12. april 2012, og som med deres handlinger sigter mod at underminere retsstaten, begrænse de civile magtorganers herredømme og befordre straffrihed og ustabilitet i landet.

               (2)

               Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at nægte personer, som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og personer med tilknytning til sådanne personer, jf. listen i bilaget, indrejse i eller gennemrejse af deres område.
   2.   Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
   3.   Stk. 1 gælder ikke tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:

               a)

               som værtsland for en international mellemstatslig organisation

               b)

               som værtsland for en international konference indkaldt af De Forende Nationer (FN) eller i FN's regi

               c)

               i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller

               d)

               i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.

         4.   Stk. 3 anses også for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
   5.   Rådet underrettes behørigt om alle tilfælde, hvor en medlemsstat indrømmer en undtagelse i medfør af stk. 3 eller 4.
   6.   Medlemsstaterne kan indrømme undtagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, såfremt rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller med henblik på deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i Unionens regi eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retsstaten i Republikken Guinea-Bissau.
   7.   En medlemsstat, der ønsker at indrømme undtagelser som omhandlet i stk. 6, underretter skriftligt Rådet herom. Undtagelsen anses for at være indrømmet, medmindre ét eller flere medlemmer af Rådet skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget underretning om den foreslåede undtagelse. Hvis ét eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede undtagelse.
   8.   Hvis en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 og 7 tillader personer, der er opført på listen i bilaget, indrejse i eller gennemrejse af sit område, gælder tilladelsen kun det formål, den er givet til, og de personer, der er berørt deraf.
   Artikel 2
   1.   Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som deltager i eller yder støtte til handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Republikken Guinea-Bissau, og fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indefryses.
   2.   Ingen midler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget.
   3.   En medlemsstats kompetente myndighed kan på vilkår, som den finder passende, tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives eller stilles til rådighed, efter at have konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er:

               a)

               nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter

               b)

               bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand

               c)

               bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer

               d)

               nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed, mindst to uger før tilladelsen gives, har meddelt de andre kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.

         Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
   4.   Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               de omhandlede pengemidler eller økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i stk. 1, omhandlede fysiske eller juridiske person, enhed eller organ blev optaget i bilaget, eller af en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før nævnte dato

               b)

               pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse om tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder

               c)

               afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført i bilaget

               d)

               anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, afgørelsen eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.

         Medlemsstaterne underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
   5.   Stk. 2 finder ikke anvendelse på beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:

               a)

               renter eller anden form for afkast fra disse konti, eller

               b)

               forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af bestemmelserne i denne afgørelse,

         forudsat at sådanne renter eller anden form for afkast og betalinger fortsat er omfattet af stk. 1.
   Artikel 3
   1.   Rådet vedtager efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik ændringer til listen i bilaget i det omfang, det er nødvendigt.
   2.   Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet mulighed for at fremsætte bemærkninger.
   3.   Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet herom.
   Artikel 4
   For at give de i denne afgørelse omhandlede foranstaltninger størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til de i denne afgørelse indeholdte.
   Artikel 5
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Denne afgørelse finder anvendelse indtil 5 maj 2013. Gennemførelsen overvåges løbende. Afgørelsen forlænges eller ændres alt efter tilfældet, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 3. maj 2012.

            På Rådets vegne

         N. WAMMEN

            Formand

      BILAG

         Liste over personer, enheder og organer, der er omhandlet i artikel 1 og 2

         Personer

                  Navn

                  Identificerende oplysninger (fødselsdato og fødested, pas/identitetskortnummer, m.v.)

                  Begrundelse for opførelsen

                  Dato for opførelse

                  1.

                  General António INJAI (alias António INDJAI)

                  Nationalitet: Guinea-Bissau
                  Fødselsdato:20.januar 1955
                  Fødested: Encheia, Sector de Bissorá, Região de Oio, Guiné-Bissau
                  Forældre: Wasna Injai og Quiritche Cofte
                  Officiel funktion: Generalløjtnant – Chefe de Estado-Maior Geral das Forças Armadas

                  António Injai har personligt medvirket til at planlægge og lede mytteriet den 1. april 2010, der kulminerede i den ulovlige arrestation af premierministeren, Carlo Gomez Junior, og den daværende stabschef i de væbnede styrker, José Zamora Induta.
                  Antonio Injai har udøvet pres på regeringen for at blive udnævnt til stabschef for de væbnede styrker.

                  3.5.2012

                  Nationalt id-nr.: ukendt (Guinea-Bissau)
                  Pasnr.: Diplomatpas AAID00435
                  Udstedelsesdato: 18.2.2010
                  Udstedelsessted: Guinea-Bissau
                  Udløbsdato: 18.2.2013

                  Antonio Injai har konsekvent fremsat offentlige dødstrusler mod personer fra de legitime myndigheder, navnlig premierministeren Carlos Gomes Junior, undermineret retsstatsprincippet, undergravet de civile magtorganer og dermed styrket en udpræget atmosfære af straffrihed og ustabilitet i landet.
                  Under valget i 2012 fremsatte Antonio Injai igen i sin egenskab af stabschef for de væbnede styrker trusler om at ville vælte de valgte myndigheder og standse valgprocessen.

                  Antonio Injai var på ny involveret i planlægningen af statskuppet den 12. april 2012. Kort efter kuppet blev militærkommandoens første kommuniké udsendt af de væbnede styrkers generalstab, der ledes af general Antonio Injai. Han gik på ingen måde imod eller tog afstand fra denne forfatningsstridige militærhandling.

                  2.

                  Generalmajor Mamadu TURE (N'KRUMAH) (alias N'Krumah)

                  Nationalitet: Guinea-Bissau
                  Fødselsdato: 26. april 1947
                  Diplomatpasnr.: DA0002186
                  Udstedelsesdato: 30.3.2007
                  Udløbsdato: 26.8.2013

                  Vicestabschef for de væbnede styrker. Medlem af militærkommandoen, der har taget ansvaret for militærkuppet den 12. april 2012.

                  3.5.2012

                  3.

                  General Augusto MÁRIO CÓ

                  Stabschef for de væbnede styrker. Medlem af militærkommandoen, der har taget ansvaret for militærkuppet den 12. april 2012.

                  3.5.2012

                  4.

                  General Estêvão NA MENA

                  Stabschef for flåden. Medlem af militærkommandoen, der har taget ansvaret for militærkuppet den 12. april 2012.

                  3.5.2012

                  5.

                  Brigadegeneral Ibraima CAMARÁ (alias "Papa Camará")

                  Nationalitet: Guinea-Bissau
                  Fødselsdato: 11.5.1964
                  Diplomatpasnr.: AAID00437
                  Udstedelsesdato: 18.2.2010
                  Udløbsdato: 18.2.2013

                  Stabschef for luftvåbnet. Medlem af militærkommandoen, der har taget ansvaret for militærkuppet den 12. april 2012.

                  3.5.2012

                  6.

                  Oberstløjtnant Daba NAUALNA (alias Daba Na Walna)

                  Nationalitet: Guinea-Bissau
                  Fødselsdato: 6.6.1966
                  Pasnr.: Diplomatpas: SA 0000417
                  Udstedelsesdato: 29.10.2003
                  Udløbsdato: 10.3.2013

                  Talsmand for militærkommandoen, der har taget ansvaret for statskuppet den 12. april 2012.

                  3.5.2012


title: 2013/745/EU: Rådets afgørelse af 9. december 2013 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om eliminering af ulovlig handel med tobaksvarer til WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, bortset fra dens bestemmelser om forpligtelser vedrørende retligt samarbejde i straffesager, definitionen af strafbare handlinger, og politisamarbejde

text:
               12.12.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 333/75

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 9. december 2013
   om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om eliminering af ulovlig handel med tobaksvarer til WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, bortset fra dens bestemmelser om forpligtelser vedrørende retligt samarbejde i straffesager, definitionen af strafbare handlinger, og politisamarbejde
   (2013/745/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 33, 113, 114 og artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5, og artikel 218, stk. 8, andet afsnit,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 22. oktober 1999 bemyndigede Rådet Kommissionen til inden for rammerne af Verdenssundhedsorganisationen (WHO) at forhandle om en rammekonvention om tobakskontrol (WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning) samt dertil knyttede protokoller. Bemyndigelsen blev ændret af Rådet den 21. april 2001 og, for så vidt angår protokollen om eliminering af ulovlig handel med tobaksvarer (»protokollen«), den 20. december 2007. Forhandlingerne, som Kommissionen førte inden for rammerne af de forhandlingsdirektiver, som Rådet havde vedtaget, afsluttedes ved, at parterne i WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning på deres femte møde den 12. november 2012 i Seoul i Republikken Korea vedtog protokollen.

               (2)

               Indgåelsen af WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning blev godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 2004/513/EF (1), hvilket er en forudsætning for, at Unionen kan blive part i protokollen.

               (3)

               Protokollen udgør et betydeligt bidrag til de internationale bestræbelser på at eliminere alle former for ulovlig handel med tobaksvarer, hvilket er et vigtigt element i tobakskontrol.

               (4)

               Unionen har enekompetence i forbindelse med en række bestemmelser i protokollen, der henhører under Unionens fælles handelspolitik, eller hvor tilsvarende EU-lovgivning er blevet vedtaget. Protokollen bør derfor undertegnes på Unionens vegne, med forbehold af senere indgåelse.

               (5)

               Med undertegnelsen af protokollen udøver Unionen ikke delt kompetence, så medlemsstaterne bevarer derfor deres kompetence inden for de af protokollen omfattede områder, som ikke berører fælles regler eller ændrer anvendelsesområdet for sådanne regler.

               (6)

               Protokollen fastsætter forpligtelser for de kontraherende parter vedrørende retligt samarbejde i straffesager, definitionen af strafbare handlinger, og politisamarbejde. Som følge heraf henhører disse bestemmelser under anvendelsesområdet for tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed og protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der begge er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder anvendelse.

               (7)

               Parallelt med denne afgørelse skal der vedtages en særskilt afgørelse (2) om undertegnelse af protokollen for så vidt angår dens bestemmelser om forpligtelser vedrørende retligt samarbejde i straffesager, definitionen af strafbare handlinger, og politisamarbejde —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse af protokollen om eliminering af ulovlig handel med tobaksvarer til WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, bortset fra dens bestemmelser om forpligtelser vedrørende retligt samarbejde i straffesager, definitionen af strafbare handlinger, og politisamarbejde, med forbehold af indgåelse af protokollen (3).
   Artikel 2
   Rådets formand bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der på Unionens vegne er beføjet til at undertegne protokollen, bortset fra dens bestemmelser om forpligtelser vedrørende retligt samarbejde i straffesager, definitionen af strafbare handlinger, og politisamarbejde.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. december 2013.

            På Rådets vegne

         A. PABEDINSKIENĖ

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2004/513/EF af 2. juni 2004 om indgåelse af WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning (EUT L 213 af 15.6.2004, s. 8).

      (2)  Rådets afgørelse 2013/744/EU af 9. december 2013 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om eliminering af ulovlig handel med tobaksvarer til WHO-rammekonventionen om bekæmpelse af tobaksrygning, for så vidt angår dens bestemmelser om forpligtelser vedrørende retligt samarbejde i straffesager, definitionen af strafbare handlinger, og politisamarbejde (Se side 73 i denne EUT).

      (3)  Teksten til protokollen offentliggøres sammen med afgørelsen om indgåelse.


Avis juridique important

|

31997D0829

97/829/EF, EKSF, Euratom: Kommissionens afgørelse af 1. december 1997 om tilpasning af de justeringskoefficienter, der fra 1. februar, 1. marts, 1. april, 1. maj og 1. juni 1997 finder anvendelse på lønninger til tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande

EF-Tidende nr. L 343 af 13/12/1997 s. 0027 - 0029

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 1. december 1997 om tilpasning af de justeringskoefficienter, der fra 1. februar, 1. marts, 1. april, 1. maj og 1. juni 1997 finder anvendelse på lønninger til tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande (97/829/EKSF, EF, Euratom) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af et fælles råd og en fælles kommission for De Europæiske Fællesskaber,under henvisning til vedtægten for tjenestemænd ved De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber, fastsat ved Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (1), senest ændret ved forordning (Euratom, EKSF, EF) nr. 2485/96 (2), særlig artikel 13, stk. 2, i bilag X, ogud fra følgende betragtninger:I Rådets forordning (EKSF, EF, Euratom) nr. 1785/97 (3) fastsættes i medfør af artikel 13, stk. 1, i bilag X til vedtægten de justeringskoefficienter, hvormed de lønninger korrigeres fra 1. januar 1997, der i tjenestestedets valuta udbetales til tjenestemænd ansat i tredjelande;Kommissionen har i de seneste måneder foretaget forskellige tilpasninger af disse justeringskoefficienter (4) i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i bilag X til vedtægten;fra 1. februar, 1. marts, 1. april, 1. maj og 1. juni 1997 bør visse af disse justeringskoefficienter tilpasses, idet de statistiske oplysninger, som Kommissionen råder over, har vist, at ændringerne i leveomkostningerne, målt efter justeringskoefficienten og den tilsvarende vekselkurs, for nogle tredjelandes vedkommende har oversteget 5 % siden den sidste fastsættelse eller tilpasning af koefficienterne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Med virkning fra 1. februar, 1. marts, 1. april, 1. maj og 1. juni 1997 tilpasses de justeringskoefficienter, der finder anvendelse på lønninger, som i tjenestestedets valuta udbetales til tjenestemænd ansat i tredjelande, som anført i bilaget.Til beregning af disse vederlag anvendes de vekselkurser, der blev brugt ved gennemførelsen af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget for den måned, der gik forud for den i foregående afsnit omhandlede dato.Udfærdiget i Bruxelles, den 1. december 1997.På Kommissionens vegneHans VAN DEN BROEKMedlem af Kommissionen(1) EFT L 56 af 4. 3. 1968, s. 1.(2) EFT L 338 af 28. 12. 1996, s. 1.(3) EFT L 254 af 17. 9. 1997, s. 1.(4) EFT L 236 af 27. 8. 1997, s. 23.BILAG >TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>