title: 2013/588/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds budget for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/267

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds budget for regnskabsåret 2011
   (2013/588/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (4), særlig artikel 19,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A7-0078/2013),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 129.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013);

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (4), særlig artikel 19,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A7-0078/2013),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (agenturet) for regnskabsåret 2011 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

         Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

                  1.

                  bemærker, at agenturets budget for 2011 var på 56,4 mio. EUR mod 54,4 mio. EUR det foregående år;

                  2.

                  bemærker med bekymring Revisionsrettens konstatering af, at budgetforpligtelser til et beløb på 0,9 mio. EUR ikke var knyttet til eksisterende retlige forpligtelser, og at agenturet burde have frigjort beløbet og tilbagebetalt det til Kommissionen i begyndelsen af 2012; bemærker imidlertid, at agenturet iværksatte processen for sent, og at midlerne som følge af restriktioner i it-systemet vil være blokeret i et år og først vil blive frigjort og tilbagebetalt ved udgangen af 2012;

                  3.

                  anerkender, at agenturet traf foranstaltninger til at sikre, at resterende udgifter til bevillinger, der ikke var forbundet med eksisterende retlige forpligtelser, blev frigjort inden udgangen af året, og at det havde givet de anvisningsberettigede besked på at indlede frigørelsesproceduren, så snart der var sikkerhed for, at en foranstaltning ikke var eller ville blive gennemført fuldt ud; opfordrer agenturet til at aflægge rapport til dechargemyndigheden om, hvorvidt foranstaltningerne har været tilstrækkelige til at undgå, at der kan opstå en lignende situation i fremtiden;

                  4.

                  beklager, at Revisionsretten konstaterede et behov for at forbedre agenturets forvaltning af aktiver, idet den blandt andet fandt uforklarede forskelle mellem den registrerede årlige afskrivning og den registrerede akkumulerede afskrivning, og fandt, at regnskabsprocedurerne og oplysningerne om omkostninger for internt skabte immaterielle aktiver ikke var pålidelige; bemærker, at der ikke foreligger nogen dokumentation for, at der er foretaget en opgørelse over den faktiske beholdning af administrativt udstyr inden for det krævede tidsrum;

                  5.

                  anerkender, at agenturet har taget sig af alle spørgsmål vedrørende forvaltning af aktiver, navnlig i løbet af 2012, idet der er udarbejdet og gennemført detaljerede regler og procedurer for forvaltning af aktiver, opgørelsens korrekthed er blevet verificeret og der, som forventet, er blevet udarbejdet en uddybende opgørelse over anlægsaktiver i løbet af anden halvdel af 2012; bemærker, at registeret over aktiver, der ligger til grund for den periodiserede regnskabspraksis for aktiver, som er agenturets redskab til at holde styr på alle sine aktiver, endelig er blevet ajourført fuldt ud;

                  6.

                  bemærker med bekymring Revisionsrettens konstatering af, at agenturet i december 2011 solgte to sæt opfejningssvingarme til olieoprensning til søs med intention om mindst at opnå den bogførte værdi for udstyret, nemlig 319 050 EUR, bemærker, at som følge af at minimumsprisen ved en fejl blev fastsat under den bogførte værdi, blev udstyret solgt med et tab på 93 950 EUR; mener, at dette tyder på, at de anvendte afskrivningssatser bør revurderes, eftersom den pris, der blev opnået, var resultatet af et udbud;

                  7.

                  anerkender, at agenturet har etableret en række retningslinjer og procedurer til forvaltning af sine indsatsmidler mod havforurening, at disse konsekvent er blevet samlet i et kompendium, og at dette kompendium omfatter et kapitel om proceduren for offentligt udbud og en detaljeret procedure for etablering af den relevante nedskrevne bogførte værdi;

         Ansættelser

                  8.

                  bemærker på baggrund af fra Revisionsrettens beretning, at der var plads til forbedring af gennemsigtigheden i ansættelsesprocedurerne, navnlig at det antal point, ansøgerne skulle opnå for at blive indkaldt til samtale, spørgsmålene til de skriftlige prøver og samtalerne og vægtningen heraf i forbindelse med evalueringen af kandidaterne ikke blev fastsat, inden ansøgningerne blev gennemgået; anerkender, at agenturet har opdateret sine ansættelsesprocedurer i overensstemmelse hermed;

         Interessekonflikter

                  9.

                  opfordrer agenturet til at overvåge og forbyde eventuelle interessekonflikter i forbindelse med ansættelse af eksperter og personale fra den sektor, det overvåger;

         Intern revision

                  10.

                  bemærker, at Kommissionens interne revisionstjeneste gennemførte en revision af agenturet for søfartssikkerhed »Inspection at EMSA«, og at agenturet efter denne revision udarbejdede en detaljeret handlingsplan, som ifølge revisionstjenesten håndterede de meget vigtige risici på hensigtsmæssig vis; bemærker, at den interne revisionstjeneste også fulgte op på status for gennemførelsen af de åbne »meget vigtige« henstillinger fra tidligere revisioner og konstaterede, at agenturet havde gennemført alle disse henstillinger; bemærker, at agenturet ved udgangen af 2011 betragtede 26 ud af i alt 30 henstillinger fra såvel den interne revisionstjeneste som agenturets interne revisor (den interne revisionsfunktion) som afsluttede;

                  11.

                  henviser i forbindelse med de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 17. april 2013 (6) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 129.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1.

         (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (6)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0134 (Se side 374 i denne EUT).


Avis juridique important

|

31990D0406

RAADETS  AFGOERELSE  af 27. juli 1990  om indgaaelse af aftalen i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsaettelse af de fiskerimuligheder og den finansielle godtgoerelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og regeringen for Republikken Gambia om fiskeri ud for Gambia, for perioden 1. juli 1990 til 30. juni 1993  (90/406/EOEF)

EF-Tidende nr. L 208 af 07/08/1990 s. 0034

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 27. juli 1990  om indgaaelse af aftalen i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsaettelse af de fiskerimuligheder og den finansielle godtgoerelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og regeringen for Republikken Gambia om fiskeri ud for Gambia, for perioden 1. juli 1990 til 30. juni 1993  (90/406/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til akten vedroerende Spanien og Portugals tiltraedelse, saerlig artikel 155, stk. 2, litra b)  under henvisning til aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og regeringen for Republikken Gambia om fiskeri ud for Gambia (1), som traadte i kraft den 1. juli 1987,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  Faellesskabet og Republikken Gambia har foert forhandlinger for at fastlaegge de aendringer eller suppleringer, der skal indfoeres i naevnte aftale, naar gyldigheden af protokollen til aftalen udloeber;  som resultat af disse forhandlinger paraferes en ny protokol den 20. april 1990;  ifoelge denne protokol har fiskerne fra Faellesskabet fiskerimuligheder i farvande henhoerende under Republikken Gambias hoejhedsomraade eller jurisdiktion for perioden 1. juli 1990 til 30. juni 1993;  i henhold til artikel 155, stk. 2, litra b), i tiltraedelsesakten paahviler det Raadet at fastlaegge passende naermere bestemmelser for helt eller delvis at tage hensyn til De Kanariske OEers interesser i forbindelse med de afgoerelser, det i hvert enkelt tilfaelde vedtager, blandt andet med henblik paa indgaaelse af fiskeriaftaler med tredjelande; der boer i dette tilfaelde fastlaegges saadanne bestemmelser;  den nye protokol boer anvendes snarest muligt for at undgaa en afbrydelse af EF-fartoenernes fiskeri; de to parter har derfor paraferet en aftale i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af den paraferede protokol fra dagen efter datoen for udloebet af den gaeldende protokol; denne aftale boer godkendes med forbehold af en endelig afgoerelse i henhold til Traktatens artikel 43 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Aftalen i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsaettelse af de fiskerimuligheder og den finansielle godtgoerelse, der er omhandlet i aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og regeringen for Republikken Gambia om fiskeri ud for Gambia, for perioden 1. juli 1990 til 30. juni 1993, godkendes paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  For at tage hensyn til De Kanariske OEers interesser finder den i artikel 1 naevnte aftale og, i fornoedent omfang for dens gennemfoerelse, der bestemmelser i den faelles fiskeripolitik, der vedroerer bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, ligeledes anvendelse paa fartoejer, der foerer spansk flag, og som er fast registreret i de registre, der foeres af de paa lokalt plan kompetente myndigheder (registros de base) paa De Kanariske OEer, paa de betingelser, der er fastsat i note 6 i bilag 1 til Raadets forordning (EOEF) nr. 1135/88 af 7. marts 1988 om definition af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og metoder for administrativt samarbejde i samhandelen mellem Faellesskabets toldomraade, Ceuta og Melilla og De Kanariske OEer (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 3902/89 (2).  Artikel 3  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege de personer, der er befoejet til at undertegne aftalen i form af brevveksling med bindende virkning for Faellesskabet.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. juli 1990.  Paa Raadets vegne  E. RUBBI  Formand  (1) EFT nr. L 146 af 6. 6. 1987, s. 1.  (2) EFT nr. L 114 af 2. 5. 1988, s. 1.  (3) EFT nr. L 375 af 23. 12. 1989, s. 5.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/273 af 12. februar 2016 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Demokratiske Republik Timor-Leste om visumfritagelse for kortvarige ophold

text:
               27.2.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 52/13

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/273
   af 12. februar 2016
   om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Demokratiske Republik Timor-Leste om visumfritagelse for kortvarige ophold
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), nr. v),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har på Den Europæiske Unions vegne forhandlet en aftale med Den Demokratiske Republik Timor-Leste om visumfritagelse for kortvarige ophold (»aftalen«).

               (2)

               Aftalen er i overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2015/1030 (2) blevet undertegnet og anvendes midlertidigt fra den 28. maj 2015.

               (3)

               Ved aftalen nedsættes der et blandet ekspertudvalg til forvaltning af aftalen. Unionen skal repræsenteres i dette blandede udvalg af Kommissionen, der bør bistås af medlemsstaternes repræsentanter.

               (4)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (3); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (5)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (4); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

               (6)

               Aftalen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Demokratiske Republik Timor-Leste om visumfritagelse for kortvarige ophold godkendes herved på Unionens vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet giver på Unionens vegne den meddelelse, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, i aftalen (5).
   Artikel 3
   Kommissionen repræsenterer, bistået af medlemsstaternes repræsentanter, Unionen i det blandede ekspertudvalg, der er nedsat ved artikel 6 i aftalen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2016.

            På Rådets vegne

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

            Formand

      (1)  Godkendelse af 15. december 2015 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Rådets afgørelse (EU) 2015/1030 af 7. maj 2015 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Demokratiske Republik Timor-Leste om visumfritagelse for kortvarige ophold (EUT L 173 af 3.7.2015, s. 1).

      (3)  Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43).

      (4)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

      (5)  Datoen for aftalens ikrafttrædelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


Avis juridique important

|

32001D0365

2001/365/EF: Rådets afgørelse af 4. april 2001 om indgåelse af en tillægsprotokol til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer

EF-Tidende nr. L 135 af 17/05/2001 s. 0001 - 0002

Rådets afgørelseaf 4. april 2001om indgåelse af en tillægsprotokol til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer(2001/365/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, især artikel 133, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, artikel 300, stk. 3, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 4,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tjekkiske Republik på den anden side(1), i det følgende benævnt "Europaaftalen", trådte i kraft den 1. februar 1995.(2) Efter artikel 75, stk. 2, i Europaaftalen skal samarbejdet hvad angår standardisering og overensstemmelsesvurdering bl.a. have som målsætning, at der indgås aftaler om gensidig anerkendelse.(3) Efter artikel 108, stk. 2, i Europaaftalen kan associeringsrådet uddelegere alle dele af sine beføjelser til associeringsudvalget.(4) Artikel 2 i Rådets og Kommissionens afgørelse 94/910/EKSF, EF, Euratom af 19. december 1994 om indgåelse af Europaaftalen(2), indeholder bestemmelser om Fællesskabets beslutningsprocedurer og om fremlæggelse af Fællesskabets synspunkter i associeringsrådet og i associeringsudvalget.(5) Efter artikel 14 i afgørelse nr. 1/95 af 4. april 1995 truffet af Associeringsrådet EU-Den Tjekkiske Republik om procedureregler kan associeringsudvalget nedsætte yderligere underudvalg eller grupper til at bistå sig i udførelsen af diverse hverv.(6) Protokollen til Europaaftalen om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer blev underskrevet i Bruxelles den 26. februar 2001 på Fællesskabets vegne og bør godkendes.(7) Visse opgaver i forbindelse med gennemførelsen hører under associeringsrådets kompetence, herunder navnlig beføjelser til at ændre bilagene til protokollen.(8) Der bør indføres passende interne procedurer med henblik på at sikre, at protokollen fungerer efter hensigten.(9) Det er nødvendigt at give Kommissionen beføjelser til at foretage visse tekniske ændringer i denne protokol og træffe visse beslutninger med henblik på dens gennemførelse -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Tillægsprotokollen til Europaaftalen om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer, i det følgende benævnt "protokollen", samt de erklæringer, der er knyttet som bilag til slutakten, godkendes hermed på Fællesskabets vegne.Teksten til protokollen og nævnte erklæringer er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Rådets formand fremsender på Fællesskabets vegne den diplomatiske note, der er nævnt i protokollens artikel 17(3).Artikel 31. Efter høring af det af Rådet udpegede særudvalg skal Kommissionena) bemyndige, anerkende, suspendere og nedlægge organer samt udpege fælles eksperthold i overensstemmelse med artikel 10, 11 og 14, litra c), i protokollen og afsnit III i bilaget om god fremstillingspraksis til protokollenb) foretage høringer, udveksle oplysninger, indgive anmodninger om kontrol og deltagelse i kontroller i overensstemmelse med artikel 3, 12, og 14, litra d) og e), og afsnit III og IV i bilagene til protokollen vedrørende maskiner, elevatorer, personlige værnemidler, elektricitetssikkerhedsudstyr, elektromagnetisk kompatibilitet, udstyr benyttet i eksplosionsfarlige atmosfærer, varmtvandskedler, gasapparater, trykbærende udstyr og god fremstillingspraksisc) om nødvendigt svare på anmodninger vedrørende maskiner, elevatorer, personlige værnemidler, elektricitetssikkerhedsudstyr, elektromagnetisk kompatibilitet, udstyr benyttet i eksplosionsfarlige atmosfærer, varmtvandskedler, gasapparater, trykbærende udstyr og god fremstillingspraksis i overensstemmelse med artikel 11, afsnit III og IV i bilagene til protokollen.2. Fællesskabets holdning i associeringsrådet og i givet fald i associeringsudvalget fastlægges af Kommissionen efter høring af det særudvalg, der er nævnt i stk. 1, når der er tale om:a) ændringer i bilagene i overensstemmelse med artikel 14, litra a), i protokollenb) beslutninger, der vedrører enhver form for uoverensstemmelse i forbindelse med resultater af kontroller og suspensioner, foretaget af et bemyndiget organ i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2 og 3, i protokollenc) enhver form for foranstaltning, der træffes i forbindelse med anvendelsen af beskyttelsesklausulerne i afsnit IV i bilagene til protokollen vedrørende maskiner, elevatorer, personlige værnemidler, elektricitetssikkerhedsudstyr, elektromagnetisk kompatibilitet, udstyr benyttet i eksplosionsfarlige atmosfærer, varmtvandskedler, gasapparater og trykbærende udstyrd) den præoperationelle fase og de foranstaltninger, der skal træffes i overensstemmelse med punkt 3.3, 3.4, 4.12, 4.17 og 5.1 i afsnit III i bilaget, om god fremstillingspraksis til protokollene) foranstaltninger vedrørende kontrol med samt suspension og tilbagetrækning af industrielle produkter, som i henhold til artikel 4 i protokollen skal godkendes af begge parter.3. I alle andre tilfælde er det Rådet, som på forslag fra Kommissionen med kvalificeret flertal fastsætter, hvilket standpunkt Fællesskabet skal indtage i associeringsrådet og i givet fald i associeringsudvalget hvad denne protokol angår.Udfærdiget i Luxembourg, den 4. april 2001.På Rådets vegneB. RosengrenFormand(1) EFT L 360 af 31.12.1994, s. 2.(2) EFT L 360 af 31.12.1994, s. 1.(3) Datoen for protokollens ikrafttræden offentliggøres af Rådets generalsekretariat i De Europæiske Fællesskabers Tidende.


title: 2011/182/EU: Rådets afgørelse af 9. marts 2011 om fornyelse af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine

text:
               25.3.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 79/3

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 9. marts 2011
   om fornyelse af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine
   (2011/182/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 186, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved afgørelse 2003/96/EF af 6. februar 2003 (1) godkendte Rådet indgåelsen af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine.

               (2)

               I aftalens artikel 12, litra b), fastsattes, at aftalen ville blive indgået i første omgang for en periode, som slutter den 31. december 2002, og kunne fornyes for yderligere femårsperioder ved fælles overenskomst mellem parterne.

               (3)

               Ved en afgørelse af 22. september 2003 (2), der trådte i kraft den 8. november 2004, godkendte Rådet en fornyelse af aftalen for endnu en femårsperiode.

               (4)

               På det tredje møde i underudvalg nr. 7, EU-Ukraine, der fandt sted den 26. og 27. november 2008 i Kiev, bekræftede begge parter deres interesse i at forny aftalen for endnu en femårsperiode.

               (5)

               Den fornyede aftale er indholdsmæssigt identisk med den aftale, der udløb den 7. november 2009.

               (6)

               Som en følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 er Den Europæiske Union trådt i stedet for og har efterfulgt Det Europæiske Fællesskab.

               (7)

               Fornyelsen af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine bør godkendes på Unionens vegne —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Fornyelsen af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine for endnu en femårsperiode godkendes hermed på Unionens vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet skal, idet formanden handler på Unionens vegne og i overensstemmelse med aftalens artikel 12, meddele Ukraines regering, at Unionen har afsluttet de interne procedurer, som er nødvendige for den fornyede aftales ikrafttræden (3), og afgive følgende meddelelse til Ukraine:

      »Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 er Den Europæiske Union trådt i stedet for og har efterfulgt Det Europæiske Fællesskab og udøver fra nævnte dato alle Det Europæiske Fællesskabs rettigheder og påtager sig alle dets forpligtelser. Henvisninger i aftalen til »Det Europæiske Fællesskab« gælder i givet fald som henvisninger til »Den Europæiske Union«.«

   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. marts 2011.

            På Rådets vegne

         CSÉFALVAY Z.

            Formand

      (1)  EUT L 36 af 12.2.2003, s. 31.

      (2)  EUT L 267 af 17.10.2003, s. 24.

      (3)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: 2014/664/EU: Rådets afgørelse af 15. september 2014 om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Medlemsrådet under Det Internationale Olivenråd, for så vidt angår forlængelsen af den internationale overenskomst af 2005 om olivenolie og spiseoliven

text:
               17.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 275/6

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 15. september 2014
   om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Medlemsrådet under Det Internationale Olivenråd, for så vidt angår forlængelsen af den internationale overenskomst af 2005 om olivenolie og spiseoliven

      (2014/664/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den internationale overenskomst af 2005 om olivenolie og spiseoliven (1) (»overenskomsten«) udløber den 31. december 2014, medmindre Medlemsrådet under Det Internationale Olivenråd (IOC) i overensstemmelse med bestemmelserne i overenskomstens artikel 47, stk. 1 og 2, beslutter at forlænge den.

               (2)

               Den 19. november 2013 gav Rådet Kommissionen bemyndigelse til at indlede forhandlinger på Unionens vegne med henblik på indgåelsen af en ny international overenskomst om olivenolie og spiseoliven.

               (3)

               Der er ved at blive ført drøftelser i IOC om en ny overenskomst. Det står på nuværende tidspunkt klart, at det ikke vil være muligt at indgå en overenskomst inden den 31. december 2014. Det er derfor i Unionens interesse at sikre, at den nuværende overenskomst forlænges.

               (4)

               Forlængelsen af den nuværende overenskomst sker uafhængigt af forhandlingerne med henblik på indgåelsen af en ny overenskomst. Unionen bør derfor anmode om en forlængelse på ét år af den nuværende overenskomst og stemme for en sådan forlængelse, hvis dette foreslås Medlemsrådet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, der på Unionens vegne skal indtages i Medlemsrådet under Det Internationale Olivenråd, er at anmode om en forlængelse på ét år af den nuværende overenskomst om olivenolie og spiseolie og at stemme for forlængelsen på ét år af den internationale overenskomst af 2005 om olivenolie og spiseoliven, hvis den foreslås i Medlemsrådet.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 2014.

            På Rådets vegne

         S. GOZI

            Formand

      (1)  EUT L 302 af 19.11.2005, s. 47.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1521 af 14. september 2015 om ophævelse af afgørelse 2013/320/FUSP om aktiviteter til støtte for fysisk sikkerhed og lagerforvaltning med henblik på at mindske risikoen for ulovlig handel med håndvåben og lette våben (SALW) og ammunition hertil i Libyen og den omkringliggende region

text:
               15.9.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 239/142

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/1521
   af 14. september 2015
   om ophævelse af afgørelse 2013/320/FUSP om aktiviteter til støtte for fysisk sikkerhed og lagerforvaltning med henblik på at mindske risikoen for ulovlig handel med håndvåben og lette våben (SALW) og ammunition hertil i Libyen og den omkringliggende region
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 26, stk. 2, og artikel 31, stk. 1,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til Rådets afgørelse 2013/320/FUSP (1) skal Unionen fortsat fremme fred og sikkerhed i Libyen og den omkringliggende region ved at støtte foranstaltninger, der skal sikre, at de libyske statsinstitutioner sørger for ordentlig fysisk sikkerhed og lagerforvaltning i forbindelse med de libyske våbenarsenaler for at reducere de risici, som ulovlig spredning og voldsom ophobning af håndvåben og lette våben (SALW) samt ammunition hertil udgør for fred og sikkerhed, herunder fremme af effektiv multilateralisme på regionalt plan i denne forbindelse.

               (2)

               Forværringen af den politiske og sikkerhedsmæssige situation tvang de fleste diplomatiske missioner og det meste internationale personale til at forlade Libyen efter de voldsomme begivenheder i sommeren 2014.

               (3)

               Den FN-ledede politiske dialog har endnu ikke resulteret i en politisk løsning mellem de største kæmpende fraktioner.

               (4)

               Det står ikke klart, hvornår situationen i Libyen bliver så meget bedre, at det internationale personale igen kan operere sikkert i Libyen.

               (5)

               Afgørelse 2013/320/FUSP bør derfor ophæves.

               (6)

               Unionen ønsker på ny at bekræfte sit stærke politiske engagement med henblik på at støtte de ansvarlige libyske myndigheder med at reducere de risici, som ulovlig spredning og voldsom ophobning af SALW samt ammunition hertil udgør, så snart forholdene i Libyen tillader det —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2013/320/FUSP ophæves.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 30. juni 2015.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. september 2015.

            På Rådets vegne

         J. ASSELBORN

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2013/320/FUSP af 24. juni 2013 om aktiviteter til støtte for fysisk sikkerhed og lagerforvaltning med henblik på at mindske risikoen for ulovlig handel med håndvåben og lette våben (SALW) og ammunition hertil i Libyen og den omkringliggende region (EUT L 173 af 26.6.2013, s. 54).


title: 2006/822/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 27. april 2006 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2004

text:
               6.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 340/69

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 27. april 2006
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2004
   (2006/822/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2004 (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Institut for Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2004 med instituttets svar (2),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 14. marts 2006 (5972/2006 — C6-0093/2006),

               —

               der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af livs- og arbejdsvilkårene (4), særlig artikel 16,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0093/2006),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2004;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i den vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der udgør en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 269 af 28.10.2005, s. 40.

      (2)  EUT C 332 af 28.12.2005, s. 82.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 139 af 30.5.1975, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1111/2005 (EUT L 184 af 15.7.2005, s. 1).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1261/2005 (EUT L 201 af 2.8.2005, s. 3).


Avis juridique important

|

31998D0585

98/585/Euratom: Rådets afgørelse af 13. oktober 1998 om ændring af vedtægterne for fællesforetagendet Joint European Torus (JET)

EF-Tidende nr. L 282 af 20/10/1998 s. 0065 - 0068

RÅDETS AFGØRELSE af 13. oktober 1998 om ændring af vedtægterne for fællesforetagendet Joint European Torus (JET) (98/585/Euratom) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 50,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg (3), ogud fra følgende betragtninger:Til gennemførelse af JET-projektet oprettede Rådet ved afgørelse 78/471/Euratom (4) fællesforetagendet Joint European Torus (JET) og vedtog dets vedtægter;artikel 4 og 8 i vedtægterne for JET bør ændres som følge af den dom, Retten i Første Instans afsagde den 12. december 1996 i de forenede sager T-177/94 og T-377/94, ifølge hvilken den nuværende forskelsbehandling mellem to grupper ansatte ved JET ikke længere er objektivt begrundet;denne ændring skulle sætte JET-Rådet i stand til at vedtage de nødvendige overgangsforanstaltninger, navnlig for så vidt angår ovennævnte forskelsbehandling af medarbejdere i projektgruppen, der er overflyttet inden 21. oktober 1998;Forschungszentrum Jülich GmbH (KFA) har meddelt, at det udtræder af fællesforetagendet med virkning fra 31. december 1997; Forschungszentrum Karlsruhe (FZK) har anmodet om at tiltræde fællesforetagendet med virkning fra 1. januar 1998; JET-Rådet har godkendt denne udtrædelse og denne tiltrædelse af fællesforetagendet og de ændringer af vedtægterne, der er påkrævet som følge heraf;Euratom og Dublin City University (DCU) har indgået en associeringskontrakt, og som følge heraf indtræder Dublin City University som irsk medlem af fællesforetagendet i stedet for Irland; Instituto de Cooperação Científica e Tecnológica Internacional (ICCTI) indtræder som portugisisk medlem af fællesforetagendet i stedet for Junta Nacional de Investigação Científica e Tecnológica (JNICT); JET-Rådet har godkendt de ændringer af vedtægterne, der er påkrævet som følge heraf;i forlængelse af Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union har Österreichische Akademie der Wissenschaften (ÖAW) anmodet om at tiltræde fællesforetagendet; JET-Rådet har godkendt denne tiltrædelse af fællesforetagendet og de ændringer af vedtægterne, der er påkrævet som følge heraf;JET-Rådet har godkendt en anden ændring af vedtægterne, som er påkrævet som følge af vedtagelsen af Det Forenede Kongeriges nye selskabslove (Companies Act) af 1985 og 1989 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Ændringerne til vedtægterne for fællesforetagendet Joint European Torus (JET), der er knyttet som bilag til denne afgørelse, vedtages.Artikel 2 Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 13. oktober 1998.På Rådets vegneC. EINEMFormand(1) EFT C 108 af 7. 4. 1998, s. 3.(2) Udtalelse afgivet den 8. oktober 1998 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).(3) EFT C 235 af 27. 7. 1998, s. 63.(4) EFT L 151 af 7. 6. 1978, s. 10. Afgørelsen er senest ændret ved afgørelse 96/305/Euratom (EFT L 117 af 14. 5. 1996, s. 9).BILAG 1) Artikel 1.3 i vedtægterne for fællesforetagendet Joint European Torus (JET) affattes således:»1.3. Fællesforetagendet har følgende medlemmer:Det Europæiske Atomenergifællesskab (i det følgende benævnt »Euratom«)Den belgiske stat (i det følgende benævnt »Belgien«), dels på egne vegne (Laboratoire de physique des plasmas de l'École royale militaire - Laboratorium voor plasmaphysica van de Koninklijke Militaire School) og på vegne af Université libre de Bruxelles (Service de physique statistique, plasmas et optique non-linéaire de l'ULB) og Centre d'études de l'énergie nucléaire (CEN)/Studiecentrum voor Kernenergie (SCK)Centro de Investigaciones Energéticas, Medioambientales y Technológicas, Spanien (i det følgende benævnt »CIEMAT«)Commissariat de l'énergie atomique, Frankrig (i det følgende benævnt »CEA«)Ente per le nuove tecnologie, l'energia e l'ambiente (i det følgende benævnt »ENEA«, som siden 1. januar 1986 har repræsenteret alle italienske aktiviteter, der falder inden for Euratom-fusionsprogrammet, herunder aktiviteterne ved Consiglio nazionale delle ricerche, CNR)Den Hellenske Republik (i det følgende benævnt »Grækenland«)Forschungszentrum Karlsruhe, Tyskland (i det følgende benævnt »FZK«)Forskningscenter Risø, Danmark (i det følgende benævnt »Risø«)Storhertugdømmet Luxembourg (i det følgende benævnt »Luxembourg«)Instituto de Cooperação Científica e Tecnológica Internacional, Portugal (i det følgende benævnt »ICCTI«)Dublin City University, Irland (i det følgende benævnt »DCU«)Max-Planck-Gesellschaft zur Förderung der Wissenschaften e.V. - Institut für Plasmaphysik, Tyskland (i det følgende benævnt »IPP«)Naturvetenskapliga Forskningsrådet, Sverige (i det følgende benævnt »NFR«)Det Schweiziske Forbund (i det følgende benævnt »Schweiz«)Stichting voor Fundamenteel Onderzoek der Materie, Nederlandene (i det følgende benævnt »FOM«)United Kingdom Atomic Energy Authority (i det følgende benævnt »myndigheden« eller »værtsorganisationen«)Teknologian Kehittämiskeskus, Finland (i det følgende benævnt »TEKES«)Österreichische Akademie der Wissenschaften, Østrig (i det følgende benævnt »ÖAW«).«2) Artikel 4.1.1 og 4.1.2 affattes således:»4.1.1. Medlemmerne i fællesforetagendet repræsenteres i JET-Rådet som følger, idet hver parts repræsentanter tilsammen har en stemmevægt som anført:>TABELPOSITION>4.1.2. Til vedtagelse af JET-Rådets afgørelser kræves mindst 31 ja-stemmer.«3) Artikel 4.2.2, litra d), affattes således:»d) at udpege projektets direktør og overordnede medarbejdere og fastsætte varigheden af deres udstationering, godkende projektgruppens hovedstruktur og fastsætte fremgangsmåden for udstationering og ledelse af personalet.«4) Artikel 8.1, 8.3, 8.4, 8.5 og 8.7 affattes således:»8.1. Projektgruppen skal bistå projektets direktør i varetagelsen af hans pligter. Rammerne for dens personale fastsættes i stillingsfortegnelsen i henhold til det årlige budget. Den består af medarbejdere, der kommer fra medlemmerne af fællesforetagendet som omhandlet i artikel 8.3.8.3. Medlemmer af fællesforetagender, der har en associeringskontrakt med Euratom eller har tidsbegrænsede kontrakter som led i Euratoms fusionsprogram i medlemsstater, hvor der ikke er nogen associering (i det følgende benævnt »hjemorganisationer«), stiller kvalificerede videnskabelige, tekniske og administrative medarbejdere til rådighed for fællesforetagendet.8.4. Medarbejdere, som stilles til rådighed af hjemorganisationerne, udstationeres ved fællesforetagendet oga) forbliver i hjemorganisationernes ansættelse i udstationeringsperioden på disse organisationers ansættelsesvilkårb) har i udstationeringsperioden ret til en godtgørelse som fastsat i de regler for udstationering ved fællesforetagendet af medarbejdere fra hjemorganisationer, som JET-Rådet vedtager i medfør af artikel 8.5.8.5. JET-Rådet vedtager de nærmere regler for personaleadministration (herunder regler for udstationering ved fællesforetagendet af medarbejdere fra hjemorganisationer). Det vedtager overgangsbestemmelser og træffer de fornødne foranstaltninger for så vidt angår projektgruppen, der er overflyttet til fællesforetagendet af Kommissionen og værtsorganisationen inden den 21. oktober 1998.8.7. Alle personaleudgifter, herunder refusion af hjemorganisationernes udgifter i forbindelse med udstationerede medarbejdere og udgifter i forbindelse med personale, som er overflyttet til fællesforetagendet af Kommissionen og værtsorganisationen inden ikrafttrædelsen af ovennævnte regler, afholdes af fællesforetagendet.«5) Artikel 8.8 og 8.9 udgår.6) Artikel 22.2 affattes således:»22.2. Med forbehold af bestemmelserne i Euratom-traktatens artikel 49, tredje afsnit, skal det, for at undgå enhver tvivl, bemærkes, at fællesforetagendet ikke betragtes som et selskab i den betydning, der er anført i Det Forenede Kongeriges Companies Act af 1985 og 1989.«


Avis juridique important

|

31987D0446

87/446/EØF: Kommissionens afgørelse af 31. juli 1987 om ændring af afgørelse 74/441/EØF om nedsættelse af et paritetisk udvalg vedrørende sociale problemer for arbejdstagere inden for havfiskeriet

EF-Tidende nr. L 240 af 22/08/1987 s. 0035 - 0036 den finske specialudgave: kapitel 4 bind 3 s. 0044  den svenske specialudgave: kapitel 4 bind 3 s. 0044

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 31. juli 1987  om aendring af afgoerelse 74/441/EOEF om nedsaettelse af et paritetisk udvalg vedroerende sociale problemer for arbejdstagere inden for havfiskeriet  (87/446/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, og  ud fra foelgende betragtninger:  Faellesskabets udvidelse medfoerer, at antallet af repraesentanter for de europaeiske organisationer i Det Paritetiske Udvalg vedroerende sociale problemer for arbejdstagere inden for havfiskeriet oeges;  Kommissionen maa tage hensyn til den saerlige situation i de forskellige medlemsstater for at sikre, at arbejdsmarkedets parter inden for fiskerisektoren i videst muligt omfang deltager i Det Paritetiske Udvalgs arbejde, saaledes at det fortsat repraesenterer de paagaeldende samfundsoekonomiske faktorer -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  I Kommissionens afgoerelse 74/441/EOEF (1), aendret ved afgoerelse 83/53/EOEF (2), foretages foelgende aendringer:  1. Artikel 4 affattes saaledes:  »Artikel 4  1. Udvalget bestaar af 54 medlemmer.  2. Pladserne fordeles saaledes:  a) 27 til repraesentanterne for arbejdsgiverne,  b) 27 til repraesentanterne for arbejdstagerne.  3. Udvalgets medlemmer beskikkes af Kommissionen:  a) 48 medlemmer efter indstilling af foelgende arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer:  - sammenslutningen af de nationale foreninger af fiskerivirksomheder inden for EOEF (Europeche) og sammenslutningen af landbrugets andelsorganisation i EF (COGECA): 24 medlemmer,  - transportarbejdersammenslutningen i EF (CST/CE): 24 medlemmer;  b) seks medlemmer der er udpeget direkte af Kommissionen efter samraad med de i stk. 3, litra a), omhandlede organisationer; disse medlemmer udpeges blandt repraesentanterne for de repraesentative arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer. Saafremt det skoennes hensigtsmaessigt, kan disse seks personer vaere repraesentanter for andre organisationer end de i stk. 3, litra a), naevnte.«  2. Artikel 13, stk. 3 og stk. 4, affattes saaledes:  »3. En repraesentant for sekretariatet for hver af de i artikel 4, stk. 3, litra a), omhandlede organisationer kan overvaere udvalgets moeder som observatoer.  4. Kommissionen kan efter at have konsulteret de arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer refereret til i artikel 4, stk. 3, litra a) invitere andre organisationer end de refereret til i artikel 4, stk. 3, litra a), til at deltage som observatoerer i udvalgets arbejde.«  Artikel 2  Denne afgoerelse faar virkning den 31. juli 1987.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 31. juli 1987.  Paa Kommissionens vegne  Manuel MARÍN  Naestformand  (1) EFT nr. L 243 af 5. 9. 1987, s. 19.  (2) EFT nr. L 44 af 16. 2. 1983, s. 21.


Avis juridique important

|

31980D0221

80/221/EØF: Rådets afgørelse af 18. februar 1980 om udnævnelse af to medlemmer af og en suppleant til Det rådgivende udvalg for vandrende arbejdstageres sociale Sikring

EF-Tidende nr. L 049 af 23/02/1980 s. 0018

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 18 . februar 1980  om udnaevnelse af to medlemmer af og en suppleant til Det raadgivende udvalg for vandrende arbejdstageres sociale Sikring   ( 80/221/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger paa arbejdstagere og deres familiemedlemmer , der flytter inden for Faellesskabet ( 1 ) , saerlig artikel 82 ,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 15 . oktober 1979 om udnaevnelse for perioden indtil den 14 . oktober 1981 af medlemmer af og suppleanter til Det raadgivende udvalg for vandrende arbejdstageres sociale Sikring ,  i betragtning af , at Raadet ved ovennaevnte lejlighed besluttede senere at udnaevne to personer , som hver skal beklaede en post som medlem , samt en person , som skal beklaede en post som suppleant ; disse poster er tildelt luxembourgske statsborgere i gruppen repraesentanter for arbejdstagernes faglige forbund ; og  under henvisning til de den 4 . februar 1980 indgivne forslag -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Eneste artikel  René Pizzaferri og Henri Dunkel udnaevnes til medlemmer af og Aloise Groben til suppleant til Det raadgivende udvalg for vandrende arbejdstageres sociale Sikring for resten af udvalgets mandatperiode , dvs . indtil den 14 . oktober 1981 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 18 . februar 1980 .  Paa Raadets vegne  G . MARCORA  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 149 af 5 . 7 . 1971 , s . 2 .


title: Rådets afgørelse 2005/728/RIA af 12. oktober 2005 om fastsættelse af datoen for anvendelse af visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 871/2004 om indførelse af nye funktioner i Schengen-informationssystemet, bl.a. med henblik på terrorismebekæmpelse

text:
               19.10.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 273/26

      RÅDETS AFGØRELSE 2005/728/RIA
   af 12. oktober 2005
   om fastsættelse af datoen for anvendelse af visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 871/2004 om indførelse af nye funktioner i Schengen-informationssystemet, bl.a. med henblik på terrorismebekæmpelse
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 871/2004 af 29. april 2004 om indførelse af nye funktioner i Schengen-informationssystemet, bl.a. med henblik på terrorismebekæmpelse (1), særlig artikel 2, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det fastsættes i forordning (EF) nr. 871/2004, at bestemmelserne i den pågældende forordnings artikel 1 anvendes fra en dato, der fastsættes af Rådet, så snart de nødvendige forudgående betingelser er opfyldt, og at Rådet kan beslutte at fastsætte forskellige datoer for forskellige bestemmelsers anvendelse. Disse betingelser er opfyldt for så vidt angår artikel 1, stk. 6, i forordning (EF) nr. 871/2004.

               (2)

               Det er hensigtsmæssigt at lade artikel 1, stk. 10, i Rådets afgørelse 2005/211/RIA af 24. februar 2005 om indførelse af nye funktioner i Schengen-informationssystemet, herunder i forbindelse med terrorismebekæmpelse (2), som er enslydende med artikel 1, stk. 6, i forordning (EF) nr. 871/2004, få virkning fra samme dato.

               (3)

               Artikel 1, stk. 10, i afgørelse 2005/211/RIA sættes i kraft ved en særskilt rådsafgørelse.

               (4)

               For så vidt angår Schweiz er denne afgørelse et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengen-reglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengen-reglerne (3), der falder ind under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (4) sammenholdt med artikel 4, stk. 1, i Rådets afgørelse 2004/849/EF (5) og 2004/860/EF (6) om undertegnelse på henholdsvis Den Europæiske Unions vegne og Det Europæiske Fællesskabs vegne af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i nævnte aftale —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Artikel 1, stk. 6, i forordning (EF) nr. 871/2004 finder anvendelse fra den 1. januar 2006.
   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen. Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 12. oktober 2005.

            På Rådets vegne

         C. CLARKE

            Formand

      (1)  EUT L 162 af 30.4.2004, s. 29.

      (2)  EUT L 68 af 15.3.2005, s. 44.

      (3)  Rådsdokument 13054/04 tilgængeligt på http://register.consilium.eu.int.

      (4)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

      (5)  EUT L 368 af 15.12.2004, s. 26.

      (6)  EUT L 370 af 17.12.2004, s. 78.


title: Rådets afgørelse 2009/88/FUSP af 22. december 2008 om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Djibouti om status for de EU-ledede styrker i Republikken Djibouti i forbindelse med Den Europæiske Unions militæroperation Atalanta

text:
               3.2.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 33/41

         RÅDETS AFGØRELSE 2009/88/FUSP
   af 22. december 2008
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Djibouti om status for de EU-ledede styrker i Republikken Djibouti i forbindelse med Den Europæiske Unions militæroperation Atalanta
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,
   under henvisning til formandskabets henstilling, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               De Forenede Nationers (FN) Sikkerhedsråd vedtog den 15. maj 2008 resolution 1814 (2008), hvori det anmoder staterne og de regionale organisationer om at træffe forholdsregler til at beskytte de fartøjer, der deltager i transport og leveringen af humanitær bistand til Somalia og i de aktiviteter, som FN har godkendt.

               (2)

               FN’s Sikkerhedsråd vedtog den 2. juni 2008 resolution 1816 (2008), der bemyndiger de stater, der samarbejder med Somalias føderale overgangsregering, til i en periode på seks måneder fra resolutionens vedtagelse at sejle ind i Somalias territorialfarvande og anvende alle nødvendige midler til at bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier til søs i overensstemmelse med gældende international ret. Anvendelsesperioden for disse bestemmelser blev forlænget med yderligere 12 måneder ved FN’s Sikkerhedsråds resolution 1846 (2008), der blev vedtaget den 2. december 2008.

               (3)

               Rådet vedtog den 10. november 2008 fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (1) (operation Atalanta).

               (4)

               Ifølge artikel 11 i den fælles aktion skal status for de EU-ledede styrker og deres personel, som er udstationeret på tredjestaters landområder eller opererer i tredjestaters territorialfarvande eller indre farvande, fastlægges efter proceduren i traktatens artikel 24. Ved skrivelse af 1. december 2008 til generalsekretæren/den højtstående repræsentant har Republikken Djiboutis regering meddelt, at den giver sin tilslutning til deployering af en europæisk styrke på dens område, og at den agter at indgå en aftale om status for styrkerne i forbindelse hermed.

               (5)

               I forlængelse af Rådets bemyndigelse af 18. september 2007 har formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, i henhold til artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Djibouti om status for de EU-ledede styrker i Republikken Djibouti.

               (6)

               Denne aftale bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Djibouti om status for de EU-ledede styrker i Republikken Djibouti i forbindelse med Den Europæiske Unions militæroperation Atalanta godkendes hermed på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2008.

            På Rådets vegne

         B. KOUCHNER

            Formand

      (1)  EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33.
    ---documentbreak---

               3.2.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 33/43

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Republikken Djibouti om status for de EU-ledede styrker i Republikken Djibouti i forbindelse med EU’s militæroperation Atalanta
   DEN EUROPÆISKE UNION (EU),
   på den ene side, og
   REPUBLIKKEN DJIBOUTI, i det følgende benævnt »værtsstaten«,
   på den anden side,
   i det følgende tilsammen benævnt »parterne«, ER —
   bekymrede over det stigende antal piratangreb og væbnede røverier mod fartøjer, der transporterer humanitær bistand, og fartøjer i farvandet ud for Somalias kyst,
   UNDER HENSYN TIL FØLGENDE:
   De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 1814 (2008), 1838 (2008) og 1846 (2008)
   skrivelsen fra Republikken Djibouti af 1. december 2008, hvori den navnlig accepterer tilstedeværelsen af elementer af EU’s flådestyrke på sit område
   Rådet for Den Europæiske Unions fælles aktion 2008/851/FUSP af 10. november 2008 om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (operation »Atalanta«)
   denne aftale anfægter ikke de rettigheder og forpligtelser, som parterne har i henhold til internationale aftaler og andre instrumenter om oprettelse af internationale domstole, herunder statutten for Den Internationale Straffedomstol —
   BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde og definitioner
   1.   Bestemmelserne i denne aftale finder anvendelse på de EU-ledede styrker og disses personel.
   2.   Denne aftale finder kun anvendelse på værtsstatens område, herunder dens indre farvande og dens territorialfarvand og luftrum.
   3.   I denne aftale forstås ved:

               a)

               »EU-ledede styrker (EUNAVFOR)«: EU’s militære hovedkvarter og de nationale kontingenter, der bidrager til operationen, samt deres fartøjer, fly, udstyr og transportmidler

               b)

               »operation«: forberedelse, fastlæggelse, gennemførelse og opretholdelse af militærmissionen på baggrund af det mandat, der følger af FN’s Sikkerhedsråds resolution 1814 (2008) og 1816 (2008), alle senere relevante resolutioner vedtaget af FN’s Sikkerhedsråd og FN’s havretskonvention af 10. december 1982

               c)

               »øverstbefalende for operationen«: den øverstbefalende for denne operation

               d)

               »øverstbefalende for EU-styrken«: den øverstbefalende i operationsområdet

               e)

               »EU’s militære hovedkvarter«: det militære hovedkvarter og dets elementer, uanset disses placering, som er under kommando af EU-officerer, der har ansvaret for den militære kommando eller ledelse af operationen

               f)

               »nationale kontingenter«: enheder, fartøjer, fly og elementer, navnlig udstationerede beskyttelsesstyrker og militære elementer om bord på handelsskibe, som tilhører Den Europæiske Unions medlemsstater og andre stater, der deltager i operationen

               g)

               »EUNAVFOR-personel«: civilt og militært personel, der er udstationeret ved EUNAVFOR, personale, der er deployeret til forberedelse af operationen, samt personale på tjenesterejse og politifolk, der ledsager personer, som EUNAVFOR har pågrebet, for en udsenderstat eller en EU-institution som led i operationen, og som, medmindre andet er bestemt i aftalen, befinder sig på værtsstatens område, dog ikke lokalt ansat personale og personale ansat af internationale kommercielle entreprenører

               h)

               »lokalt ansat personel«: personel, der er statsborgere i eller har fast bopæl i værtsstaten

               i)

               »faciliteter«: alle bygninger, kvarterer og områder, der er nødvendige for EUNAVFOR og EUNAVFOR-personel

               j)

               »udsenderstat«: en stat, der stiller et nationalt kontingent til rådighed for EUNAVFOR

               k)

               »farvande«: værtsstatens indre farvande og territorialfarvand samt luftrummet over disse farvande

               l)

               »officiel korrespondance«: al korrespondance vedrørende operationen og dens funktioner.

         Artikel 2
   Almindelige bestemmelser
   1.   EUNAVFOR og EUNAVFOR’s personel skal overholde værtsstatens love og forskrifter og afstå fra enhver handling eller aktivitet, der er uforenelig med operationens mål.
   2.   EUNAVFOR underretter i forvejen regelmæssigt værtsstatens regering om størrelsen af det EUNAVFOR-personel, der rejser i transit igennem eller er stationeret på værtsstatens område, og om identiteten af de fartøjer, fly og enheder, der opererer i værtsstatens farvande eller anløber dets havne.
   Artikel 3
   Identifikation
   1.   EUNAVFOR-personel, der befinder sig på værtsstatens landområde, skal altid have pas eller militære identitetskort på sig.
   2.   EUNAVFOR’s køretøjer, fly, fartøjer og andre transportmidler skal være forsynet med EUNAVFOR-kendingsmærker og/eller nummerplader, som i forvejen meddeles værtsstatens relevante myndigheder.
   3.   EUNAVFOR har ret til at opsætte EU’s flag samt anvende mærker, som f.eks. militære emblemer, navne og officielle symboler, på sine bygninger, køretøjer og andre transportmidler. Der skal på EUNAVFOR-personellets uniformer bæres et særligt EUNAVFOR-emblem. Nationale flag eller insignier for de nationale kontingenter, som deltager i operationen, kan anvendes på EUNAVFOR’s faciliteter, køretøjer og andre transportmidler samt på uniformer efter afgørelse truffet af den øverstbefalende for EU-styrken.
   Artikel 4
   Grænsepassage og bevægelser på værtsstatens område
   1.   EUNAVFOR’s personel kan kun indrejse på værtsstatens område ved forevisning af et gyldigt pas eller, ved første indrejse, undtagen for besætninger på EUNAVFOR’s fartøjer og fly, en individuel eller kollektiv marchordre udstedt af EUNAVFOR. De er undtaget fra indrejse- og toldkontrol ved indrejse i, udrejse fra eller ophold på værtsstatens område. Besætninger på EUNAVFOR’s fartøjer og fly er undtaget fra visumbestemmelserne.
   2.   EUNAVFOR’s personel er undtaget fra værtsstatens bestemmelser om registrering af og kontrol med udlændinge, men opnår ikke ret til varigt ophold eller bopæl på værtsstatens område.
   3.   Værtsstaten modtager til orientering en generel liste over de EUNAVFOR-aktiver, der indføres på dens område. Disse aktiver forsynes med et EUNAVFOR-identifikationsmærke. EUNAVFOR er fritaget for at skulle medføre enhver anden tolddokumentation samt for kontrol.
   4.   EUNAVFOR’s personel kan føre motorkøretøjer, sejle fartøjer og flyve fly på værtsstatens område, hvis det har gyldigt nationalt, internationalt eller militært henholdsvis kørekort, skibsførercertifikat eller pilotcertifikat udstedt af en af udsenderstaterne.
   5.   Med henblik på operationen sikrer værtsstaten EUNAVFOR og EUNAVFOR’s personel bevægelses- og rejsefrihed på sit område, herunder også i sine farvande og i sit luftrum. Bevægelsesfrihed i værtsstatens territorialfarvand skal omfatte standsning og opankring.
   6.   Med henblik på operationen kan EUNAVFOR i værtsstatens farvande gennemføre afsendelse, landing eller ombordtagning af fly eller militært materiel.
   7.   Med henblik på operationen kan EUNAVFOR og de transportmidler, den chartrer, benytte offentlige veje, broer, færger, lufthavne og havne uden betaling af afgifter og lignende. EUNAVFOR er ikke fritaget for at betale økonomisk godtgørelse for bestilte og modtagne ydelser.
   Artikel 5
   Privilegier og immuniteter, som værtsstaten indrømmer EUNAVFOR
   1.   EUNAVFOR’s faciliteter, fartøjer og fly er ukrænkelige. Værtsstatens repræsentanter har kun adgang til dem med tilladelse fra den øverstbefalende for EU-styrken.
   2.   EUNAVFOR, dens ejendom og dens aktiver, uanset lokalisering og ejerskab, nyder immunitet med hensyn til retsforfølgning.
   3.   EUNAVFOR’s faciliteter, disses inventar og andre aktiver samt transportmidler nyder immunitet med hensyn til ransagning, beslaglæggelse, arrest eller tvangsfuldbyrdelse.
   4.   EUNAVFOR’s arkiver og dokumenter er ukrænkelige på et hvilket som helst tidspunkt, og uanset hvor de måtte befinde sig.
   5.   EUNAVFOR’s officielle korrespondance er ukrænkelig.
   6.   Værtsstaten tillader indførsel af genstande til brug for operationen og fritager disse for told, afgifter og lignende bortset fra betaling for lager- og transportydelser samt tilsvarende ydelser.
   7.   EUNAVFOR er for indkøbte og importerede varer, præsterede tjenesteydelser og faciliteter, som benyttes med henblik på operationen, fritaget for alle nationale, regionale og kommunale afgifter, skatter og gebyrer af lignende art. EUNAVFOR er ikke fritaget for afgifter eller andre gebyrer, der udgør betaling for præsterede tjenesteydelser.
   Artikel 6
   Privilegier og immuniteter, som værtsstaten indrømmer EUNAVFOR-personellet
   1.   EUNAVFOR’s personel må hverken fængsles eller tilbageholdes. Hvis en politimyndighed i værtsstaten griber gerningsmanden på fersk gerning på offentlig vej, må den, hvis gerningsmanden har krænket en af værtsstatens statsborgeres fysiske integritet, tilbageholde vedkommende for at beskytte statsborgeren, indtil de kompetente EUNAVFOR-myndigheder kommer til stede.
   2.   EUNAVFOR’s personels dokumenter, korrespondance og ejendom er ukrænkelige, medmindre der er tale om gennemførelsesforanstaltninger, der er tilladt i henhold til stk. 6.
   3.   EUNAVFOR’s personel nyder immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion.
   EUNAVFOR’s personels immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion kan ophæves af udsenderstaten eller den pågældende EU-institution. En sådan ophævelse skal altid ske skriftligt.
   4.   EUNAVFOR’s personel nyder immunitet med hensyn til værtsstatens civilretlige og administrative jurisdiktion for så vidt angår mundtlige eller skriftlige udtalelser og alle handlinger, det udfører som led i udøvelsen af sine officielle funktioner.
   Hvis der indledes civil retssag mod EUNAVFOR’s personel for en domstol i værtsstaten, skal den øverstbefalende for EU-styrken og udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen omgående underrettes. Før sagen indledes ved domstolen, skal den øverstbefalende for EU-styrken og udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen over for vedkommende domstol attestere, om den pågældende handling blev begået af EUNAVFOR’s personel som led i udøvelsen af dettes officielle funktioner.
   Hvis handlingen blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, må retssagen ikke indledes, og bestemmelserne i artikel 15 finder anvendelse. Hvis handlingen ikke blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, kan retssagen fortsættes. Værtsstaten sikrer, at den kompetente jurisdiktion anerkender den attestering, der afgives af den øverstbefalende for EU-styrken og udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen.
   Hvis EUNAVFOR’s personel indleder en civil retssag, afskærer dette dem fra at påberåbe sig jurisdiktionel immunitet med hensyn til ethvert modkrav, der er direkte forbundet med den principale påstand.
   5.   EUNAVFOR’s personel er ikke forpligtet til at vidne i retten.
   6.   Der må ikke træffes nogen gennemførelsesforanstaltninger over for EUNAVFOR’s personel, medmindre de sagsøges i en civil retssag, der ikke vedrører dets officielle funktioner. Ejendom tilhørende EUNAVFOR’s personel, som af den øverstbefalende for EU-styrken attesteres som værende nødvendig for udøvelsen af dets officielle funktioner, må ikke konfiskeres med henblik på fuldbyrdelse af en dom, retsafgørelse eller kendelse. I civile retssager må EUNAVFOR’s personel ikke underkastes nogen begrænsninger i dets personlige frihed eller nogen anden tvangsforanstaltning.
   7.   EUNAVFOR’s personels immunitet med hensyn til værtsstatens jurisdiktion fritager det ikke for at være underlagt de respektive udsenderstaters jurisdiktioner.
   8.   EUNAVFOR’s personel er fritaget for enhver form for beskatning i værtsstaten af de vederlag og honorarer, som EUNAVFOR eller udsenderstaterne betaler det, samt af enhver indkomst, der modtages uden for værtsstaten.
   9.   Værtsstaten tillader i overensstemmelse med eventuelle love og administrative bestemmelser, den måtte vedtage, indførsel af genstande til EUNAVFOR’s personels personlige brug og fritager disse for told, skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og transportydelser samt tilsvarende ydelser.
   EUNAVFOR’s personels personlige bagage er fritaget for kontrol, medmindre der er vægtige grunde til at antage, at den indeholder genstande, der ikke er til EUNAVFOR’s personels personlige brug, eller genstande, hvis import eller eksport i værtsstaten er forbudt ved lov eller underlagt karantæneregler. En sådan inspektion må kun udføres i nærværelse af det berørte EUNAVFOR-personel eller af en bemyndiget repræsentant for EUNAVFOR.
   Artikel 7
   Lokalt ansat personel
   Lokalt ansat personel nyder ikke privilegier og immuniteter. Værtsstaten skal dog udøve sin jurisdiktion over dette personel på en sådan måde, at det ikke i urimeligt omfang griber forstyrrende ind i udførelsen af operationens funktioner.
   Artikel 8
   Strafferetlig jurisdiktion
   En udsenderstats kompetente myndigheder kan på værtsstatens område i samarbejde med dennes kompetente myndigheder udøve den strafferetlige og disciplinære jurisdiktion, de er tillagt i henhold til udsenderstatens lovgivning, over for alt EUNAVFOR-personel, der er underlagt udsenderstatens relevante lovgivning.
   Artikel 9
   Uniform og våben
   1.   Uniform bæres efter regler udstedt af den øverstbefalende for EU-styrken.
   2.   I forbindelse med operationen må militært EUNAVFOR-personel og politifolk, der ledsager personer, som EUNAVFOR har pågrebet, bære eller transportere våben og ammunition, hvis de har tjenstlig bemyndigelse til det.
   Artikel 10
   Værtsstatens støtte og indgåelse af kontrakter
   1.   Værtsstaten bistår på anmodning EUNAVFOR med at finde egnede faciliteter.
   2.   Værtsstaten bistår og støtter, så vidt dens midler og kapacitet rækker, ved forberedelsen, etableringen, gennemførelsen af samt støtten til operationen.
   3.   Lovvalg i forbindelse med kontrakter, der indgås af EUNAVFOR i værtsstaten, fastsættes i kontrakten.
   4.   Det kan i kontrakten fastsættes, at den procedure for bilæggelse af tvister, der er omhandlet i artikel 15, stk. 3 og 4, finder anvendelse på tvister, der skyldes kontraktens gennemførelse.
   5.   Værtsstaten fremmer gennemførelsen af kontrakter, som EUNAVFOR har indgået med handelsvirksomheder med henblik på operationen.
   Artikel 11
   Ændringer af faciliteter
   EUNAVFOR er med forhåndsgodkendelse fra værtsstaten bemyndiget til at opføre, ombygge eller på anden måde ændre faciliteter, når dette er nødvendigt af operative hensyn.
   Artikel 12
   Personel ved EUNAVFOR, der er afgået ved døden
   1.   Den øverstbefalende for EU-styrken har ret til at forestå og træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til hjemsendelse af EUNAVFOR-personel, der er afgået ved døden, samt af den pågældende persons personlige ejendele.
   2.   Der foretages ikke obduktion af deltagere i EUNAVFOR uden den pågældende stats samtykke og overværelse af en repræsentant for EUNAVFOR og/eller den pågældende stat.
   3.   Værtsstaten og EUNAVFOR samarbejder i videst muligt omfang med henblik på hurtig hjemtransport af EUNAVFOR-personel, der er afgået ved døden.
   Artikel 13
   EUNAVFOR’S sikkerhed og militærpoliti
   1.   Værtsstaten træffer passende foranstaltninger til at sikre EUNAVFOR’s og EUNAVFOR-personellets sikkerhed uden for sine faciliteter.
   2.   EUNAVFOR er bemyndiget til på værtsstatens landområde og i dens indre farvande at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte sine faciliteter, fartøjer og fly samt de fartøjer, den beskytter, mod ethvert angreb eller indtrængen udefra i samarbejde med værtsstatens kompetente myndigheder.
   3.   Den øverstbefalende for EU-styrken kan oprette en militærpolitienhed til opretholdelse af ro og orden på EUNAVFOR-faciliteterne.
   4.   Militærpolitienheden kan også, i samråd og i samarbejde med værtsstatens militærpoliti eller politi, uden for disse faciliteter sikre opretholdelse af god orden og disciplin blandt EUNAVFOR-personellet.
   5.   EUNAVFOR-personel, der rejser i transit gennem Djiboutis område for at ledsage personer, som EUNAVFOR har pågrebet, kan træffe de nødvendige foranstaltninger vedrørende forvandlingsstraf over for disse personer.
   Artikel 14
   Kommunikation
   1.   EUNAVFOR kan installere og drive radiosende- og modtageanlæg samt satellitsystemer. Den rådfører sig med værtsstatens kompetente myndigheder for at undgå konflikter vedrørende brug af de dertil egnede frekvenser. Værtsstaten giver adgang til frekvensspektret i overensstemmelse med sin gældende lovgivning.
   2.   EUNAVFOR har ret til ubegrænset radio- (herunder satellitradio, bærbar eller håndholdt radio), telefon-, telegraf- og faxkommunikation samt anden kommunikation og til at installere de nødvendige anlæg til opretholdelse af sådan kommunikation inden for og mellem EUNAVFOR’s faciliteter, herunder ret til at trække kabler og jordledninger til brug for operationen.
   3.   EUNAVFOR kan inden for sine egne faciliteter træffe foranstaltninger til behandling og befordring af post, der er adresseret til og/eller afsendt af EUNAVFOR’s personel.
   4.   Der indgås aftaler med værtsstatens kompetente myndigheder om gennemførelsesbestemmelserne for denne artikel.
   Artikel 15
   Erstatningskrav ved død, tilskadekomst, skade eller tab
   1.   Erstatningskrav for skade på eller tab af civil eller statslig ejendom samt erstatningskrav for personers død eller tilskadekomst samt skade på eller tab af EUNAVFOR’s ejendom bilægges mindeligt.
   2.   Sådanne krav forelægges for EUNAVFOR via værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra juridiske og fysiske personer i værtsstaten eller for værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra EUNAVFOR.
   3.   Hvis der ikke kan findes en mindelig ordning, forelægges erstatningskravet for en kravskommission, der er ligeligt sammensat af repræsentanter for EUNAVFOR og repræsentanter for værtsstaten. Afgørelserne vedrørende erstatningskravene træffes i fællesskab.
   4.   Hvis der ikke kan opnås en ordning, skal tvister

               a)

               for erstatningskrav på til og med 80 000 EUR bilægges ved diplomatiske midler mellem værtsstaten og EU’s repræsentanter

               b)

               for erstatningskrav på mere end det i litra a) nævnte beløb forelægges for en voldgiftsdomstol, hvis afgørelser er bindende.

         5.   Voldgiftsdomstolen sammensættes af tre voldgiftsmand, idet én voldgiftsmand udpeges af værtsstaten, én voldgiftsmand af EUNAVFOR og den tredje af værtsstaten og EUNAVFOR i fællesskab. Har én af parterne ikke udpeget nogen voldgiftsmand inden to måneder, eller kan der mellem værtsstaten og EUNAVFOR ikke opnås enighed om udpegelsen af den tredje voldgiftsmand, udpeges den pågældende voldgiftsmand af præsidenten for Republikken Djiboutis højesteret.
   6.   EUNAVFOR og værtsstatens administrative myndigheder indgår en administrativ ordning for at fastlægge kravskommissionens og voldgiftsdomstolens mandat, hvilken procedure der skal anvendes i disse instanser, og under hvilke betingelser erstatningskravene skal fremsættes.
   Artikel 16
   Forbindelser og tvister
   1.   Alle spørgsmål, der opstår i forbindelse med anvendelsen af denne aftale, drøftes i fællesskab af repræsentanter for EUNAVFOR og værtsstatens kompetente myndigheder.
   2.   I mangel af forudgående bilæggelse løses tvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale udelukkende med diplomatiske midler mellem værtsstaten og repræsentanter for EU.
   Artikel 17
   Andre bestemmelser
   1.   Når der i denne aftale henvises til EUNAVFOR’s og EUNAVFOR-personellets privilegier, immuniteter og rettigheder, er værtsstatens regering ansvarlig for, at dens lokale myndigheder implementerer og overholder sådanne privilegier, immuniteter og rettigheder.
   2.   Intet i denne aftale tilsigter eller kan anses for at fravige rettigheder, som en EU-medlemsstat eller en anden stat, der bidrager til EUNAVFOR, har ifølge andre aftaler.
   Artikel 18
   Gennemførelsesbestemmelser
   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale kan operative, administrative finansielle og tekniske spørgsmål gøres til genstand for separate ordninger, som skal indgås mellem den øverstbefalende for EU-styrken og værtsstatens administrative myndigheder.
   Artikel 19
   Ikrafttræden og ophævelse
   1.   Denne aftale træder i kraft ved undertegnelsen og forbliver i kraft i en periode på 12 måneder. Den videreføres stiltiende i perioder på tre måneder. Hver part underretter med mindst en måneds varsel den anden part om sin hensigt om ikke at videreføre aftalen.
   2.   Uanset stk. 1 anses bestemmelserne i artikel 4, stk. 7, artikel 5, stk. 1, 2, 3, 6 og 7, artikel 6, stk. 1, 3, 4, 6, 8 og 9, artikel 11 og artikel 15 for at finde anvendelse fra den dato, hvor det første EUNAVFOR-personel blev deployeret, hvis denne dato er tidligere end datoen for denne aftales ikrafttræden.
   3.   Aftalen kan ændres ved skriftlig aftale mellem parterne.
   4.   Denne aftales ophør berører ikke eventuelle rettigheder eller forpligtelser, der følger af gennemførelsen af denne aftale forud for ophøret.

      Udfærdiget i Djibouti, den 5. januar 2009 i to originaleksemplarer på fransk.

            For Den Europæiske Union

            For værtsstaten


Avis juridique important

|

32002D0055

2002/55/EF: Rådets afgørelse af 21. januar 2002 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika om handel med vin

EF-Tidende nr. L 028 af 30/01/2002 s. 0133 - 0133

Rådets afgørelseaf 21. januar 2002om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika om handel med vin(2002/55/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådet besluttede ved afgørelse 1999/753/EF(1), at aftalen om handel, udvikling og samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Sydafrikanske Republik på den anden side(2), i det følgende benævnt "aftalen", skulle træde midlertidigt i kraft den 1. januar 2000.(2) Bilag X til aftalen indeholder en brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika, der fastlægger et årligt toldkontingent med toldfritagelse for 32 mio. liter sydafrikansk vin, der importeres på flaske. Toldkontingentet er inkluderet i liste 6 i bilag IV til aftalen.(3) Kommissionen har på vegne af Fællesskabet ført forhandlinger om en aftale med Republikken Sydafrika om handel med vin.(4) Resultatet af disse forhandlinger kræver en justering af toldkontingentet i aftalen.(5) Aftalen i form af en brevveksling bør derfor godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Sydafrika om handel med vin godkendes på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen i form af brevveksling er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Rådets formand bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Fællesskabet.Udfærdiget i Bruxelles, den 21. januar 2002.På Rådets vegneM. Arias CañeteFormand(1) EFT L 311 af 4.12.1999, s. 1.(2) EFT L 311 af 4.12.1999, s. 3.


Avis juridique important

|

31995D0418

95/418/EF: Kommissionens afgørelse af 26. juli 1995 om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Rusland, Georgien, Ukraine, Brasilien og Sydafrika og om afslutning af proceduren vedrørende Georgien

EF-Tidende nr. L 248 af 14/10/1995 s. 0056 - 0057

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 26. juli 1995 om godtagelse af tilsagn afgivet i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Rusland, Georgien, Ukraine, Brasilien og Sydafrika og om afslutning af proceduren vedrørende Georgien (95/418/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3283/94 af 22. december 1994 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1251/95 (2), særlig artikel 23,under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab (3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 522/94 (4), særlig artikel 9 og 10,efter konsultationer i det rådgivende udvalg, ogud fra følgende betragtninger:(1) Ved forordning (EF) nr. 3119/94 (5) (i det følgende benævnt »forordningen om midlertidig told«) indførte Kommissionen en midlertidig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af ferrosiliciummangan (FeSiMn) henhørende under KN-kode 7202 30 00 og med oprindelse i Rusland, Ukraine, Brasilien og Sydafrika. Der blev ikke indført en midlertidig antidumpingtold på importen af den pågældende vare med oprindelse i Georgien. Ved forordning (EF) nr. 866/95 (6) forlængede Rådet gyldighedsperioden for denne told med højst to måneder.(2) I den efterfølgende procedure blev det fastlagt, at der burde indføres endelige antidumpingforanstaltninger for at fjerne skadelig dumping. Afgørelser og konklusioner vedrørende alle aspekter i undersøgelsen er angivet i Rådets forordning (EF) nr. 2413/95 (7).(3) Efter at være blevet underrettet om disse konklusioner afgav de ukrainske myndigheder sammen med to ukrainske eksportører og de to sydafrikanske eksportører tilsagn til Kommissionen vedrørende priserne ved import til EF i henhold til artikel 10 i forordning (EØF) nr. 2423/88.(4) De anførte mindstepriser i tilsagnene vedrørende eksporten til EF er tilstrækkelige til at fjerne skadelig dumping.(5) Da de ukrainske myndigheder, de to ukrainske eksportselskaber og de to sydafrikanske eksportører har forpligtet sig til regelmæssigt at fremlægge detaljerede salgsoplysninger for Kommissionen og til ikke at indgå direkte eller indirekte kompensationsarrangementer med deres kunder, og da eksporten fra begge lande er foregået gennem et begrænset antal købere, har Kommissionen konkluderet, at den har mulighed for effektivt at kontrollere, at tilsagnene bliver overholdt.(6) Hvad angår Ukraine, nedsatte regeringen ved at gennemføre to præsidentdekreter dateret i august og november 1994 en interministeriel kommission for antidumpingundersøgelser vedrørende varer med oprindelse i Ukraine for at forhindre eksport af ukrainske varer til dumpingpriser. Inden for disse rammer vil den ukrainske regering anvende en eksportlicensordning i gyldighedsperioden for tilsagnene, hvilket vil sikre, at al import til EF er fritaget for forpligtelsen til at betale antidumpingtold som følge af tilsagnene, at varerne har oprindelse i Ukraine, at de er fremstillet og vil blive eksporteret og faktureret direkte af de berørte eksportører til de første uafhængige købere i EF til priser, som ikke er lavere end den anførte mindstepris i tilsagnene. Der vil ikke blive udstedt eksportlicens for varer, som eksporteres til EF fra Ukraines territorium, direkte eller indirekte, af eksportører, der er undergivet tilsagn, og som ikke opfylder disse kriterier.(7) En sydafrikansk eksportør sælger en del af sin eksport til EF gennem en forretningsmæssigt forbundet importør i Fællesskabet. Ifølge tilsagnene skal denne importørs salg indføjes i mindsteprismekanismen og tilsynsproceduren.(8) Under disse omstændigheder kan de tilsagn, der er afgivet af de ukrainske myndigheder sammen med to ukrainske eksportører og de to sydafrikanske eksportører, godtages, og undersøgelsen kan derfor afsluttes med hensyn til de berørte ukrainske og sydafrikanske eksportører. I tilfælde hvor der er grund til at antage, at et tilsagn misligholdes, kan der indføres midlertidig told i henhold til artikel 7 og artikel 8, stk. 10, i forordning (EF) nr. 3283/94, og hvis betingelserne i artikel 8, stk. 9, i samme forordning opfyldes, vil der blive indført en endelig antidumpingtold.(9) Med hensyn til importen af FeSiMn med oprindelse i Georgien bekræftede undersøgelsen afgørelserne i forordningen om midlertidig told, at importen af FeSiMn fra Georgien var »de minimis« og derfor ikke påførte erhvervsgrenen i Fællesskabet skade. Hverken erhvervsgrenen i Fællesskabet eller de andre eksportører har gjort indsigelse mod denne afgørelse. Følgelig afsluttes proceduren i forbindelse med importen af FeSiMn med oprindelse i Georgien.(10) Da det rådgivende udvalg blev konsulteret om godtagelsen af de afgivne tilsagn, blev der gjort indsigelse. Derfor blev der i henhold til artikel 9, stk. 1, og artikel 10, stk. 1, sendt en rapport fra Kommissionen til Rådet om resultatet af konsultationerne sammen med et forslag til godtagelse af tilsagnene. Da Rådet ikke har truffet anden afgørelse inden for en måned, bør nærværende afgørelse vedtages. Der blev ikke rejst indsigelse vedrørende afslutning af proceduren i forbindelse med Georgien -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 De tilsagn, der er afgivet af de ukrainske myndigheder sammen med Nikipol Ferro Alloy Plant og Zaporozhye Ferro Alloy Plant, Ukraine, og Highveld Steel and Vanadium Corporation Limited og Samancor Limited, Sydafrika, i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af ferrosiliciummangan henhørende under KN-kode 7202 30 00 og med oprindelse i Rusland, Ukraine, Georgien, Brasilien og Sydafrika, godtages.Undersøgelsen vedrørende disse eksportører afsluttes.Artikel 2 Proceduren vedrørende importen af ferrosiliciummangan med oprindelse i Georgien afsluttes.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 1995.På Kommissionens vegneLeon BRITTANNæstformand(1) EFT nr. L 349 af 31. 12. 1994, s. 1.(2) EFT nr. L 122 af 2. 6. 1995, s. 1.(3) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.(4) EFT nr. L 66 af 10. 3. 1994, s. 10.(5) EFT nr. L 330 af 21. 12. 1994, s. 15.(6) EFT nr. L 89 af 21. 4. 1995, s. 1.(7) Se side 1 i denne Tidende.