title: Rådets afgørelse (FUSP) 2018/942 af 29. juni 2018 om ændring af afgørelse 2013/354/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS)

text:
               3.7.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 166/17

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2018/942
   af 29. juni 2018
   om ændring af afgørelse 2013/354/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 3. juli 2013 vedtog Rådet afgørelse 2013/354/FUSP (1), der videreførte EUPOL COPPS fra og med den 1. juli 2013.

               (2)

               Den 4. juli 2017 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2017/1194 (2) om ændring af afgørelse 2013/354/FUSP og forlængede den fra den 1. juli 2017 til den 30. juni 2018.

               (3)

               Efter den strategiske revision af EUPOL COPPS bør missionen forlænges for en periode på yderligere 12 måneder indtil den 30. juni 2019.

               (4)

               Afgørelse 2013/354/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (5)

               EUPOL COPPS vil blive gennemført under forhold, som muligvis vil blive forværret og kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2013/354/FUSP foretages følgende ændringer:

               1)

               I artikel 12, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
               »Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUPOL COPPS for perioden fra den 1. juli 2018 til den 30. juni 2019 er på 12 666 633 EUR.«

               2)

               Artikel 15, stk. 3, affattes således:
               »Den udløber den 30. juni 2019.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1. juli 2018.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. juni 2018.

            På Rådets vegne

         E. ZAHARIEVA

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2013/354/FUSP af 3. juli 2013 om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUT L 185 af 4.7.2013, s. 12).

      (2)  Rådets afgørelse (FUSP) 2017/1194 af 4. juli 2017 om ændring af afgørelse 2013/354/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS) (EUT L 172 af 5.7.2017, s. 13).


Kommissionens beslutning af 06/07/2018 om en fusions forenelighed med det fælles marked (Sag COMP/M.8973 - Mitsui & Co., Ltd. / Kansai Paint Co., Ltd.) Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (Kun den engelske udgave er autentisk)


Kommissionens beslutning af 11/07/2018 om en fusions forenelighed med det fælles marked (Sag COMP/M.8968 - H.I.G. Capital / INEOS) Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (Kun den engelske udgave er autentisk)


Kommissionens beslutning af 06/07/2018 om en fusions forenelighed med det fælles marked (Sag COMP/M.8904 - PIMCO / Echo / JV) Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (Kun den engelske udgave er autentisk)


                  16.7.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 178/1

            RÅDETS AFGØRELSE (EU, Euratom) 2018/994
      af 13. juli 2018
      om ændring af akten om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet knyttet til Rådets afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom af 20. september 1976
      RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 223, stk. 1,
      under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106A, stk. 1,
      under henvisning til forslag fra Europa-Parlamentet,
      efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
      under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1),
      efter en særlig lovgivningsprocedure, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Akten om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet (2) (»valgakten«) knyttet til Rådets afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom (3) trådte i kraft den 1. juli 1978 og blev efterfølgende ændret ved Rådets afgørelse 2002/772/EF, Euratom (4).

                  (2)

                  Der skal foretages en række ændringer af valgakten.

                  (3)

                  Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 skal Rådet fastsætte de bestemmelser, der er nødvendige for, at Europa-Parlamentets medlemmer kan vælges ved almindelige direkte valg efter en særlig lovgivningsprocedure.

                  (4)

                  Gennemsigtighed i valgprocessen og adgang til pålidelige oplysninger er vigtig for at øge den europæiske politiske bevidsthed og for at sikre en solid valgdeltagelse, og det er ønskeligt, at unionsborgere i god tid inden valg til Europa-Parlamentet informeres om de kandidater, der opstiller til disse valg, og om de nationale politiske partiers tilhørsforhold til et europæisk politisk parti.

                  (5)

                  For at fremme valgdeltagelsen ved valg til Europa-Parlamentet og for fuldt ud at udnytte de muligheder, som den teknologiske udvikling tilbyder, kan medlemsstaterne give mulighed for blandt andet forhåndsafstemning, brevstemmeafgivning, elektronisk stemmeafgivning og stemmeafgivning via internettet, samtidig med at navnlig resultatets pålidelighed, stemmehemmeligheden og beskyttelse af personoplysninger i overensstemmelse med gældende EU-ret sikres.

                  (6)

                  Unionsborgere har ret til at deltage i Unionens demokratiske liv, navnlig ved at stemme eller opstille som kandidater ved valg til Europa-Parlamentet.

                  (7)

                  Medlemsstaterne opfordres til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at give de af deres borgere, der bor i tredjelande, mulighed for at stemme ved valg til Europa-Parlamentet.

                  (8)

                  Valgakten bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      I valgakten foretages følgende ændringer:

                  1)

                  Artikel 1 affattes således:
                  »Artikel 1
                  1.   I samtlige medlemsstater vælges medlemmerne af Europa-Parlamentet som repræsentanter for unionsborgerne efter forholdstalsmetoden ved listevalg eller en metode med overførsel af overskydende stemmer.
                  2.   Medlemsstaterne kan tillade præferencelistevalg i overensstemmelse med procedurer, som de fastsætter.
                  3.   Valgene er almindelige, direkte, frie og hemmelige.«

                  2)

                  Artikel 3 affattes således:
                  »Artikel 3
                  1.   Medlemsstaterne kan fastsætte en spærregrænse for tildeling af pladser. Denne spærregrænse må på nationalt plan højst udgøre 5 % af de gyldige afgivne stemmer.
                  2.   De medlemsstater, der anvender listevalg, fastsætter en spærregrænse for tildeling af pladser til valgkredse, som omfatter mere end 35 pladser. Denne tærskel må ikke udgøre mindre end 2 % og må højst udgøre 5 % af de gyldige afgivne stemmer i den pågældende valgkreds, herunder i medlemsstater der udgør én valgkreds.
                  3.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at efterkomme de forpligtelser, der er fastsat i stk. 2, senest i god tid inden det valg til Europa-Parlamentet, der følger det første valg, som finder sted efter ikrafttrædelsen af afgørelse (EU, Euratom) 2018/994 (*1).

                     (*1)  Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2018/994 af 13. juli 2018 om ændring af akten om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet knyttet til Rådets afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom af 20. september 1976 (EUT L 178 af 16.7.2018, s. 1).«"

                  3)

                  Følgende artikler indsættes:
                  »Artikel 3a
                  Hvis nationale bestemmelser fastsætter en frist for indgivelse af kandidaturer til valget til Europa-Parlamentet, skal denne frist være på mindst tre uger før den dato, der fastsættes af den pågældende medlemsstat i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, for afholdelse af valget til Europa-Parlamentet.
                  Artikel 3b
                  Medlemsstaterne kan tillade, at der på stemmesedlerne angives navnet på eller logoet for det europæiske politiske parti, som det pågældende nationale politiske parti eller den pågældende individuelle kandidat er tilknyttet.«

                  4)

                  Følgende artikel indsættes:
                  »Artikel 4a
                  Medlemsstaterne kan fastsætte muligheder for forhåndsafstemning, brevstemmeafgivning, elektronisk stemmeafgivning og stemmeafgivning via internettet ved valg til Europa-Parlamentet. Når de gør det, skal de vedtage de fornødne foranstaltninger til at sikre navnlig resultatets pålidelighed, stemmehemmeligheden og beskyttelse af personoplysninger i overensstemmelse med gældende EU-ret.«

                  5)

                  Artikel 9 affattes således:
                  »Artikel 9
                  1.   Ved valg af medlemmer til Europa-Parlamentet kan ingen vælger afgive mere end én stemme.
                  2.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at dobbelt stemmeafgivning ved valg til Europa-Parlamentet er underlagt sanktioner, der er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.«

                  6)

                  Følgende artikler indsættes:
                  »Artikel 9a
                  Medlemsstaterne kan i overensstemmelse med deres nationale valgprocedurer træffe de nødvendige foranstaltninger til at give de af deres statsborgere, der bor i tredjelande, stemmeret ved valg til Europa-Parlamentet.
                  Artikel 9b
                  1.   Hver medlemsstat udpeger en kontaktmyndighed, der er ansvarlig for at udveksle oplysninger om vælgere og kandidater med sine modparter i de øvrige medlemsstater.
                  2.   Uden at dette berører nationale bestemmelser om optagelse af vælgere på valglisten og indgivelse af kandidaturer, skal den myndighed, der er omhandlet i stk. 1, i overensstemmelse med gældende EU-ret om beskyttelse af personoplysninger senest seks uger før den første dag i den valgperiode, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, begynde at overføre de i Rådets direktiv 93/109/EF (*2) omhandlede oplysninger om unionsborgere, der i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere, er optaget på valglisten eller opstiller som kandidater, til sine modparter.

                     (*2)  Rådets direktiv 93/109/EF af 6. december 1993 om fastsættelse af de nærmere regler for valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet for unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere (EFT L 329 af 30.12.1993, s. 34).«"

            Artikel 2
      1.   Denne afgørelse godkendes af medlemsstaterne i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige krav. Medlemsstaterne underretter Generalsekretariatet for Rådet, når de har afsluttet de procedurer, der er nødvendige i så henseende.
      2.   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter modtagelsen af den sidste underretning, jf. stk. 1 (5).

         Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2018.

               På Rådets vegne

            H. LÖGER

               Formand

         (1)  Godkendelse af 4.7.2018 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

         (2)  EFT L 278 af 8.10.1976, s. 5.

         (3)  Rådets afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom af 20. september 1976 (EFT L 278 af 8.10.1976, s. 1).

         (4)  Rådets afgørelse 2002/772/EF af 25. juni 2002 og af 23. september 2002 om ændring af akt om almindelige direkte valg af repræsentanterne i Europa-Parlamentet, knyttet til afgørelse 76/787/EKSF, EØF, Euratom (EFT L 283 af 21.10.2002, s. 1).

         (5)  Afgørelsens ikrafttrædelsesdato offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2018/997 af 13. juli 2018 om ændring af afgørelse 2012/392/FUSP om Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger)

text:
               16.7.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 178/7

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2018/997
   af 13. juli 2018
   om ændring af afgørelse 2012/392/FUSP om Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 16. juli 2012 vedtog Rådet afgørelse 2012/392/FUSP (1) om oprettelse af Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger for at støtte kapacitetsopbygningen blandt de nigerske sikkerhedsaktører med henblik på at bekæmpe terrorisme og organiseret kriminalitet (EUCAP Sahel Niger).

               (2)

               Den 18. juli 2016 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2016/1172 (2), der forlængede missionen indtil den 15. juli 2018. Den 11. juli 2017 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2017/1253 (3), der fastsatte et finansielt referencegrundlag for EUCAP Sahel Niger indtil den 15. juli 2018.

               (3)

               EUCAP Sahel Niger og referencegrundlaget, der er fastsat herfor, bør forlænges indtil den 30. september 2018.

               (4)

               Afgørelse 2012/392/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (5)

               EUCAP Sahel Niger vil blive gennemført under forhold, som muligvis vil blive forværret og kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2012/392/FUSP foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 13, stk. 1, sidste afsnit, affattes således:
               »Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUCAP Sahel Niger for perioden fra den 16. juli 2017 til den 30. september 2018 udgør 31 000 000 EUR.«

               2)

               Artikel 16, andet punktum, affattes således:
               »Den finder anvendelse indtil den 30. september 2018.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den finder anvendelse fra den 16. juli 2018.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2018.

            På Rådets vegne

         H. LÖGER

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2012/392/FUSP af 16. juli 2012 om Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUT L 187 af 17.7.2012, s. 48).

      (2)  Rådets afgørelse (FUSP) 2016/1172 af 18. juli 2016 om ændring af afgørelse 2012/392/FUSP om Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUT L 193 af 19.7.2016, s. 106).

      (3)  Rådets afgørelse (FUSP) 2017/1253 af 11. juli 2017 om ændring af afgørelse 2012/392/FUSP om Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUT L 179 af 12.7.2017, s. 15).


title: Kommissionens afgørelse (EU) 2018/1094 af 1. august 2018 om bekræftelse af Nederlandenes deltagelse i det forstærkede samarbejde om oprettelse af Den Europæiske Anklagemyndighed

text:
                  2.8.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 196/1

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2018/1094
         af 1. august 2018
         om bekræftelse af Nederlandenes deltagelse i det forstærkede samarbejde om oprettelse af Den Europæiske Anklagemyndighed
         EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 328, stk. 1, og artikel 331, stk. 1,
         under henvisning til Rådets forordning (EU) 2017/1939 af 12. oktober 2017 om gennemførelse af et forstærket samarbejde om oprettelse af Den Europæiske Anklagemyndighed (»EPPO«) (1),
         under henvisning til Nederlandenes meddelelse ved skrivelse af 14. maj 2018 om, at landet agter at deltage i det forstærkede samarbejde om oprettelse af EPPO, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den 3. april 2017 meddelte Belgien, Bulgarien, Cypern, Finland, Frankrig, Grækenland, Kroatien, Litauen, Luxembourg, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Spanien, Tjekkiet og Tyskland Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, at de ønsker at indføre et forstærket samarbejde om oprettelse af EPPO. Derudover tilkendegav Letland, Estland, Østrig og Italien ved skrivelser af henholdsvis 19. april 2017, 1. juni 2017, 9. juni 2017 og 22. juni 2017 deres ønske om at deltage i indførelsen af det forstærkede samarbejde.

                     (2)

                     Den 3. april 2017 blev bemyndigelsen til at indlede det forstærkede samarbejde, der er nævnt i artikel 20, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 329, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), anset for at være givet i overensstemmelse med artikel 86, stk. 1, tredje afsnit, i TEUF.

                     (3)

                     Den 12. oktober 2017 vedtog Rådet forordning (EU) 2017/1939 om gennemførelse af et forstærket samarbejde om oprettelse af EPPO.

                     (4)

                     Den 20. november 2017 trådte forordning (EU) 2017/1939 i kraft. EPPO bør påbegynde sine efterforsknings- og retsforfølgningsmæssige opgaver fra en dato, som fastsættes ved en afgørelse truffet af Kommissionen efter forslag fra den europæiske chefanklager, når EPPO er blevet oprettet, og som ikke kan ikke være tidligere end tre år efter datoen for nævnte forordnings ikrafttræden.

                     (5)

                     Forordning (EU) 2017/1939 indeholder ikke nogen specifikke krav for at deltage i det forstærkede samarbejde om oprettelse af EPPO.

                     (6)

                     I henhold til artikel 120, stk. 2, første afsnit, i forordning (EU) 2017/1939 udøver EPPO sin kompetence i forbindelse med enhver lovovertrædelse henhørende under dens kompetence, som er begået efter datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EU) 2017/1939. I forbindelse med lovovertrædelser, der er omhandlet i artikel 22 og 23 i forordning (EU) 2017/1939, og som ikke allerede blev omfattet af EPPO's kompetence ved nævnte forordnings oprindelige ikrafttrædelsesdato, bør EPPO derfor udøve sin kompetence for så vidt angår Nederlandenes område eller statsborgere, efter at nævnte forordning træder i kraft i Nederlandene —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Nederlandenes deltagelse i det forstærkede samarbejde om oprettelse af EPPO bekræftes.

            Artikel 2
            Forordning (EU) 2017/1939 træder i kraft i Nederlandene på dagen for denne afgørelses ikrafttræden.

            Artikel 3
            Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

            Udfærdiget i Bruxelles, den 1. august 2018.

                  På Kommissionens vegne

               Jean-Claude JUNCKER

                  Formand

            (1)  EUT L 283 af 31.10.2017, s. 1.


title: Rådets afgørelse (EU) 2018/1197 af 26. juni 2018 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af den strategiske partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Japan på den anden side

text:
                  24.8.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 216/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2018/1197
         af 26. juni 2018
         om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af den strategiske partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Japan på den anden side
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 37,
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212, stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 5, og artikel 218, stk. 8, andet afsnit,
         under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den 29. november 2012 bemyndigede Rådet Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik til at indlede forhandlinger med Japan om en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Japan.

                     (2)

                     Forhandlingerne om den strategiske partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Japan på den anden side (»aftalen«) blev i april 2018 afsluttet med et positivt resultat.

                     (3)

                     Aftalen har til formål at styrke samarbejdet og dialogen vedrørende en lang række bilaterale, regionale og multilaterale spørgsmål.

                     (4)

                     Aftalen bør undertegnes med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt.

                     (5)

                     I lyset af, hvor vigtigt det er at gennemføre aftalen så hurtigt som muligt efter undertegnelsen, bør dele af aftalen anvendes midlertidigt indtil afslutningen af de procedurer, som er nødvendige for dens ikrafttræden.

                     (6)

                     I en erklæring, som Den Europæiske Union fremsætter ved undertegnelsen af aftalen, vil det blive præciseret, at aftalens artikel 47, stk. 3, skal fortolkes på en måde, der er i overensstemmelse med artikel 25 »Foreløbig anvendelse« i Wienerkonventionen om traktatretten, og bør godkendes —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1

               1.   Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af den strategiske partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Japan på den anden side med forbehold af indgåelse af aftalen.

               2.   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.

            Artikel 2
            Den erklæring fra Den Europæiske Union om aftalens artikel 47, stk. 3, som er knyttet som bilag til denne afgørelse, godkendes hermed på Unionens vegne.

            Artikel 3
            Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.

            Artikel 4
            Følgende artikler i aftalen anvendes midlertidigt af Unionen og Japan i overensstemmelse med aftalens artikel 47 og under forbehold af de heri omhandlede meddelelser, indtil afslutningen af de procedurer, som er nødvendige for dens ikrafttræden (1):

                        a)

                        artikel 11, 12, 14, 16, 18, 20, 25, 28, 40 og 41

                        b)

                        artikel 13, 15 (med undtagelse af stk. 2, litra b)), 17, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 29, 30, 31 og 37, artikel 38, stk. 1, og artikel 39, i det omfang de omfatter spørgsmål, hvor Unionen allerede har udøvet sin kompetence internt

                        c)

                        artikel 1, 2, 3, 4, og artikel 5, stk. 1, i det omfang de omfatter spørgsmål, der henhører under Unionens kompetence til at fastlægge og gennemføre en fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik

                        d)

                        artikel 42 (med undtagelse af stk. 2, litra c)), artikel 43-47, artikel 48, stk. 3, og artikel 49, 50 og 51, i det omfang disse bestemmelser er begrænset til det formål at sikre aftalens midlertidige anvendelse

            Artikel 5
            Denne afgørelse træder i kraft dagen efter vedtagelsen.

            Udfærdiget i Luxembourg, den 26. juni 2018.

                  På Rådets vegne

               E. ZAHARIEVA

                  Formand

            (1)  Den dato, fra hvilken de i denne artikel omhandlede dele af aftalen anvendes midlertidigt, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.

            BILAG
            ERKLÆRING FRA DEN EUROPÆISKE UNION OM AFTALENS ARTIKEL 47, STK. 3
            Den Europæiske Union erklærer, at aftalens artikel 47, stk. 3, skal fortolkes på en måde, der er i overensstemmelse med artikel 25 i Wienerkonventionen om traktatretten.


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2018/1348 af 18. april 2018 om afslutning af regnskaberne for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2016

text:
               3.10.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 248/177

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2018/1348
      af 18. april 2018
      om afslutning af regnskaberne for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2016
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2016,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2016 med centrets svar (1),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2016 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 20. februar 2018 om decharge til centret for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2016 (05941/2018 — C8-0063/2018),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2965/94 af 28. november 1994 om oprettelse af et oversættelsescenter for Den Europæiske Unions organer (4), særlig artikel 14,

                  —

                  der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5), særlig artikel 108,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag IV,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Kultur- og Uddannelsesudvalget (A8-0106/2018),

                  1.

                  godkender afslutningen af regnskaberne for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer for regnskabsåret 2016;

                  2.

                  pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Antonio TAJANI

               Formand

            Klaus WELLE

               Generalsekretær

         (1)  EUT C 417 af 6.12.2017, s. 37.

         (2)  Se fodnote 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EFT L 314 af 7.12.1994, s. 1.

         (5)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2018/1427 af 18. april 2018 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2016

text:
               3.10.2018

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 248/332

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2018/1427
      af 18. april 2018
      om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2016
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2016,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2016 med agenturets svar (1),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2016 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 20. februar 2018 om decharge til agenturet for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2016 (05941/2018 — C8-0059/2018),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 168/2007 af 15. februar 2007 om oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (4), særlig artikel 21,

                  —

                  der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5), særlig artikel 108,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag IV,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0093/2018),

                  1.

                  meddeler direktøren for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2016;

                  2.

                  fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

                  3.

                  pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Antonio TAJANI

               Formand

            Klaus WELLE

               Generalsekretær

         (1)  EUT C 417 af 6.12.2017, s. 228.

         (2)  Se fodnote 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EUT L 53 af 22.2.2007, s. 1.

         (5)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


Kommissionens beslutning af 12/10/2018 om en fusions forenelighed med det fælles marked (Sag COMP/M.9089 - Hellman & Friedman LLC. / Concardis Payment Group GmbH) Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (Kun den engelske udgave er autentisk)


title: Rådets afgørelse (EU) 2018/1609 af 28. september 2018 om fastlæggelse af den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas (UNECE's) arbejdsgruppe for toldspørgsmål i relation til transport og i UNECE's Landtransportkomité med hensyn til vedtagelsen af konventionen om lettelse af procedurer for grænsepassage for passagerer, bagage og uledsaget bagage i forbindelse med international jernbanetransport

text:
                  26.10.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 268/44

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2018/1609
         af 28. september 2018
         om fastlæggelse af den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas (UNECE's) arbejdsgruppe for toldspørgsmål i relation til transport og i UNECE's Landtransportkomité med hensyn til vedtagelsen af konventionen om lettelse af procedurer for grænsepassage for passagerer, bagage og uledsaget bagage i forbindelse med international jernbanetransport
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra b), sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
         under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den Russiske Føderation har foreslået en ny UNECE-konvention om lettelse af procedurer for grænsepassage for passagerer, bagage og uledsaget bagage i forbindelse med international jernbanetransport (»udkastet til konvention«). Organisationen for samarbejde mellem jernbaner (»OSJD«) støtter udkastet til konvention.

                     (2)

                     Arbejdsgruppen for toldspørgsmål i relation til transport (WP.30) handler inden for rammerne af UNECE's politikker og er underlagt Landtransportkomitéens generelle tilsyn. WP.30's rolle er at iværksætte og gennemføre foranstaltninger med henblik på harmonisering og forenkling af forskrifter, regler og dokumentation vedrørende procedurerne for grænsepassage for de forskellige former for landtransport.

                     (3)

                     WP.30 vil træffe afgørelse om godkendelsen af udkastet til konvention og om dens videresendelse til Landtransportkomitéen med henblik på formel godkendelse.

                     (4)

                     Unionen er i WP.30 og Landtransportkomitéen repræsenteret af Unionens medlemsstater. Alle Unionens medlemsstater er stemmeberettigede medlemmer i WP.30 og Landtransportkomitéen.

                     (5)

                     Udkastet til konvention indeholder generelle bestemmelser om, hvordan grænsekontrol med passagertog skal tilrettelægges. Den kan betragtes som grundlaget for alle multilaterale og bilaterale aftaler, uden hvilke ingen af de elementer, der er omfattet af udkastet til konvention, kunne fungere.

                     (6)

                     For Unionens medlemsstater kan sådanne multilaterale og bilaterale aftaler indgås selv uden udkastet til konvention. For Den Russiske Føderation og en række andre lande, der er repræsenteret i OSJD, synes den retlige ramme at kræve en sådan konvention for at gøre det lettere at indgå multilaterale og bilaterale aftaler.

                     (7)

                     Indholdet af udkastet til konvention synes hverken at have gavnlige eller skadelige virkninger for Unionens medlemsstater. Derfor bør Unionen ikke støtte udkastet til konvention, men har ingen grund til at blokere for dens vedtagelse.

                     (8)

                     Selv om det ikke synes at være i Unionens interesse at tiltræde udkastet til konvention under henvisning til dens generelle politik vedrørende institutionelle aspekter, bør enhver international konvention indeholde en klausul, der gør det muligt for regionale organisationer for økonomisk integration at deltage. Udkastet til konvention indeholder ikke en klausul, der ville gøre det muligt for Unionen at tiltræde konventionen.

                     (9)

                     Derfor bør Unionens holdning i WP.30 og Landtransportkomitéen være neutral, hvis der indsættes en klausul, som gør det muligt for regionale organisationer for økonomisk integration at deltage. I så fald bør Unionens medlemsstater afholde sig fra at stemme. Ellers bør Unionens medlemsstater stemme imod vedtagelsen af udkastet til konvention.

                     (10)

                     I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Inden seks måneder efter, at Rådet har truffet foranstaltning til denne afgørelse til udbygning af Schengenreglerne, træffer Danmark afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre nærværende afgørelse i sin nationale lovgivning, jf. protokollens artikel 4.

                     (11)

                     Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (1); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

                     (12)

                     Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (2); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

                     (13)

                     For så vidt angår Bulgarien, Cypern, Kroatien og Rumænien udgør bestemmelserne i denne afgørelse bestemmelser, der bygger på, eller som på anden måde har tilknytning til, Schengenreglerne, jf. henholdsvis artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003, artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2012.

                     (14)

                     Det er hensigtsmæssigt at fastlægge den holdning, som på Unionens vegne skal indtages i WP.30 og Landtransportkomitéen, eftersom udkastet til konvention vedrører elementer om visumformaliteter, der henhører under Unionens kompetence —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Den holdning, som på Unionens vegne skal indtages i UNECE's arbejdsgruppe for toldspørgsmål i relation til transport og i UNECE's Landtransportkomité til udkastet til UNECE-konvention om lettelse af procedurer for grænsepassage for passagerer, bagage og uledsaget bagage i forbindelse med international jernbanetransport, er følgende:
            Unionens medlemsstater undlader at stemme, hvis klausulen, der gør det muligt for regionale organisationer for økonomisk integration at deltage, indføres i udkastet til konvention. Hvis nævnte klausul ikke indføres, stemmer Unionens medlemsstater imod.

            Artikel 2
            Den holdning, der er omhandlet i artikel 1, udtrykkes af Unionens medlemsstater.

            Artikel 3
            Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

            Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2018.

                  På Rådets vegne

               M. SCHRAMBÖCK

                  Formand

            (1)  Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43).

            (2)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengen-reglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2018/1612 af 25. oktober 2018 om ændring af afgørelse (FUSP) 2015/1763 om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi

text:
                  26.10.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 268/49

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2018/1612
         af 25. oktober 2018
         om ændring af afgørelse (FUSP) 2015/1763 om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29,
         under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den 1. oktober 2015 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2015/1763 (1) om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi.

                     (2)

                     På grundlag af en gennemgang af afgørelse (FUSP) 2015/1763 bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 31. oktober 2019.

                     (3)

                     Yderligere identificerende oplysninger om én fysisk person er tilgængelige.

                     (4)

                     Afgørelse (FUSP) 2015/1763 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Artikel 6, stk. 2, i afgørelse (FUSP) 2015/1763 affattes således:

               »Denne afgørelse finder anvendelse indtil den 31. oktober 2019«.

            Artikel 2
            Bilaget til afgørelse (FUSP) 2015/1763 ændres som anført i bilaget til nærværende afgørelse.

            Artikel 3
            Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

            Udfærdiget i Bruxelles, den 25. oktober 2018.

                  På Rådets vegne

               J. BOGNER-STRAUSS

                  Formand

            (1)  Rådets afgørelse (FUSP) 2015/1763 af 1. oktober 2015 om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Burundi (EUT L 257 af 2.10.2015, s. 37).

            BILAG
            I bilaget til afgørelse (FUSP) 2015/1763 affattes punkt 3 under overskriften »Liste over de i artikel 1 og 2 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder og organer« således:

                           Navn

                           Identificerende oplysninger

                           Begrundelse for opførelsen

                           »3.

                           Mathias/Joseph NIYONZIMA
                           alias KAZUNGU

                           Fødselsdato: 6.3.1956, 2.1.1967
                           Fødested: Kommunen Kanyosha, Mubimbi, Bujumbura Rural-provinsen, Burundi
                           Registreringsnr. (den nationale efterretningstjeneste): O/00064
                           Burundisk nationalitet. Pasnr.: OP0053090

                           Tjenestemand i den nationale efterretningstjeneste. Ansvarlig for at obstruere bestræbelserne på at finde en politisk løsning i Burundi gennem tilskyndelse til vold og undertrykkelse under de demonstrationer, der begyndte den 26. april 2015, efter meddelelsen om, at præsident Pierre Nkurunziza ville opstille som præsidentkandidat. Ansvarlig for at hjælpe med at uddanne, koordinere og bevæbne de paramilitære militser Imbonerakure, herunder uden for Burundi, der er ansvarlige for vold, undertrykkelse og menneskerettighedskrænkelser i Burundi.«


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2018/1610 af 25. oktober 2018 om ændring af afgørelse 2010/573/FUSP om restriktive foranstaltninger over for lederne i Transdnestrienområdet i Republikken Moldova

text:
                  26.10.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 268/46

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2018/1610
         af 25. oktober 2018
         om ændring af afgørelse 2010/573/FUSP om restriktive foranstaltninger over for lederne i Transdnestrienområdet i Republikken Moldova
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29,
         under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Rådet vedtog den 27. september 2010 afgørelse 2010/573/FUSP (1).

                     (2)

                     På grundlag af en fornyet gennemgang af afgørelse 2010/573/FUSP bør de restriktive foranstaltninger over for lederne i Transdnestrienområdet i Republikken Moldova forlænges indtil den 31. oktober 2019. Rådet vil tage situationen med hensyn til de restriktive foranstaltninger op til fornyet overvejelse efter seks måneder.

                     (3)

                     Afgørelse 2010/573/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Artikel 4, stk. 2, i afgørelse 2010/573/FUSP affattes således:

                  »2.   Denne afgørelse finder anvendelse indtil den 31. oktober 2019. Den overvåges løbende. Afgørelsen forlænges eller ændres alt efter tilfældet, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.«

            Artikel 2
            Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

            Udfærdiget i Bruxelles, 25. oktober 2018.

                  På Rådets vegne

               J. BOGNER-STRAUSS

                  Formand

            (1)  Rådets afgørelse 2010/573/FUSP af 27. september 2010 om restriktive foranstaltninger over for lederne i Transdnestrienområdet i Republikken Moldova (EUT L 253 af 28.9.2010, s. 54).


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2018/1611 af 25. oktober 2018 om ændring af afgørelse 2010/638/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea

text:
                  26.10.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 268/47

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2018/1611
         af 25. oktober 2018
         om ændring af afgørelse 2010/638/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29,
         under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den 25. oktober 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/638/FUSP (1) om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea.

                     (2)

                     På grundlag af en gennemgang af afgørelse 2010/638/FUSP bør disse restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 27. oktober 2019.

                     (3)

                     Oplysninger vedrørende den militære rang for to af personerne, der er opført på listen i bilaget til afgørelse 2010/638/FUSP, bør ajourføres.

                     (4)

                     Afgørelse 2010/638/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            I afgørelse 2010/638/FUSP foretages følgende ændringer:

                        1)

                        Artikel 8, stk. 2, affattes således:

                           »2.   Denne afgørelse anvendes indtil den 27. oktober 2019. Den overvåges løbende. Den forlænges eller ændres, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.«

                        2)

                        Bilaget til afgørelse 2010/638/FUSP erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.

            Artikel 2
            Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

            Udfærdiget i Bruxelles, den 25. oktober 2018.

                  På Rådets vegne

               J. BOGNER-STRAUSS

                  Formand

            (1)  Rådets afgørelse 2010/638/FUSP af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea (EUT L 280 af 26.10.2010, s. 10).

            BILAG
            »

                     BILAG

                        LISTE OVER PERSONER, DER ER OMHANDLET I ARTIKEL 3 OG 4

                                 Navn
                                 (og eventuelle kaldenavne)

                                 Identifikationsoplysninger

                                 Begrundelse

                                 1.

                                 Kaptajn Moussa Dadis CAMARA

                                 Fødselsdato: 1.1.1964 eller 29.12.1968
                                 Pasnr.: R0001318

                                 Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea

                                 2.

                                 Oberst Moussa Tiégboro CAMARA

                                 Fødselsdato: 1.1.1968
                                 Pasnr.: 7190

                                 Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea

                                 3.

                                 Oberst Dr. Abdoulaye Chérif DIABY

                                 Fødselsdato: 26.2.1957
                                 Pasnr.: 13683

                                 Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea

                                 4.

                                 Løjtnant Aboubacar Chérif (alias Toumba) DIAKITÉ

                                 Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea

                                 5.

                                 Oberst Jean-Claude PIVI (alias Coplan)

                                 Fødselsdato: 1.1.1960

                                 Udpeget af den internationale undersøgelseskommission som ansvarlig for begivenhederne den 28. september 2009 i Guinea

               «


title: Rådets afgørelse (EU) 2018/1603 af 18. september 2018 om indgåelse på Unionens vegne af samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Kontoret for Luftfartssikkerhed i Afrika og Madagaskar (ASECNA) om udvikling af satellitbaseret radionavigation og om levering af tilknyttede tjenester i ASECNA's kompetenceområde til fordel for den civile luftfart

text:
                  26.10.2018

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 268/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2018/1603
         af 18. september 2018
         om indgåelse på Unionens vegne af samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Kontoret for Luftfartssikkerhed i Afrika og Madagaskar (ASECNA) om udvikling af satellitbaseret radionavigation og om levering af tilknyttede tjenester i ASECNA's kompetenceområde til fordel for den civile luftfart
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a),
         under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
         under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     I overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2016/2234 (2) blev samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Kontoret for Luftfartssikkerhed i Afrika og Madagaskar (ASECNA) om udvikling af satellitbaseret radionavigation og om levering af tilknyttede tjenester i ASECNA's kompetenceområde til fordel for den civile luftfart (i det følgende benævnt »aftalen«) undertegnet den 5. december 2016 med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt.

                     (2)

                     Unionen følger inden for rammerne af aftalen en aktiv strategi, som på grundlag af de europæiske satellitbaserede navigationsprogrammer tager sigte på dels at udvikle anvendelsen af denne teknologi og at levere tilknyttede tjenester i ASECNA's kompetenceområde, navnlig gennem etableringen af selvstændige satellitbaserede forstærkningstjenester (SBAS) til fordel for ASECNA, dels og mere generelt at fremme anvendelsen af satellitbaseret radionavigation på det afrikanske kontinent.

                     (3)

                     Aftalen bør godkendes —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Kontoret for Luftfartssikkerhed i Afrika og Madagaskar (ASECNA) om udvikling af satellitbaseret radionavigation og om levering af tilknyttede tjenester i ASECNA's kompetenceområde til fordel for den civile luftfart godkendes herved på Unionens vegne.
            Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.

            Artikel 2
            Formanden for Rådet udpeger den eller de personer, der er beføjet til på Unionens vegne at foranstalte deponeringen af godkendelsesinstrumentet (3).

            Artikel 3
            Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

            Udfærdiget i Bruxelles, den 18. september 2018.

                  På Rådets vegne

               G. BLÜMEL

                  Formand

            (1)  Godkendelse af 3. juli 2018 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

            (2)  Rådets afgørelse (EU) 2016/2234 af 21. november 2016 om undertegnelse på Unionens vegne af samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og Kontoret for Luftfartssikkerhed i Afrika og Madagaskar (ASECNA) om udvikling af satellitbaseret radionavigation og om levering af tilknyttede tjenester i ASECNA's kompetenceområde til fordel for den civile luftfart (EUT L 337 af 13.12.2016, s. 1).

            (3)  Datoen for ikrafttrædelse af aftalen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/44 af 29. november 2018 om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta, om ændring af afgørelse ECB/2014/61 og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/30 (ECB/2018/28)

text:
                  11.1.2019

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 9/180

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2019/44
         af 29. november 2018
         om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta, om ændring af afgørelse ECB/2014/61 og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/30 (ECB/2018/28)
         STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
         under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 28.3, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/30 (1) fastsatte, hvorledes og i hvilket omfang de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, (herefter »de nationale centralbanker i euroområdet«), havde pligt til at indbetale ECB's kapital fra den 1. januar 2014.

                     (2)

                     Artikel 2 i Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2015/287 (ECB/2014/61) (2), sammenholdt med Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/31 (3), fastsatte, hvorledes og i hvilket omfang Lietuvos bankas skulle indbetale ECB's kapital fra den 1. januar 2015 på baggrund af Litauens indførelse af euroen.

                     (3)

                     Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/43 (ECB/2018/27) (4) fastsætter bestemmelserne for justering af fordelingsnøglen for kapitalindskud i ECB (herefter »fordelingsnøglen«) i overensstemmelse med artikel 29.3 i statutten for Det Europæiske system af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank og fastsætter med virkning fra 1. januar 2019 de nye vægte, som hver af de nationale centralbanker tillægges i den ændrede fordelingsnøgle (herefter »fordelingsnøglevægtene«).

                     (4)

                     Justeringen hvert femte år af ECB's fordelingsnøgle nødvendiggør, at ECB vedtager en ny afgørelse, som ophæver afgørelse ECB/2013/30 med virkning fra 1. januar 2019, og som fastsætter hvorledes og i hvilket omfang de nationale centralbanker i euroområdet har pligt til at indbetale ECB's kapital med virkning fra 1. januar 2019 —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Omfang og form af indskudt og indbetalt kapital
            De enkelte nationale centralbanker i euroområdet indbetaler deres indskud i ECB's kapital fuldt ud den 1. januar 2019.
            I overensstemmelse med de fordelingsnøglevægte, der er angivet i artikel 2 i afgørelse (EU) 2019/43 (ECB/2018/27), har de enkelte nationale centralbanker i euroområdet en samlet indskudt og indbetalt kapital svarende til det beløb, som er anført ud for deres navn i nedenstående tabel:

                        National centralbank i euroområdet

                        EUR

                        Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                        273 656 178,72

                        Deutsche Bundesbank

                        1 988 229 048,48

                        Eesti Pank

                        21 303 613,91

                        Central Bank of Ireland

                        127 237 133,10

                        Bank of Greece

                        187 186 022,25

                        Banco de España

                        902 708 164,54

                        Banque de France

                        1 537 811 329,32

                        Banca d'Italia

                        1 277 599 809,38

                        Central Bank of Cyprus

                        16 269 985,63

                        Latvijas Banka

                        29 563 094,31

                        Lietuvos bankas

                        43 938 703,70

                        Banque centrale du Luxembourg

                        24 572 766,05

                        Central Bank of Malta

                        7 923 905,17

                        De Nederlandsche Bank

                        440 328 812,57

                        Oesterreichische Nationalbank

                        220 018 268,69

                        Banco de Portugal

                        177 172 890,71

                        Banka Slovenije

                        36 382 848,76

                        Národná banka Slovenska

                        86 643 356,59

                        Suomen Pankki

                        137 564 189,84

            Artikel 2
            Justering af indbetalt kapital

               1.   Da de enkelte nationale centralbanker i euroområdet allerede har indbetalt deres fulde andel af ECB's indskudte kapital, som gældende indtil den 31. december 2018 i overensstemmelse med afgørelse ECB/2013/30, skal hver og en af disse enten overføre et yderligere beløb til ECB eller have tilbagebetalt et beløb fra ECB, alt efter omstændighederne, for at nå frem til de beløb, der er angivet i tabellen i artikel 1.

               2.   Alle omfordelinger i henhold til denne artikel foretages i overensstemmelse med Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/45 (ECB/2018/29) (5).

            Artikel 3
            Ændring
            Artikel 2 i afgørelse (EU) 2015/287 (ECB/2014/61) ophæves.

            Artikel 4
            Ophævelse

               1.   Afgørelse ECB/2013/30 ophæves med virkning fra 1. januar 2019.

               2.   Henvisninger til afgørelse ECB/2013/30 skal forstås som henvisninger til denne afgørelse.

            Artikel 5
            Ikrafttrædelse
            Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2019.

            Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 29. november 2018.

               Mario DRAGHI

                  Formand for ECB

            (1)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/30 af 29. august 2013 om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta (EUT L 16 af 21.1.2014, s. 61).

            (2)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2015/287 af 31. december 2014 om Lietuvos bankas indbetaling af kapital, overførsel af valutareserveaktiver og bidrag til Den Europæiske Centralbanks reserver og hensættelser (ECB/2014/61) (EUT L 50 af 21.2.2015, s. 44).

            (3)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/31 af 30. august 2013 om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker uden for euroområdet (EUT L 16 af 21.1.2014, s. 63).

            (4)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/43 af 29. november 2018 om de nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/28 (ECB/2018/27) (se side 178 i denne EUT).

            (5)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/45 af 29. november 2018 om de nærmere vilkår for omfordeling af Den Europæiske Centralbanks kapitalandele mellem de nationale centralbanker og justering af den indbetalte kapital og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/29 (ECB/2018/29) (se side 183 i denne EUT).


title: Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/45 af 29. november 2018 om de nærmere vilkår for omfordeling af Den Europæiske Centralbanks kapitalandele mellem de nationale centralbanker og justering af den indbetalte kapital og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/29 (ECB/2018/29)

text:
                  11.1.2019

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 9/183

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2019/45
         af 29. november 2018
         om de nærmere vilkår for omfordeling af Den Europæiske Centralbanks kapitalandele mellem de nationale centralbanker og justering af den indbetalte kapital og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/29 (ECB/2018/29)
         STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
         under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 28.5, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/43 (ECB/2018/27) (1) fastsætter bestemmelserne for justering af de vægte, som tildeles de nationale centralbanker i fordelingsnøglen for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (ECB) (herefter henholdsvis »fordelingsnøglevægtene« og »fordelingsnøglen«). Denne justering nødvendiggør, at Styrelsesrådet fastlægger de nærmere vilkår for omfordeling af kapitalandele mellem de nationale centralbanker, som er medlem af Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) den 31. december 2018, for at sikre, at fordelingen af disse andele svarer til de ændringer, der er foretaget. Det er derfor nødvendigt at vedtage en ny afgørelse, som ophæver Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/29 (2) med virkning fra 1. januar 2019.

                     (2)

                     Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/44 (ECB/2018/28) (3) fastsætter, hvorledes og i hvilket omfang de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »de nationale centralbanker i euroområdet«), har pligt til at indbetale ECB's kapital som følge af den justerede fordelingsnøgle. Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/48 (ECB/2018/32) (4) fastsætter de procentsatser, som de nationale centralbanker i medlemsstater, der ikke har euroen som valuta (herefter »de nationale centralbanker uden for euroområdet«), har pligt til at indbetale med virkning fra 1. januar 2019 som følge af den justerede fordelingsnøgle.

                     (3)

                     Da de enkelte nationale centralbanker i euroområdet allerede har indbetalt deres fulde andel af ECB's kapital, som gældende indtil den 31. december 2018, i overensstemmelse med Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/30 (5), og for så vidt angår Lietuvos bankas i overensstemmelse med artikel 2 i Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2015/287 (ECB/2014/61) (6), sammenholdt med Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/31 (7), skal hver og en af disse enten overføre et yderligere beløb til ECB eller have tilbagebetalt et beløb fra ECB, alt efter omstændighederne, for at nå frem til de beløb, der er angivet i tabellen i artikel 1 i afgørelse (EU) 2019/44 (ECB/2018/28).

                     (4)

                     Da de nationale centralbanker uden for euroområdet allerede har indbetalt en procentsats af deres andel af den indskudte kapital i ECB, som gældende indtil den 31. december 2018 i henhold til afgørelse ECB/2013/31, skal hver og en af disse på samme måde enten overføre et yderligere beløb til ECB eller have tilbagebetalt et beløb fra ECB, alt efter omstændighederne, for at nå frem til de beløb, der er angivet i tredje kolonne i tabellen i artikel 1 i afgørelse (EU) 2019/48 (ECB/2018/32) —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Omfordeling af kapitalandele
            De nationale centralbanker omfordeler, under hensyn til den andel af ECB's kapital, som hver enkelt af de nationale centralbanker vil have indskudt pr. 31. december 2018, og den andel, som hver enkelt af de nationale centralbanker vil indskyde med virkning fra 1. januar 2019 som følge af de justerede fordelingsnøglevægte, der er fastsat i artikel 2 i (EU) 2019/43 (ECB/2018/27), kapitalandele imellem sig ved at foretage overførsler til eller fra ECB, således at fordelingen af kapitalandele, som får virkning 1. januar 2019, svarer til de ændrede vægte. Med henblik herpå skal hver enkelt af de nationale centralbanker i medfør af denne artikel, og uden at der kræves yderligere formaliteter eller foranstaltninger, med virkning fra 1. januar 2019 enten have overført eller modtaget den andel af ECB's indskudte kapital, som er anført ud for dens navn i fjerde kolonne i tabellen i bilag I til denne afgørelse, idet »+« betegner en kapitalandel, som ECB skal overføre til den nationale centralbank og »–« en kapitalandel, som den nationale centralbank skal overføre til ECB.

            Artikel 2
            Justering af den indbetalte kapital

               1.   På grundlag af det beløb af ECB's kapital, som hver enkelt af de nationale centralbanker har indbetalt, og det beløb af ECB's kapital, som hver enkelt af de nationale centralbanker skal indbetale med virkning fra 1. januar 2019 i henhold til artikel 1 i afgørelse (EU) 2019/44 (ECB/2018/28) for de nationale centralbanker i euroområdets vedkommende og artikel 1 i afgørelse (EU) 2019/48 (ECB/2018/32) for de nationale centralbanker uden for euroområdets vedkommende, skal hver enkelt af de nationale centralbanker på TARGET2's første åbningsdag (Trans-European Automated Real-time Gross settlement Express Transfer system) efter den 1. januar 2019 enten overføre eller modtage det nettobeløb, der er anført ud for dens navn i fjerde kolonne i tabellen i bilag II til denne afgørelse, idet »+« betegner et beløb, som den nationale centralbank skal overføre til ECB, og »–« et beløb, som ECB skal overføre til den pågældende nationale centralbank.

               2.   Den første TARGET2-åbningsdag efter 1. januar 2019 skal ECB og de nationale centralbanker, som skal overføre et beløb i henhold til stk.1, separat overføre eventuelle renter på de respektive forfaldne beløb, som er påløbet i perioden fra 1. januar 2019, og indtil overførsel sker. De, som overfører og modtager disse renter, er de samme, som de, der overfører og modtager de beløb, som renterne er påløbet.

            Artikel 3
            Generelle bestemmelser

               1.   De overførsler, der er nævnt i artikel 2, skal ske gennem TARGET2.

               2.   Hvis en national centralbank ikke har adgang til TARGET2, overføres beløbene angivet i artikel 2 ved at kreditere en konto, som ECB eller den nationale centralbank har anvist i rette tid.

               3.   Eventuelle påløbne renter omhandlet i artikel 2, stk. 2, beregnes på dagsbasis efter renteberegningskonventionen »faktisk antal dage/360« til en sats svarende til den senest tilgængelige marginale rente, der er anvendt af Eurosystemet i dets primære markedsoperationer.

               4.   ECB og de nationale centralbanker, som skal foretage en overførsel i henhold til artikel 2, giver i god tid de instrukser, som er nødvendige for, at disse overførsler kan ske korrekt og rettidigt.

            Artikel 4
            Ikrafttrædelse og ophævelse

               1.   Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2019.

               2.   Afgørelse ECB/2013/29 ophæves med virkning fra den 1. januar 2019.

               3.   Henvisninger til afgørelse ECB/2013/29 skal forstås som henvisninger til denne afgørelse.

            Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 29. november 2018.

               Mario DRAGHI

                  Formand for ECB

            (1)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/43 af 29. november 2018 om de nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/28 (ECB/2018/27) (se side 178 i denne EUT).

            (2)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/29 af 29. august 2013 om de nærmere vilkår for omfordelinger af Den Europæiske Centralbanks kapitalandele mellem de nationale centralbanker og justering af den indbetalte kapital (EUT L 16 af 21.1.2014, s. 55.).

            (3)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/44 af 29. november 2018 om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta, om ændring af afgørelse ECB/2014/61 og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/30 (ECB/2018/28) (se side 180 i denne EUT).

            (4)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/48 af 30. november 2018 om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker uden for euroområdet og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/31 (ECB/2018/32) (se side 196 i denne EUT).

            (5)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/30 af 29. august 2013 om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta (EUT L 16 af 21.1.2014, s. 61).

            (6)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2015/287 af 31. december 2014 om Lietuvos bankas indbetaling af kapital, overførsel af valutareserveaktiver og bidrag til Den Europæiske Centralbanks reserver og hensættelser (ECB/2014/61) (EUT L 50 af 21.2.2015, s. 44).

            (7)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/31 af 30. august 2013 om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker uden for euroområdet (EUT L 16 af 21.1.2014, s. 63).

            BILAG I

               DE NATIONALE CENTRALBANKERS INDSKUDTE KAPITAL

                        Andel indskudt den 31. december 2018
                        (EUR)

                        Andel indskudt fra 1. januar 2019
                        (EUR)

                        Andel, som skal overføres
                        (EUR)

                           National centralbank i euroområdet

                        Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                        268 222 025,17

                        273 656 178,72

                        5 434 153,55

                        Deutsche Bundesbank

                        1 948 208 997,34

                        1 988 229 048,48

                        40 020 051,14

                        Eesti Pank

                        20 870 613,63

                        21 303 613,91

                        433 000,28

                        Central Bank of Ireland

                        125 645 857,06

                        127 237 133,10

                        1 591 276,04

                        Bank of Greece

                        220 094 043,74

                        187 186 022,25

                        – 32 908 021,49

                        Banco de España

                        957 028 050,02

                        902 708 164,54

                        – 54 319 885,48

                        Banque de France

                        1 534 899 402,41

                        1 537 811 329,32

                        2 911 926,91

                        Banca d'Italia

                        1 332 644 970,33

                        1 277 599 809,38

                        – 55 045 160,95

                        Central Bank of Cyprus

                        16 378 235,70

                        16 269 985,63

                        – 108 250,07

                        Latvijas Banka

                        30 537 344,94

                        29 563 094,31

                        – 974 250,63

                        Lietuvos bankas

                        44 728 929,21

                        43 938 703,70

                        – 790 225,51

                        Banque centrale du Luxembourg

                        21 974 764,35

                        24 572 766,05

                        2 598 001,70

                        Central Bank of Malta

                        7 014 604,58

                        7 923 905,17

                        909 300,59

                        De Nederlandsche Bank

                        433 379 158,03

                        440 328 812,57

                        6 949 654,54

                        Oesterreichische Nationalbank

                        212 505 713,78

                        220 018 268,69

                        7 512 554,91

                        Banco de Portugal

                        188 723 173,25

                        177 172 890,71

                        – 11 550 282,54

                        Banka Slovenije

                        37 400 399,43

                        36 382 848,76

                        – 1 017 550,67

                        Národná banka Slovenska

                        83 623 179,61

                        86 643 356,59

                        3 020 176,98

                        Suomen Pankki

                        136 005 388,82

                        137 564 189,84

                        1 558 801,02

                           Nationale centralbanker uden for euroområdet

                        Българска народна банка (Bulgarian National Bank)

                        92 986 810,73

                        92 131 635,17

                        – 855 175,56

                        Česká národní banka

                        174 011 988,64

                        175 062 014,33

                        1 050 025,69

                        Danmarks Nationalbank

                        161 000 330,15

                        162 223 555,95

                        1 223 225,80

                        Hrvatska narodna banka

                        65 199 017,58

                        61 410 265,11

                        – 3 788 752,47

                        Magyar Nemzeti Bank

                        149 363 447,55

                        144 492 194,37

                        – 4 871 253,18

                        Narodowy Bank Polski

                        554 565 112,18

                        563 636 468,10

                        9 071 355,92

                        Banca Naţională a României

                        281 709 983,98

                        264 887 922,99

                        – 16 822 060,99

                        Sveriges riksbank

                        246 041 585,69

                        273 028 328,31

                        26 986 742,62

                        Bank of England

                        1 480 243 941,72

                        1 552 024 563,60

                        71 780 621,88

                           I alt
                            (1)
                           :

                           10 825 007 069,61

                           10 825 007 069,61

                           0,00

               (1)  På grund af afrunding stemmer totalerne ikke nødvendigvis nøjagtigt med summen af de angivne tal.

            BILAG II

               DE NATIONALE CENTRALBANKERS INDBETALTE KAPITAL

                        Andel indbetalt den 31. december 2018
                        (EUR)

                        Andel indbetalt fra 1. januar 2019
                        (EUR)

                        Beløb, som skal overføres
                        (EUR)

                           National centralbank i euroområdet

                        Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                        268 222 025,17

                        273 656 178,72

                        5 434 153,55

                        Deutsche Bundesbank

                        1 948 208 997,34

                        1 988 229 048,48

                        40 020 051,14

                        Eesti Pank

                        20 870 613,63

                        21 303 613,91

                        433 000,28

                        Central Bank of Ireland

                        125 645 857,06

                        127 237 133,10

                        1 591 276,04

                        Bank of Greece

                        220 094 043,74

                        187 186 022,25

                        – 32 908 021,49

                        Banco de España

                        957 028 050,02

                        902 708 164,54

                        – 54 319 885,48

                        Banque de France

                        1 534 899 402,41

                        1 537 811 329,32

                        2 911 926,91

                        Banca d'Italia

                        1 332 644 970,33

                        1 277 599 809,38

                        – 55 045 160,95

                        Central Bank of Cyprus

                        16 378 235,70

                        16 269 985,63

                        – 108 250,07

                        Latvijas Banka

                        30 537 344,94

                        29 563 094,31

                        – 974 250,63

                        Lietuvos bankas

                        44 728 929,21

                        43 938 703,70

                        – 790 225,51

                        Banque centrale du Luxembourg

                        21 974 764,35

                        24 572 766,05

                        2 598 001,70

                        Central Bank of Malta

                        7 014 604,58

                        7 923 905,17

                        909 300,59

                        De Nederlandsche Bank

                        433 379 158,03

                        440 328 812,57

                        6 949 654,54

                        Oesterreichische Nationalbank

                        212 505 713,78

                        220 018 268,69

                        7 512 554,91

                        Banco de Portugal

                        188 723 173,25

                        177 172 890,71

                        – 11 550 282,54

                        Banka Slovenije

                        37 400 399,43

                        36 382 848,76

                        – 1 017 550,67

                        Národná banka Slovenska

                        83 623 179,61

                        86 643 356,59

                        3 020 176,98

                        Suomen Pankki

                        136 005 388,82

                        137 564 189,84

                        1 558 801,02

                           Nationale centralbanker uden for euroområdet

                        Българска народна банка (Bulgarian National Bank)

                        3 487 005,40

                        3 454 936,32

                        – 32 069,08

                        Česká národní banka

                        6 525 449,57

                        6 564 825,54

                        39 375,97

                        Danmarks Nationalbank

                        6 037 512,38

                        6 083 383,35

                        45 870,97

                        Hrvatska narodna banka

                        2 444 963,16

                        2 302 884,94

                        – 142 078,22

                        Magyar Nemzeti Bank

                        5 601 129,28

                        5 418 457,29

                        – 182 671,99

                        Narodowy Bank Polski

                        20 796 191,71

                        21 136 367,55

                        340 175,84

                        Banca Naţională a României

                        10 564 124,40

                        9 933 297,11

                        – 630 827,29

                        Sveriges riksbank

                        9 226 559,46

                        10 238 562,31

                        1 012 002,85

                        Bank of England

                        55 509 147,81

                        58 200 921,14

                        2 691 773,33

                           I alt
                            (1)

                           7 740 076 934,57

                           7 659 443 757,27

                           – 80 633 177,30

               (1)  På grund af afrunding stemmer totalerne ikke nødvendigvis nøjagtigt med summen af de angivne tal.


title: Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/46 af 29. november 2018 om fastsættelse af de foranstaltninger, som er nødvendige for bidraget til den akkumulerede værdi af Den Europæiske Centralbanks egenkapital og for justeringen af de nationale centralbankers fordringer svarende til de overførte valutareserveaktiver og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/26 (ECB/2018/30)

text:
                  11.1.2019

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 9/190

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2019/46
         af 29. november 2018
         om fastsættelse af de foranstaltninger, som er nødvendige for bidraget til den akkumulerede værdi af Den Europæiske Centralbanks egenkapital og for justeringen af de nationale centralbankers fordringer svarende til de overførte valutareserveaktiver og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/26 (ECB/2018/30)
         STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
         under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 30, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/43 (ECB/2018/27) (1) fastsætter bestemmelserne for justering af fordelingsnøglen for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (ECB) (herefter »fordelingsnøglen«) i overensstemmelse med artikel 29.3 i statutten for Det Europæiske system af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) og fastsætter med virkning fra 1. januar 2019 de nye vægte, som hver af de nationale centralbanker tillægges i den ændrede fordelingsnøgle (herefter »fordelingsnøglevægtene«).

                     (2)

                     Justeringerne af fordelingsnøglevægtene og de deraf følgende ændringer i de nationale centralbankers andele af den i ECB indskudte kapital gør det nødvendigt at justere de fordringer, som ECB i henhold til ESCB-statuttens artikel 30.3 har krediteret de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »de nationale centralbanker i euroområdet«), og som svarer til de nationale centralbanker i euroområdets bidrag til ECB's valutareserveaktiver (herefter »fordringerne«). De nationale centralbanker i euroområdet, hvis fordring bliver større som følge af, at deres fordelingsnøglevægt øges fra 1. januar 2019, skal derfor foretage en udligningsoverførsel til ECB, mens ECB skal foretage en udligningsoverførsel til de nationale centralbanker i euroområdet, hvis fordring bliver mindre som følge af, at deres fordelingsnøglevægt mindskes.

                     (3)

                     I overensstemmelse med de overordnede principper om rimelighed, ligebehandling og beskyttelse af berettigede forventninger, som ligger til grund for ESCB-statutten, skal de nationale centralbanker i euroområdet, hvis relative andel af den akkumulerede værdi af ECB's egenkapital bliver større som følge af ovennævnte justeringer, ligeledes foretage en udligningsoverførsel til de nationale centralbanker i euroområdet, hvis relative andel bliver mindre.

                     (4)

                     Med henblik på at beregne justeringen af værdien af de enkelte nationale centralbanker i euroområdets andel af ECB's akkumulerede egenkapital skal de respektive fordelingsnøglevægte for de enkelte nationale centralbanker i euroområdet indtil 31. december 2018 og med virkning fra 1. januar 2019 udtrykkes som en procentdel af ECB's samlede kapital, som er indskudt af alle de nationale centralbanker i euroområdet.

                     (5)

                     Det er derfor nødvendigt at vedtage en ny ECB-afgørelse, som ophæver Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/26 (2) —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Definitioner
            I denne afgørelse forstås ved:
            a)   »akkumulerede værdi af egenkapitalen« (accumulated equity value): ECB's samlede reserver, værdireguleringskonti og de hensættelser, der svarer til reserver, som beregnet af ECB den 31. december 2018. Uden at den generelle betydning af begrebet »den akkumulerede værdi af egenkapitalen« derved berøres, inkluderer ECB's reserver og de hensættelser, der svarer til reserver, den almindelige reservefond og hensættelser til dækning af tab i forbindelse med kurs-, rente-, kredit- og guldprisrisici
            b)   »overførselsdagen« (transfer date): den anden bankdag efter Styrelsesrådets godkendelse af ECB's regnskaber for regnskabsåret 2018.

            Artikel 2
            Bidrag til ECB's reserver og hensættelser

               1.   Hvis en national centralbank i euroområdets andel af den akkumulerede værdi af egenkapitalen bliver større som følge af, at dens fordelingsnøglevægt øges med virkning fra 1. januar 2019, overfører den pågældende nationale centralbank i euroområdet det i henhold til stk. 3 fastsatte beløb til ECB på overførselsdagen.

               2.   Hvis en national centralbank i euroområdets andel af den akkumulerede værdi af egenkapitalen bliver mindre som følge af, at dens fordelingsnøglevægt mindskes med virkning fra 1. januar 2019, modtager den pågældende nationale centralbank i euroområdet det i henhold til stk. 3 fastsatte beløb fra ECB på overførselsdagen.

               3.   ECB beregner og bekræfter senest på dagen for Styrelsesrådets godkendelse af ECB's regnskab for regnskabsåret 2018 over for de enkelte nationale centralbanker i euroområdet enten det beløb, som den pågældende nationale centralbank i euroområdet skal overføre til ECB, hvor stk. 1 finder anvendelse, eller det beløb, som den pågældende nationale centralbank i euroområdet skal modtage fra ECB, hvor stk. 2 finder anvendelse. Idet tallet afrundes, beregnes hvert enkelt beløb, som skal overføres eller modtages, ved at multiplicere den akkumulerede værdi af egenkapitalen med den absolutte forskel mellem hver enkelt nationale centralbank i euroområdets fordelingsnøglevægt den 31. december 2018 og dens fordelingsnøglevægt fra 1. januar 2019, og dividere resultatet med 100.

               4.   Hvert enkelt beløb omtalt i stk. 3 forfalder i euro den 1. januar 2019, men overførslen af beløbet effektueres på overførselsdagen.

               5.   På overførselsdagen overfører en national centralbank i euroområdet eller ECB, som skal overføre et beløb i henhold til stk. 1 eller 2, ligeledes separat eventuelle renter, som i perioden fra 1. januar 2019 til overførselsdagen er påløbet de respektive beløb, som den pågældende nationale centralbank i euroområdet eller ECB skal betale. De, som overfører og modtager disse renter, er de samme, som de, der overfører og modtager de beløb, som renterne er påløbet.

               6.   Hvis den akkumulerede værdi af egenkapitalen er mindre end nul, skal de beløb, der skal overføres eller modtages i henhold til stk. 3 og 5, afvikles i den modsatte retning af det, som er angivet i stk. 3 og stk. 5.

            Artikel 3
            Justering af fordringerne svarende til de overførte valutareserveaktiver

               1.   De nationale centralbanker i euroområdets fordringer justeres med virkning fra 1. januar 2019 i overensstemmelse med deres ændrede fordelingsnøglevægt. Værdien af de nationale centralbanker i euroområdets fordringer fra 1. januar 2019 er anført i tredje kolonne i tabellen i bilaget til denne afgørelse.

               2.   I medfør af denne bestemmelse, og uden at der kræves yderligere formaliteter eller foranstaltninger, anses hver enkelt national centralbank i euroområdet for den 1. januar 2019 enten at have overført eller modtaget den absolutte værdi af den fordring i euro, som er anført ud for dens navn i fjerde kolonne i tabellen i bilaget til denne afgørelse, idet »-« angiver en fordring, som den nationale centralbank i euroområdet skal overføre til ECB, og »+« en fordring, som ECB skal overføre til den nationale centralbank i euroområdet.

               3.   På TARGET2's første åbningsdag (Trans-European Automated Real-Time Gross settlement Express Transfer) efter den. 1. januar 2019 overfører eller modtager hver enkelt national centralbank i euroområdet den absolutte værdi af det beløb i euro, som er anført ud for dens navn i fjerde kolonne i tabellen i bilaget til denne afgørelse, idet »+« angiver et beløb, som den nationale centralbank i euroområdet skal overføre til ECB, og »–« et beløb, som ECB skal overføre til den nationale centralbank i euroområdet.

               4.   På TARGET2's første åbningsdag efter den 1. januar 2019 overfører en national centralbank i euroområdet eller ECB, som skal overføre et beløb i henhold til stk. 3, ligeledes separat eventuelle renter, som i perioden fra 1. januar 2019 til overførselsdagen er påløbet de respektive beløb, som den pågældende nationale centralbank i euroområdet eller ECB skal betale. De, som overfører og modtager disse renter, er de samme, som de, der overfører og modtager de beløb, som renterne er påløbet.

            Artikel 4
            Generelle bestemmelser

               1.   Påløbne renter omhandlet i artikel 2, stk. 5, og artikel 3, stk. 4, beregnes på dagsbasis efter renteberegningskonventionen »faktisk antal dage/360« til en sats svarende til den senest tilgængelige marginale rente, der er anvendt af Eurosystemet i dets primære markedsoperationer.

               2.   Enhver overførsel i henhold til artikel 2, stk. 1, 2 og 5, og artikel 3, stk. 3 og 4, foretages separat gennem TARGET2.

               3.   ECB og de nationale centralbanker i euroområdet, som skal foretage en af de i stk. 2 omhandlede overførsler, giver i god tid de instrukser, der er nødvendige for, at disse overførsler kan ske korrekt og rettidigt.

            Artikel 5
            Ikrafttrædelse og ophævelse

               1.   Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2019.

               2.   Afgørelse ECB/2013/26 ophæves med virkning fra den 1. januar 2019.

               3.   Henvisninger til afgørelse ECB/2013/26 skal forstås som henvisninger til denne afgørelse.

            Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 29. november 2018.

               Mario DRAGHI

                  Formand for ECB

            (1)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2019/43 af 29. november 2018 om de nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank og om ophævelse af afgørelse ECB/2013/28 (ECB/2018/27) (se side 178 i denne EUT).

            (2)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/26 af 29. august 2013 om fastsættelse af de foranstaltninger, som er nødvendige for bidraget til den akkumulerede værdi af Den Europæiske Centralbanks egenkapital og for justeringen af de nationale centralbankers fordringer svarende til de overførte valutareserveaktiver (EUT L 16 af 21.1.2014, s. 47).

            BILAG

               FORDRINGER SVARENDE TIL DE VALUTARESERVEAKTIVER, DER ER OVERFØRT TIL ECB

                        National centralbank i euroområdet

                        Fordring svarende til de valutareserveaktiver, der er overført til ECB den 31. december 2018
                        (EUR)

                        Fordring svarende til de valutareserveaktiver, der er overført til ECB fra den 1. januar 2019
                        (EUR)

                        Beløb, som skal overføres
                        (EUR)

                        Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                        1 435 910 942,87

                        1 465 002 366,44

                        29 091 423,57

                        Deutsche Bundesbank

                        10 429 623 057,57

                        10 643 868 063,45

                        214 245 005,88

                        Eesti Pank

                        111 729 610,86

                        114 047 652,58

                        2 318 041,72

                        Central Bank of Ireland

                        672 637 755,83

                        681 156 559,14

                        8 518 803,31

                        Bank of Greece

                        1 178 260 605,79

                        1 002 089 435,15

                        – 176 171 170,64

                        Banco de España

                        5 123 393 758,49

                        4 832 595 424,83

                        – 290 798 333,66

                        Banque de France

                        8 216 994 285,69

                        8 232 583 116,25

                        15 588 830,56

                        Banca d'Italia

                        7 134 236 998,72

                        6 839 555 945,19

                        – 294 681 053,53

                        Central Bank of Cyprus

                        87 679 928,02

                        87 100 417,59

                        – 579 510,43

                        Latvijas Banka

                        163 479 892,24

                        158 264 298,37

                        – 5 215 593,87

                        Lietuvos bankas

                        239 453 709,58

                        235 223 283,44

                        – 4 230 426,14

                        Banque centrale du Luxembourg

                        117 640 617,24

                        131 548 867,56

                        13 908 250,32

                        Central Bank of Malta

                        37 552 275,85

                        42 420 163,46

                        4 867 887,61

                        De Nederlandsche Bank

                        2 320 070 005,55

                        2 357 274 575,15

                        37 204 569,60

                        Oesterreichische Nationalbank

                        1 137 636 924,67

                        1 177 854 948,49

                        40 218 023,82

                        Banco de Portugal

                        1 010 318 483,25

                        948 484 720,39

                        – 61 833 762,86

                        Banka Slovenije

                        200 220 853,48

                        194 773 455,44

                        – 5 447 398,04

                        Národná banka Slovenska

                        447 671 806,99

                        463 840 147,98

                        16 168 340,99

                        Suomen Pankki

                        728 096 903,95

                        736 441 854,14

                        8 344 950,19

                           I alt
                            (1)

                           40 792 608 416,64

                           40 344 125 295,04

                           – 448 483 121,60

               (1)  På grund af afrunding stemmer totalerne ikke nødvendigvis nøjagtigt med summen af de angivne tal.