Vigtig juridisk meddelelse

|

E2000C0142

Afgørelse truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden nr. 142/00/KOL den 26. juli 2000 om afslutning af en sag, der blev indledt på grundlag af en klage vedrørende påstået statsstøtte til visse virksomheder gennem kontraktvilkårene for elektricitet ("Kraftkontrakter på myndighetsbestemte vilkår") (Støtte nr. 020.500.032) (Norge)

EF-Tidende nr. L 324 af 21/12/2000 s. 0035 - 0039

Afgørelse truffet af EFTA-Tilsynsmyndighedennr. 142/00/KOLden 26. juli 2000om afslutning af en sag, der blev indledt på grundlag af en klage vedrørende påstået statsstøtte til visse virksomheder gennem kontraktvilkårene for elektricitet ("Kraftkontrakter på myndighetsbestemte vilkår")(Støtte nr. 020.500.032)(Norge)EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN,som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde(1), særlig artikel 61 til 63 og protokol 26,som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en Tilsynsmyndighed og en Domstol(2), særlig artikel 24 og artikel 1 i protokol 3,som henviser til Tilsynsmyndighedens retningslinjer(3) for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen, ogsom tager følgende i betragtning:I. SAGSFREMSTILLING1. IndledningVed brev af 25. maj 1999, som blev modtaget og registreret den 27. maj 1999 (dok. nr. 99-3837 A), modtog Tilsynsmyndigheden en klage fra den norske miljøorganisation Bellona ("Miljøstiftelsen Bellona"). Klageren påstod, at prisen på elektricitet i fremtidige kontrakter mellem Statkraft og 16 norske virksomheder ville ligge under markedspriserne, og at det ville være i modstrid med artikel 61 i EØS-aftalen. Statkraft er et 100 % statsejet selskab, som producerer elektricitet ud fra vandkraft. Statkraft skulle være tvunget til at indgå nævnte kontrakter, hvis betingelser var blevet fastlagt af det norske parlament (Stortinget). Klageren henviste til et forslag fra regeringen til Stortinget ("St. prp. nr. 52 (1998-99) Om Statkrafts industrikontrakter og leieavtaler"), som var blevet forelagt den 26. marts 1999.2. Statkrafts industrikontrakter og lejeaftaler ("St. prp. nr. 52 (1998-99) Om Statkrafts industrikontrakter og leieavtaler")Regeringen foreslog i St. prp. nr. 52 (1998-99), at Statkraft skulle tilbyde 16 nærmere bestemte virksomheder nye elforsyningskontrakter fra 1. januar 2001 med en løbetid på 20 år (i det følgende benævnt "52-kontrakter"). Virksomhederne hører til de energiintensive industrier og papir- og papirmasseindustrierne. Prisvilkårene i disse kontrakter skulle afspejle forventede markedspriser.Prisen blev foreslået fastsat til 15,5 øre/kWh (1999-priser) for kontrakter, der begynder 1. januar 2001. For kontrakter, der begynder senere, skulle der være en højere pris, hvilket er en afspejling af, at elpriserne ifølge markedsforventningerne vil stige i faste priser. Priserne skulle reguleres efter forbrugerprisindekset. Endvidere skulle priserne i 52-kontrakterne reguleres i 2011, hvis elmarkedet skulle vise sig at udvikle sig anderledes, end hvad der var forventet i St. prp. nr. 52. Hvis den gennemsnitlige spotpris i 2006-2010 skulle afvige med mere end 1 øre/kWh (1999-priser) fra 17,8 øre/kWh (1999-priser), skulle kontraktprisen reguleres tilsvarende.Virksomheder, der indgår de nye kontrakter, skulle acceptere tre sæt vilkår, som havde at gøre med kapacitetsbegrænsninger på nettet, bufferlager til tørkeår og energieffektivitet. Ifølge standardvilkårene i 52-kontrakterne skal virksomhederne kunne tilbyde kraftreserver på op til 100 timer pr. 12 måneder. Statnett (den statsejede netoperatør) kan give virksomhederne pålæg om at reducere deres elforbrug med 15 minutters varsel. Endvidere kræves det i 52-kontrakterne, at industrien skal betale spotprisen, hvis den gennemsnitlige spotpris overstiger 30 øre/kWh i 168 timer i træk. Herved deles risikoen for en høj spotpris og forsyningsknaphed fremover mellem Statkraft og industrien. Prisvilkårene, som de er fastsat i St. prp. nr. 52 (1998-99) og omtalt ovenfor, er baseret på markedsvilkårene for langtidskontrakter og reguleres efter værdien af forpligtelserne til offentlig tjeneste.Virksomhederne vil blive tilbudt kontrakter, som dækker maksimalt 50 % (9 virksomheder) eller 70 % (7 virksomheder) af deres aktuelle energibehov. Fra og med 2011 skal energivolumenen gradvis reduceres (6 % pr. år).Ifølge St. prp. nr. 52 skal virksomheder, der accepterer 52-kontrakterne, afslutte deres nuværende kontrakter med Statkraft. Det drejer sig om 11 ud af 16 virksomheder. For virksomheder, der har kontrakter med en pris, der er lavere end startprisen i 52-kontrakterne, vil startprisen i de nye kontrakter blive reduceret. Denne reduktion vil blive beregnet for hver enkelt virksomhed ved 1) tilbagediskontering af nutidsværdien af forskellen mellem den anslåede markedspris og den aktuelle kontraktpris for den resterende del af kontraktperioden og 2) konvertering af denne nutidsværdi til prisreduktioner under de nye kontrakters løbetid.Yderligere tre virksomheder skulle tilbydes nye lejeaftaler i forbindelse med tre kraftværker(4). De nye lejeaftaler skulle starte den 1. januar 2001 og løbe over 30 år. Prisen skulle fastsættes til 15,75 øre/kWh (1999-priser) for perioden 2001 til 2020. Prisen mellem 2021 og 2030 skulle (i faste priser) være lig den gennemsnitlige spotpris for elektricitet i perioden fra 2016 til 2020. Der skulle ligeledes indføres afslutningsklausuler svarende til de andre (salgs)kontrakter.Stortinget vedtog St. prp. nr. 52 (1998-99) den 16. juni 1999 med tre ændringer(5). For det første blev reduktionen af kontraktvolumenen fra 2011 nedsat fra 6 % pr. år til 5 % pr. år. For det andet skulle indeksreguleringen baseres på engrosprisindekset. (Olie- og energiministeriet besluttede senere, at de årlige prisreguleringer skulle baseres på et gennemsnit af forbrugerprisindekset og engrosprisindekset). For det tredje skulle yderligere to virksomheder (Becromal og Hunsfoss) tilbydes 52-kontrakter ud over de 16 virksomheder, som regeringen havde foreslået.3. KlagerenKlageren konkluderer, at kontrakterne i St. prp. nr. 52 ikke er i overensstemmelse med EØS-aftalens regler om statsstøtte (artikel 61, stk. 1). Det ville ifølge Bellona være muligt at opnå 20-årige kontrakter på det åbne marked til en pris af 21 øre/kWh (pålydende kontraktpris), hvor startprisen i St. prp. nr. 52 er 15,5 øre/kWh (indeksregulerede 1999-priser). For virksomheder, der allerede har 52-kontrakter med Statkraft, vil startprisen ifølge afslutningsklausulerne kunne gå helt ned til 11 øre/kWh (indeksregulerede 1999-priser). Hvis man sammenligner en startpris på 15,5 øre/kWh (indeksregulerede 1999-priser) med en pris på 21 øre/kWh (pålydende kontraktpris) over en periode på 20 år, vil indeksreguleringen skulle være på 3,1 % p.a., hvis kontrakterne skal være økonomisk sammenlignelige. Klageren henviser til, at regeringen regner med en vækst i forbrugerpriserne på 2,5 % indtil 2010. De 16 virksomheder vil derfor ifølge Bellona sandsynligvis skulle have statsstøtte, når de indgår 52-kontrakterne. 52-kontrakterne vil falde ind under anvendelsesområdet i EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, og ingen af undtagelsesbestemmelserne i artikel 61, stk. 2 eller 3, vil kunne finde anvendelse ifølge klageren.4. Korrespondance mellem de norske myndigheder og TilsynsmyndighedenVed brev af 6. juli 1999 (dok. nr. 99-5022 D) sendte Tilsynsmyndigheden en kopi af klagen fra Bellona til de norske myndigheder. De norske myndigheder blev bl.a. anmodet om at indsende fuldstændig dokumentation vedrørende det system, som Statkraft benytter ved tildeling af energikontrakter til enkelte selskaber. Tilsynsmyndigheden bad især de norske myndigheder om at gøre rede for, hvorfor de elpriser, der blev tilbudt nogle af virksomhederne, efter deres opfattelse ikke ville begunstige disse virksomheder efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.Ved brev af 13. oktober 1999, som blev modtaget og registreret af Tilsynsmyndigheden den 14. oktober 1999 (dok. nr. 99-7668 A), besvarede Norges repræsentation ved Den Europæiske Union Tilsynsmyndighedens brev af 6. juli 1999. Brevet var vedlagt omfattende dokumentation om det tidligere og nuværende norske system for elområdet, herunder hovedtrækkene i St. prp. nr. 52 (1998-99). De norske myndigheder anførte i brevet, at 52-kontrakter er "baseret på et prisniveau, som kan opnås på grundlag af langfristede kontrakter på det nuværende elmarked, justeret med værdien af visse forpligtelser til offentlig tjeneste".På et møde mellem repræsentanter for de norske myndigheder og Tilsynsmyndigheden, der fandt sted i Bruxelles den 15. februar 2000, gjorde de norske myndigheder nærmere rede for indholdet af St. prp. nr. 52 (1998-99).Ved brev af 28. februar 2000 (dok. nr. 00-1613 D) anmodede Tilsynsmyndigheden om yderligere oplysninger fra de norske myndigheder. Tilsynsmyndigheden opfordrede bl.a. de norske myndigheder til endnu en gang at kommentere klagen fra Bellona, at indsende yderligere oplysninger om 52-kontrakterne og at forklare, hvordan værdien af forpligtelserne til offentlig tjeneste var blevet beregnet.Der blev afholdt et nyt møde i Oslo den 3. marts 2000 mellem repræsentanter for de norske myndigheder og Tilsynsmyndigheden, hvor disse emner blev taget op. På samme tidspunkt havde Tilsynsmyndigheden møde med operatører på elmarkedet i Norge.Ved brev af 8. maj 2000, som blev modtaget og registreret af Tilsynsmyndigheden den 10. maj 2000 (dok. nr. 00-3577 A), indsendte olie- og energiministeriet yderligere oplysninger. Ministeriet anførte, at "52-kontrakterne er baseret på priser, som kan opnås på grundlag af langfristede kontrakter på det nuværende elmarked, justeret med værdien af forpligtelserne til offentlig tjeneste. Desuden er den nedadgående regulering af kontraktvolumenen, som starter i 2011, også afspejlet i kontraktprisen. Den pris, som Bellona henviser til, anvendes i kontrakter uden forpligtelser til offentlig tjeneste og med en konstant volumen pr. år i hele kontraktperioden. Det er derfor ikke korrekt at sammenligne disse to priser". Ministeriet henviste til tidligere korrespondance og anførte, at "Det er blevet påvist, at ministeriets pris er på samme niveau eller højere end Bellonas pris på 21 øre/kWh afhængigt af diskonteringssatsen".I brev af 8. maj 2000 henviste ministeriet endvidere til, at Stortinget var i færd med at justere nogle af elementerne i St. prp. nr. 52 (1998-99). Der var tale om indeksregulering af kontraktprisen og reduktion af kontraktvolumenen fra 2011. For at få indført disse ændringer var startprisen i 52-kontrakterne blevet sat op fra 15,50 øre/kWh til 15,88 øre/kWh (1999-priser). Ministeriet henviste til, at priserne i 52-kontrakter kunne reguleres fra og med 1. januar 2011, hvis markedsprisen på el udviklede sig anderledes end forventet. Ministeriet bemærkede også, at industrien skulle betale spotmarkedspriser, når disse priser overstiger 30 øre/kWh (1999-priser) syv dage i træk. Ministeriet forklarede således nærmere, hvordan forpligtelserne til offentlig tjeneste blev beregnet (energikontrol, bufferlager til tørkeår og effektiv udnyttelse af energi), og hvordan afslutningsklausulen i 52-kontrakter og lejeaftaler skulle fortolkes.I et brev af 12. maj 2000 (dok. nr. 00-3564 D) til de norske myndigheder anførte Tilsynsmyndigheden, at "ud fra de oplysninger vi hidtil har modtaget, er Tilsynsmyndigheden af den opfattelse, at kontrakter, der er omhandlet i St. prp. nr. 2, kan indeholde støtte. Afslutningsklausuler i de foreslåede kontrakter indebærer at virksomheder med eksisterende kontrakter ('statkraftskontrakter') og lejeaftaler ('leieavtaler') vil have fordele i en længere tidsperiode. På den anden side ser det ud til, at prisvilkårene, som er fastsat i St. prp. nr. 52, for virksomheder, der ikke allerede har kontrakter, dvs. at de ikke er berørt af afslutningsklausulen, er sammenlignelige med markedsvilkårene. Hvis Statkraft og de i St. prp. nr. 52 nævnte virksomheder indgår kontrakter under de nuværende betingelser, dvs. med afslutningsklausuler, vil Tilsynsmyndigheden være nødt til at indlede procedurer i henhold til artikel 1 i protokol nr. 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen."5. Ændringer i Statkrafts industrikontrakter og lejeaftaler ("St. prp. nr. 78 (1999-00) Endringer i vilkårene for Statkrafts industrikontrakter og leieavtaler")Ved brev af 13. juni 2000 fra Norges repræsentation ved Den Europæiske Union, som blev modtaget og registreret den 14. juni 2000 (dok. nr. 00-4346 A) underrettede de norske myndigheder Tilsynsmyndigheden om, at den norske regering den 2. juni 2000 havde fremlagt et forslag for Stortinget om ændringer i vilkårene for Statkrafts industrikontrakter og lejeaftaler ("St. prp. nr. 78 (1999-2000) Endringer i vilkårene for Statkrafts industrikontrakter og leieavtaler"). Ifølge forslaget skulle afslutningsklausulen i 52-kontrakterne fjernes. Det betyder, at de eksisterende kontrakter og aftaler vil fortsætte uden ændringer, indtil de udløber.Ved brev af 27. juni 2000 fra det norske olie- og energiministerium, som blev modtaget og registreret den 29. juni 2000 (dok. nr. 00-4701 A), underrettede ministeriet Tilsynsmyndigheden om, at Stortinget havde vedtaget St. prp. nr. 78 (1999-2000) den 14. juni 2000(6).II. VURDERINGKlageren hævdede, at priserne i 52-kontrakterne (jf. punkt I.2) ville ligge under markedspriserne, og at dette ville være i modstrid med EØS-aftalens artikel 61, stk. 1.For at en foranstaltning udgør statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, skal den:1. bevilges over statslige midler2. forvride eller risikere at forvride konkurrencen ved at favorisere visse virksomheder eller fremstilling af visse varer3. påvirke handlen mellem kontraherende parter.Disse vilkår ville være opfyldt, hvis Statkraft (sælgeren) blev tvunget til at indgå 52-kontrakter med vilkår, som er mere fordelagtige for virksomhederne (køberne) end markedsvilkårene, dvs. hvis 52-kontrakterne giver køberne en finansiel fordel. Tilsynsmyndigheden må derfor kunne identificere eventuelle elementer af statsstøtte i 52-kontrakterne og kvantificere dem.Vedtagelsen af St. prp. nr. 78 (1999-2000) (jf. punkt I.5) betyder, at afslutningsklausulen er blevet trukket tilbage fra 52-kontrakterne. Det indebærer, at eksisterende kontrakter og aftaler løber videre uden ændringer til deres respektive udløbsdatoer. Dette gælder kontrakter med 11 virksomheder og de tre nævnte lejeaftaler.Prisen i 52-kontrakter, der begynder 1. januar 2001, vil blive fastsat til 15,88 øre/kWh (1999-priser) og korrigeret for årlig inflation. Kontrakter, som begynder efter denne dato, vil have højere priser, og afspejler dermed, at elpriserne vil stige i faste priser. Hvis priserne på elmarkedet udvikler sig anderledes end forventet, kan prisen ifølge kontrakterne reguleres fra og med 1. januar 2011. Desuden vil virksomhederne skulle betale spotprisen, hvis den gennemsnitlige spotpris overstiger 30 øre/kWh i mere end 168 timer i træk.Prisen i lejeaftalerne er 15,75 øre/kWh i faste priser for perioden fra 2001 til 2020. Nominelt vil denne pris også blive inflationskorrigeret. Prisen mellem 2021 og 2030 vil (i faste priser) være lig den gennemsnitlige spotpris i perioden fra 2016 til 2020.Virksomheder, der accepterer 52-kontrakter og lejeaftaler, vil skulle bidrage til energikontrol og bufferlager til tørkeår. Værdien af disse forpligtelser er afspejlet i kontraktpriserne.Tilsynsmyndigheden har modtaget omfattende information fra de norske myndigheder om priser i langfristede kontrakter. De norske myndigheder har indsamlet oplysninger fra en lang række kilder (mæglere) på elmarkedet. Tilsynsmyndigheden har også indsamlet oplysninger fra forskellige kilder. Af disse oplysninger fremgår det, at markedspriserne for langfristede elkontrakter er gået ned, siden St. prp. nr. 52 (1998-99) blev forelagt for Stortinget. Det er nu muligt at opnå 20-årige kontrakter på det frie marked til en pris af ca. 19 øre/kWh. Denne pris er fastsat nominelt for hele kontraktperioden og bliver dermed ikke inflationskorrigeret. Bellona hævdede, at en tilsvarende pris ville være 21 øre/kWh.Tilsynsmyndigheden er enig med de norske myndigheder i, at det ikke er korrekt at foretage en direkte sammenligning af priserne i kontrakter omfattet af St. prp. nr. 52 (1998-99) og kontrakter uden forpligtelser til offentlig tjeneste og med en konstant volumen i hele kontraktperioden. Desuden er priser i 52-kontrakter udtrykt i faste priser (15,88 øre/kWh), hvorimod den aktuelle pris, der skal betales, vil være korrigeret for inflation. Den pris, som Bellona har fremført, er en pris, som vil blive fastholdt nominelt i hele kontraktperioden og ikke korrigeret for inflation. Hvis den økonomiske værdi af en kontrakt med en given nominel pris skulle svare til den økonomiske værdi af en kontrakt med en stigende nominel pris, ville førstnævnte pris naturligvis være højere som udgangspunkt, mens sidstnævnte pris ville være højere ved udløbet af kontraktperioden. For at kunne sammenligne de økonomiske værdier af sådanne kontrakter ville det være nødvendigt at opstille antagelser om inflationsudviklingen og en diskonteringssats.Tilsynsmyndigheden har foretaget sammenligninger mellem forskellige fastsatte nominelle priser under anvendelse af diskonteringsfaktorer og en pris på 15,88 øre/kWh, som indeksreguleres med 2,25 % over en 20-årig periode. Med en diskonteringsfaktor på 7 %(7) har Tilsynsmyndigheden skønnet, at ministeriets indeksregulerede pris på 15,88 øre/kWh er højere end den nuværende fastsatte nominelle markedspris på 19 øre/kWh. Desuden må der tages hensyn til, at virksomheder, som indgår 52-kontrakter, er pålagt forpligtelser til offentlig tjeneste. Tilsynsmyndigheden kan derfor ikke udlede, at 52-kontrakter indeholder statsstøtte.III. KONKLUSIONI lyset af ovenstående sagsfremstilling og overvejelser henlægges sagen af Tilsynsmyndigheden,HAR TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:EFTA-Tilsynsmyndighedens undersøgelse af klagen, der blev modtaget og registreret den 27. maj 1999 (dok. nr. 99-3867 A), om påstået statsstøtte til visse virksomheder gennem kontraktvilkårene for elektricitet ("Kraftkontrakter på myndighetsbestemte vilkår") (støtte nr. 020.500.032) henlægges.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2000.For EFTA-TilsynsmyndighedenKnut AlmestadFormand(1) I det følgende benævnt EØS-aftalen.(2) I det følgende benævnt aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen.(3) Proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (retningslinjer fra statsstøtte) vedtaget og udstedt af EFTA-Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994. Offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994, s. 1, og EØS-tillægget til EFT 32 af 3.9.1994, s. 1. Retningslinjerne blev senest ændret den 12. april 2000 og er endnu ikke offentliggjort.(4) "Saudavassdraget, Tyssovassdraget og Bremanger".(5) Innst. S. nr. 233 (1998-99) "Innstilling fra energi- og miljøkomiteen om Statskrafts industrikontrakter og leieavtaler og om Kraftkontrakter med industrien".(6) Innst. S. nr. 251 (1999-2000) "innstilling fra energi- og miljøkomiteen om endringer i vilkårene for Statskrafts industrikontrakter og leieavtaler".(7) De norske myndigheder anvender 7 %. Jf. St. prp. nr. 52 (1998-99), s. 14.


title: 2014/20/EU: Rådets afgørelse af 23. september 2013 om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om de europæiske satellitnavigationsprogrammer

text:
                  20.1.2014

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 15/1

         RÅDETS AFGØRELSE
         af 23. september 2013
         om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af samarbejdsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om de europæiske satellitnavigationsprogrammer
         (2014/20/EU)
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR –
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 172 sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
         under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Ved afgørelse af 29. juni 2010 gav Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, Kommissionen bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Schweiz om etablering af en samarbejdsaftale om de europæiske satellitnavigationsprogrammer.

                     (2)

                     Kommissionen har forhandlet aftalen på vegne af Unionen og dens medlemsstater.

                     (3)

                     Aftalen gør det muligt for Schweiz at deltage i de europæiske satellitnavigationsprogrammer. Til gengæld skal Schweiz bidrage til finansieringen af disse programmer.

                     (4)

                     Forhandlingerne blev afsluttet på vellykket vis ved Kommissionens parafering af aftalen den 6. marts 2013 og Det Schweiziske Forbunds parafering den 12. marts 2013.

                     (5)

                     Aftalen bør undertegnes på vegne af Unionen med forbehold af senere indgåelse.

                     (6)

                     Med henblik på at sikre øjeblikkelig gennemførelse og relevant Schweizisk deltagelse i de programelementer i de europæiske satellitbaserede navigationsprogrammer, der henhører under Unionens kompetence, bør aftalen anvendes midlertidigt, jf. aftalens artikel 27, stk. 2.

                     (7)

                     I henhold til aftalens artikel 27, stk. 1, bør den godkendes af Unionen og dens medlemsstater efter deres interne procedurer.

                     (8)

                     Unionens holdning i det blandede udvalg skal vedtages af Rådet på forslag af Kommissionen, for så vidt udvalget skal vedtage retsakter, der har retsvirkninger, eller afgørelser, der suspenderer anvendelsen af aftalen.

                     (9)

                     Desuden bør Kommissionen for så vidt angår spørgsmål, der skal behandles af det blandede udvalg, og som ikke har retsvirkninger, koordinere Unionens holdning med medlemsstaterne –

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af samarbejdsaftalen om satellitnavigation mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om de europæiske satellitnavigationsprogrammer med forbehold af indgåelse af aftalen.
            Aftalens tekst er knyttet til denne afgørelse.

            Artikel 2
            Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.

            Artikel 3
            Aftalen anvendes midlertidigt, jf. aftalens artikel 27, stk. 2, indtil procedurerne for indgåelsen er afsluttet (1).

            Artikel 4
            Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 27, stk. 2, i aftalen.

            Artikel 5
            Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

            Udfærdiget i Bruxelles, den 23. september 2013.

                  På Rådets vegne

               V. JUKNA

                  Formand

            (1)  Den dato fra hvilken aftalen anvendes midlertidigt offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


Avis juridique important

|

41997D0625(01)

Afgørelse truffet af repræsentanterne for Medlemsstaternes regeringer den 2. juni 1997 om fastlæggelse af hjemstedet for Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad

EF-Tidende nr. C 194 af 25/06/1997 s. 0004 - 0004

AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER den 2. juni 1997 om fastlæggelse af hjemstedet for Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad (97/C 194/02)REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER HAR -under henvisning til artikel 17 i Rådets forordning (EF) nr. 1035/97 af 2. juni 1997 om oprettelse af et europæisk observatorium for racisme og fremmedhad (1), ogud fra følgende betragtning:det er nødvendigt at fastlægge hjemstedet for Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Det Europæiske Observatorium for Racisme og Fremmedhad har hjemsted i Wien.Artikel 2 Denne afgørelse, der offetliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende, træder i kraft samme dag som forordning (EF) nr. 1035/97.Udfærdiget i Luxembourg, den 2. juni 1997.Hans VAN MIERLOFormand(1) EFT nr. L 151 af 10. 6. 1997, s. 1.


Avis juridique important

|

31997D0579

97/579/EF: Kommissionens afgørelse af 23. juli 1997 om oprettelse af videnskabelige komitéer inden for forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 237 af 28/08/1997 s. 0018 - 0023

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 23. juli 1997 om oprettelse af videnskabelige komitéer inden for forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed (EØS-relevant tekst) (97/579/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ogud fra følgende bemærkninger:Ordentlig videnskabelig rådgivning er et vigtigt grundlag for fællesskabsbestemmelserne om forbrugersundhed, der drejer sig om forbrugersundhedsanliggender i snævreste forstand og desuden om dyrs sundhed og trivsel, planters sundhed og miljøbeskyttelse;videnskabelig rådgivning i spørgsmål vedrørende forbrugersundhed skal i forbrugernes og industriens interesse være baseret på principperne om kompetence, uafhængighed og åbenhed;ud over de tilfælde, hvor høringen af de videnskabelige komitéer er obligatorisk, kan disse også høres i spørgsmål af særlig betydning med hensyn til forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed;selv om mange problemer, der nødvendiggør videnskabelig rådgivning, falder ind under en af de eksisterende videnskabelige komitéers nuværende kompetenceområde, forekommer det dog, at visse problemer kan henhøre under flere komitéers kompetence;for at styrke sammenhængen, og for at visse former for overlapning kan undgås, bør nogle af komitéernes arbejdsopgaver omdefineres;Kommissionen har ved afgørelse 97/404/EF (1) oprettet en videnskabelig styringskomité, der koordinerer de videnskabelige komitéers arbejde;Kommissionen skal til enhver tid kunne trække på ordentlig rettidig videnskabelig rådgivning;i henhold til en række rådsdirektiver og -forordninger er det obligatorisk at høre den af de nuværende videnskabelige komitéer, der er relevant i den pågældende sag, og Kommissionen agter at forelægge Rådet passende forslag med henblik på tilpasning af gældende lovgivning til nærværende afgørelse -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. Der nedsættes ved Kommissionen følgende videnskabelige komitéer:- Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler- Den Videnskabelige Komité for Foder- Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel- Den Videnskabelige Komité for Veterinærforanstaltninger med henblik på Folkesundheden- Den Videnskabelige Komité for Planter- Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler- Den Videnskabelige Komité for Lægemidler og Medicinske Anordninger- Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø.2. De videnskabelige komitéers kompetenceområder er angivet i bilaget.3. Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel omfatter en underkomité for dyrs sundhed og en underkomité for dyrs trivsel.Artikel 2 1. De videnskabelige komitéer høres i de tilfælde, der er fastsat i fællesskabsretten. Kommissionen kan beslutte ligeledes at høre dem i ethvert andet spørgsmål af særlig betydning for forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed.2. Når det forelagte spørgsmål er fælles for flere af de i artikel 1 nævnte videnskabelige komitéer, kan disse, efter at den videnskabelige styringskomité har udpeget den berørte komité, nedsætte en fælles arbejdsgruppe, som får til opgave at forberede deres respektive udtalelser. En sådan arbejdsgruppe skal nedsættes, hvis den videnskabelige styringskomité forlanger det.3. Efter anmodning fra Kommissionen yder de videnskabelige komitéer videnskabelig rådgivning om spørgsmål vedrørende forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed. De foretager navnlig:a) en kritisk gennemgang af den risikovurdering, der er foretaget af forskere, som tilhører organisationer i medlemsstaterneb) udformningen af nye risikovurderingsprocedurer på områder som f.eks. levnedsmiddelforårsagede sygdomme og mulighederne for overførelse af sygdomme fra dyr til menneskerc) formuleringen af videnskabelig rådgivning, der skal sætte Kommissionen i stand til at vurdere det videnskabelige grundlag for henstillinger, normer eller retningslinjer udarbejdet i internationale forad) evaluering af de videnskabelige principper, som Fællesskabets sundhedsnormer baseres på, under hensyntagen til de risikovurderingsmetoder, der er udformet af de pågældende internationale organisationer.4. De videnskabelige komitéer kan på grundlag af udviklingen med hensyn til de foreliggende videnskabelige oplysninger gøre Kommissionen opmærksom på eventuelle specifikke eller nyopdukkede problemer, der henhører under deres kompetence, og som vedrører forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed.5. Kommissionen kan anmode om, at en udtalelse afgives inden for en fastsat frist.Artikel 3 1. De videnskabelige komitéer er hver sammensat af højst 19 medlemmer. Antallet af medlemmer i den enkelte komité fastsættes af Kommissionen afhængigt af den nødvendige sagkundskab.2. Medlemmerne af hver enkelt videnskabelige komité skal være eksperter inden for én eller flere af komitéens kompetenceområder, og de skal tilsammen dække det bredest mulige udsnit af videnskabelige discipliner.3. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer udnævnes af Kommissionen, efter at der i De Europæiske Fællesskabers Tidende har været offentliggjort en indkaldelse af interessetilkendegivelser med angivelse af udvælgelseskriterierne og en beskrivelse af udvælgelsesproceduren. Udvælgelsesproceduren foregår i fuld åbenhed og tjener til at finde frem til de bedst egnede kandidater til hvervet i komitéerne. Blandt disse kandidater udpeger Kommissionen medlemmerne af hver enkelt videnskabelig komité, og ingen kan være medlem af flere videnskabelige komitéer.Navnene på medlemmerne af hver enkelt videnskabelig komité offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Artikel 4 De videnskabelige komitéer og underkomitéerne under Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel (i det følgende benævnt »underkomitéer«) vælger blandt deres medlemmer, og ved flertal blandt de medlemmer, som de er sammensat af, en formand og højst to næstformænd.Artikel 5 1. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer udnævnes for en treårsperiode. De kan højst være medlem i to på hinanden følgende perioder. De beholder deres hverv, indtil de afløses eller får deres mandat fornyet.2. I tilfælde af, at et medlem af en videnskabelig komité ikke længere er i stand til at bidrage effektivt til arbejdet i komitéen, eller indgiver anmodning om at udtræde af komitéen, udnævner Kommissionen for den resterende del af perioden en passende afløser, der tages fra den liste over de bedst egnede kandidater, der er opstillet i henhold til artikel 3, stk. 3.3. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer og de udefrakommende eksperter modtager en godtgørelse for det arbejde, de udfører for Kommissionen, samt en refusion for udgifter til rejse og ophold i overensstemmelse med de af Kommissionen fastlagte regler.Artikel 6 1. Medlemmerne af hver enkelt videnskabelig komité skal i denne egenskab handle uafhængigt af enhver udefra kommende påvirkning.2. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer underretter hvert år Kommissionen om eventuelle interessekonflikter, som kunne opfattes som værende til hinder for deres uafhængighed.3. Medlemmerne af de videnskabelige komitéer og de udefrakommende eksperter skal på hvert møde gøre opmærksom på særlige interessekonflikter, som kunne opfattes som værende til hinder for deres uafhængighed.Artikel 7 1. De videnskabelige komitéer og underkomitéerne kan efter aftale med Kommissionen indkalde udefrakommende specialister til at deltage som eksperter i deres arbejde.2. De videnskabelige komitéer og underkomitéerne kan nedsætte særlige arbejdsgrupper med klart definerede mandater. Hver arbejdsgruppe har et medlem af komitéen eller underkomitéen som formand, og udefra kommende eksperter kan deltage heri.3. Arbejdsgrupperne aflægger rapport til de videnskabelige komitéer eller den underkomité, som de hører ind under.Artikel 8 1. De videnskabelige komitéer vedtager deres forretningsordener, som harmoniseres i samarbejde med den videnskabelige styringskomité. Disse forretningsordener skal sikre, at de videnskabelige komitéer udfører deres opgaver på den bedst mulige måde, og således, at principperne om åbenhed, uafhængighed og kompetence overholdes, dog således at legitime ønsker om bevarelse af forretningshemmeligheder tilgodeses. Forretningsordenerne stilles til rådighed for offentligheden.2. Det skal navnlig fremgå af forretningsordenerne, hvilke procedurer der i den enkelte videnskabelige komité er fastsat med henblik på:a) at udpege ordførere til at udarbejde baggrundsinformation og -dokumentation og til at udarbejde udkast til den videnskabelige komités udtalelserb) at kontrollere, at de udpegede ordførere er i stand til at bestride deres særlige hverv så uafhængigt som muligt af enhver form for påvirkning udefrac) at afgive udtalelse så hurtigt som muligt, og under alle omstændigheder før udløbet af den frist, der fastsættes i medfør af artikel 2, stk. 5d) at sikre et nært samarbejde med de øvrige videnskabelige komitéer samt med den videnskabelige styringskomité.3. De videnskabelige komitéer vedtager deres udtalelser med et flertal blandt de medlemmer, som de er sammensat af.4. Underkomitéerne vedtager med et flertal blandt de medlemmer, som de er sammensat af, udkast til udtalelser, som efterfølgende forelægges for den videnskabelige komité for dyrs sundhed og trivsel med henblik på endelig vedtagelse.Artikel 9 1. De videnskabelige komitéer, underkomitéerne samt arbejdsgrupperne træder sammen efter indkaldelse fra Kommissionen.2. Kommissionen varetager sekretariatsopgaverne for de videnskabelige komitéer, underkomitéerne samt arbejdsgrupperne.Artikel 10 De videnskabelige komitéers dagsorden, mødereferater og udtalelser stilles til rådighed for offentligheden uden unødig forsinkelse og under hensyntagen til behovet for at bevare forretningshemmeligheder. Mindretalsstandpunkter anføres altid, dog uden angivelse af de medlemmer, der står for disse synspunkter, medmindre de selv anmoder herom.Artikel 11 Medlemmerne og de udefrakommende eksperter er, uden at traktatens artikel 214 berøres heraf, forpligtet til ikke at videregive oplysninger, som arbejdet i de videnskabelige komitéer, underkomitéerne eller én af arbejdsgrupperne giver dem kendskab til, når de bliver gjort opmærksom på, at der foreligger en anmodning om, at de pågældende oplysninger behandles fortroligt.Artikel 12 1. De videnskabelige komitéer, der nedsættes ved denne afgørelse, erstatter de nuværende videnskabelige komitéer, således som det fremgår af nedenstående:a) Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler erstatter Den Videnskabelige Komité for Levnedsmidler, der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 95/273/EF (2)b) Den Videnskabelige Komité for Foder erstatter den Videnskabelige Komité for Foder, der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 76/791/EØF (3), ændret ved afgørelse 86/105/EØF (4)c) Den Videnskabelige Komité for Dyrs Sundhed og Trivsel erstatter sektionen vedrørende dyrs sundhed og sektionen vedrørende dyrebeskyttelse i Den Videnskabelige Veterinærkomité, der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 81/651/EØF (5), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelsed) Den Videnskabelige Komité for Veterinærforanstaltninger med henblik på Folkesundheden erstatter sektionen vedrørende veterinærhygiejniske foranstaltninger i Den Videnskabelige Veterinærkomité, der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 81/651/EØFe) Den Videnskabelige Komité for Planter erstatter Det Videnskabelige Udvalg for Pesticider, der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 78/436/EØF (6), ændret ved afgørelse 86/105/EØFf) Den Videnskabelige Komité for Kosmetiske Produkter og andre Forbrugsvarer end Levnedsmidler erstatter Det Videnskabelige Udvalg for Kosmetologi, der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 78/45/EØF (7), senest ændret ved afgørelse 94/954/EF (8)g) Den Videnskabelige Komité for Toksicitet, Økotoksicitet og Miljø erstatter Det Rådgivende Videnskabelige Udvalg til Undersøgelse af Kemiske Forbindelsers Toksicitet og Økotoksicitet, der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 78/618/EØF (9), senest ændret ved akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse.2. Afgørelse 76/791/EØF, 78/45/EØF, 78/436/EØF, 78/618/EØF, 81/651/EØF og 95/273/EF ophæves.De komitéer, der er oprettet ved nævnte afgørelser, fungerer dog, indtil de videnskabelige komitéer, der oprettes ved nærværende afgørelse, tiltræder deres hverv.Henvisninger til de ophævede afgørelser betragtes som henvisninger til nærværende afgørelse; henvisninger til de komitéer og sektioner, der er oprettet ved de ophævede afgørelser, betragtes som henvisninger til de respektive komitéer, der oprettes ved nærværende afgørelse.Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 1997.På Kommissionens vegneEmma BONINOMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 169 af 27. 6. 1997, s. 85.(2) EFT nr. L 167 af 18. 7. 1995, s. 22.(3) EFT nr. L 279 af 9. 10. 1976, s. 35.(4) EFT nr. L 93 af 8. 4. 1986, s. 14.(5) EFT nr. L 233 af 19. 8. 1981, s. 32.(6) EFT nr. L 124 af 12. 5. 1978, s. 16.(7) EFT nr. L 13 af 17. 1. 1978, s. 24.(8) EFT nr. L 371 af 31. 12. 1994, s. 15.(9) EFT nr. L 198 af 22. 7. 1978, s. 17.BILAG Den videnskabelige komité for levnedsmidler Kompetenceområde:Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed i forbindelse med konsum af levnedsmidler og specielt spørgsmål vedrørende toksikologi og hygiejne i den samlede levnedsmiddelproduktionskæde, spørgsmål vedrørende ernæring og anvendelse af landbrugslevnedsmiddelteknologier samt spørgsmål vedrørende materialer, f.eks. emballager, der kommer i berøring med levnedsmidler.Den videnskabelige komité for foder Kompetenceområde:Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende foder, foderets konsekvenser for dyrs sundhed og for animalske produkters kvalitet og sundhed samt spørgsmål vedrørende de anvendte teknologier på foderområdet.Den videnskabelige komité for dyrs sundhed og trivsel Underkomitéen for dyrs sundhedKompetenceområde:Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende samtlige aspekter af dyrs sundhed, vedrørende hygiejne, dyresygdomme og behandlingen af dyresygdomme, herunder zoonoser, som ikke skyldes foderet, samt spørgsmål vedrørende husdyravl.Underkomitéen for dyrs trivselKompetenceområde:Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende dyrs trivsel, navnlig i forbindelse med opdræt, pasning, transport, slagtning og forsøg.Den videnskabelige komité for veterinærforanstaltninger med henblik på folkesundheden Kompetenceområde:Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende forbrugersundhed og levnedsmiddelsikkerhed og vedrørende zoonotiske, toksikologiske, veterinære og især hygiejniske foranstaltninger i forbindelse med produktion, bearbejdning og afsætning af animalske levnedsmidler.Den videnskabelige komité for planter Kompetenceområde:Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende planter beregnet til levnedsmidler eller foder eller til fremstilling og forarbejdning af andre produkter end levnedsmidler, for så vidt angår sådanne egenskaber hos disse planter, som vil kunne påvirke menneskers eller dyrs sundhed eller påvirke miljøet, herunder brugen af pesticider.Den videnskabelige komité for kosmetiske produkter og andre forbrugsvarer end levnedsmidler Kompetenceområde:Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende forbrugersundhed i forbindelse med kosmetiske produkter og andre forbrugsvarer end levnedsmidler, navnlig vedrørende de stoffer, der anvendes til fremstilling af sådanne produkter og vedrørende sammensætningen og betingelserne for anvendelsen heraf samt vedrørende pakning og etikettering.Den videnskabelige komité for lægemidler og medicinske anordninger Kompetenceområde:Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende fællesskabslovgivningen om lægemidler til mennesker og dyr, uden at dette berører de særlige beføjelser, som er tillagt Udvalget for Farmaceutiske Specialiteter og Udvalget for Veterinærmedicinske Præparater (1) som led i lægemiddelvurdering. Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende fællesskabslovgivningen om medicinske anordninger og medicinsk udstyr.Den videnskabelige komité for toksicitet, økotoksicitet og miljø Kompetenceområde:Videnskabelige og tekniske spørgsmål vedrørende undersøgelsen af kemiske, biokemiske og biologiske forbindelsers toksicitet og økotoksicitet, for så vidt anvendelsen af disse risikerer at medføre skadelige virkninger for menneskers sundhed og for de forskellige miljøområder.(1) Udvalg under Det Europæiske Agentur for Lægemiddelvurdering.


title: Kommissionens afgørelse (EU) 2017/1216 af 23. juni 2017 om opstilling af kriterier for EU-miljømærket til maskinopvaskemidler (meddelt under nummer C(2017) 4240) (EØS-relevant tekst. )

text:
                  12.7.2017

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 180/31

            KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2017/1216
      af 23. juni 2017
      om opstilling af kriterier for EU-miljømærket til maskinopvaskemidler

            (meddelt under nummer C(2017) 4240)

      (EØS-relevant tekst)
      EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket (1), særlig artikel 8, stk. 2,
      efter høring af Den Europæiske Unions Miljømærkenævn, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  I henhold til forordning (EF) nr. 66/2010 kan produkter, hvis miljøbelastning er nedbragt gennem hele deres livscyklus, få tildelt EU's miljømærke.

                  (2)

                  Forordning (EF) nr. 66/2010 foreskriver, at der fastsættes specifikke miljømærkekriterier for hver produktgruppe.

                  (3)

                  I Kommissionens afgørelse 2011/263/EU (2) er der opstillet miljøkriterier og tilhørende krav til vurdering og verifikation for maskinopvaskemidler, som gælder indtil den 31. december 2016.

                  (4)

                  For at tage hensyn til den seneste markedsudvikling og den innovation, der har fundet sted i den mellemliggende periode, anses det for hensigtsmæssigt at opstille et revideret sæt miljøkriterier for denne produktgruppe.

                  (5)

                  De reviderede kriterier og de dertil hørende vurderings- og verifikationskrav bør gælde i seks år fra meddelelsen af denne afgørelse, idet der tages hensyn til innovationscyklussen for denne produktgruppe. Disse kriterier sigter mod at fremme produkter, der belaster vandøkosystemerne mindre, som indeholder en begrænset mængde farlige stoffer, er effektive og minimerer affaldsmængden ved at reducere emballagen.

                  (6)

                  Af hensyn til retssikkerheden bør afgørelse 2011/263/EU ophæves.

                  (7)

                  Producenter, hvis produkter har fået tildelt EU-miljømærket for maskinopvaskemidler på grundlag af kriterierne i afgørelse 2011/263/EU, bør indrømmes en overgangsperiode, der giver dem tid nok til at tilpasse deres produkter, så de opfylder de reviderede kriterier og krav.

                  (8)

                  Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 16 i forordning (EF) nr. 66/2010 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Produktgruppen »maskinopvaskemidler« omfatter ethvert maskinopvaskemiddel eller skyllemiddel, der henhører under anvendelsesområdet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 648/2004 (3), der er markedsført og udelukkende bestemt til anvendelse i husholdningsopvaskemaskiner og i automatiske opvaskemaskiner, der er til erhvervsmæssig brug, som i størrelse og anvendelsesmåde svarer til husholdningsopvaskemaskiner.
      Artikel 2
      I denne afgørelse forstås ved:
      1)   »indholdsstoffer«: stoffer, der bevidst er tilsat, og biprodukter og urenheder fra råmaterialer i den endelige produktformulering (inklusive vandopløselig beskyttelsesfilm, når en sådan anvendes)
      2)   »primæremballage«:

                  a)

                  for enkeltdoser i en indpakning, der skal fjernes inden brug, indpakningen af enkeltdosen og den emballage, der er udformet som den mindste salgsenhed ved distribution til slutbrugeren eller forbrugeren på salgsstedet og herunder mærkning i givet fald

                  b)

                  for alle andre typer produkter den emballage, der er udformet som den mindste salgsenhed ved distribution til slutbrugeren eller forbrugeren på salgsstedet og herunder mærkning i givet fald

            3)   »mikroplast«: partikler af en størrelse under 5 mm af uopløselig makromolekylær plast, der opnås via en af følgende processer:

                  a)

                  en polymerisationsproces såsom polyaddition eller polykondensation eller en lignende proces, hvori der anvendes monomerer eller andre udgangsstoffer

                  b)

                  kemisk modifikation af naturlige eller syntetiske makromolekyler

                  c)

                  mikrobiel fermentering

            4)   »nanomateriale«: et naturligt, tilfældigt opstået eller fremstillet materiale, der består af partikler i ubundet tilstand eller som et aggregat eller som et agglomerat, og hvor mindst 50 % af partiklerne i den antalsmæssige størrelsesfordeling i en eller flere eksterne dimensioner ligger i størrelsesintervallet 1-100 nm (4).
      Artikel 3
      For at få tildelt EU-miljømærket i medfør af forordning (EF) nr. 66/2010 skal et maskinopvaskemiddel eller skyllemiddel tilhøre produktgruppen »maskinopvaskemidler« som defineret i denne afgørelses artikel 1 og opfylde kriterierne og de tilhørende krav til vurdering og verifikation, der er fastlagt i bilaget til denne afgørelse.
      Artikel 4
      Kriterierne for produktgruppen »maskinopvaskemidler« og de krav til vurdering og verifikation, der er knyttet til disse kriterier, gælder i seks år efter meddelelsen af denne afgørelse.
      Artikel 5
      Produktgruppen »maskinopvaskemidler« får til administrative formål tildelt kodenummer 015.
      Artikel 6
      Afgørelse 2011/263/EU ophæves.
      Artikel 7
      1.   Uanset artikel 6 bedømmes EU-miljømærkeansøgninger for produkter i produktgruppen »maskinopvaskemidler« på de betingelser, der er fastlagt i afgørelse 2011/263/EU, hvis de indgives før datoen for meddelelse af denne afgørelse.
      2.   Ansøgninger om tildeling af EU-miljømærket for produkter i produktgruppen »maskinopvaskemidler«, der indgives indtil to måneder efter datoen for meddelelse af denne afgørelse, kan enten baseres på kriterierne i afgørelse 2011/263/EU eller på kriterierne i denne afgørelse.
      Ansøgningerne bedømmes efter de kriterier, de bygger på.
      3.   Miljømærker, der er tildelt på grundlag af en ansøgning, der er bedømt ud fra kriterierne i afgørelse 2011/263/EU, kan anvendes i 12 måneder efter datoen for meddelelse af denne afgørelse.
      Artikel 8
      Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

         Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juni 2017.

               På Kommissionens vegne

            Karmenu VELLA

               Medlem af Kommissionen

         (1)  EUT L 27 af 30.1.2010, s. 1.

         (2)  Kommissionens afgørelse 2011/263/EF af 28. april 2011 om opstilling af miljøkriterier for tildeling af EU-miljømærket til maskinopvaskemidler (EUT L 111 af 30.4.2011, s. 22).

         (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 648/2004 af 31. marts 2004 om vaske- og rengøringsmidler (EUT L 104 af 8.4.2004, s. 1).

         (4)  Kommissionens henstilling 2011/696/EU af 18. oktober 2011 om definitionen af nanomaterialer (EUT L 275 af 20.10.2011, s. 38).

         BILAG

            GENERELLE FORHOLD

            EU-MILJØMÆRKEKRITERIER

            Kriterier for tildeling af EU-miljømærket til maskinopvaskemidler

         KRITERIER

                     1.

                     Krav til dosering

                     2.

                     Toksicitet for organismer, der lever i vand

                     3.

                     Bionedbrydelighed

                     4.

                     Bæredygtig sourcing af palmeolie, palmekerneolie og heraf afledte produkter

                     5.

                     Stoffer, hvis anvendelse er udelukket eller begrænset

                     6.

                     Emballage

                     7.

                     Brugsegnethed

                     8.

                     Brugerinformation

                     9.

                     Oplysninger på EU-miljømærket

               VURDERING OG VERIFIKATION
         a)   Krav

         Der er anført specifikke vurderings- og verifikationskrav ved hvert kriterium.
         Når ansøgeren skal forelægge kompetente organer erklæringer, dokumentation, analyser, prøvningsrapporter eller andet belæg for, at kriterierne er opfyldt, kan dette materiale stamme fra ansøgeren og/eller dennes leverandør(er) alt efter tilfældet.
         De kompetente organer skal fortrinsvis anerkende attester udstedt af organer, der er akkrediteret i overensstemmelse med relevante harmoniserede standarder for prøvnings- og kalibreringslaboratorier, og verifikationer af organer, som er akkrediteret i overensstemmelse med de harmoniserede standarder for organer, der certificerer produkter, processer og serviceydelser. Akkreditering udføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 (1).
         Der kan i givet fald anvendes andre prøvningsmetoder end dem, der er anført for de enkelte kriterier, hvis det kompetente organ, der vurderer ansøgningen, accepterer, at de er ækvivalente.
         De kompetente organer kan om nødvendigt kræve supplerende dokumentation og foretage uafhængig verifikation eller kontrolbesøg på stedet.
         Det er en forudsætning, at produktet opfylder alle relevante lovkrav i det eller de lande, hvor det påtænkes markedsført. Ansøgeren skal afgive en erklæring om, at produktet opfylder dette krav.
         Listen i databasen for vaskemiddelingredienser »Detergent Ingredient Database« (DID-listen), der findes på EU-miljømærkets websted, indeholder de oftest benyttede indholdsstoffer i rengøringsmidler og kosmetik. Den skal anvendes som grundlag for beregning af det kritiske fortyndingsvolumen (CDV) og til vurdering af indholdsstoffernes bionedbrydelighed. For stoffer, der ikke optræder på DID-listen, gives der anvisninger på, hvordan de relevante data beregnes eller ekstrapoleres.
         Listen over alle indholdsstoffer skal forelægges det kompetente organ med angivelse af handelsbetegnelse (hvis den findes), kemisk navn, CAS-nr., DID-nr., anvendt mængde, samt funktion og form, der forefindes i den endelige produktformulering (herunder vandopløselig beskyttelsesfilm, hvis en sådan anvendes).
         Konserverings-, farve- og duftstoffer skal angives uanset deres koncentration. Andre indholdsstoffer skal angives ved koncentrationer på 0,010 vægtprocent eller derover.
         Alle tilstedeværende indholdsstoffer i form af nanomaterialer skal tydeligt i listen med ordet »nano« i parentes.
         Der skal for hvert angivet indholdsstof forelægges sikkerhedsdatablade (SDS) i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (2). Findes der ikke et SDS for et individuelt stof, fordi det indgår i en blanding, skal ansøgeren forelægge SDS for blandingen.
         b)   Målegrænser

         Alle indholdsstoffer skal opfylde miljøkriterierne som fastlagt i tabel 1.

            Tabel 1

            Grænseniveauer for indholdsstoffer opdelt på kriterier for maskinopvaskemidler (i vægtprocent)

                     Kriteriets betegnelse

                     Overfladeaktive stoffer

                     Konserveringsmidler

                     Farvestoffer

                     Duftstoffer

                     Andet (f.eks. enzymer)

                     Toksicitet for organismer, der lever i vand

                     ≥ 0,010

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ≥ 0,010

                     Bionedbrydelighed

                     Overfladeaktive stoffer

                     ≥ 0,010

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Organiske stoffer

                     ≥ 0,010

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ≥ 0,010

                     Bæredygtig sourcing af palmeolie

                     ≥ 0,010

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     ≥ 0,010

                     Stoffer, der ikke må anvendes eller kun må anvendes i begrænset omfang

                     Specificerede stoffer, der ikke må anvendes eller kun må anvendes i begrænset omfang

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     Farlige stoffer

                     ≥ 0,010

                     ≥ 0,010

                     ≥ 0,010

                     ≥ 0,010

                     ≥ 0,010

                     Særligt problematiske stoffer

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     ingen øvre grænse (*1)

                     Duftstoffer

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     ingen øvre grænse (*1)

                     Ikke relevant

                     Konserveringsstoffer

                     Ikke relevant

                     ingen øvre grænse (*1)

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Farvestoffer

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     ingen øvre grænse (*1)

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Enzymer

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     Ikke relevant

                     ingen øvre grænse (*1)

               REFERENCEDOSERING
         Følgende dosering anvendes som referencedosering med henblik på beregningerne, hvormed det søges godtgjort, at EU-miljømærkekriterierne overholdes, og ved prøvning af rengøringsevne.

                     Maskinopvaskemiddel

                     Højeste dosering, som anbefales af fabrikanten til opvask af 12 normalt snavsede kuverter under normale forhold (»wash«) som fastlagt i EN 50242 (angivet i g/vask eller ml/vask)

                     Skyllemiddel

                     3 ml/vask

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge produktets etiket eller en brugervejledning med angivelse af doseringsvejledning.

            Kriterium 1 — Krav til dosering

         Referencedoseringen må ikke overstige følgende mængder:

                     Produkttype

                     Dosering
                     (g/vask)

                     Opvaskemiddel med én funktion

                     19,0

                     Opvaskemiddel med flere funktioner

                     21,0

               Skyllemidler er undtaget fra dette krav.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge produktets etiket med angivelse af doseringsvejledning og dokumentation, der angiver densiteten (g/ml) af flydende produkter og geler.

            Kriterium 2 — Toksicitet for organismer, der lever i vand

         Produktets kritiske fortyndingsvolumen (CDVkronisk) må ikke overskride følgende grænseværdier for referencedoseringen:

                     Produkttype

                     CDV-grænse
                     (l/vask)

                     Opvaskemidler med én funktion

                     22 500

                     Opvaskemidler med flere funktioner

                     27 000

                     Skyllemiddel

                     7 500

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge beregningen af produktets CDVkronisk. Der findes et regneark til beregning af CDVkronisk-værdien på EU-miljømærkets websted.
         CDVkronisk-værdien beregnes for hvert af produktets indholdsstoffer (i) ved følgende formel:

         hvor:

                     dosering(i)

                     :

                     vægten (g) af stof (i) i referencedoseringen

                     DF(i)

                     :

                     nedbrydningsfaktor for indholdsstof (i)

                     TFkronisk(i)

                     :

                     kronisk toksicitetsfaktor for indholdsstof (i)

               Værdierne for DF(i) og TFkronisk(i) skal tages fra DID-listen, del A, nyeste udgave. Hvis et indholdsstof ikke er opført i del A, skal ansøgeren anslå værdierne ifølge den fremgangsmåde, som beskrives i samme listes del B, og vedlægge den tilhørende dokumentation.

            Kriterium 3 — Bionedbrydelighed

         a)   Overfladeaktive stoffers bionedbrydelighed

         Alle overfladeaktive stoffer skal være let bionedbrydelige (under aerobe forhold).
         Alle overfladeaktive stoffer, der er klassificeret som værende farlige for vandmiljøet: akut, kategori 1 (H400) eller kronisk kategori 3 (H412) i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 (3), skal derudover også være anaerobt bionedbrydelige.
         b)   Organiske forbindelsers bionedbrydelighed

         Indholdet af organiske stoffer i produktet, der ikke er aerobt bionedbrydelige (ikke let bionedbrydelig, aNBO) og/eller anaerobt ikke-bionedbrydelige (anNBO), må ikke overstige følgende grænser for referencedoseringen:

                     Produkttype

                     aNBO
                     (g/vask)

                     anNBO
                     (g/vask)

                     Maskinopvaskemidler

                     1,00

                     3,00

                     Skyllemidler

                     0,15

                     0,50

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge dokumentation for bionedbrydeligheden af overfladeaktive stoffer og for beregningen af produktets aNBO og anNBO. Der findes et regneark til beregning af aNBO- og anNBO-værdier på EU-miljømærkets websted.
         Der skal henvises til den nyeste udgave af DID-listen for både overfladeaktive stoffers nedbrydelighed og aNBO- og anNBO-værdier for organiske forbindelser.
         For indholdsstoffer, der ikke er opført i DID-listens del A, opgives relevante oplysninger fra litteratur, andre kilder eller relevante prøvningsresultater til dokumentation for, at stofferne er aerobt og anaerobt bionedbrydelige, jf. samme listes del B.
         Foreligger der ikke dokumentation for nedbrydelighed, jf. ovenfor, kan andre indholdsstoffer end overfladeaktive stoffer undtages fra kravet om anaerob nedbrydelighed, hvis et af tre følgende alternativer er opfyldt:

                     1)

                     det er let nedbrydeligt med lav adsorption (A < 25 %)

                     2)

                     det er let nedbrydeligt med høj desorption (D > 75 %)

                     3)

                     det er let nedbrydeligt og ikke-bioakkumulerende (4).

               Test af adsorption/desorption skal gennemføres i overensstemmelse med OECD-retningslinje 106.

            Kriterium 4 — Bæredygtig sourcing af palmeolie, palmekerneolie og heraf afledte produkter

         Indholdsstoffer i produkterne, der stammer fra palmeolie eller palmekerneolie, skal anskaffes fra plantager, der opfylder kravene i en certificeringsordning for bæredygtig produktion, som støttes af multiinteressentorganisationer med en bred medlemsskare, herunder NGO'er, erhvervsliv og statslige myndigheder, og som tager højde for miljøpåvirkninger, bl.a. på jordbund, biodiversitet, lagret af organisk kulstof i jorden og bevarelse af naturressourcer.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge dokumentation i form af tredjepartscertificering og sporbarhedscertificering af, at den palmeolie og palmekerneolie, der anvendes til fremstilling af indholdsstofferne, hidrører fra bæredygtigt forvaltede plantager.
         Der accepteres bl.a. RSPO-certifikater (der bygger på identitetsbevarelse, adskillelse eller massebalance) og alle tilsvarende eller strengere ordninger for bæredygtig produktion.
         For kemisk afledte produkter af palmeolie og palmekerneolie accepteres godtgørelse af bæredygtighed ved hjælp af book-and-claim-systemer såsom GreenPalm-certifikater eller tilsvarende ved at forelægge ACOP-opgivne mængder af GreenPalm-certifikater, som er indkøbt og indløst i løbet af den seneste årlige handelsperiode.

            Kriterium 5 — Stoffer, hvis anvendelse er udelukket eller begrænset

         a)   Specifikke stoffer, hvis anvendelse er udelukket eller begrænset

         i)   Stoffer, der ikke må anvendes

         Nedennævnte stoffer må ikke indgå i produktformuleringen uanset koncentrationen:

                     —

                     alkylphenolethoxylater (APEO) og andre alkylphenolderivater

                     —

                     atranol

                     —

                     chloratranol

                     —

                     diethylentriaminpentaeddikesyre (DTPA)

                     —

                     ethylendiamintetraeddikesyre (EDTA) og salte heraf

                     —

                     formaldehyd og formaldehydfrigørere (f.eks. 2-brom-2-nitropropan-1,3-diol, 5-brom-5-nitro-1,3-dioxan, natriumhydroxylmethylglycinat, diazolidinylurinstof), bortset fra urenheder af formaldehyd i overfladeaktive stoffer baseret på polyalkoxy-kemi op til en koncentration på 0,010 vægtprocent i indholdsstoffet

                     —

                     glutaraldehyd

                     —

                     hydroxyisohexyl-3-cyclohexencarboxaldehyd (HICC)

                     —

                     mikroplast

                     —

                     nanosølv

                     —

                     nitromoskus og polycyklisk moskus

                     —

                     fosfater

                     —

                     perfluorinerede alkylater

                     —

                     kvaternære ammoniumsalte, der ikke er let bionedbrydelige

                     —

                     reaktive chlorforbindelser

                     —

                     rhodamin B

                     —

                     natriumhydroxylmethylglycinat

                     —

                     triclosan

                     —

                     3-iod-2-propynyl-butylcarbamat.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse, der bakkes op af erklæringer fra leverandører i givet fald, hvori det bekræftes, at de opregnede stoffer ikke indgår i produktformuleringen uanset koncentration.
         ii)   Stoffer, hvis anvendelse er underlagt begrænsninger

         Nedennævnte stoffer må ikke indgå i produktformuleringen over de angivne koncentrationer:

                     —

                     2-methyl-2H-isothiazol-3-on: 0,0050 vægtprocent

                     —

                     1,2-benzisothiazol-3(2H)-on: 0,0050 vægtprocent

                     —

                     5-chlor-2-methyl-4-isothiazolin-3-on/2-methyl-4-isothiazolin-3-on: 0,0015 vægtprocent

               Det samlede fosforindhold (P) beregnet som grundstof skal begrænses til:

                     —

                     0,20 g/vask for maskinopvaskemidler

                     —

                     0,030 g/vask for skyllemidler

               Duftstoffer, der er undergivet oplysningskravet i forordning (EF) nr. 648/2004, må ikke forekomme i mængder ≥ 0,010 vægtprocent pr. stof.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge følgende oplysninger:

                     a)

                     Hvis der anvendes isothiazolinoner en underskrevet erklæring om overensstemmelse, der bakkes op af erklæringer fra leverandører i givet fald, hvori det bekræftes, at indholdet af anvendte isothiazolinoner ligger på eller under den fastsatte grænse.

                     b)

                     En underskrevet erklæring om overensstemmelse, der bakkes op af erklæringer fra leverandører i givet fald, hvori det bekræftes, at den samlede mængde af grundstoffet fosfor ligger på eller under den fastsatte grænse. Erklæringen skal underbygges af beregningerne af produktets samlede indhold af fosfor.

                     c)

                     En underskrevet erklæring om overensstemmelse, der bakkes op af erklæringer fra leverandører i givet fald, hvori det bekræftes, at duftstoffer, der er undergivet oplysningskravet i forordning (EF) nr. 648/2004, ikke forefindes i mængder over de fastsatte grænser.

               b)   Farlige stoffer

         i)   Slutprodukt

         Slutproduktet må ikke være klassificeret og mærket som værende akut toksisk, som et specifikt målorgangiftstof, som respiratorisk sensibiliserende eller hudsensibiliserende, eller kræftfremkaldende, mutagen, reproduktionstoksisk eller farligt for vandmiljøet som defineret i bilag I til forordning (EF) nr. 1272/2008 og i overensstemmelse med listen i tabel 2.
         ii)   Indholdsstof

         Produktet må ikke indeholde indholdsstoffer med en koncentrationsgrænse på eller over 0,010 vægtprocent i slutproduktet, som opfylder kriterierne for at være klassificeret og mærket som værende toksisk, farligt for vandmiljøet som respiratorisk sensibiliserende eller hudsensibiliserende, kræftfremkaldende, mutagen eller reproduktionstoksisk i overensstemmelse med bilag I til forordning (EF) nr. 1272/2008 og i overensstemmelse med listen i tabel 2.
         Hvis de er strengere, finder de generiske eller specifikke koncentrationsgrænser, der er fastlagt i overensstemmelse med artikel 10 i forordning (EF) nr. 1272/2008, anvendelse med forrang.

            Tabel 2

            Begrænsende faresætninger og deres inddeling

                     Akut toksicitet

                     Kategori 1 og 2

                     Kategori 3

                     H300: Livsfarlig ved indtagelse

                     H301 Giftig ved indtagelse

                     H310 Livsfarlig ved hudkontakt

                     H311 Giftig ved hudkontakt

                     H330 Livsfarlig ved indånding

                     H331 Giftig ved indånding

                     H304 Kan være livsfarligt, hvis det indtages og kommer i luftvejene

                     EUH070 Giftig ved kontakt med øjnene

                     Specifik målorgantoksicitet

                     Kategori 1

                     Kategori 2

                     H370 Forårsager organskader

                     H371 Kan forårsage organskader

                     H372 Forårsager organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering

                     H373 Kan forårsage organskader ved længerevarende eller gentagen eksponering

                     Sensibilisering ved indånding og hudsensibilisering

                     Kategori 1A/1

                     Kategori 1B

                     H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion

                     H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion

                     H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding

                     H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding

                     Kræftfremkaldende, mutagene eller reproduktionstoksiske stoffer

                     Kategori 1A og 1B

                     Kategori 2

                     H340 Kan forårsage genetiske defekter

                     H341 Mistænkt for at forårsage genetiske defekter

                     H350 Kan fremkalde kræft

                     H351 Mistænkt for at fremkalde kræft

                     H350i Kan fremkalde kræft ved indånding

                     H360F Kan skade forplantningsevnen

                     H361f Mistænkes for at skade forplantningsevnen

                     H360D Kan skade det ufødte barn

                     H361d Mistænkes for at skade det ufødte barn

                     H360FD Kan skade forplantningsevnen. Kan skade det ufødte barn

                     H361fd Mistænkes for at skade forplantningsevnen. Mistænkes for at skade det ufødte barn

                     H360Fd Kan skade forplantningsevnen. Mistænkes for at skade det ufødte barn

                     H362 Kan skade børn, der ammes

                     H360Df Kan skade det ufødte barn. Mistænkt for at skade forplantningsevnen

                     Farlig for vandmiljøet

                     Kategori 1 og 2

                     Kategori 3 og 4

                     H400 Meget giftig for vandlevende organismer

                     H412 Skadelig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger

                     H410 Meget giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger

                     H413 Kan forårsage langvarige skadelige virkninger for vandlevende organismer

                     H411 Giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger

                     Farlig for ozonlaget

                     H420 Farlig for ozonlaget

               Dette kriterium gælder ikke for indholdsstoffer, som er omfattet af artikel 2, stk. 7, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 1907/2006, som fastlægger kriterier for undtagelse af stoffer i samme forordnings bilag IV og V fra krav vedrørende registrering, downstream-brugere og evaluering. For at afgøre, om denne undtagelse finder anvendelse, skal ansøgeren screene alle indholdsstoffer, som forekommer i en koncentration på over 0,010 vægtprocent.
         Stoffer og blandinger, der er angivet i tabel 3, er undtaget fra kriterium 5, litra b), nr. ii).

            Tabel 3

            Undtagne stoffer

                     Stof

                     Faresætning

                     Overfladeaktive stoffer

                     H400 Meget giftig for vandlevende organismer

                     H412 Skadelig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger

                     Subtilisin

                     H400 Meget giftig for vandlevende organismer

                     H411 Giftig for vandlevende organismer, med langvarige virkninger

                     Enzymer (*2)

                     H317 Kan forårsage allergisk hudreaktion

                     H334 Kan fremkalde allergi- eller astmasymptomer eller åndedrætsbesvær ved indånding

                     NTA som urenhed i MGDA og GLDA (*3)

                     H351 Mistænkt for at fremkalde kræft

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal godtgøre, at dette kriterium er opfyldt for slutproduktet og for alle indholdsstoffer, der forefindes i en koncentration på mere end 0,010 vægtprocent i slutproduktet. Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse støttet af erklæringer fra leverandører i givet fald eller SDS til bekræftelse af, at ingen af disse stoffer opfylder kriterierne for klassificering med en eller flere af faresætningerne i tabel 2 i den eller de former og fysiske tilstandsformer, hvori de forefindes i produktet.
         Hvad angår stoffer anført i bilag IV og V til forordning (EF) nr. 1907/2006, som er undtaget fra registreringsforpligtelserne i forordningens artikel 2, stk. 7, litra a) og b), vil en erklæring fra ansøgeren herom være tilstrækkelig.
         Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse støttet af erklæringer fra leverandører i givet fald eller SDS til bekræftelse af tilstedeværelsen af indholdsstoffer, der opfylder betingelserne for fritagelse.
         c)   Særligt problematiske stoffer (SVHC'er)

         Slutproduktet må ikke indeholde indholdsstoffer, der er udpeget i overensstemmelse med den procedure, som beskrives i forordning (EF) nr. 1907/2006, artikel 59, stk. 1, hvorved kandidatlisten over særligt problematiske stoffer opstilles.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse støttet af erklæringer fra leverandører i givet fald eller SDS til bekræftelse af, at der ikke forefindes stoffer, som er optaget på kandidatlisten.
         Der henvises til den seneste liste over særligt problematiske stoffer pr. ansøgningsdatoen.
         d)   Duftstoffer

         Alle indholdsstoffer, der tilsættes produktet som duftstof, skal være fremstillet og håndteret i henhold til retningslinjerne fra International Fragrance Association (IFRA) (5). Producenten skal følge anbefalingerne i IFRA's regelsæt om forbud, begrænset anvendelse og særlige renhedskriterier for stoffer.

            Vurdering og verifikation: Leverandøren eller producenten af duftstoffet alt efter tilfælde skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse.
         e)   Konserveringsmidler

                     i)

                     Produktet må kun indeholde konserveringsmidler i konserveringsøjemed, og doseringen skal være afpasset til dette ene formål. Dette gælder ikke for overfladeaktive stoffer, som også kan have biocide egenskaber.

                     ii)

                     Produktet må indeholde konserveringsmidler, forudsat at disse ikke er bioakkumulerende. Et konserveringsmiddel anses for ikke at være bioakkumulerende, hvis BCF < 100 eller log Kow < 3,0. Hvis både BCF- og log Kow-værdier foreligger, anvendes den største målte BCF-værdi.

                     iii)

                     Det er forbudt at hævde eller antyde på emballagen eller ved enhver anden kommunikationsform, at produktet har en antibakteriel eller desinficerende virkning.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse støttet af erklæringer fra leverandører i givet fald sammen med SDS for eventuelle tilsatte konserveringsmidler samt oplysninger om deres BCF- og/eller log Kow-værdier. Ansøgeren skal også forelægge layout af emballagen og etiketten.
         f)   Farvestoffer

         Farvestoffer i produktet må ikke være bioakkumulerende.
         Et farvestof anses for ikke at være bioakkumulerende, hvis BCF < 100 eller log Kow < 3,0. Hvis både BCF- og log Kow-værdier foreligger, anvendes den største målte BCF-værdi. Det er ikke nødvendigt at forelægge dokumentation for bioakkumuleringspotentialet for farvestoffer, der er godkendt til anvendelse i fødevarer.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse støttet af erklæringer fra leverandører i givet fald sammen med SDS for eventuelle tilsatte farvestoffer samt oplysninger om deres BCF- og/eller log Kow-værdi.
         g)   Enzymer

         Der må kun anvendes indkapslede enzymer (i fast form) og enzymer i flydende/opslæmmet form.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse støttet af erklæringer fra leverandører i givet fald sammen med SDS for eventuelle tilsatte enzymer.

            Kriterium 6 — Emballage

         a)   Vægt/nytte-forhold (WUR)

         Produktets vægt/nytte-forhold (WUR) udregnes kun for primæremballagen og må ikke overstige følgende værdier for referencedoseringen.

                     Produkttype

                     WUR
                     (g/vask)

                     Maskinopvaskemidler

                     2,4

                     Skyllemidler

                     1,5

               Primæremballage som fremstilles af mere end 80 % genanvendte materialer, undtages fra dette krav.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge beregningen af produktets WUR. Hvis produktet sælges i forskellige emballager (dvs. af forskellig størrelse), skal der forelægges en beregning for hver af de emballagestørrelser, der ansøges om EU-miljømærke til.
         WUR beregnes på følgende måde:
         WUR = Σ ((Wi + Ui)/(Di * Ri))
         hvor:

                     Wi

                     :

                     vægten (g) af primæremballage (i)

                     Ui

                     :

                     vægten (g) af non-post-consumer genanvendt emballage i primæremballagen (i) Ui = Wi medmindre ansøgeren kan bevise andet

                     Di

                     :

                     antal referencedoser i primæremballagen (i)

                     Ri

                     :

                     genpåfyldningsindeks. Ri = 1 (emballagen genbruges ikke til det samme formål) eller Ri = 2 (hvis ansøgeren kan dokumentere, at emballagekomponenten kan genbruges til samme formål, og vedkommende sælger refills).

               Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse med en bekræftelse af indholdet af genanvendt emballage efter forbrugsleddet sammen med relevant dokumentation. Emballage anses som genanvendt efter forbrugsleddet, hvis råmaterialet er samlet fra emballageproducenter på distributionsplan eller forbrugerplan.
         b)   Udformning med henblik på genanvendelse

         Plastemballage skal være udformet således, at genanvendelse reelt lettes, idet potentielle forureninger og uforenelige materialer, der vides at vanskeliggøre adskillelse eller oparbejdning eller at reducere genbrugsmaterialers kvalitet, undgås. Etiket eller sleeve samt lukkeanordning og et eventuelt spærrelag må ikke indeholde de materialer og komponenter, der er anført i tabel 4, hverken hver for sig eller tilsammen. Pumpeanordninger (også i sprays) er undtaget fra dette krav.

            Tabel 4

            Materialer og komponenter, der er udelukket i dele af emballager

                     Del af emballage

                     Udelukkede materialer og komponenter (*4)

                     Etiket eller sleeve

                                 —

                                 Etiket eller sleeve af PS sammen med en PET-, PP- eller HDPE-flaske

                                 —

                                 Etiket eller sleeve af PVC sammen med en PET-, PP- eller HDPE-flaske

                                 —

                                 Etiket eller sleeve af PETG sammen med en PET-flaske

                                 —

                                 Alle øvrige plastmaterialer til sleeves/etiketter med en densitet > 1 g/cm3 anvendt sammen med en PET-flaske

                                 —

                                 Alle øvrige plastmaterialer til sleeves/etiketter med en densitet < 1 g/cm3 anvendt sammen med en PP- eller HDPE-flaske

                                 —

                                 Etiketter eller sleeves, der er metalliseret eller smeltet fast til selve emballagen (in-mould labelling)

                     Lukkeanordning

                                 —

                                 Lukkeanordning af PS sammen med en PET-, HDPE- eller PP-flaske

                                 —

                                 Lukkeanordning af PVC sammen med en PET-, PP- eller HDPE-flaske

                                 —

                                 Lukkeanordning eller lukkeanordningsmateriale af PETG med densitet < 1 g/cm3 sammen med en PET-flaske

                                 —

                                 Lukkeanordninger af metal, glas eller EVA, som ikke let kan adskilles fra flasken

                                 —

                                 Lukkeanordninger af silikone. Lukkeanordninger af silikone med en densitet < 1 g/cm3 sammen med en PET-flaske og lukkeanordninger af silikone med en densitet > 1g/cm3 sammen med en PEHD- eller PP-flaske er undtaget.

                                 —

                                 Metalfolier eller -forseglinger, der bliver siddende på flasken eller dens lukkeanordning, efter at produktet har været åbnet

                     Spærrelag

                     Polyamid og funktionelle polyolefiner samt metalliserede og lyshindrende spærrelag

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge en erklæring om, at kriteriet er opfyldt, hvori der er en detaljeret beskrivelse af emballagens materialesammensætning, dvs. af beholder, etiket eller hylster, klæbemidler, lukkeanordning og spærrelag, alt efter tilfældet, sammen med fotos eller tekniske tegninger af primæremballagen.

            Kriterium 7 — Brugsegnethed

         Produktet skal udvise en tilfredsstillende rengøringsevne ved den laveste temperatur og dosering, som anbefales af fabrikanten til en vandhårdhed i overensstemmelse med den nyeste IKW-standardtest (6) eller den nyeste standard EN 50242/EN 60436 som ændret i »Framework performance test for dishwasher detergents«, som findes på EU-miljømærkets websted (7).

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge dokumentation for at påvise, at produktet er afprøvet under de forhold, som er specificeret i IKW-standarden eller framework test, og at resultaterne viste, at produktet som minimum opnåede den påkrævede rengøringsevne. Ansøgeren skal også forelægge dokumentation for at påvise overensstemmelse med de laboratoriekrav, der indgår i de relevante harmoniserede standarder for prøvnings- og kalibreringslaboratorier, hvis dette er relevant.
         En ækvivalent prøvning kan benyttes, hvis det kompetente organ har vurderet og accepteret dennes ækvivalens.

            Kriterium 8 — Brugsoplysninger

         Produktet skal ledsages af vejledning i korrekt brug, således at produktets ydeevne maksimeres, affaldsproduktionen minimeres, og vandforurening og ressourceforbruget mindskes. Denne vejledning skal være læselig eller indeholde grafiske afbildninger eller ikoner, og den skal oplyse om følgende:
         a)   Doseringsvejledning

         Ansøgeren skal gøre det nemt for forbrugeren at følge doseringsvejledningen, f.eks. ved at stille en doseringsvejledning og et målebæger til rådighed (evt. kapslen).
         Doseringsvejledningen skal indeholde oplysninger om anbefalet standarddosering.
         b)   Oplysninger om bortskaffelse af emballage

         Primæremballagen skal indeholde oplysninger om genbrug, genanvendelse og korrekt bortskaffelse af emballage.
         c)   Miljøoplysninger

         På primæremballagen skal en tekst angive betydningen af at benytte den korrekte dosering og den laveste anbefalede temperatur for at minimere energi- og vandforbrug og mindske vandforureningen.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse sammen med et eksemplar af produktets etiket.

            Kriterium 9 — Oplysninger på EU-miljømærket

         Logoet skal være synligt og læseligt. EU-miljømærkets registrerings/licensnummer skal forefindes på produktet, og det skal være læsbart og klart synligt.
         Ansøgeren kan vælge at indføje en valgfri rubrik på etiketten med følgende tekst:

                     —

                     Begrænset belastning af vandmiljøet

                     —

                     Begrænset mængde af farlige stoffer

                     —

                     Rengøringsevnen er afprøvet.

            Vurdering og verifikation: Ansøgeren skal forelægge en underskrevet erklæring om overensstemmelse sammen med et eksemplar af produktets etiket eller emballagens layout, hvor EU-miljømærket er anbragt, tillige med en underskrevet erklæring om, at kriteriet er opfyldt.

            (1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 765/2008 af 9. juli 2008 om kravene til akkreditering og markedsovervågning i forbindelse med markedsføring af produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 339/93 (EUT L 218 af 13.8.2008, s. 30).

            (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1).

            (*1)  Ved »ingen øvre grænse« forstås: alle bevidst tilsatte stoffer, biprodukter og urenheder fra råmaterialer, uanset deres koncentration (analytisk detektionsgrænse).

               N/A
             ikke-relevant (N/A = not applicable).

            (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16. december 2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT L 353 af 31.12.2008, s. 1).

            (4)  Et farvestof anses for ikke at være bioakkumulerende, hvis BCF < 100 eller log Kow < 3,0. Hvis både BCF- og log Kow-værdier foreligger, anvendes den største målte BCF-værdi.

            (*2)  Herunder stabilisatorer og andre hjælpestoffer i præparaterne.

            (*3)  I koncentrationer, der er lavere end 0,2 % i råmaterialet, forudsat at den samlede koncentration i det endelige produkt er lavere end 0,10 %.

            (5)  Disse retningslinjer findes på IFRA's websted: http://www.ifraorg.org.

            (*4)  EVA — ethylenvinylacetat; HDPE — polyethylen med høj densitet; PET — polyethylenterephtalat; PETG — glycolmodificeret polyethylenterephthalat; PP — polypropylen; PS — polystyren; PVC — polyvinylchlorid.

            (6)  Findes på adressen: http://www.ikw.org/fileadmin/content/downloads/Haushaltspflege/HP_DishwasherA_B_e.pdf.

            (7)  [URL for protocol on EU Ecolabel website will be inserted later — currently all proposed protocol documents can be found in the Technical Report].


Avis juridique important

|

32000D0635

2000/635/EF: Rådets afgørelse af 9. oktober 2000 om beskikkelse af et fransk medlem af Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 269 af 21/10/2000 s. 0048 - 0048

Rådets afgørelseaf 9. oktober 2000om beskikkelse af et fransk medlem af Regionsudvalget(2000/635/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,under henvisning til Rådets afgørelse af 26. januar 1998(1) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget,i betragtning af, at der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Dominique VLASTO er trådt tilbage som medlem, hvilket Rådet blev underrettet om den 24. februar 2000,under henvisning til indstillingen fra Frankrigs regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelJean-Pierre TESSEIRE beskikkes som medlem af Regionsudvalget som efterfølger for Dominique VLASTO for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2002.Udfærdiget i Luxembourg, den 9. oktober 2000.På Rådets vegneH. VédrineFormand(1) EFT L 28 af 4.2.1998, s. 19.


title: Anvendelse af EU's Solidaritetsfond Europa-Parlamentets beslutning af 11. marts 2009 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond i henhold til punkt 26 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (KOM(2009)0023 - C6-0040/2009 - 2009/2007(ACI))#BILAG

text:
               1.4.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 87/334

         Onsdag, den 11. marts 2009Anvendelse af EU's Solidaritetsfond
   P6_TA(2009)0103
   Europa-Parlamentets beslutning af 11. marts 2009 om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond i henhold til punkt 26 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (KOM(2009)0023 - C6-0040/2009 - 2009/2007(ACI))
   2010/C 87 E/51

      Europa-Parlamentet,
   der henviser til Kommissionens forslag til Europa-Parlamentet og Rådet (KOM(2009)0023 - C6-0040/2009),
   der henviser til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 26,
   der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (2),
   der henviser til Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens fælles erklæring vedtaget under samrådsmødet den 17. juli 2008 om Den Europæiske Unions Solidaritetsfond,
   der henviser til betænkning fra Budgetudvalget og udtalelse fra Regionaludviklingsudvalget (A6-0106/2009),

               1.

               godkender den afgørelse, der er vedføjet denne beslutning;

               2.

               pålægger sin formand at undertegne denne afgørelse sammen med Rådets formand og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne beslutning sammen med bilaget til Rådet og Kommissionen.

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EFT L 311 af 14.11.2002, s. 3.

      Onsdag, den 11. marts 2009BILAG

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
         af 11. marts 2009
         om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond i henhold til punkt 26 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning
         EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
         under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 26,
         under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (2), særlig artikel 4, stk. 3,
         under henvisning til forslag fra Kommissionen og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den Europæiske Union har oprettet Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (»fonden«) for at vise solidaritet med befolkningen i katastroferamte regioner.

                     (2)

                     Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende fonden inden for et årligt loft på 1 mia. EUR.

                     (3)

                     Forordning (EF) nr. 2012/2002 indeholder de bestemmelser, hvorefter fonden kan anvendes.

                     (4)

                     Rumænien har fremsat anmodning om anvendelse af fonden i forbindelse med en katastrofe forårsaget af oversvømmelser. Kommissionen finder, at anmodningen opfylder betingelserne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 2012/2002, og den foreslår derfor, at de tilsvarende bevillinger godkendes -

               TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
         Artikel 1
         For Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 tages Den Europæiske Unions Solidaritetsfond i anvendelse med henblik på tilvejebringelse af forpligtelses- og betalingsbevillinger på 11 785 377 EUR.
         Artikel 2
         Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

            Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2009.

                  På Europa-Parlamentets vegne

                  Formand

                  På Rådets vegne

                  Formand

         (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

         (2)  EUT L 311 af 14.11.2002, s. 3