title: Kommissionens afgørelse af 24. januar 2017 om nedsættelse af Kommissionens ekspertgruppe »Platformen for dyrevelfærd« (EØS-relevant tekst. )

text:
               31.1.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 31/61

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 24. januar 2017
   om nedsættelse af Kommissionens ekspertgruppe »Platformen for dyrevelfærd«
   (EØS-relevant tekst)
   (2017/C 31/12)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Når Unionens politikker inden for landbrug, fiskeri, transport, det indre marked, forskning og teknologisk udvikling samt rummet, fastlægges og gennemføres, tager Unionen og medlemsstaterne i henhold til artikel 13 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fuldt hensyn til velfærden hos dyr som følende væsener, samtidig med at de respekterer medlemsstaternes love og administrative bestemmelser samt deres skikke, navnlig med hensyn til religiøse ritualer, kulturelle traditioner og regionale skikke.

               (2)

               I henhold til artikel 11, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union fører institutionerne en åben, gennemsigtig og regelmæssig dialog med de repræsentative sammenslutninger og civilsamfundet.

               (3)

               I henhold til artikel 26 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde vedtager Unionen foranstaltninger med henblik på at oprette eller sikre et velfungerende indre marked med fri bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital.

               (4)

               I henhold til artikel 38 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fastlægger og gennemfører Unionen en fælles landbrugspolitik.

               (5)

               I henhold til artikel 179 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er det Unionens mål at styrke sit videnskabelige og teknologiske grundlag ved gennemførelse af et europæisk forskningsrum. I henhold til artikel 180, litra b), i samme traktat skal Unionen fremme samarbejdet inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration med tredjelande og internationale organisationer.

               (6)

               I 2011 nedsatte Kommissionen en ekspertgruppe om dyrevelfærd (1) med henblik på at bistå og rådgive Kommissionen om spørgsmål vedrørende lovgivning om dyrevelfærd og at lette udvekslingen af oplysninger, erfaringer og god praksis på dyrevelfærdsområdet.

               (7)

               Europa-Parlamentet (2) og Rådet for Den Europæiske Union (3) har opfordret til, at der oprettes en EU-platform for dyrevelfærd for at forbedre dialogen mellem interessenterne, så de deler erfaringer, synspunkter og relevant ekspertviden.

               (8)

               Som reaktion på Parlamentets og Rådets anmodninger bør en ny ekspertgruppe, der benævnes »Platformen for dyrevelfærd« (»platformen«), bistå Kommissionen og hjælpe med at føre en regelmæssig dialog om EU's anliggender i direkte tilknytning til dyrevelfærd, f.eks. håndhævelse af lovgivningen, udveksling af videnskabelig viden, innovationer og god dyrevelfærdspraksis/initiativer eller internationale dyrevelfærdsaktiviteter. Platformen bør også bistå Kommissionen på EU-relevante områder, som kan interagere med dyrevelfærd såsom handel, antimikrobiel resistens, fødevaresikkerhed, forskning og miljø. Da platformen vil få det samme mandat som den eksisterende ekspertgruppe om dyrevelfærd, er det ikke nødvendigt at bibeholde sidstnævnte.

               (9)

               Platformen bør samarbejde under behørig hensyntagen til aktiviteterne i andre relevante dialoggrupper eller netværk om dyrevelfærd såsom arbejdsgrupper og netværk under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og den regionale platform for dyrevelfærd i Europa under Verdensorganisationen for Dyresundhed.

               (10)

               Platformen bør bestå af repræsentanter for kompetente myndigheder fra samtlige medlemsstater, erhvervsorganisationer på EU-plan, der er involveret i fødevareforsyningskæden og i dyrehold med henblik på andre landbrugsformål, organisationer fra civilsamfundet på EU-niveau, der er involveret i dyrevelfærd, samt fra universiteter og forskningsinstitutter, der på et videnskabeligt niveau beskæftiger sig med dyrevelfærd. Medlemskab af platformen bør også være åbent for eksperter fra de kompetente myndigheder fra tredjelande, der er kontraherende parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, og fra internationale mellemstatslige organisationer.

               (11)

               Der bør fastsættes regler for platformmedlemmernes videregivelse af oplysninger.

               (12)

               Personoplysninger bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4).

               (13)

               Der bør fastsættes en anvendelsesperiode for denne afgørelse. Kommissionen vil til sin tid overveje, om det er hensigtsmæssigt at forlænge varigheden af denne afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Genstand
   Der nedsættes en ekspertgruppe benævnt »Platformen for dyrevelfærd« (»platformen«).
   Artikel 2
   Opgaver
   Platformens opgaver er:

               a)

               at bistå Kommissionen med udvikling og udveksling af koordinerede tiltag, der har til formål at bidrage til gennemførelsen og anvendelsen af EU-lovgivningen vedrørende dyrevelfærd og til en bedre forståelse inden for og uden for Unionen af EU-lovgivningen og internationale standarder for dyrevelfærd

               b)

               at fremme udviklingen og anvendelsen i erhvervslivet af frivillige tiltag angående bedre dyrevelfærd

               c)

               at bidrage til fremme af EU's standarder for dyrevelfærd med henblik på at udnytte markedsværdien af EU-produkter på globalt plan

               d)

               at tilskynde til en bedre dialog mellem de kompetente myndigheder, erhvervslivet, civilsamfundet, akademiske kredse, forskere og internationale mellemstatslige organisationer om EU-relevante emner vedrørende dyrevelfærd

               e)

               at fremme udveksling af erfaringer og god praksis, videnskabelig viden og innovationer i tilknytning til dyrevelfærdsområder, som er relevante for Unionen

               f)

               at udveksle information om den politiske udvikling inden for de områder og aktiviteter, der er nævnt ovenfor.

         Artikel 3
   Høring
   Kommissionen kan høre platformen om ethvert spørgsmål vedrørende dyrevelfærd, der er relevant for Unionen.
   Artikel 4
   Sammensætning
   1.   Platformen består af højst 75 medlemmer.
   2.   Platformen består af følgende medlemmer:

               a)

               kompetente myndigheder i Den Europæiske Unions medlemsstater og i de tredjelande, som er kontraherende parter i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS«), med ansvar for dyrevelfærd

               b)

               erhvervsmæssige og faglige organisationer, der har aktiviteter på EU-plan i fødevareforsyningskæden, som vedrører dyr eller animalske produkter samt hold af dyr med henblik på andre landbrugsformål

               c)

               organisationer fra civilsamfundet, der har aktiviteter på EU-plan i relation til dyrevelfærd

               d)

               uafhængige eksperter fra universiteter og forskningsinstitutter, som beskæftiger sig med videnskab vedrørende dyrevelfærd, som har indvirkning på EU's politikker

               e)

               internationale mellemstatslige organisationer med aktiviteter vedrørende dyrevelfærd (5)

               f)

               Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet.

         3.   Medlemmer, der er anført i stk. 2, litra d), udpeges personligt og optræder uafhængigt og i offentlighedens interesse.
   4.   Medlemmer, der er anført i stk. 2, litra b) og c), vælges efter proceduren i artikel 5. De indstiller deres repræsentanter i platformen på højt plan og skal sikre, at deres repræsentanter er faste og besidder et tilstrækkeligt højt ekspertiseniveau. Kommissionen kan nægte at godkende en repræsentant indstillet af disse medlemmer, hvis den mener, at indstillingen ikke er hensigtsmæssig af berettigede grunde, der er fastsat i indkaldelsen af ansøgninger til platformen. I sådanne tilfælde anmodes den pågældende organisation om at udpege en anden repræsentant.
   6.   Medlemmer, der er anført i stk. 2, litra a), e) og f), indstiller deres repræsentanter med ansvar for dyrevelfærd og skal sikre, at deres repræsentanter besidder et tilstrækkeligt højt ekspertiseniveau.
   7.   Medlemmer, som ikke længere er i stand til at bidrage effektivt til ekspertgruppens arbejde, som efter Generaldirektoratet for Sundhed og Fødevaresikkerheds opfattelse ikke opfylder de betingelser, der er fastsat i artikel 339 traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, eller som træder tilbage, indbydes ikke længere til at deltage i platformens møder og kan erstattes for den resterende del af deres mandatperiode.
   Artikel 5
   Valg af medlemmer
   1.   De af platformens medlemmer, der er anført i artikel 4, stk. 2, litra b)-d), vælges efter en offentlig indkaldelse af ansøgninger, der offentliggøres i Kommissionens register over ekspertgrupper og lignende enheder (»registret over ekspertgrupper«). Desuden kan indkaldelsen af ansøgninger offentliggøres på andre måder, herunder på særlige websteder.
   Indkaldelsen af ansøgninger skal klart beskrive udvælgelseskriterierne, herunder den nødvendige ekspertise og de interesser, der repræsenteres i forhold til det arbejde, der skal udføres. Ansøgningsfristen skal mindst være fire uger.
   2.   Medlemmer, der er anført i artikel 4, stk. 2, litra d), skal oplyse om ethvert forhold, der vil kunne give anledning til interessekonflikter. Kommissionen skal navnlig pålægge disse personer at indgive en interesseerklæring (»interesseerklæringsformular«) på grundlag af den faste interesseerklæringsformular for ekspertgrupper sammen med et opdateret CV som en del af deres ansøgning. For at være berettiget til at blive udpeget personligt skal der indsendes en behørigt udfyldt interesseerklæringsformular. Vurderingen af eventuelle interessekonflikter foretages i overensstemmelse med Kommissionens horisontale regler om ekspertgrupper (»de horisontale regler«) (6).
   3.   Organisationer, der er anført i artikel 4, stk. 2, litra b) og c), skal registreres i åbenhedsregistret med henblik på udnævnelse.
   4.   Medlemmer, der er anført i artikel 4, stk. 2, litra b)-d), udnævnes af Generaldirektøren for Sundhed og Fødevaresikkerhed blandt ansøgere med tilstrækkelig kompetence inden for de i artikel 2 omhandlede områder, og som har reageret på indkaldelsen af ansøgninger.
   5.   Medlemmerne udnævnes for perioden indtil den 31. december 2019. De varetager deres hverv, indtil deres mandatperiode udløber. Mandatet kan fornyes.
   6.   For så vidt angår medlemmer, der er anført i artikel 4, stk. 2, litra d), udnævner generaldirektøren for sundhed og fødevaresikkerhed suppleanter på samme vilkår som medlemmer, som træder automatisk i stedet for medlemmer, der er fraværende eller forhindret i at møde. Generaldirektøren udarbejder også, efter deres godkendelse, en reserveliste med egnede kandidater, hvorfra der kan udnævnes afløsere for medlemmer.
   Artikel 6
   Formand
   Platformens formandskab varetages af generaldirektøren for sundhed og fødevaresikkerhed eller dennes repræsentant.
   Artikel 7
   Platformens arbejde
   1.   Platformens arbejde udføres efter anmodning fra formanden i overensstemmelse med de horisontale regler.
   2.   Platformen mødes mindst to gange om året på Kommissionens hjemsted, samt når Kommissionen finder det nødvendigt.
   3.   Sekretariatsopgaverne varetages af Kommissionens tjenestegrene. Embedsmænd i Kommissionen fra andre tjenestegrene med interesse i det arbejde, der udføres af platformen, kan deltage i platformens og undergruppernes møder.
   4.   Efter aftale med formanden kan platformen ved simpelt flertal blandt sine medlemmer beslutte, at forhandlinger skal være offentlige.
   5.   Referater af drøftelserne af hvert punkt på dagsordenen og konklusionerne af debatterne skal være meningsfyldte og komplette. Referater udfærdiges af sekretariatet under formandens ansvar.
   6.   Platformen vedtager rapporter eller konklusioner ved konsensus. Når der holdes afstemning, træffes der beslutning med simpelt flertal blandt medlemmerne. Medlemmer, der har stemt imod, har ret til at få knyttet et dokument, der sammenfatter begrundelserne for deres holdning, som bilag til den pågældende rapport eller konklusion.
   Artikel 8
   Undergrupper
   1.   Generaldirektøren for Sundhed og Fødevaresikkerhed kan nedsætte undergrupper for at undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et mandat, som Kommissionen fastlægger. Undergrupper skal fungere i overensstemmelse med de horisontale regler og aflægger rapport til platformen. Sådanne undergrupper opløses, når deres mandat er opfyldt.
   2.   De medlemmer af undergrupper, som ikke er medlemmer af platformen, udvælges via en offentlig indkaldelse af ansøgninger, i overensstemmelse med artikel 5 og de horisontale regler (7).
   Artikel 9
   Indbudte eksperter
   Formanden kan indbyde eksperter med særlig ekspertise inden for et emne på dagsordenen til at deltage i platformens eller undergruppernes arbejde på ad hoc-basis.
   Artikel 10
   Observatører
   1.   Enkeltpersoner, organisationer og offentlige organer kan i overensstemmelse med de horisontale regler få observatørstatus enten via en direkte invitation fra formanden eller via en indkaldelse af ansøgninger.
   2.   Organisationer eller offentlige instanser, der er udpeget som observatører, udpeger selv deres repræsentanter.
   3.   Observatører og deres repræsentanter kan få tilladelse af formanden til at deltage i drøftelserne i ekspertgruppen og bidrage med ekspertise. De har dog ikke stemmeret og må ikke deltage i udformningen af platformens rapporter eller konklusioner.
   4.   Platformen kan højst have fem observatører.
   Artikel 11
   Forretningsorden
   På forslag fra og efter aftale med formanden fastsætter platformen i overensstemmelse med de horisontale regler selv sin forretningsorden med simpelt flertal på grundlag af standardforretningsordenen for ekspertgrupper
   Artikel 12
   Tavshedspligt og håndtering af klassificerede informationer
   Platformens medlemmer og deres repræsentanter samt de indbudte eksperter og observatører er pålagt tavshedspligt, som i medfør af traktaterne og gennemførelsesbestemmelserne hertil finder anvendelse på alle medlemmer af institutionerne og deres personale, samt Kommissionens sikkerhedsforskrifter vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede informationer, som fastsat i Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/443 (8) og (EU, Euratom) 2015/444 (9). Hvis de tilsidesætter disse forpligtelser, kan Kommissionen træffe alle relevante foranstaltninger.
   Artikel 13
   Relationer med Europa-Parlamentet
   Europa-Parlamentet holdes underrettet om platformens arbejde. Efter anmodning fra Europa-Parlamentet i overensstemmelse med bestemmelserne i rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen (10), kan Kommissionen opfordre Parlamentet til at sende eksperter til at deltage i møderne.
   Artikel 14
   Gennemsigtighed
   1.   Platformen og undergrupperne registreres i registret over ekspertgrupper.
   2.   For så vidt angår gruppens sammensætning offentliggøres følgende oplysninger i registret over ekspertgrupper:

               a)

               navnene på medlemmer, der er udpeget personligt

               b)

               navnene på medlemsorganisationerne det repræsenterede interesseområde

               c)

               navnene på andre offentlige enheder

               d)

               navnene på observatørerne.

         3.   Alle relevante dokumenter, herunder dagsordener, referater og deltagernes bidrag, stilles til rådighed enten i registret over ekspertgrupper eller via et link fra registret til et særligt websted, hvor disse oplysninger kan findes. Adgangen til de særlige hjemmesider er ikke betinget af brugerregistrering eller underlagt andre begrænsninger. Navnlig skal dagsordenen og andre relevante baggrundsdokumenter offentliggøres i god tid forud for mødet efterfulgt af rettidig offentliggørelse af referater. Offentliggørelse kan kun undlades i tilfælde, hvor det skønnes, at et dokuments udbredelse ville være til skade for beskyttelsen af en offentlig eller privat interesse, jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (11).
   Artikel 15
   Mødeudgifter
   1.   Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres af deltagerne i forbindelse med platformens og undergruppernes aktiviteter.
   2.   Deltagernes rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med platformens og undergruppernes aktiviteter refunderes af Kommissionen. Refusion finder sted i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i Kommissionen og inden for grænserne af de disponible bevillinger, der er tildelt Kommissionens tjenestegrene som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.
   Artikel 16
   Anvendelse
   Denne afgørelse anvendes indtil den 31. december 2019.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. januar 2017.

            På Kommissionens vegne

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  Ekspertgruppe om dyrevelfærd E02668.

      (2)  Europa-Parlamentets beslutning om en ny dyrevelfærdsstrategi for 2016-2020 af 24. november 2015 (2015/2957(RSP)).

      (3)  3464. samling i Rådet for Den Europæiske Union (landbrug og fiskeri) — 17. maj 2016.

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

      (5)  F.eks. Verdensorganisationen for Dyresundhed (OIE), FN's Fødevare- og Landbrugsorganisation (FAO)

      (6)  Kommissionens afgørelse af 30.5.2016 om fastlæggelse af horisontale regler om oprettelse af Kommissionens ekspertgrupper og deres funktion.

      (7)  Jf. artikel 10 og artikel 14, stk. 2, i de horisontale regler.

      (8)  EUT L 72 af 17.3.2015, s 41.

      (9)  EUT L 72 af 17.3.2015, s 53.

      (10)  EUT L 304 af 20.11.2010, s. 47.

      (11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).


title: 2011/652/: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 27. september 2011 om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2010/007 AT/Steiermark og Niederösterreich, Østrig)

text:
               7.10.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 263/9

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE
   af 27. september 2011
   om anvendelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen i henhold til punkt 28 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (ansøgning EGF/2010/007 AT/Steiermark og Niederösterreich, Østrig)
   (2011/652/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 28,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1927/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2), særlig artikel 12, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde supplerende støtte til arbejdstagere, der afskediges som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdenshandelsmønstrene på grund af globaliseringen, og at hjælpe dem med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               Anvendelsesområdet for EGF blev udvidet for ansøgninger indgivet fra den 1. maj 2009, således at det også omfatter støtte til arbejdstagere, der bliver afskediget som en direkte følge af den internationale finansielle og økonomiske krise.

               (3)

               Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende EGF inden for et årligt loft på 500 mio. EUR.

               (4)

               Den 9. marts 2010 indgav Østrig ansøgning om økonomisk EGF-støtte som følge af afskedigelser i 54 virksomheder, der er aktive inden for NACE rev 2 hovedgruppe 24 (Fremstilling af metal) i de to sammenhængende NUTS II-regioner Steiermark (Styria, AT22) og Niederösterreich (Lower Austria AT12), Østrig, suppleret med yderligere oplysninger indtil den 27. januar 2011. Ansøgningen opfylder kravene til fastlæggelse af støttebeløbets størrelse, jf. artikel 10 i forordning (EF) nr. 1927/2006. Kommissionen foreslår derfor, at der ydes en støtte på 8 284 908 EUR.

               (5)

               Der bør derfor som følge af Østrigs ansøgning ydes støtte fra Globaliseringsfonden —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I forbindelse med Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 8 284 908 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 27. september 2011

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         M. DOWGIELEWICZ

            Formand

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 406 af 30.12.2006, s. 1.


title: Rådets afgørelse 2014/821/FUSP af 4. november 2014 om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Ukraine om status for Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine)

text:
               21.11.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 334/1

         RÅDETS AFGØRELSE 2014/821/FUSP
   af 4. november 2014
   om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Ukraine om status for Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 37, sammenholdt med artikel 218, stk. 5 og 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 22. juli 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/486/FUSP (1).

               (2)

               Den samme dag vedtog Rådet afgørelsen om bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Ukraine med henblik på indgåelse af en aftale mellem Den Europæiske Union og Ukraine om status for Den Europæiske Unions fælles sikkerheds- og forsvarspolitiske (FSFP) mission i Ukraine.

               (3)

               En aftale om status for Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine) (»aftalen«) er blevet forhandlet mellem Unionen og Ukraine.

               (4)

               Aftalen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Ukraine om status for Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine) godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Unionen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. november 2014.

            På Rådets vegne

         S. GOZI

            Formand

      (1)  Rådet afgørelse 2014/486/FUSP af 22. juli 2014 om Den Europæiske Unions rådgivende mission om reform af den civile sikkerhedssektor Ukraine (EUAM Ukraine) (EUT L 217 af 23.7.2014, s. 42).


title: Rådets afgørelse af 24. september 2012 om udnævnelse af et medlem af det Europæiske Kemikalieagenturs bestyrelse

text:
               25.9.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 288/4

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 24. september 2012
   om udnævnelse af et medlem af det Europæiske Kemikalieagenturs bestyrelse
   2012/C 288/03
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur (1), særlig artikel 79, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det fremgår af artikel 79 i forordning (EF) nr. 1907/2006, at Rådet udnævner en repræsentant for hver medlemsstat som medlem af Det Europæiske Kemikalieagenturs bestyrelse (»bestyrelsen«).

               (2)

               Ved afgørelse af 7. juni 2007 (2) udnævnte Rådet 27 medlemmer af Det Europæiske Kemikalieagenturs bestyrelse.

               (3)

               Den ungarske regering har meddelt Rådet, at den agter at udskifte Ungarns repræsentant i bestyrelsen, og har foretaget indstilling af en ny repræsentant, som bør udnævnes for perioden indtil den 31. maj 2013 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Krisztina CSENGŐDY, som er ungarsk statsborger, født den 9. januar 1961, udnævnes til medlem af Det Europæiske Kemikalieagenturs bestyrelse i stedet for Zoltán ADAMIS for perioden fra den 25. september 2012 til den 31. maj 2013.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. september 2012.

            På Rådets vegne

         S. ALETRARIS

            Formand

      (1)  EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.

      (2)  EUT C 134 af 16.6.2007, s. 6.


title: Rådets afgørelse 2012/372/FUSP af 10. juli 2012 om ændring og forlængelse af afgørelse 2010/330/FUSP om Den Europæiske Unions integrerede retsstatsmission for Irak, EUJUST LEX-Irak

text:
               11.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 179/22

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/372/FUSP
   af 10. juli 2012
   om ændring og forlængelse af afgørelse 2010/330/FUSP om Den Europæiske Unions integrerede retsstatsmission for Irak, EUJUST LEX-Irak
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 7. marts 2005 vedtog Rådet fælles aktion 2005/190/FUSP om Den Europæiske Unions integrerede retsstatsmission for Irak, EUJUST LEX (1).

               (2)

               Den 14. juni 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/330/FUSP (2) om forlængelse af missionen indtil den 30. juni 2012.

               (3)

               Ifølge anbefalingerne i den strategiske undersøgelse bør missionen forlænges med yderligere en periode på 18 måneder.

               (4)

               EUJUST LEX-Irak vil blive gennemført under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21.

               (5)

               Afgørelse 2010/330/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2010/330/FUSP foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 2, stk. 4, affattes således:
               »4.   Uddannelsesaktiviteterne skal foregå i Irak og i regionen samt i Unionen. EUJUST LEX-Irak skal have kontorer i Bruxelles, i Bagdad, herunder et lokalkontor i Basra, og i Erbil (Kurdistanregionen).«

               2)

               Artikel 2, stk. 5, udgår.

               3)

               Artikel 6, stk. 5, affattes således:
               »5.   Personalet udfører sine arbejdsopgaver og handler i missionens interesse. Personalet overholder de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2011/292/EU af 31. marts 2011 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (3).

               4)

               Artikel 10 ændres således:

                           a)

                           Stk. 1 affattes således:
                           »1.   Den øverstbefalende for den civile operation udstikker retningslinjer for missionschefens planlægning af sikkerhedsforanstaltninger og sikrer, at de i forbindelse med EUJUST LEX-Irak gennemføres korrekt og effektivt i overensstemmelse med artikel 4 og 8.«

                           b)

                           Stk. 4 udgår

                           c)

                           Stk. 8 affattes således:
                           »8.   EUJUST LEX-Iraks personale, undervisere og eksperter skal deltage i obligatoriske sikkerhedskurser og, hvor det er relevant, underkastes en helbredsundersøgelse inden aktiv tjeneste eller udsendelse til Irak.«

               5)

               I artikel 11 tilføjes følgende stykke:
               »2a.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifter i forbindelse med missionen mellem den 1. juli 2012 og den 30. juni 2013 udgør 27 150 000 EUR.«

               6)

               Andet afsnit i artikel 16, affattes således:
               »Den anvendes fra den 1. juli 2010 indtil den 31. december 2013.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1.juli 2012.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2012.

            På Rådets vegne

         A. D. MAVROYIANNIS

            Formand

      (1)  EUT L 62 af 9.3.2005, s. 37.

      (2)  EUT L 149 af 15.6.2010, s. 12.

      (3)  EUT L 141 af 27.5.2011, s. 17.«


Avis juridique important

|

32002B0453

2002/453/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 25. april 2002 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2000 — sektion II — Rådet, sektion IV — Domstolen, sektion V — Revisionsretten, sektion VI — Det Økonomiske og Sociale Udvalg, sektion VII — Regionsudvalget, sektion VIII — Ombudsmanden, og om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsårene 1996-1999 — Sektion VI — Det Økonomiske og Sociale Udvalg

EF-Tidende nr. L 158 af 17/06/2002 s. 0066 - 0076

Europa-Parlamentets afgørelseaf 25. april 2002(2002/453/EF)om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2000 - sektion II - Rådet, sektion IV - Domstolen, sektion V - Revisionsretten, sektion VI - Det Økonomiske og Sociale Udvalg, sektion VII - Regionsudvalget, sektion VIII - Ombudsmanden, og om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsårene 1996-1999 - sektion VI - Det Økonomiske og Sociale UdvalgEUROPA-PARLAMENTET,- der henviser til forvaltningsregnskab og balance for regnskabsåret 2000 (SEK(2001) 530 - C5-0240/2001, C5-0241/2001, C5-0242/2001, C5-0243/2001, C5-0244/2001),- der henviser til Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2000 med institutionernes svar (C5-0617/2001)(1),- der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (C5-0617/2001),- der henviser til Rådets henstilling af 5. marts 2002 (C5-0124/2002),- der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 275,- der henviser til finansforordningens artikel 22, stk. 2 og 3,- der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0094/2002),- der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A5-0113/2002),A. der henviser til, at det påhviler Parlamentet at kontrollere, at Den Europæiske Unions budget udnyttes effektivt på grundlag af Revisionsrettens beretninger, og til, at denne kontrol bør omfatte en evaluering af den måde, skatteydernes penge bruges på, samt en vurdering af, hvor effektivt og i hvilket omfang EU-budgettet bidrager til gennemførelsen af de politikker og mål, der er fastlagt i traktaterne og den afledte ret,B. der henviser til, at begrebet valuta for pengene er af afgørende betydning i forbindelse med en evaluering af alle EU-institutionernes virke,C. der henviser til, at dets beslutning af 4. april 2001 om udsættelse af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1999, sektion VI - del A: Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2) i lighed med tilsvarende udsættelser for regnskabsårene 1996, 1997 og 1998,D. der henviser til, at der i Nice-traktaten er foretaget en ændring i beskrivelsen af medlemmerne af Det Økonomiske og Sociale Udvalg (ØSU), således at dette, såfremt traktaten ratificeres, fremover vil bestå af "repræsentanter for de forskellige økonomiske og sociale grupper i det organiserede civilsamfund" (EF-traktatens artikel 257), og at det i samme traktat for Regionsudvalgets vedkommende udtrykkeligt anføres, at medlemmerne heraf skal være enten valgt til en regional eller lokal myndighed eller politisk ansvarlige over for en valgt forsamling (EF-traktatens artikel 263),E. der henviser til, at det i sin beslutning af 31. maj 2001 om Nice-traktaten og Den Europæiske Unions fremtid(3) (punkt 24), bifalder bestemmelserne om Det Økonomiske og Sociale Udvalg, som styrker dettes repræsentativitet i forhold til de forskellige samfundssektorer, og om Regionsudvalget, som styrker dets medlemmers demokratiske legitimitet,F. der henviser til, at Rådets forordning (EF, EKSF, Euratom) nr. 2673/1999 af 13. december 1999 om ændring af finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(4), som skulle træde i kraft den 1. januar 2000, og i henhold til hvilken Ombudsmandens budget fremover skulle udgøre en særskilt sektion (sektion VIII) i Den Europæiske Unions almindelige budget,G. der henviser til, at Ombudsmanden i henhold til finansforordningens artikel 22, stk. 5, ligestilles med EU-institutionerne, når det drejer sig om anvendelse af finansforordningen,H. der henviser til, at selv om Ombudsmanden udpeges af Europa-Parlamentet, varetager han sine opgaver fuldstændig uafhængigt og har siden 2000 haft en budgetmæssig selvstændighed, som berettiger til en særskilt afgørelse om decharge i forhold til afgørelsen vedrørende Parlamentets generalsekretær,Generelle spørgsmål vedrørende samtlige institutioner1. mærker sig Rettens bemærkninger (punkt 7.3 i årsberetningen) om, at institutionerne har valgt en metode til analyse af budgetforvaltningen, der ikke giver læserne oplysninger om de vigtigste aspekter ved årets udgifter; er enig med Revisionsretten i, at det ville være hensigtsmæssigt, om institutionerne fremover udarbejdede en mere generel analyse med en redegørelse for de væsentligste tendenser inden for udgifterne, for de største kapitalposter og for institutionernes væsentligste foranstaltninger med henblik på udgiftsbesparelser og produktivitet;2. bifalder Rettens henstilling (punkt 7.66) om, at institutionerne i Bruxelles undersøger mulighederne for at oprette en fælles struktur til varetagelse af de forskellige tekniske og finansielle aspekter ved byggeprojekter; henstiller til institutionerne at fortsætte deres bestræbelser på at etablere en fælles struktur i Luxembourg;3. opfordrer alle institutioner til at følge Rettens henstilling (punkt 7.13), for så vidt angår ændring af budgetkontoplanen, således at der kan skelnes mellem leje, udgifter til erhvervelse af fast ejendom og de øvrige former for udgifter, såsom leasingafgifter med henblik på forkøbsret;4. minder om, at den enkelte finansinspektør i henhold til finansforordningens artikel 24, afsnit 2, er forpligtet til hvert år at udarbejde en beretning om sin virksomhed; anmoder om, at disse særskilte, årlige beretninger for de enkelte institutioner hurtigst muligt fremsendes til Europa-Parlamentets Budgetkontroludvalg, så der kan tages hensyn til dem i forbindelse med forberedelsen af den kommende dechargeafgørelse;5. minder om, at den enkelte interne revisor i henhold til finansforordningens artikel 24a, stk. 4, er forpligtet til hvert år at udarbejde en intern revisionsberetning om sin virksomhed til sin institution; anmoder om, at disse beretninger fremsendes til Europa-Parlamentets Budgetkontroludvalg som støtte for udvalget ved dets evalueringer i dechargesammenhæng;6. bemærker, at finansforordningens artikel 24, afsnit 8, for så vidt angår finansinspektører, foreskriver, at "foranstaltninger angående deres udnævnelse og avancement samt disciplinære sanktioner eller forflyttelser og forskellige bestemmelser om afbrydelse eller ophør af hvervene skal træffes ved begrundede afgørelser, der meddeles Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten til orientering"; insisterer på, at denne dokumentation fremsendes til Parlamentets Budgetkontroludvalg som led i dettes dechargebeføjelser;Sektion II - Rådet7. mærker sig svaret fra formanden for De Faste Repræsentanters Komité af 25. januar 2002 på det spørgeskema, Budgetkontroludvalget fremsendte den 6. december 2001 og de supplerende oplysninger, der fremsendtes efterfølgende;8. er taknemmelig for Rådets svar vedrørende den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitiks budgetmæssige aspekter; konstaterer, at en betydelig del af Rådets budget nu går til aktiviteter på områderne udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitik samt retlige og indre anliggender, og at udgifterne på disse områder på nuværende tidspunkt ikke er underkastet den samme strenge kontrol, som de øvrige institutioners administrations- og aktionsudgifter;9. erkender, at Parlamentet og Rådet ikke tidligere har foretaget en kritisk gennemgang af gennemførelsen af deres respektive sektioner i budgettet; henviser til, at de udgifter, der finansieres over Rådets driftsbudget på det udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitiske område og på området retlige og indre anliggender, i stadig stigende grad antager form af aktionsudgifter, og mener, at de pågældende bestemmelser derfor bør afklares med henblik på at sondre mellem traditionelle driftsudgifter og udgifter til aktioner på disse nye politikområder;Sektion IV - Domstolen10. påskønner, at værdien af de bygninger, som Domstolen har leaset med henblik på forkøbsret, for første gang er opført på balancen;11. glæder sig over Domstolens svar, hvorefter der i forbindelse med udarbejdelsen af balancen for regnskabsåret 2001 vil blive foretaget en korrektion af den regnskabsmæssige nettoværdi med henblik på at tage højde for, at værdien af bygningerne, som påpeget af Revisionsretten (punkt 7.14), er sat for højt (ukorrekt beregning af afskrivning);12. bemærker Rettens bemærkninger (punkt 7.14) om, at der ikke er sikkerhed for, at de øvrige materielle anlægsaktiver, i alt EUR 9,8 millioner, er ansat til den rigtige værdi; bemærker, at Domstolen kommer ind på dette punkt i sit svar;13. henleder opmærksomheden på, at der tilsyneladende er uoverensstemmelse mellem dels Rettens bemærkning (punkt 7.14) om, at Domstolen stadig ikke har indført det nye edb-system til inventarforvaltning og heller ikke har foretaget en fuldstændig fysisk opgørelse af inventarlisten, og dels Domstolens svar på Rettens bemærkninger i årsberetningen for 2000 og på spørgeskemaet fra Budgetkontroludvalget;14. konstaterer imidlertid, at der i Domstolens svar faktisk henvises til uoverensstemmelser mellem det fysiske inventar og de data, som er registreret i det nye edb-system;15. opfordrer af hensyn til gennemskueligheden Domstolen til inden 1. juli 2002 at forelægge Budgetkontroludvalget en fuldstændig beretning om de faktiske forhold omkring inventarforvaltningssystemet;16. henviser til, at det i forbindelse med dechargeproceduren for regnskabsåret 1999 behandlede Revisionsrettens særberetning nr. 5/2000(5) om Domstolens udgifter til lokaler og bygninger (punkt 20 i særberetningen) og anmodede om at blive holdt orienteret om de konklusioner, som den ekspert, der blevet udpeget af Domstolen og de luxembourgske myndigheder i fællesskab, nåede frem til, inden førstebehandlingen af budgetforslaget for 2002;17. konstaterer, at undersøgelserne af de usædvanlige forhold omkring faktureringen i henhold til punkt 7.67 i Rettens årsberetning først lige var påbegyndt i juni 2001, og at Domstolen(6) forventer disse undersøgelser afsluttet i løbet af første halvår 2002;18. anmoder Domstolen om snarest muligt at fremsende ekspertens beretning om de usædvanlige forhold omkring faktureringen til Budgetkontroludvalget sammen med samme eksperts særskilte beretning om beregning af de udgifter, der ikke kommer til at indgå i den endelige afregning;19. bemærker, at Revisionsretten (punkt 7.27 i årsberetningen) har konstateret fem tilfælde, hvor det var tvivlsomt, om der var grundlag for at anmode om dispensation fra udbudsprocedurerne, og at fire af disse tilfælde vedrørte Domstolen, og at et tilfælde (som også vedrørte Domstolen) drejede sig om opsplitning af et indkøbsbehov på flere kontrakter; bemærker Domstolens svar, der argumenterer for de procedurer, der er fulgt i alle fem tilfælde; godkender Revisionsrettens henstilling (punkt 7.30) om, at "alle institutionerne bør anvende samme tærskelværdier, når de skal beslutte, om et foreslået udbud vedrørende tjenesteydelser eller indkøb er omfattet af direktiv 92/50/EØF og direktiv 93/36/EØF om offentlige indkøb";20. konstaterer, at afviklingen af domsarbejdet i Domstolen og mængden af verserende sager kræver stadig mere tid; opfordrer Domstolen og Revisionsretten til at redegøre for grundene til dette fænomen, navnlig for at kunne sondre mellem det, der skyldes domsprocedurer i henhold til traktaten, administrative funktionsforstyrrelser, der kan afhjælpes, eller utilstrækkelige ressourcer i form af personale eller faciliteter;Sektion V - Revisionsretten21. henviser til beretningen fra den eksterne revisor (KPMG Audit, Luxembourg) om Revisionsrettens årsregnskab for regnskabsåret 2000(7);22. understreger, at Revisionsretten afgiver en enkelt revisionserklæring på grundlag af de konsoliderede regnskaber over samtlige Fællesskabets indtægter og udgifter, jf. EF-traktatens artikel 248, stk. 1, men at denne revisionserklæring alligevel indeholder bemærkninger vedrørende de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed i de enkelte institutioner (punkt 7.6); anmoder Revisionsretten om, at den af hensyn til øget gennemskuelighed undersøger mulighederne for at afgive en særskilt revisionserklæring for hver institution i næste årsberetning;23. bifalder, at Nice-traktaten tilføjer en bestemmelse til artikel 248, stk. 1, hvorefter revisionserklæringen "kan suppleres med specifikke vurderinger for hvert enkelt af Fællesskabets større aktivitetsområder";24. opfordrer Revisionsretten til at gøre revisionserklæringen til et middel, decharge- og budgetmyndigheden kan bruge til at sammenligne og overvåge fremskridt i den økonomiske forvaltning og kontrol over en periode og fortrinsvis på en kvantificeret måde;25. henstiller til Retten at nå til enighed med Kommissionen om en fælles metode til beregning af fejlkvoter efter generaldirektorat eller udgiftsområde; foreslår, at Retten anvender data fra medlemsstaterne, der er indkommet ved obligatorisk kontrol på landbrugs- og strukturfondsområdet for at øge prøvemængden; forventer, at Retten offentliggør en samlet fejlkvote og fejlkvoter for de enkelte generaldirektorater eller udgiftsområder i forbindelse med decharge for 2001;26. glæder sig over, at Parlamentets krav om, at medlemsstater, der har eller mistænkes for at have gjort sig skyldige i forsømmelser vedrørende beskyttelse af EU's finansielle interesser, skal identificeres offentligt, er slået igennem i årsberetningen for 2000 og i særberetningerne offentliggjort i årets løb, idet disse allerede indeholder henvisninger til konkrete medlemsstater; beklager, at Retten(8) ikke finder det hensigtsmæssigt i et bilag til årsberetningen at opføre de forsømmelser, som de enkelte medlemsstater har gjort sig skyldige i, på en let læselig måde;27. påskønner, at Retten tillægger det stor betydning at forbedre præsentationen af sine revisionsbemærkninger i de forskellige beretninger med henblik på at gøre dem mere brugervenlige gennem anvendelse af mere informative overskrifter og fremhævelse af anbefalingerne, men afventer den videre udvikling inden det udtaler sig om resultatet;Anmodninger til Revisionsretten28. henviser til, at Rettens medlemmer ved indsættelsen i deres hverv i overensstemmelse med den gældende adfærdskodeks afgiver en erklæring med oplysninger om deres finansielle interesser og aktiver, som fremsendes til Rettens formand; er af den opfattelse, at disse erklæringer i lighed med erklæringerne fra Europa-Parlamentets og Kommissionens medlemmer bør offentliggøres på internettet, således som Parlamentet anmodede om i punkt 18 i Parlamentets afgørelse af 4. april 2001 om decharge til Kommissionen for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1999: sektion IV - Domstolen, sektion V - Revisionsretten, sektion VI, del B - Regionsudvalget(9); opfordrer Retten i dens nye sammensætning efter de udnævnelser, der trådte i kraft pr. 1. januar 2002, til at træffe formel afgørelse om dette spørgsmål og skriftligt meddele Budgetkontroludvalget resultatet heraf inden den 1. juli 2002;29. anmoder Retten om i sit arbejdsprogram for 2003 at indføje en oversigt over, hvornår Rettens særberetninger forventes færdiggjort;30. henviser til punkt 19 i ovennævnte beslutning af 4. april 2001, hvori det anmoder Retten om at udvide sine revisioner til også at omfatte Rådet, således at Parlamentet i givet fald får mulighed for at fremsætte bemærkninger til gennemførelsen af denne institutions budget som led i decharge-proceduren;31. bemærker med glæde, at årsberetningen for 2000 indeholder bemærkninger vedrørende Rådet (udgifter til tjenesterejser, opførelse af afskrivning af bygninger), som Rådet venligt har svaret på;Sektion VI - Det Økonomiske og Sociale Udvalg (ØSU)Valuta for pengene32. understreger, at det påhviler Parlamentet at sikre, at de europæiske skatteydere betjenes godt, samt at det har pligt til at sørge for, at de får valuta for pengene;33. påpeger, at holdningerne hos nogle af organisationerne repræsenteret i ØSU i stigende grad er blevet kanaliseret gennem Parlamentet i de senere år;34. henviser til, at den sociale protokol, der blev omtalt første gang i Maastricht-traktaten og senere medtaget i kapitlet om sociale bestemmelser i Amsterdam-traktaten (artikel 138), danner grundlag for konsultation af arbejdsmarkedets parter i forbindelse med fastlæggelse af de relevante politikker;35. påpeger, at ØSU kun kan høres om fastlæggelse af de forskellige politikker samt kan komme med anbefalinger, hvorimod dialogen med arbejdsmarkedets parter kan føre til bindende lovgivning;36. er på den ene side foruroliget over, at arbejdsmarkedets parter er utilfredse med de få ressourcer, de har til rådighed til den sociale dialog; fastslår på den anden side, at ØSU's endelige budget i 2000 androg 80976436 EUR; henviser til, at udvidelsen forventes at bringe de årlige udgifter op på 99,6 mio. EUR inden 2004(10) (selv om dette delvis omfatter fælles udgifter med Regionsudvalget);37. henviser til, at det er første gang, siden Amsterdam-traktaten trådte i kraft og den sociale dialog blev indført, at Parlamentet har haft mulighed for at tage stilling til, i hvilket omfang ØSU giver valuta for pengene;38. erkender, at ØSU kan være forum for interessegrupper, der ellers ikke ville kunne blive hørt i EU-sammenhæng;39. mener, at der reelt set kan stilles spørgsmålstegn ved, hvorvidt det giver valuta for pengene at opretholde både ØSU og den sociale dialog;40. understreger, at det er medlemsstaternes ansvar at udpege medlemmerne af ØSU; henstiller til medlemsstaterne nøje at undersøge deres repræsentation i ØSU i forbindelse med den kommende fornyelse af medlemskabet;41. er af den opfattelse, at ØSU's medlemmer må gøre sig større anstrengelser for at sikre, at information om ØSU's aktiviteter når frem til græsrødderne, dvs. fagforeningsmedlemmer i medlemsstaterne;42. henstiller til ØSU at fortsætte sine moderniseringsbestræbelser;43. opfordrer ØSU til at øge bestræbelserne på at høre et så bredt netværk af nationale kontakter som muligt for at øge sin synlighed;44. opfordrer Kommissionen til at overveje ØSU's effektivitet og relation til de ca. 300 rådgivende organer og udvalg, der er grupperet omkring Kommissionen, for at undgå overlapninger og dobbeltarbejde;OLAF-beretningen45. henviser til, at Parlamentet i forbindelse med de foregående års dechargeprocedurer vedtog at udsætte meddelelsen af decharge for ØSU for regnskabsårene 1996, 1997, 1998 og 1999, indtil der forelå en afklaring på uregelmæssigheder vedrørende udbetaling af medlemmernes rejsegodtgørelser for perioden 1995-1996;46. henleder opmærksomheden på punkt 2 i sin beslutning af 7. oktober 1998 med orientering af Det Økonomiske og Sociale Udvalg om begrundelsen for at udsætte meddelelsen af decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1996 - sektion VI - del A: Det Økonomiske og Sociale Udvalg(11), i forbindelse med hvilken Parlamentet opfordrede til, at spørgsmålet blev forelagt både for Revisionsretten og UCLAF:i) med henblik på at kontrollere pålideligheden af den nye godtgørelsesordning, som Revisionsretten anbefaler, og vilkårene for inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb; ogii) for at konstatere enhver form for medvirken i eller administrativt ansvar for kontering, forpligtelse, anvisning og betaling af udgifter;47. fastslår på baggrund af Parlamentets ovennævnte beslutning af 7. oktober 1998, at:- Revisionsretten i årsberetningen for 1999 bekræftede, at ØSU i perioden fra udgangen af 1998 og frem til begyndelsen af 2000 gradvis har efterkommet anbefalingerne i udtalelse nr. 7/98(12), for så vidt angår reformen af ØSU's bestemmelser og det nye system for udbetaling af godtgørelser til medlemmerne- OLAF(13) den 30. juli 2001 færdiggjorde sin endelige rapport med konklusioner og anbefalinger vedrørende godtgørelse af ØSU-medlemmernes rejseudgifter i 1995 og 1996;48. beklager imidlertid, at OLAF ikke var særlig villig til at udlevere den endelige rapport til Budgetkontroludvalgets formand;49. bemærker, at OLAF i overensstemmelse med normal praksis afleverede sin rapport til ØSU ud fra den betragtning, at det var ØSU's ansvar at videregive den til Europa-Parlamentet;50. tager OLAF-Overvågningsudvalgets konstateringer (protokol fra OLAF-Overvågningsudvalgets møde den 15. og 16. januar 2002) til efterretning, hvori det påpeges, at OLAF ikke havde været i stand til at behandle denne sag på behørig vis, og at hele denne undersøgelse havde været en eklatant fiasko;51. tilslutter sig Overvågningsudvalgets krav om, at grundene til denne fiasko skal klarlægges totalt, og konstaterer, at der hidtil ikke er fremkommet nogen troværdig forklaring på, ata) undersøgerne åbenbart af deres foresatte er blevet hindret i at sende et spørgeskema til alle berørte medlemmer af ØSUb) selv de 60 mest implicerede medlemmer af ØSU ikke er blevet afhørt af OLAFc) heller ikke de på det pågældende tidspunkt ansvarlige generaldirektører og generalsekretærer for ØSU er blevet afhørt af OLAF, selv om det blev hævdet, at de i årevis havde dækket over bedrageriet i forbindelse med godtgørelsen af rejseudgifterd) de belgiske justitsmyndigheder ikke rettidigt var blevet inddraget, mens OLAF-undersøgerne vidste, at justitsmyndighederne ikke ville have andet valg end at henlægge sagen som forældet;52. anmoder OLAF-Overvågningsudvalget om at underrette Budgetkontroludvalget om resultatet af de videre undersøgelser; forventer, at der indledes disciplinærprocedurer, såfremt mistanken om, at hierarkiet i OLAF har handlet groft uagtsomt i denne sag, og at visse tjenestemænd ved deres handlinger har sat spørgsmålstegn ved deres kompetence som undersøgere, bliver bekræftet;53. finder, at der må fastlægges procedurer, som giver Parlamentets kompetente udvalg, via OLAF, adgang til beretninger, som direkte vedrører dechargeproceduren; erkender, at sådanne oplysninger skal behandles fortroligt i de tilfælde, hvor eventuelle retslige eller tilsvarende undersøgelser endnu ikke er afsluttet; opfordrer OLAF til at forelægge forslag til, hvordan sådanne oplysninger fremover kan videreformidles under forudsætning af, at der - om nødvendigt - træffes hensigtsmæssige sikkerhedsforanstaltninger;54. påskønner, at ØSU's nuværende formand og generalsekretær har været villige til at forelægge et eksemplar af OLAF's beretning - om end konfidentielt - samt al anden dokumentation, som Budgetkontroludvalgets formand og ordfører har anmodet om;55. beklager, at OLAF-rapporten var så forsinket, og at det, fordi den forelå alt for sent, nu ikke er muligt at gennemføre henstillingerne heri, og dette gælder både inddrivelse af yderligere beløb fra medlemmerne og disciplinærsager mod tjenestemænd;56. henviser til, at de belgiske retlige myndigheder i august 2001 besluttede at henlægge sagen, bl.a. med den begrundelse, at de afslørede forhold nu lå så langt tilbage i tiden, at de faldt for forældelsesfristen i henhold til belgisk lovgivning;57. konstaterer alvorlige mangler i beretningen, f.eks. at OLAF i sin egenskab af anvisningsberettiget har undladt at afhøre ØSU's siddende generalsekretærer på tidspunkterne for de pågældende forhold, og umiddelbart herefter; beklager, at beretningen, for så vidt angår de dokumenterede forhold, ikke gør det muligt fuldt ud at fastslå omfanget af det administrative ansvar;58. påpeger, at det ville have været muligt for ØSU selv at henvise sagen til UCLAF eller de belgiske retlige myndigheder, da udvalget i første omgang blev informeret om resultaterne af finansinspektørens undersøgelser i 1996, men at det undlod at gøre dette;59. beklager, at der fik lov at gå så lang tid, og at de ansvarlige i ØSU tilsyneladende ikke gjorde reelle forsøg på at træffe modforholdsregler på det pågældende tidspunkt, selv om de var velunderrettede om de alvorlige uregelmæssigheder i forbindelse med godtgørelsen af rejseudgifter i 1995-1996;60. beklager endvidere, at OLAF's undersøgelser blev vanskeliggjort af, at visse luftfartsselskaber var tilbageholdende med at bekræfte, at bestemte rejser, som ØSU-medlemmer havde påstået at have foretaget, rent faktisk havde fundet sted; finder det uacceptabelt, at der på denne måde lægges hindringer i vejen for OLAF's legitime efterforskning; opfordrer OLAF til at forelægge forslag til, hvorledes sådanne situationer kan løses på en mere stringent måde i fremtiden, hvis sådanne måtte opstå;61. erkender, at medlemmerne af ØSU ikke modtager vederlag fra denne institution for det arbejde, de udfører på dennes vegne, ud over godtgørelse af rejseudgifter og dagpenge;62. konstaterer, at ØSU, for så vidt angår regnskabsåret 2000 og perioden frem til i dag, har påbegyndt et betydeligt moderniseringsprogram(14) omfattende:- omstrukturering af de beslutningstagende organer, herunder nedsættelse af antallet af præsidiemedlemmer- flere administrative tjek i forbindelse med godtgørelse af medlemmernes udgifter- udbetaling ved bankoverførsler som generel regel- forberedelse af udkast til en medlemsstatutog forventer af ØSU, at det fortsætter dette arbejde i de kommende år;63. fastslår, at ØSU har undladt at gøre sit yderste for at begrænse og så vidt muligt råde bod på de tab, skatteyderne er blevet påført; henviser i den forbindelse til,a) at ØSU i betragtning af de mange år, bedragerierne har stået på, lige fra begyndelsen vurderede disse skader alt for lavt, og at der burde have været krævet et beløb på 830185,77 EUR tilbagebetalt alene for 1995 og 1996b) at der rent faktisk kun er blevet tilbagebetalt et beløb på 167432,39 EUR, og at ØSU tilsyneladende har opgivet at kræve det resterende beløb tilbagebetalt;Sektion VII - Regionsudvalget64. konstaterer på baggrund af Regionsudvalgets svar på Revisionsrettens årsberetning (punkt 7.22), at udvalget ofte er ude af stand til at gøre brug af resultaterne af de andre institutioners udbud, enten af formelle grunde, eller fordi der ikke er taget hensyn til Regionsudvalgets specifikke behov;65. opfordrer af økonomiske og effektivitetsmæssige hensyn de større institutioner til i højere grad at gøre brug af interinstitutionelle udbud og til i de indledende faser så vidt muligt at sikre, at der tages behørigt hensyn til de mindre institutioners specifikke behov; henstiller til samtlige institutioner at undersøge muligheden for at benytte sig af andre institutioners udbud på grundlag af "gensidig anerkendelse";66. fastslår, at den Fælles Organisationsstruktur sammen med ØSU pr. 1. januar 2000 blev afløst af en samarbejdsaftale mellem de to udvalg, som indebærer opretholdelse af fælles aktioner i de fleste afdelinger, men skaber grundlag for uafhængige finans- og personaleafdelinger; anmoder Regionsudvalget om inden den 1. juli 2002 at forelægge Budgetkontroludvalget og Budgetudvalget en beretning med en evaluering af de budgetmæssige fordele ved opretholdelse af særskilte finans- og personaleafdelinger i de to udvalg;Bygningspolitik (ØSU og Regionsudvalget)67. konstaterer, at ØSU og Regionsudvalget den 15. december 2000 undertegnede lejekontrakter for en periode på 27 år med forkøbsret for henholdsvis Belliard- og Montoyer-Bygningen;68. glæder sig over svaret på punkt 7.33 fra ØSU og Regionsudvalget, hvori de anfører, at værdien af Montoyer- og Belliard-bygningen vil blive opført på balancerne for 2001 sammen med forskuddet på 26 mio. EUR, der allerede er betalt;69. henviser til Revisionsrettens konklusioner (punkt 7.68), hvori det hedder, at udvalgene (ØSU og Regionsudvalget), da de "overtog og genforhandlede kontrakten om Belliard-Bygningen, som Parlamentet tidligere havde til huse i, blev (...) stillet i en vanskelig situation, fordi Parlamentet forpligtede dem til at overtage denne ejendom, som Parlamentet havde underskrevet en lejekontrakt om indtil 2007";70. henviser til, at det i punkt 9 i sin ovennævnte beslutning af 4. april 2001 fremførte, at det agtede "at behandle betingelserne for denne aftale som led i næste års dechargeprocedure";71. fastslår, at de væsentlige aspekter ved hele denne sag var som følger:- Parlamentet blev løst fra sin forpligtelse til at fortsætte lejemålet af Belliard-Bygningen, som løb frem til 2007- ejerne ville tilbagebetale Parlamentets lejeindbetalinger for perioden 1. januar-31. marts 2001- de to udvalg ville godtgøre Parlamentet den leje, det havde indbetalt i løbet af 2000- Parlamentet ville blive løst fra sin forpligtelse til at bringe bygningen tilbage til den oprindelige stand ved lejemålets ophør- de to udvalg ville i slutningen af 2003 eller begyndelsen af 2004 overtage en bygning, som dækkede deres behov med moderne tekniske faciliteter og opfyldte høje økologiske krav- betingelserne indebar betaling af et forskud på 26 mio. EUR, der skulle finansiere de to udvalgs særlige behov i en bygning, som var blevet fuldt istandsat af ejerne, og af et indeksreguleret årligt beløb på 8,28 mio. EUR (nedsat til 6709288 EUR i den periode, istandsættelsen stod på)- udvalgene ville få mulighed for at overtage bygningen som ejendom for 1 EUR;72. henviser til, at Budgetudvalgets formand og ordfører med skrivelse af 17. oktober 2000 meddelte ØSU og Regionsudvalget, at undertegnelsen af kontrakten var i tråd med de principper, Parlamentet havde fastlagt den 28. marts 2000, da det godkendte overførslen på 26 mio. EUR til finansiering af de to udvalgs specifikke funktionelle behov; Budgetudvalget havde derfor intet at indvende mod de to udvalgs undertegnelse af lejekontrakterne for henholdsvis Belliard- og Montoyer-Bygningen for en 27-årig periode;73. henleder imidlertid opmærksomheden på Revisionsrettens bemærkning [punkt 7.27 c)] om, at lejekontrakten også omfattede istandsættelsesarbejder, der ikke var blevet udbudt; konstaterer, at de to udvalgs svar ikke kommer ind på dette punkt;74. bemærker, at de to udvalg har reageret på Revisionsrettens forslag (punkt 7.68) om, at kontrakten allerede nu bør genforhandles, så der eventuelt kan foretages førtidig indfrielse på rimelige økonomiske vilkår; konstaterer imidlertid, at ejerne ikke har været villige til at tilbyde acceptable betingelser, og at de to udvalg derfor har suspenderet forhandlingerne;75. henviser til, at kontrakterne undertegnet den 15. december 2000 har den fordel, at de i) forsyner de to udvalg med tidssvarende lokalefaciliteter, som dækker deres behov, og som de i sidste ende selv vil komme til at eje, og at de ii) eliminerer den budgetmæssige byrde fra Parlamentets budget, der er forbundet med en bygning, som der ikke længere er behov for efter åbningen af D3 (Spinelli-Bygningen), hvorimod Belliard-Bygningen vil have stået tom og ubenyttet i omkring seks år, og at der i perioden fra september 1997 til slutningen af 2003 eller begyndelsen af 2004 stadig vil skulle betales leje herfor over EU-budgettet;76. konstaterer endvidere, at en flytning til Belliard-Bygningen vil få yderligere finansielle følger, nemlig:- omkostninger ved flytning fra ØSU's og Regionsudvalgets nuværende lokaler i Ravenstein-Bygningen- omkostninger til istandsættelse af Ravenstein-Bygningen, inden den gives tilbage til ejerne, efter at have været benyttet i 40 år- yderligere stillinger på udvalgenes stillingsfortegnelser med henblik på forvaltning af Belliard-projektet;77. henviser til, at ejerne som følge af ØSU's overtagelse af Belliard-Bygningen har undgået en situation, hvor de i 2007 ville have generhvervet ejendomsretten til en umoderne bygning, der i et vist omfang er forurenet med asbest(15), og som derfor ville kræve en fuldstændig istandsættelse for egen regning, hvis den skulle kunne genudlejes;78. tilslutter sig Revisionsrettens forslag (punkt 7.66) om at oprette en fælles struktur til varetagelse af de forskellige tekniske og finansielle aspekter ved institutionernes byggeprojekter i Bruxelles og Luxembourg, som institutionerne giver udtryk for bred enighed om i deres svar;Sektion VIII - Ombudsmanden79. henviser til, at Parlamentet i punkt 41 i sin afgørelse af 4. april 2001 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 1999 - sektion I - Europa-Parlamentet/Ombudsmanden(16) understregede nødvendigheden af at undgå annullering af en betydelig del af de bevillinger, der var afsat til Ombudsmanden;80. konstaterer i forbindelse med gennemførelsen af Ombudsmandens budget for 2000, at andelen af bortfaldne bevillinger i forhold til de oprindelige bevillinger beløb sig til 17,52 % (i 1999 lå tallet på 14,46 % og i 1998 på 8,58 %), dvs. at der er tale om en opadgående tendens; gentager sin opfordring til Ombudsmanden om at forbedre udnyttelsen af de midler, som Budgetmyndigheden stiller til hans rådighed;Dechargeafgørelser81. meddeler Det Økonomiske og Sociale Udvalgs generalsekretær decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsårene 1996 og 1997;82. meddeler Det Økonomiske og Sociale Udvalgs generalsekretær decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsårene 1998 og 1999;83. meddeler decharge til Domstolens justitssekretær, til Revisionsrettens, Det Økonomiske og Sociale Udvalgs og Regionsudvalgets generalsekretærer og til Ombudsmanden for gennemførelsen af deres budgetter for regnskabsåret 2000;84. pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Det Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Ombudsmanden og at sørge for, at den offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende (L-udgaven).Julian PriestleyGeneralsekretærPat CoxFormand(1) EFT C 359 af 15.12.2001.(2) EFT C 21 E af 24.1.2002, s. 236.(3) EFT C 47 E af 21.2.2002, s. 108.(4) EFT L 326 af 18.12.1999, s. 1.(5) EFT C 109 af 14.4.2000.(6) Svar på spørgeskema, punkt 4.3.(7) EFT C 312 af 7.11.2001.(8) Svar på spørgeskema, punkt 6.1.(9) EFT L 160 af 15.6.2001, s. 38.(10) ØSU's beretning til budgetmyndigheden, oktober 2001.(11) EFT C 328 af 26.10.1998, s. 115.(12) Udtalelse nr. 7/98 om effektiviteten af ØSU's metoder til inkassering af uretmæssigt udbetalte beløb og det nye system til forvaltning og godtgørelse af rejseudgifter.(13) Det undersøgelsesorgan, som erstattede UCLAF pr. 1. juli 1999 (http://europa.eu.int/comm/dgs/olaf/mission/en.htm).(14) "ØSU på moderniseringens vej", oktober 2000.(15) Situationsrapporter fra ØSU og Regionsudvalget til Budgetudvalget af 6.10.2000 og 14.6.2001.(16) EFT L 160 af 15.6.2001, s. 25.


title: Rådets afgørelse 2014/213/FUSP af 14. april 2014 om ændring af afgørelse 2010/638/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea

text:
                  15.4.2014

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 111/83

         RÅDETS AFGØRELSE 2014/213/FUSP
         af 14. april 2014
         om ændring af afgørelse 2010/638/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Den 25. oktober 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/638/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea (1).

                     (2)

                     På baggrund af udviklingen i Republikken Guinea bør våbenembargoen og embargoen på udstyr, der kan anvendes til intern undertrykkelse, ophæves.

                     (3)

                     Afgørelse 2010/638/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            I afgørelse 2010/638/FUSP udgår artikel 1 og 2.

            Artikel 2
            Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

            Udfærdiget i Luxembourg, den 14. april 2014.

                  På Rådets vegne

               C. ASHTON

                  Formand

            (1)  EUT L 280 af 26.10.2010, s. 10.


title: Rådets afgørelse 2011/635/FUSP af 26. september 2011 om ændring af Rådets afgørelse 2010/231/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 249/12

         RÅDETS AFGØRELSE 2011/635/FUSP
   af 26. september 2011
   om ændring af Rådets afgørelse 2010/231/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 10. december 2002 fælles holdning 2002/960/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia (1) i forlængelse af FN's Sikkerhedsråds resolutioner (UNSCR) 733 (1992), 1356 (2001) og 1425 (2002).

               (2)

               Rådet vedtog den 16. februar 2009 fælles holdning 2009/138/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia og om ophævelse af fælles holdning 2002/960/FUSP (2) til gennemførelse af UNSCR 1844 (2008). Den 1. marts 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/126/FUSP om ændring af fælles holdning 2009/138/FUSP (3) til gennemførelse af UNSCR 1907 (2009).

               (3)

               Rådet vedtog den 26. april 2010 afgørelse 2010/231/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Somalia og om ophævelse af fælles holdning 2009/138/FUSP (4) i forlængelse af vedtagelsen af UNSCR 1916 (2010) og vedtagelsen af listen over de personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger fra den sanktionskomité, der er nedsat i medfør af UNSCR 751 (1992) vedrørende Somalia (i det følgende benævnt »sanktionskomitéen«).

               (4)

               Sanktionskomitéen ajourførte den 28. juli 2011 listen over de personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger.

               (5)

               FN's Sikkerhedsråd vedtog den 29. juli 2011 UNSCR 2002 (2011) om udvidelse af opførelseskriterierne til også at omfatte politiske eller militære ledere, der rekrutterer børn til eller anvender børn i væbnede konflikter i Somalia i strid med gældende folkeret, og enkeltpersoner og enheder, der er ansvarlige for overtrædelser af gældende folkeret i Somalia, der involverer overgreb mod civile, herunder børn og kvinder, i væbnede konflikter, herunder drab og lemlæstelse, seksuel og kønsbestemt vold, angreb på skoler og hospitaler samt bortførelse og tvangsfordrivelse.

               (6)

               Endvidere afklarede UNSCR 2002 (2011) den undtagelse, der giver mulighed for tilrådighedsstillelse af pengemidler, andre finansielle aktiver eller økonomiske ressourcer, som er nødvendige for at sikre, at FN, FN's særorganisationer og programmer, humanitære organisationer med observatørstatus på FN's Generalforsamling, der yder humanitær bistand, og deres gennemførelsespartnere kan levere den hårdt tiltrængte humanitære bistand i Somalia i tide.

               (7)

               Afgørelse 2010/231/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2010/231/FUSP ændres således:

               1)

               Artikel 2 affattes således:
               »Artikel 2
               Restriktive foranstaltninger som omhandlet i artikel 3, artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 1 og 2, indføres over for personer og enheder, som sanktionskomitéen har udpeget som:

                           —

                           havende deltaget i eller støttet handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Somalia, herunder handlinger, der truer Djiboutiaftalen af 18. august 2008 eller den politiske proces eller truer de føderale overgangsinstitutioner eller Amisom med magtanvendelse

                           —

                           havende handlet i strid med våbenembargoen og dertil knyttede foranstaltninger som omhandlet i artikel 1

                           —

                           havende hindret levering af humanitær bistand til Somalia eller hindret adgang til eller udlevering af humanitær bistand i Somalia

                           —

                           værende politiske eller militære ledere, der rekrutterer børn til eller anvender børn i væbnede konflikter i Somalia i strid med gældende folkeret

                           —

                           værende ansvarlige for overtrædelser af gældende folkeret i Somalia, der involverer overgreb mod civile, herunder børn og kvinder, i væbnede konflikter, herunder drab og lemlæstelse, seksuel og kønsbestemt vold, angreb på skoler og hospitaler samt bortførelse og tvangsfordrivelse.

                     De pågældende personer og enheder er opført på listen i bilaget.«.

               2)

               Artikel 6, stk. 6, affattes således:
               »6.   Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på pengemidler, andre finansielle aktiver eller økonomiske ressourcer, som stilles til rådighed, og som er nødvendige for at sikre, at FN, FN’s særorganisationer og programmer, humanitære organisationer med observatørstatus på FN’s Generalforsamling, der yder humanitær bistand, og deres gennemførelsespartnere, herunder bilateralt eller multilateralt finansierede ngo’er, der deltager i FN’s konsoliderede appel for Somalia, kan levere den hårdt tiltrængte humanitære bistand i Somalia i tide.«.

         Artikel 2
   Bilaget til afgørelse 2010/231/FUSP erstattes med teksten i bilaget til nærværende afgørelse.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2011.

            På Rådets vegne

         M. KOROLEC

            Formand

      (1)  EFT L 334 af 11.12.2002, s. 1.

      (2)  EUT L 46 af 17.2.2009, s. 73.

      (3)  EUT L 51 af 2.3.2010, s. 18.

      (4)  EUT L 105 af 27.4.2010, s. 17.

      BILAG

            »BILAG

               LISTE OVER PERSONER OG ENHEDER, JF. ARTIKEL 2

            I.   Personer

                        1.

                        Yasin Ali Baynah (alias: a) Ali, Yasin Baynah, b) Ali, Yassin Mohamed, c) Baynah, Yasin, d) Baynah, Yassin, e) Baynax, Yasiin Cali, f) Beenah, Yasin, g) Beenah, Yassin, h) Beenax, Yasin, i) Beenax, Yassin, j) Benah, Yasin, k) Benah, Yassin, l) Benax, Yassin, m) Beynah, Yasin, n) Binah, Yassin, o) Cali, Yasiin Baynax)
                        Født: 24. december 1965. Nationalitet: Somalia. Alt. nationalitet: Sverige. Opholdssted: Rinkeby, Stockholm, Sverige; Mogadishu, Somalia. Dato for FN's opførelse på listen: 12. april 2010.
                        Yasin Ali Baynah har anstiftet angreb på den føderale overgangsregering (TFG) og Den Afrikanske Unions Mission i Somalia (Amisom). Han har desuden mobiliseret støtte og tilvejebragt midler på vegne af Alliancen for Genbefrielse af Somalia og Hisbul Islam, der begge har været aktivt involveret i handlinger, der truer freden og sikkerheden i Somalia, herunder afvisning af Djiboutiaftalen og angreb på TFG's og Amisoms styrker i Mogadishu.

                        2.

                        Hassan Dahir Aweys (alias: a) Ali, Sheikh Hassan Dahir Aweys, b) Awes, Hassan Dahir, c) Awes, Shaykh Hassan Dahir, d) Aweyes, Hassen Dahir, e) Aweys, Ahmed Dahir, f) Aweys, Sheikh, g) Aweys, Sheikh Hassan Dahir, h) Dahir, Aweys Hassan, i) Ibrahim, Mohammed Hassan, j) OAIS, Hassan Tahir, k) Uways, Hassan Tahir, l) »Hassan, Sheikh«)
                        Født: 1935. Statsborger i: Somalia. Nationalitet: Somalia. Opholdssted: Somalia. Dato for FN's opførelse på listen: 12. april 2010.
                        Hassan Dahir Aweys har fungeret og fungerer fortsat som højtstående politisk og ideologisk leder af en række væbnede oppositionsgrupper med ansvar for gentagne overtrædelser af den generelle og fuldstændige våbenembargo og/eller handlinger, der truer Djiboutifredsaftalen, den føderale overgangsregering (TFG) og Amisoms styrker. Hassan Dahir Aweys var mellem juni 2006 og september 2007 formand for centralkomitéen for Unionen af Islamiske Domstole; i juli 2008 udnævnte han sig selv til formand for Alliancen for Genbefrielse af Somalias Asmarafløj; blev i maj 2009 udnævnt til formand for Hisbul Islam, en alliance af grupper, der er modstandere af TFG. I alle disse stillinger har Hassan Dahir Aweys med sine udtalelser og handlinger givet udtryk for en utvetydig og vedvarende intention om at splitte TFG og fordrive Amisom fra Somalia med magt.

                        3.

                        Hassan Abdullah Hersi al-Turki (alias: a) Al-Turki, Hassan, b) Turki, Hassan, c) Turki, Hassan Abdillahi Hersi, d) Turki, Sheikh Hassan, e) Xirsi, Xasan Cabdilaahi, f) Xirsi, Xasan Cabdulle)
                        Født: cirka 1944. Fødested: Ogadenregionen, Etiopien. Nationalitet: Somalia. Opholdssted: Somalia. Dato for FN's opførelse på listen: 12. april 2010.
                        Hassan Abdullah Hersi al-Turki har siden midten af 1990'erne været højtstående leder af en væbnet militsgruppe og været involveret i gentagne overtrædelser af våbenembargoen. I 2006 stillede Hassan Abdullah Hersi al-Turki styrker til rådighed i forbindelse med Unionen af Islamiske Domstoles overtagelse af Mogadishu og blev militærleder i gruppen i tilknytning til al-Shabaab. Hassan Abdullah Hersi al-Turki har siden 2006 stillet områder, som han har haft kontrol over, til rådighed i forbindelse med træning af forskellige væbnede oppositionsgrupper, bl.a. al-Shabaab. I september 2007 dukkede Hassan Abdullah Hersi al-Turki op i al-Jazeera-nyhederne i en video, der viste militstræning under hans ledelse.

                        4.

                        Ahmed Abdi aw-Mohamed (alias: a) Abu Zubeyr, Muktar Abdirahman, b) Abuzubair, Muktar Abdulrahim, c) Aw Mohammed, Ahmed Abdi, d) Aw-Mohamud, Ahmed Abdi, e) »Godane«, f) »Godani«, g) »Mukhtar, Shaykh«, h) »Zubeyr, Abu«)
                        Født: 10. juli 1977. Født: Hargeysa, Somalia. Nationalitet: Somalia. Dato for FN's opførelse på listen: 12. april 2010.
                        Ahmed Abdi aw-Mohamed er højtstående leder af al-Shabaab og blev officielt udnævnt til emir for organisationen i december 2007. Han har kommandoen over al-Shabaabs operationer i hele Somalia. Ahmed Abdi aw-Mohamed har anklaget Djiboutifredsprocessen for at være en udenlandsk konspiration og indrømmede i en lydoptagelse i maj 2009 over for de somaliske medier, at hans styrker havde været involveret i nylige kampe i Mogadishu.

                        5.

                        Fuad Mohamed Khalaf (alias: a) Fuad Mohamed Khalif, b) Fuad Mohamed Qalaf, c) Fuad Mohammed Kalaf, d) Fuad Mohamed Kalaf, e) Fuad Mohammed Khalif, f) Fuad Khalaf, g) Fuad Shongale, h) Fuad Shongole, i) Fuad Shangole, j) Fuad Songale, k) Fouad Shongale, l) Fuad Muhammad Khalaf Shongole) Nationalitet: Somalia.
                        Opholdssted: Mogadishu, Somalia. Alt. opholdssted: Somalia. Dato for FN's opførelse på listen: 12. april 2010.
                        Fuad Mohamed Khalaf har ydet økonomisk støtte til al-Shabaab; han stod i maj 2008 for to fundraisingarrangementer til fordel for al-Shabaab ved moskéer i Kismaayo, Somalia. I april 2008 rettede Fuad Mohamed Khalaf og flere andre personer en række bilbombeangreb mod etiopiske baser og den somaliske overgangsregerings elementer i Mogadishu, Somalia. I maj 2008 angreb og erobrede Fuad Mohamed Khalaf og en gruppe krigere en politistation i Mogadishu og dræbte og sårede flere soldater.

                        6.

                        Bashir Mohamed Mahamoud (alias: a) Bashir Mohamed Mahmoud, b) Bashir Mahmud Mohammed, c) Bashir Mohamed Mohamud, d) Bashir Mohamed Mohamoud, e) Bashir Yare, f) Bashir Qorgab, g) Gure Gap, h) »Abu Muscab«, i) »Qorgab«)
                        Født: cirka 1979-1982. Alt. født: 1982. Nationalitet: Somalia. Opholdssted: Mogadishu, Somalia. Dato for FN's opførelse på listen: 12. april 2010.
                        Bashir Mohamed Mahamoud er militærchef for al-Shabaab. Bashir Mohamed Mahamoud var ligeledes en af de cirka ti medlemmer af al-Shabaabs ledelsesråd fra slutningen af 2008. Bashir Mohamed Mahamoud og en partner stod bag det mortérangreb, der den 10. juni 2009 fandt sted mod den somaliske føderale overgangsregering i Mogadishu.

                        7.

                        Mohamed Sa'id (alias: a)«Atom«, b) Mohamed Sa'id Atom, c) Mohamed Siad Atom)
                        Født: cirka 1966. Fødested: Galgala, Somalia. Opholdssted: Galgala, Somalia. Alt. opholdssted: Badhan, Somalia. Dato for FN's opførelse på listen: 12. april 2010.
                        Mohamed Sa'id »Atom« har været involveret i handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Somalia. Atom har direkte eller indirekte leveret, solgt eller viderebragt våben eller dertil knyttet materiel til Somalia samt rådgivning, træning eller bistand, herunder finansiering og finansiel bistand, i forbindelse med militæraktiviteter i strid med våbenembargoen. Atom er blevet udpeget som en af de vigtigste leverandører af våben og ammunition til al-Shabaabs operationer i Puntlandregionen. Han beskrives som værende leder af en milits, der dukkede op i 2006 i den østlige Sanaagregion i det nordlige Somalia. Militsen omfatter op til 250 krigere og har været involveret i bortførelser, piratvirksomhed og terrorisme og importerer sine egne våben i strid med våbenembargoen. Atom har etableret sin styrke som den vigtigste militære tilstedeværelse i området med hovedbase nær Galgala og sekundærbase nær Badhan. Ifølge visse oplysninger står Atom i forbindelse med al-Shabaab og modtager muligvis instrukser fra al-Shabaabs leder Fu'aad Mohamed Khalaf.
                        Atom er desuden angiveligt involveret i indsmugling af våben til Somalia. Ifølge oplysninger fra en række kilder modtager hans styrker våben og udstyr fra Yemen og Eritrea. Ifølge en øjenvidneberetning fra december 2008 fandt der i løbet af en fireugersperiode seks sådanne forsendelser sted i starten af 2008, der hver var så store, at de fyldte to pickupkøretøjer med mindre våben, ammunition og raketdrevne granater. Ifølge en forretningsmand i Bossaso med kendskab til våbenhandel kommer Atoms forsendelser ikke ind på våbenmarkedet, hvilket tyder på, at de enten tilbageholdes til brug for hans styrker eller bringes videre til modtagere i det sydlige Somalia, hvor al-Shabaab opererer.
                        Atoms styrker var impliceret i bortførelsen af en tysk nødhjælpsarbejder, i bortførelsen af to somaliere nær Bossaso og i bombningen af etiopiske migranter i Bossaso den 5. februar 2008, hvor 20 blev dræbt og over 100 såret. Atoms milits kan også have spillet en mindre rolle i bortførelsen af det tyske par, der blev taget til fange af pirater i juni 2008.

                        8.

                        Fares Mohammed Mana'a (alias: a) Faris Mana'a, b) Fares Mohammed Manaa)
                        Født: 8. februar 1965. Fødested: Sadah, Yemen. Pas nr.: 00514146; udstedelsessted: Sanaa, Yemen. Id-kort nr.: 1417576; udstedelsessted: Al-Amana, Yemen; udstedelsesdato: 7. januar 1996. Dato for FN's opførelse på listen: 12. april 2010.
                        Fares Mohammed Mana'a har direkte eller indirekte leveret, solgt eller viderebragt våben eller dertil knyttet materiel til Somalia i strid med våbenembargoen. Fares Mohammed Mana'a er en kendt våbenhandler. I oktober 2009 offentliggjorde den yemenitiske regering en sortliste over våbenhandlere med Fares Mohammed Mana'as navn øverst som led i bestræbelserne på at bremse våbenstrømmen i landet, hvor der ifølge forlydender er flere våben end mennesker. »Faris Manaa er en stor våbenhandler, hvilket er en kendt sag«, forlød det juni 2009 fra en amerikansk journalist, der kommenterer Yemenspørgsmål, er forfatter til en halvårlig landerapport og har bidraget til Jane's Intelligence Group. I december 2007 blev han i en artikel i Yemen Times beskrevet som »Sheikh Fares Mohammed Mana'a, en våbenhandler.« I januar 2008 blev han i en artikel i Yemen Times beskrevet som »Sheikh Fares Mohammed Mana'a, våbenhandler«.
                        Siden midten af 2008 har Yemen været centrum for ulovlige våbenforsendelser til Afrikas Horn, især våbenforsendelser med skib til Somalia. Der går ubekræftede forlydender om, at Faris Mana'a ved flere lejligheder har deltaget i forsendelser til Somalia. I 2004 var Faris Mana involveret i våbenkontrakter fra Østeuropa, hvor våben efter sigende blev solgt til somaliske krigere. På trods af, at Somalia siden 1992 har været omfattet af FN's våbenembargo, kan Faris Mana'as interesse i indsmugling af våben til Somalia spores tilbage til mindst 2003. Faris Mana'a bød i 2003 på tusindvis af våben fra Østeuropa og antydede, at han havde planer om at sælge nogle af våbnene i Somalia.

                        9.

                        Hassan Mahat Omar (alias: a) Hassaan Hussein Adam, b) Hassane Mahad Omar, c) Xassaan Xuseen Adan, d) Asan Mahad Cumar, e) Abu Salman, f) Abu Salmaan, g) Sheikh Hassaan Hussein).
                        Født: 10. april 1979. Fødested: Garissa, Kenya. Nationalitet: muligvis Etiopien. Pas nr.: A 1180173 Kenya, udløber 20. august 2017. Id-kort nr.: 23446085. Opholdssted: Nairobi, Kenya. Dato for FN's opførelse på listen: 28. juli 2011.
                        Hassan Mahat Omar er involveret i handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Somalia. Han er imam og en af lederne af Masjid-ul-Axmar, et uformelt center med tilknytning til al-Shabaab i Nairobi. Han er desuden involveret i rekruttering af nye medlemmer og fremskaffelse af midler til al-Shabaab, bl.a. online på det al-Shabaab-tilknyttede websted, alqimmah.net.
                        Derudover har han udstedt fatwaer, der opfordrer til angreb på TFG, i et al-Shabaab-chatroom.

                        10.

                        Omar Hammami (alias: a) Abu Maansuur al-Amriki, b) Abu Mansour al-Amriki, c) Abu Mansuur al-Amriki, d) Umar Hammami, e) Abu Mansur al-Amriki).
                        Født: 6. maj 1984. Fødested: Alabama, USA. Nationalitet: USA. Menes også at have syrisk nationalitet.
                        Pas nr.: 403062567 (US). Socialsikringsnr.: 423-31-3021 (US). Opholdssted: Somalia. Andre oplysninger: gift med en somalisk kvinde. Boede i Egypten i 2005 og flyttede til Somalia i 2009. Dato for FN's opførelse på listen: 28. juli 2011.
                        Omar Hammami er involveret i handlinger, der truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Somalia. Han er højtstående medlem af al-Shabaab. Han er involveret i rekruttering, finansiering og betaling af udenlandske krigere i Somalia. Han beskrives som værende ekspert i sprængstoffer og krigsførelse generelt. Har siden oktober 2007 optrådt i tv-udsendelser og al-Shabaab-propagandavideoer. Han har optrådt i en video, hvor han træner al-Shabaab-krigere. Han har ligeledes optrådt i videoer og på websteder, hvor krigere opfordres til at slutte sig til al-Shabaab.

                  II.   Enheder

            Al-Shabaab (alias: a) Al-Shabab, b) Shabaab, c) The Youth, d) Mujahidin al-Shabaab Movement, e) Mujahideen Youth Movement, f) Mujahidin Youth Movement, g) MYM, h) Harakat Shabab al-Mujahidin, i) Hizbul Shabaab, j) Hisb'ul Shabaab, k) Al-Shabaab al-Islamiya, l) Youth Wing, m) Al-Shabaab al-Islaam, n) Al-Shabaab al-Jihaad, o) The Unity Of Islamic Youth, p) Harakat al-Shabaab al-Mujaahidiin, q) Harakatul Shabaab al Mujaahidiin, r) Mujaahidiin Youth Movement)
            Sted: Somalia. Dato for FN's opførelse på listen: 12. april 2010.
            Al-Shabaab er involveret i handlinger, der direkte eller indirekte truer freden, sikkerheden eller stabiliteten i Somalia, herunder men ikke kun handlinger, der truer Djiboutiaftalen af 18. august 2008 eller den politiske proces, og handlinger, der truer de føderale overgangsinstitutioner (TFI), Den Afrikanske Unions Mission i Somalia (Amisom) eller andre internationale fredsbevarende operationer med tilknytning til Somalia.
            Al-Shabaab har også hindret levering af humanitær bistand til Somalia eller hindret adgang til eller udlevering af humanitær bistand i Somalia.
            Ifølge en erklæring fra formanden for Sikkerhedsrådets komité, der blev nedsat i medfør af resolution 751 (1992) vedrørende Somalia, fremsat i Sikkerhedsrådet den 29. juli 2009, har såvel al-Shabaab som Hisb'ul Islam offentligt og gentagne gange taget ansvaret for styrkers angreb på den føderale overgangsregering (TFG) og Amisom. Al-Shabaab har ligeledes taget ansvaret for en række drab på TFG-embedsmænd og angreb og lukkede den 19. juli 2009 UNOPS', UNDSS' og UNDP's feltkontorer i Bay- og Bakoolregionerne i strid med litra c) i resolution 1844 (2004). Al-Shabaab har desuden gentagne gange hindret adgang til eller levering af humanitær bistand i Somalia.
            Rapporten fra FN's Sikkerhedsråds generalsekretær om situationen i Somalia af 20. juli 2009 indeholdt følgende afsnit om al-Shabaabs aktiviteter i Somalia:
            Oprørsgrupper, såsom al-Shabaab, formodes at afpresse penge fra private virksomheder og rekruttere unge til kampen mod regeringen i Mogadishu, herunder børnesoldater. Al-Shabaab har bekræftet at have udenlandske krigere i sine rækker og har åbent udtalt, at de samarbejder med al-Qaeda i Mogadishu for at fjerne regeringen i Somalia. De udenlandske krigere, hvoraf mange angiveligt stammer fra Pakistan og Afghanistan, synes at være veltrænede og kampklare. De er blevet set iført hætter i færd med at angribe regeringsstyrker i Mogadishu og nabo-regionerne.
            Al-Shabaab har intensiveret sin tvangs- og intimideringsstrategi over for den somaliske befolkning, hvilket afspejler sig i de nøje udvalgte højprofilerede henrettelser og tilbageholdelser af klanledere, hvoraf flere er blevet dræbt. Den 19. juni 2009 blev Omar Hashi Aden, minister for national sikkerhed, dræbt i forbindelse med en stor selvmordsbilbombe i Beletwyne. Over 30 andre blev dræbt i angrebet, hvilket blev fordømt i kraftige vendinger af det internationale samfund og et bredt udsnit af det somaliske samfund.
            Ifølge rapporten fra FN's Sikkerhedsråds Somaliaovervågningsgruppe fra december 2008 (2008/769) er al-Shabaab ansvarlig for en lang række angreb i Somalia igennem de seneste mange år, blandt andet:

                        —

                        rapporteret drab og halshugning af en somalisk chauffør, der arbejdede for Verdensfødevareprogrammet, i september 2008

                        —

                        bombning af et marked i Puntland, hvor 20 blev dræbt og over 100 såret, den 6. februar 2008

                        —

                        en række bombninger og målrettede drab i Somaliland med sigte på at afbryde parlamentsvalget i 2006

                        —

                        drab på adskillige udenlandske nødhjælpsarbejdere i 2003 og 2004.

                  Ifølge rapporter angreb al-Shabaab FN's område i Somalia den 20. juli 2009 og udstedte et dekret, der udelukkede tre af FN's agenturer fra de al-Shabaab-kontrollerede områder i Somalia. Derudover kæmpede Somalias føderale overgangsregerings styrker mod al-Shabaab og Hizbul Islam-oprørere fra den 11.-12. juli 2009 med over 60 døde til følge. I kampene den 11. juli 2009 affyrede al-Shabaab fire mortérer ind i Villa Somalia, hvilket førte til, at tre soldater fra Den Afrikanske Unions Mission i Somalia (Amisom) døde, og otte andre blev såret.
            Ifølge en artikel, som British Broadcasting Corporation offentliggjorde den 22. februar 2009, tog al-Shabaab ansvaret for et selvmordsbilbombeangreb på en AU-militærbase i Mogadishu. Ifølge artiklen bekræftede Den Afrikanske Union, at 11 medlemmer af AU's Den Afrikanske Unions fredsbevarende styrker var blevet dræbt, og 15 andre blev såret.
            Ifølge en artikel, som Reuters offentliggjorde den 14. juli 2009, vandt militante styrker fra al-Shabaab-militser i 2009 terræn i guerillaagtige angreb på somaliske og Den Afrikanske Unions styrker.
            Ifølge en artikel, som Voice of Amerika offentliggjorde den 10. juli 2009, var al-Shabaab involveret i et angreb på somaliske regeringsstyrker i maj 2009.
            Ifølge en artikel på Udenrigsrådets hjemmeside udarbejdet den 27. februar 2009 har al-Shabaab gjort oprør mod Somalias overgangsregering og dens etiopiske støtter siden 2006. Al-Shabaab dræbte elleve burundiske soldater i det mest dødbringende angreb på AU-fredsbevarende styrker siden deres deployering og angiver, at al-Shabaab indledte voldsomme kampe, der dræbte mindst femten mennesker i Mogadishu.«


title: 2008/904/EF: Rådets afgørelse af 27. november 2008 om beskikkelse af et nederlandsk medlem af og to nederlandske suppleanter til Regionsudvalget

text:
               5.12.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 327/18

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 27. november 2008
   om beskikkelse af et nederlandsk medlem af og to nederlandske suppleanter til Regionsudvalget
   (2008/904/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,
   under henvisning til forslag fra den nederlandske regering, og
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 24. januar 2006 afgørelse 2006/116/EF om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2006 til 25. januar 2010 (1).

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Nico SCHOOF er trådt tilbage. Der er blevet en plads ledig som suppleant, efter at Lodewijk ASSCHER er trådt tilbage. Der bliver en yderligere plads ledig som suppleant, efter at Bas VERKERK ved denne afgørelse beskikkes som medlem af Regionsudvalget —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes følgende for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2010:

               a)

               som medlem:

                           —

                           Bas VERKERK, Burgemeester van Delft (ændret mandat)

                     og

               b)

               som suppleanter:

                           —

                           Job COHEN, Burgemeester van Amsterdam

                           —

                           Hans KOK, Burgemeester van Hof van Twente.

         Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. november 2008.

            På Rådets vegne

         L. CHATEL

            Formand

      (1)  EUT L 56 af 25.2.2006, s. 75.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2016/713 af 12. maj 2016 om ændring af fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster

text:
               13.5.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 125/12

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2016/713
   af 12. maj 2016
   om ændring af fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 10. november 2008 vedtog Rådet fælles aktion 2008/851/FUSP (1) om oprettelse af Den Europæiske Unions militæroperation Atalanta.

               (2)

               Den 21. november 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/827/FUSP (2) om ændring af fælles aktion 2008/851/FUSP, hvorved Atalanta blev forlænget indtil den 12. december 2016.

               (3)

               Unionen har oprettet Crimarioprogrammet for at forbedre den maritime situationsbevidsthed i Det Indiske Ocean. Atalanta bør bidrage til gennemførelsen af Crimarioprogrammet, så vidt dens midler og kapacitet rækker.

               (4)

               Atalanta bør kunne dele andre oplysninger end personoplysninger med relevante partnere, som er indsamlet om illegale eller ulovlige maritime aktiviteter i løbet af rutinemæssige operationer til bekæmpelse af piratvirksomhed.

               (5)

               De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 2244 (2015) forlængede mandatet for Somalia- og Eritreaovervågningsgruppen, navnlig for så vidt angår Somalias våbenembargo og importen og eksporten af somalisk trækul, og udtrykte tilfredshed med de samlede flådestyrkers (CMF's) bestræbelser på at standse eksporten og importen af trækul til og fra Somalia, men udtrykte bekymring for, at handelen med trækul fører til finansiering af al-Shabaab.

               (6)

               Fælles aktion 2008/851/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Fælles aktion 2008/851/FUSP ændres således:

               1)

               Artikel 2, litra l), affattes således:

                           »l)

                           bistår gennem logistisk støtte, ekspertise eller uddannelse på havet EUCAP NESTOR, EUTM Somalia, EU's særlige repræsentant for Afrikas Horn og EU-delegationen i Somalia i forbindelse med deres mandater og Atalantas operationsområde efter anmodning herom og inden for rammerne af deres midler og kapaciteter og bidrager til gennemførelsen af de relevante EU-programmer, navnlig det regionale søfartssikkerhedsprogram under den 10. EUF og Crimario«.

               2)

               Artikel 15, stk. 3, affattes således:
               »3.   HR bemyndiges herved til at udlevere til de USA-ledede samlede flådestyrker (»CMF«) via dennes hovedkvarter samt til tredjestater, som ikke deltager i CMF, og til internationale organisationer, som er til stede i EU-militæroperationsområdet, EU's klassificerede informationer og dokumenter, der er tilvejebragt med henblik på EU-militæroperationen og klassificering RESTREINT UE, på basis af gensidighed, hvor en sådan udlevering i operationsområdet er nødvendig af operationelle årsager, i henhold til Rådets sikkerhedsbestemmelser og med forbehold af arrangementer mellem HR og ovennævnte tredjeparters kompetente myndigheder.«

               3)

               I artikel 15 tilføjes følgende stykke:
               »4.   Atalanta bemyndiges herved til at dele andre oplysninger end personoplysninger, som er indsamlet om illegale eller ulovlige maritime aktiviteter i løbet af operationerne til bekæmpelse af piratvirksomhed, med Somalia- og Eritreaovervågningsgruppen og CMF.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. maj 2016.

            På Rådets vegne

         F. MOGHERINI

            Formand

      (1)  Rådets fælles aktion 2008/851/FUSP af 10. november 2008 om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33).

      (2)  Rådets afgørelse 2014/827/FUSP af 21. november 2014 om ændring af fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (EUT L 335 af 22.11.2014, s. 19).