Avis juridique important

|

32001D0063

2001/63/EF: Rådets afgørelse af 19. januar 2001 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for 2001

EF-Tidende nr. L 022 af 24/01/2001 s. 0018 - 0026

Rådets afgørelseaf 19. januar 2001om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for 2001(2001/63/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 128, stk. 2,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2),under henvisning til udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg(3),under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget(4),under henvisning til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget, ogud fra følgende betragtninger:(1) Luxembourg-processen, der er baseret på gennemførelsen af den koordinerede europæiske beskæftigelsesstrategi, blev iværksat på Det Europæiske Råds ekstraordinære møde om beskæftigelse den 20. og 21. november 1997. Ved Rådets resolution af 15. december 1997 om retningslinjerne for beskæftigelsen i 1998(5) blev der iværksat en meget synlig proces, der er præget af et stærkt politisk engagement og bred enighed blandt alle berørte parter.(2) Rådets afgørelse af 13. marts 2000 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for år 2000(6) har gjort det muligt at konsolidere Luxembourg-processen ved at sikre, at der er overensstemmelse med ovennævnte retningslinjer.(3) På Det Europæiske Råds møde i Lissabon den 23. og 24. marts 2000 blev der fastlagt en ny strategisk målsætning for Den Europæiske Union, nemlig at blive verdens mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi, der har kapacitet til at sikre en bæredygtig økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed. Virkeliggørelsen af dette mål vil sætte Den Europæiske Union i stand til igen at skabe betingelser for fuld beskæftigelse.(4) Beskæftigelsesudvalgets udtalelse er udarbejdet sammen med Udvalget for Økonomisk Politik.(5) Der bør sikres overensstemmelse og synergi mellem retningslinjerne for beskæftigelsen og de overordnede retningslinjer for den økonomiske politik.(6) I forbindelse med gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen bør medlemsstaterne sigte mod en høj grad af overensstemmelse med to andre prioriterede områder, der blev fremhævet på topmødet i Lissabon, nemlig modernisering af den sociale beskyttelse og fremme af social integration, samtidig med at det sikres, at det kan betale sig at arbejde, og at socialsikringsordningerne på lang sigt er bæredygtige.(7) Det Europæiske Råd i Lissabon fremhævede, at der er behov for at tilpasse de europæiske uddannelsessystemer til såvel kravene i det videnbaserede samfund som behovet for bedre beskæftigelse på et højere niveau, og opfordrede medlemsstaterne, Rådet og Kommissionen til at sigte mod en betydelig årlig stigning af investeringerne pr. person i menneskelige ressourcer.(8) Det Europæiske Råd i Santa Maria da Feira den 19. og 20. juni 2000 opfordrede arbejdsmarkedets parter til at spille en mere fremtrædende rolle ved fastlæggelsen, gennemførelsen og evalueringen af de retningslinjer for beskæftigelsen, som afhænger af dem, idet de navnlig fokuserer på at modernisere arbejdets tilrettelæggelse, livslang uddannelse og en højere beskæftigelsesfrekvens, navnlig for kvinder.(9) I den fælles beskæftigelsesrapport for 2000, der er udarbejdet af Rådet og Kommissionen, beskrives beskæftigelsessituationen i Fællesskabet, og der ses nærmere på medlemsstaternes indsats i forbindelse med gennemførelsen af deres beskæftigelsespolitik i overensstemmelse med retningslinjerne for beskæftigelsen for 2000 og Rådets henstilling 2000/164/EF af 14. februar 2000 om gennemførelsen af medlemsstaternes beskæftigelsespolitik(7).(10) Rådet vedtog den 19. januar 2001 endnu en henstilling om gennemførelsen af medlemsstaternes beskæftigelsespolitik(8).(11) Den midtvejsrevision af Luxembourg-processen, der blev foretaget i 2000 på anmodning af Det Europæiske Råd i Lissabon, bør tages i betragtning i forbindelse med revisionen af retningslinjerne for beskæftigelsen for 2001, uden at den grundlæggende struktur med fire søjler forandres, og i forbindelse med forbedringen af Luxembourg-processens effektivitet.(12) Medlemsstaterne bør styrke deres indsats for at medtage og synliggøre kønsaspektet på tværs af alle søjler.(13) Retningslinjerne kan gennemføres forskelligt afhængigt af deres art, modtagerne og de forskellige forhold i medlemsstaterne. De bør respektere nærhedsprincippet og medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til beskæftigelsen.(14) Ved gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen bør medlemsstaterne kunne tage regionale forhold i betragtning, samtidig med at de fuldt ud opfylder kravene til de nationale mål og princippet om ligebehandling.(15) Forudsætningen for en effektiv Luxembourg-proces er, at gennemførelsen af retningslinjerne for beskæftigelse også afspejler sig bl.a. i de finansielle bestemmelser. Med henblik herpå bør de nationale rapporter i givet fald indeholde budgetoplysninger, så der kan foretages en effektiv vurdering af de enkelte medlemsstaters fremskridt med gennemførelsen af retningslinjerne under hensyn til deres virkning og omkostningseffektivitet.(16) Rådets direktiv 1999/85/EF(9), som giver mulighed for på forsøgsbasis at anvende en lavere momssats på arbejdsintensive ydelser, bør følges op for navnlig at undersøge virkningerne af nationale initiativer for jobpotentialet.(17) Der bør i den nye programmeringsperiode fokuseres på strukturfondenes og navnlig på Den Europæiske Socialfonds og fællesskabsinitiativet Equal's bidrag til den europæiske beskæftigelsesstrategi, samt på Den Europæiske Investeringsbanks rolle.(18) Der bør tilskyndes til partnerskab på alle niveauer, herunder med arbejdsmarkedets parter, de regionale og lokale myndigheder og repræsentanter for civilsamfundet, så de inden for deres respektive ansvarsområder kan bidrage til at fremme et højt beskæftigelsesniveau.(19) Det er nødvendigt yderligere at konsolidere og udvikle sammenlignelige indikatorer, så det bliver muligt at evaluere gennemførelsen og virkningerne af retningslinjerne i bilaget og at præcisere målene heri samt at gøre det lettere at identificere og udveksle gode erfaringer.(20) En bæredygtig udvikling og medtagelse af miljøspørgsmål i andre fællesskabspolitikker er traktatens mål. Medlemsstaterne opfordres til at sikre dette i forbindelse med deres nationale beskæftigelsesstrategier ved at fremme jobskabelse på miljøområdet -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelRetningslinjerne for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik for 2001, der findes i bilaget, vedtages. Medlemsstaterne skal tage hensyn til dem i forbindelse med deres beskæftigelsespolitikker.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2001.På Rådets vegneB. RingholmFormand(1) Forslag af 14.11.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(2) Udtalelse af 24.11.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT C 14 af 16.1.2001, s. 75.(4) Udtalelse af 13.10.2000 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(5) EFT C 30 af 28.1.1998, s. 1.(6) EFT L 72 af 21.3.2000, s. 15.(7) EFT L 52 af 25.2.2000, s. 32.(8) Se side 27 i denne Tidende.(9) EFT L 277 af 28.10.1999, s. 34.BILAGRETNINGSLINJER FOR BESKÆFTIGELSEN FOR 2001Generelle målsætninger - skabe betingelser for fuld beskæftigelse i et videnbaseret samfundDen omhyggelige opbygning de seneste ti år af makroøkonomiske rammer for stabilitet og vækst har sammen med en vedvarende indsats for at reformere arbejds- og kapitalmarkedet og markedet for varer og tjenesteydelser samt gode udsigter for verdensøkonomien skabt gunstige økonomiske udsigter for Den Europæiske Union, som vil gøre det muligt at nå nogle af dens væsentligste grundlæggende mål. Yderligere fremskridt kommer imidlertid ikke af sig selv; det kræver styring, engagement og en fælles indsats.Derfor gik Det Europæiske Råd i Lissabon ind for fuld beskæftigelse som det grundlæggende mål for Den Europæiske Unions beskæftigelses- og arbejdsmarkedspolitik og forpligtede medlemsstaterne til at nå dette strategiske mål ved at gøre Den Europæiske Union til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden, der er i stand til at sikre en bæredygtig økonomisk vækst med flere og bedre job og større social samhørighed. For at nå disse mål er det nødvendigt, at Fællesskabet og medlemsstaterne samtidig gør en indsats. Det kræver også, at der fortsat gennemføres en effektiv og afbalanceret blanding af politikker, som indbyrdes støtter hinanden, på grundlag af en makroøkonomisk politik, strukturelle reformer, der er med til at skabe fleksible arbejdsmarkeder, som er i stand til at tilpasse sig, og fremme nyskabelser og konkurrenceevne samt en aktiv velfærdsstat, der fremmer udviklingen af de menneskelige ressourcer, medbestemmelse, social integration og solidaritet.Hovedudfordringerne i forbindelse med Luxembourg-processen er at forberede overgangen til den videnbaserede økonomi, drage fordel af informations- og kommunikationsteknologien, modernisere den europæiske samfundsmodel ved at investere i mennesker og bekæmpe social udstødelse samt fremme lige muligheder. For at få fuld beskæftigelse, hvilket blev fastsat som mål i Lissabon, bør medlemsstaterne lade deres foranstaltninger i medfør af retningslinjerne under de fire søjler indgå i en sammenhængende, overordnet strategi, der omfatter følgende generelle mål:A. At øge beskæftigelsesmulighederne og skabe tilstrækkeligt incitament blandt alle, der er villige til at påtage sig lønnet arbejde, med henblik på at skabe fuld beskæftigelse, idet det erkendes, at medlemsstaterne har forskellige udgangspunkter, og at fuld beskæftigelse er et mål for den generelle nationale økonomiske politik. Med henblik herpå bør medlemsstaterne fastsætte nationale målsætninger for stigningen i beskæftigelsen for at bidrage til de samlede europæiske bestræbelser for i 2010 at nå en samlet beskæftigelsesfrekvens på 70 % og en beskæftigelsesfrekvens for kvinder på over 60 %. I forbindelse hermed bør der også tages hensyn til bestræbelserne for at forbedre jobkvaliteten.B. Medlemsstaterne fastlægger overordnede og sammenhængende strategier for livslang uddannelse for at hjælpe befolkningen med at få og ajourføre de kvalifikationer, der er nødvendige for at klare de økonomiske, sociale og arbejdsmarkedsmæssige forandringer gennem et helt arbejdsliv. Strategierne bør navnlig dække udviklingen af ordninger for grundlæggende uddannelse, videreuddannelse og videregående uddannelse samt erhvervsuddannelse for unge og voksne for at forbedre deres beskæftigelsesegnethed, tilpasningsevne og kvalifikationer samt deres deltagelse i det videnbaserede samfund. I forbindelse med disse strategier bør der sikres en koordinering af de offentlige myndigheders, virksomhedernes, arbejdsmarkedets parters og enkeltpersoners delte ansvar, med relevante bidrag fra civilsamfundet, for at bidrage til gennemførelsen af det videnbaserede samfund. Arbejdsmarkedets parter bør i den forbindelse forhandle og enes om foranstaltninger til forbedring af videre- og efteruddannelsen af voksne for at øge arbejdstagernes tilpasningsevne og virksomhedernes konkurrenceevne. Medlemsstaterne bør derfor fastsætte en række nationale målsætninger for stigningen i investeringer i menneskelige ressourcer samt i deltagelsen i efter- og videreuddannelse (såvel formel som uformel) og jævnligt overvåge, hvilke fremskridt der gøres for at nå disse mål.C. Medlemsstaterne etablerer et overordnet partnerskab med arbejdsmarkedets parter om gennemførelsen, overvågningen og opfølgningen af beskæftigelsesstrategien. Arbejdsmarkedets parter på alle niveauer opfordres til at øge deres indsats til støtte for Luxembourg-processen. Inden for de generelle rammer og de målsætninger, der er fastsat i medfør af disse retningslinjer, opfordres arbejdsmarkedets parter til i overensstemmelse med deres nationale tradition og praksis at iværksætte deres egen proces for gennemførelse af de retningslinjer, de har hovedansvaret for, indkredse de emner, de vil forhandle om, og regelmæssigt rapportere om de fremskridt, der gøres, hvilket om ønsket kan indgå som led i de nationale handlingsplaner, samt om virkningerne af deres indsats vedrørende beskæftigelsen og arbejdsmarkedets funktion. Arbejdsmarkedets parter på europæisk plan opfordres til at fastlægge deres bidrag og overvåge, fremme og støtte den indsats, der gøres på nationalt plan.D. Ved omsættelsen af retningslinjerne for beskæftigelsen i de nationale politikker vil medlemsstaterne tage behørigt hensyn til alle fire søjler og til de generelle målsætninger ved at foretage en afbalanceret prioritering, idet de respekterer, at retningslinjerne hænger nøje sammen og har samme værdi. Ved hjælp af de nationale handlingsplaner vil der blive udviklet en beskæftigelsesstrategi (som indebærer integration af ligestillingsaspektet), som bl.a. omfatter indkredsning af blandingspolitikken på grundlag af de fire søjler og de generelle mål, som tydeliggør, hvorledes de politiske initiativer under de forskellige retningslinjer er struktureret, for at nå de langsigtede mål. Ved gennemførelsen af strategien vil der blive taget hensyn til den regionale dimension og til de regionale forskelle ved fastsættelse af differentierede politikker eller mål, idet opfyldelsen af de nationale mål og princippet om ligestilling overholdes fuldt ud. Tilsvarende bør medlemsstaterne, uden at det i øvrigt berører den generelle ramme, navnlig koncentrere sig om visse af strategiens aspekter med henblik på at imødekomme de særlige behov, der følger af situationen på deres arbejdsmarked.E. Medlemsstaterne og Kommissionen bør styrke udviklingen af fælles indikatorer for på en hensigtsmæssig måde at evaluere de fremskridt, der gøres i forbindelse med alle fire søjler, og støtte fastsættelsen af benchmarks og indkredsningen af god praksis. Arbejdsmarkedets parter opfordres til at fastsætte hensigtsmæssige indikatorer og benchmarks og udvikle statistiske databaser til brug ved målingen af de fremskridt, der gøres i forbindelse med den indsats, de har ansvaret for.I. FORBEDRING AF BESKÆFTIGELSESEGNETHEDEn indsats mod ungdomsarbejdsløshed og forebyggelse af langtidsledighedFor at påvirke tendenserne i ungdomsarbejdsløsheden og langtidsledigheden vil medlemsstaterne øge deres indsats for at udvikle forebyggende strategier med fokus på beskæftigelsesegnetheden, som tager udgangspunkt i en tidlig indkredsning af den enkeltes behov. Inden for en frist, som de enkelte medlemsstater fastsætter, dog højst to år, som - med forbehold af revisionen af retningslinjerne om to år - kan være længere i medlemsstater med særlig høj arbejdsløshed, sørger de for følgende:1. Der tilbydes alle arbejdsløse en ny start - for unges vedkommende inden de har været arbejdsløse i seks måneder, og for voksnes vedkommende inden de har været arbejdsløse i 12 måneder - i form af uddannelse, omskoling, jobtræning, arbejde eller andre foranstaltninger, herunder, mere generelt, ledsagende individuel erhvervsvejledning og rådgivning, som kan fremme deres integration på arbejdsmarkedet.Disse forebyggende foranstaltninger og foranstaltninger til forbedring af beskæftigelsesegnetheden bør kombineres med foranstaltninger med henblik på at mindske antallet af langtidsledige ved at fremme deres reintegration på arbejdsmarkedet.I den forbindelse bør medlemsstaterne fortsætte moderniseringen af deres offentlige arbejdsformidlinger, idet de navnlig overvåger, hvilke fremskridt der gøres, fastsætter klare tidsfrister og sørger for passende efteruddannelse af de ansatte. Medlemsstaterne bør fremme samarbejde med andre tjenesteydere, så strategien for forebyggelse af arbejdsløshed og for aktivering bliver mere effektiv.En mere beskæftigelsesvenlig strategi - understøttelses-, skatte- og uddannelsessystemerneUnderstøttelses-, skatte- og uddannelsessystemerne bør - hvor det viser sig nødvendigt - gennemgås og tilpasses med henblik på aktivt at forbedre de arbejdsløses beskæftigelsesegnethed. Endvidere bør disse systemer indbyrdes påvirke hinanden med henblik på at fremme tilbagevenden til arbejdsmarkedet af personer, som ikke er erhvervsaktive, og som er villige og i stand til at tage et arbejde. Der bør lægges særlig vægt på at fremme incitamenter for arbejdsløse eller personer, som ikke er erhvervsaktive, for at få dem til at søge og tage arbejde samt foranstaltninger med henblik på at forbedre deres kvalifikationer og øge beskæftigelsesmulighederne, navnlig for dem, der har de største problemer.2. Hver medlemsstat vil:- revidere og i givet fald omlægge sit understøttelses- og skattesystem for at begrænse fattigdomsfælderne og tilskynde ledige og andre uden for arbejdsmarkedet til at søge og tage arbejde eller træffe foranstaltninger med henblik på at forbedre deres beskæftigelsesegnethed og tilskynde arbejdsgiverne til at skabe nye arbejdspladser- bestræbe sig på væsentligt at forøge andelen af ledige og andre ikke erhvervsaktive, som deltager i aktive foranstaltninger, der kan forbedre deres beskæftigelsesegnethed, for at sikre en effektiv integration på arbejdsmarkedet, og forbedre resultaterne, effekten og omkostningseffektiviteten af sådanne foranstaltninger- fremme en række foranstaltninger for arbejdsløse og ikke erhvervsaktive, således at de erhverver eller ajourfører deres færdigheder, herunder inden for informations- og kommunikationsteknologi, for derved at lette deres adgang til arbejdsmarkedet og mindske kløften mellem arbejdstagernes kvalifikationer og de kvalifikationer, der efterspørges på arbejdsmarkedet. Hver medlemsstat fastsætter med henblik herpå et mål for aktive foranstaltninger, der omfatter uddannelse af arbejdsløse, eller tilsvarende foranstaltninger for gradvis at nå gennemsnittet i de tre medlemsstater, der er længst fremme, og mindst 20 %.Fastlæggelse af en strategi til forlængelse af den erhvervsaktive alderDer er behov for tilbundsgående ændringer i den fremherskende holdning på arbejdsmarkedet til ældre arbejdstagere samt for en revision af skatteordningerne og de sociale ordninger for at sikre fuld beskæftigelse, bidrage til at garantere, at de sociale sikringsordninger er rimelige og bæredygtige, og for bedst muligt at udnytte de ældre arbejdstageres erfaringer.3. Medlemsstaterne vil derfor - i givet fald i samarbejde med arbejdsmarkedets parter - udvikle strategier for at forlænge den erhvervsaktive alder med henblik på at øge ældre arbejdstageres evne og incitament til at blive på arbejdsmarkedet længst muligt, navnlig ved:- at vedtage positive særforanstaltninger for at bevare ældre arbejdstageres arbejdsevne og kvalifikationer, ikke mindst på et videnbaseret arbejdsmarked, især ved at sikre tilstrækkelig adgang til uddannelse og erhvervsuddannelse, for at indføre fleksible arbejdsordninger som f.eks. deltidsarbejde, hvis arbejdstagerne ønsker det, og for at skabe øget bevidsthed hos arbejdsgiverne om potentialet af ældre arbejdstagere- at revidere skatteordningerne og de sociale ordninger for at fjerne initiativhæmmende ordninger og gøre det mere attraktivt for ældre arbejdstagere fortsat at deltage på arbejdsmarkedet.Udvikling af kvalifikationer til det nye arbejdsmarked inden for rammerne af livslang uddannelseEffektive og velfungerende uddannelsessystemer, der er lydhøre for arbejdsmarkedets behov, er nøglen til udviklingen af en videnbaseret økonomi og bedre beskæftigelse på et højere niveau. De er også væsentlige for at sikre livslang uddannelse og således bane vejen for en blød overgang fra skole til arbejde, danne grundlaget for produktive menneskelige ressourcer med grundlæggende og specifikke kvalifikationer og sætte arbejdstagerne i stand til positivt at tilpasse sig de sociale, arbejdsmarkedsmæssige og økonomiske forandringer. At udvikle arbejdsstyrkens beskæftigelsesevne indebærer, at enkeltpersoner får kvalifikationer, der gør dem i stand til at få adgang til og udnytte fordelene ved det videnbaserede samfund, at der tages fat på problemet med kløften mellem arbejdstagernes kvalifikationer og de kvalifikationer, der efterspørges på arbejdsmarkedet, og at det forhindres, at kvalifikationerne bliver ubrugelige som følge af arbejdsløshed, manglende deltagelse på arbejdsmarkedet og udstødelse hele livet igennem.4. Medlemsstaterne opfordres derfor til at forbedre kvaliteten af deres uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemer samt de relevante læseplaner, herunder sikring af passende vejledning i forbindelse med såvel grunduddannelsen som den livslange uddannelse, at modernisere og effektivisere praktikantsystemerne og uddannelsen på arbejdspladsen, og at fremme udviklingen af lokale mangesidige uddannelsescentre for:- at sikre unge de grundlæggende færdigheder, der er relevante for arbejdsmarkedet, og som er nødvendige for livslang uddannelse- at begrænse analfabetisme blandt unge og voksne og i betydelig grad mindske antallet af unge, der tidligt går ud af skolen. Der bør i særlig grad tages hensyn til unge med indlæringsvanskeligheder og uddannelsesmæssige problemer. Medlemsstaterne vil i den forbindelse udvikle foranstaltninger med henblik på i 2010 at have halveret antallet af de 18 til 24-årige, som kun har afsluttet den obligatoriske skolegang, og som ikke længere er under uddannelse- at fremme mulighederne for voksnes adgang til livslang uddannelse, herunder arbejdstagere med atypiske kontrakter, for at øge andelen af voksne i den arbejdsdygtige alder (25 til 64-årige), der på et hvilket som helst tidspunkt deltager i uddannelseskurser. Medlemsstaterne bør fastsætte mål med henblik herpå.For at lette mobiliteten og fremme livslang uddannelse bør medlemsstaterne forbedre anerkendelsen af kvalifikationer og af den viden og de færdigheder, der er erhvervet.5. Medlemsstaterne vil sigte mod at udvikle internetbaseret undervisning for alle borgere. Medlemsstaterne vil navnlig sikre, at alle skoler inden udgangen af 2001 har adgang til Internettet og til multimediefaciliteter, og at alle de nødvendige lærere inden udgangen af 2002 er uddannet i at anvende disse teknologier for at give alle elever et bredt kendskab til IT.Aktive politikker for at udvikle "jobmatching" og forebygge og bekæmpe flaskehalsproblemerI alle medlemsstaterne findes der arbejdsløshed og udstødelse fra arbejdsmarkedet, samtidig med at der i bestemte sektorer, erhverv og regioner er mangel på arbejdskraft. Med den forbedrede beskæftigelsessituation og de stadig hurtigere teknologiske forandringer vokser disse flaskehalsproblemer. En utilstrækkelig aktiv politik for at forebygge og bekæmpe den begyndende mangel på arbejdskraft vil skade konkurrenceevnen, øge faren for inflation og opretholde en høj grad af strukturel arbejdsløshed.6. Medlemsstaterne vil, i givet fald i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, øge indsatsen for at indkredse og forebygge de begyndende flaskehalse, navnlig ved:- at udvikle arbejdsformidlingernes evne til at finde arbejdstagere med de kvalifikationer, der passer til jobbene- at tilrettelægge strategier for at undgå mangel på kvalifikationer- at fremme erhvervsmæssig og geografisk mobilitet- at forbedre arbejdsmarkedernes funktion ved at forbedre databaserne over job og uddannelsesmuligheder, som bør være koblet sammen på europæisk plan, og anvende de moderne informationsteknologier og de erfaringer, der allerede findes på europæisk plan.Bekæmpelse af forskelsbehandling og fremme af social integration gennem adgang til beskæftigelseMange grupper og enkeltpersoner har særlige problemer med at erhverve relevante kvalifikationer og få adgang til og forblive på arbejdsmarkedet. Dette kan øge risikoen for udstødelse. Der er behov for en sammenhængende politik, der fremmer den sociale integration ved at støtte dårligt stillede gruppers og enkeltpersoners integration på arbejdsmarkedet, og som bekæmper forskelsbehandling i forbindelse med adgangen til, og på, arbejdsmarkedet.7. Hver medlemsstat vil:- indkredse og bekæmpe enhver form for forskelsbehandling i forbindelse med adgang til arbejdsmarkedet og til uddannelse- iværksætte effektive forebyggende og aktive politiske foranstaltninger for at fremme integration på arbejdsmarkedet af grupper og enkeltpersoner, som er i risikogruppen eller er dårligt stillede, for at undgå marginalisering, skabelse af "fattige arbejdstagere", og at de glider ind i udstødelse- gennemføre hensigtsmæssige foranstaltninger for at dække de handicappedes, de etniske minoriteters og de vandrende arbejdstageres behov i forbindelse med deres integration på arbejdsmarkedet, og i givet fald fastsætte nationale målsætninger med henblik på herpå.II. UDVIKLING AF IVÆRKSÆTTERLYST OG JOBSKABELSEStart og drift af egen virksomhed gøres lettereUdvikling af nye virksomheder generelt og bidrag til små og mellemstore virksomheders vækst i særdeleshed er vigtige elementer i forbindelse med jobskabelse og for udvidelsen af uddannelsesmulighederne for unge. Denne proces bør fremmes ved at gøre iværksættertanken mere markant i hele samfundet og i undervisningsforløbet ved at indføre en klar, varig og pålidelig lovgivning og ved at forbedre vilkårene for udvikling af og adgang til markederne for risikovillig kapital. Medlemsstaterne bør endvidere mindske og forenkle de administrative byrder og skattetrykket på små og mellemstore virksomheder. Det er nødvendigt at forbedre forebyggelsen af sort arbejde.8. Medlemsstaterne vil lægge særlig vægt på i betydelig grad at mindske de generelle omkostninger og administrative byrder for virksomheder, navnlig når en virksomhed etableres, og når der ansættes yderligere arbejdstagere. Medlemsstaterne bør desuden ved udformningen af nye bestemmelser vurdere disses potentielle virkninger for virksomhedernes administrative byrder og generelle omkostninger.9. Medlemsstaterne vil fremme iværksætteraktiviteter- ved at undersøge og mindske alle hindringer i skatteordninger og sociale sikringsordninger for at begynde som selvstændig og for at etablere små virksomheder- ved at fremme uddannelse med henblik på iværksætteraktiviteter og arbejde som selvstændig, målrettede støttetjenester samt uddannelse af nuværende og fremtidige virksomhedsejere- ved i samarbejde med arbejdsmarkedets parter at bekæmpe sort arbejde og fremme omdannelsen af dette arbejde til normalt arbejde ved brug af alle relevante midler, herunder lovgivningsmæssige foranstaltninger, incitamenter og reform af skatte- og understøttelsessystemer.Nye beskæftigelsesmuligheder i det videnbaserede samfund og i servicesektorenHvis Den Europæiske Union skal have held til at løse beskæftigelsesproblemet, skal alle potentielle kilder til beskæftigelse og ny teknologi udnyttes effektivt. Det er nødvendigt at skabe gunstige rammer for innovative virksomheder, da de kan yde et væsentligt bidrag til at mobilisere jobskabelsespotentialet i det videnbaserede samfund. Der findes navnlig et betydeligt potentiale i servicesektoren. Med henblik herpå gælder følgende:10. Medlemsstaterne vil fjerne hindringerne for levering af tjenesteydelser og udvikle betingelserne for fuldt ud at udnytte beskæftigelsespotentialet i hele rækken af tjenester inden for servicesektoren til at skabe flere og bedre job. Det vil navnlig være hensigtsmæssigt at udnytte beskæftigelsespotentialet i det videnbaserede samfund og i miljøsektoren.En regional og lokal indsats for beskæftigelsenDet er nødvendigt at mobilisere alle aktører på regionalt og lokalt plan, herunder arbejdsmarkedets parter, for at gennemføre den europæiske beskæftigelsesstrategi ved at indkredse mulighederne for at skabe job på lokalt plan og ved at styrke partnerskaberne.11. Medlemsstaterne vil:- i givet fald tage hensyn til den regionale udviklingsdimension i deres samlede beskæftigelsespolitik- opfordre lokale og regionale myndigheder til at udvikle beskæftigelsesstrategier for fuldt ud at udnytte mulighederne for jobskabelse på lokalt plan og med henblik herpå fremme partnerskaber mellem alle de berørte aktører, herunder repræsentanter for civilsamfundet- fremme foranstaltninger til fremme af den sociale økonomis konkurrencemæssige udvikling og muligheder for jobskabelse, navnlig levering af varer og tjenesteydelser i tilknytning til behov, som markedet endnu ikke kan tilfredsstille, og undersøge og mindske hindringerne for disse foranstaltninger- styrke de offentlige arbejdsformidlingers rolle på alle niveauer ved at indkredse lokale beskæftigelsesmuligheder og forbedre de lokale arbejdsmarkeders funktion.Skattereformer til fordel for beskæftigelse og uddannelseDet er vigtigt at uddybe undersøgelsen af skattetrykkets indvirkning på beskæftigelsen og gøre skattesystemet mere beskæftigelsesvenligt ved at vende den langsigtede tendens til højere skatter og afgifter på arbejde. I forbindelse med skattereformer skal der desuden tages hensyn til behovet for at øge erhvervslivets, de offentlige myndigheders og enkeltpersoners egne investeringer i mennesker med henblik på de langsigtede virkninger heraf for beskæftigelsen og konkurrenceevnen.12. Hver medlemsstat vil:- om nødvendigt fastsætte et mål for en gradvis sænkning af det generelle skattetryk under hensyntagen til det aktuelle niveau, og i givet fald også fastsætte et mål for en gradvis sænkning af beskatningen af arbejdsomkostninger og arbejdsomkostninger, der ikke er forbundet med lønnen, især i forbindelse med ufaglært arbejde og lavtlønsarbejde; ved gennemførelsen af disse reformer bør det undgås, at saneringen af de offentlige finanser eller socialsikringsordningers langsigtede holdbarhed bringes i fare- skabe incitament til og fjerne skattemæssige hindringer for investeringer i menneskelige ressourcer- undersøge, om det er ønskeligt at anvende alternative skatteindtægter, bl.a. afgifter på energi og forurenende emissioner, idet der tages hensyn til markedstendenserne, især på oliemarkederne.III. ØGE VIRKSOMHEDERNES OG DERES ANSATTES TILPASNINGSEVNEDe muligheder, som skabes af den videnbaserede økonomi og udsigterne til bedre beskæftigelse på et højere niveau, kræver en efterfølgende tilpasning af tilrettelæggelsen af arbejdet, og at alle aktører, herunder virksomhederne, bidrager til gennemførelsen af strategierne for livslang uddannelse for at imødekomme arbejdstagernes og arbejdsgivernes behov.Modernisering af arbejdets tilrettelæggelseFor at fremme moderniseringen af tilrettelæggelsen af arbejdet og arbejdsformerne bør der udvikles et stærkt partnerskab på alle relevante niveauer (europæisk, nationalt, sektorbestemt og lokalt samt i virksomhederne).13. Arbejdsmarkedets parter opfordres til- på alle relevante niveauer at forhandle og gennemføre aftaler til modernisering af arbejdets tilrettelæggelse, herunder også muligheden for smidige arbejdsformer, for at gøre virksomhederne produktive og konkurrencedygtige, samtidig med at der opnås den nødvendige ligevægt mellem fleksibilitet og sikkerhed, og jobbenes kvalitet øges. De emner, der kan komme på tale, er f.eks. indførelse af ny teknologi, nye arbejdsformer og arbejdstidspørgsmål som f.eks. opgørelse af arbejdstiden på årsbasis, nedsættelse af antallet af arbejdstimer, mindre overarbejde, udvikling af deltidsarbejde, mulighed for afbrydelser i karrieren samt andre spørgsmål vedrørende beskæftigelsessikkerhed, og- inden for rammerne af Luxembourg-processen at udarbejde årsrapporter vedrørende de moderniseringsaspekter i forbindelse med tilrettelæggelsen af arbejdet, der er omfattet af forhandlinger, samt situationen med hensyn til deres gennemførelse og virkning for beskæftigelsen og arbejdsmarkedets funktion.14. Medlemsstaterne vil, i givet fald i partnerskab med arbejdsmarkedets parter eller på grundlag af overenskomster mellem arbejdsmarkedets parter:- revidere de nuværende lovgivningsmæssige rammer og se nærmere på forslag til nye bestemmelser og incitamenter for at sikre sig, at de bidrager til at mindske beskæftigelsesmæssige hindringer, til at lette indførelsen af en moderniseret arbejdstilrettelæggelse og til at bistå arbejdsmarkedet med at tilpasse sig til de strukturelle forandringer i økonomien- samtidig, under hensyntagen til, at beskæftigelsesformerne i stadig højere grad er forskellige, undersøge mulighederne for at medtage mere fleksible aftaleformer i den nationale lovgivning og sikre, at de, der arbejder under de nye fleksible aftaler, nyder godt af en passende sikkerhed og en høj erhvervsmæssig status, der er forenelig med erhvervslivets behov og arbejdstagernes ønsker- bestræbe sig på at sikre en bedre anvendelse på arbejdspladsen af den nuværende arbejdsmiljølovgivning ved at øge og styrke håndhævelsen af den, ved at yde vejledning for at hjælpe virksomhederne, navnlig små og mellemstore virksomheder, med at overholde gældende lovgivning, ved at forbedre uddannelsen på arbejdsmiljøområdet og ved at fremme foranstaltninger til mindskelse af erhvervsulykker og -sygdomme i de sektorer, der traditionelt er højrisikosektorer.Støtte til at øge virksomhedernes tilpasningsevne inden for rammerne af livslang uddannelseFor at forny kvalifikationerne i virksomhederne som et nøgleelement i forbindelse med livslang uddannelse:15. Opfordres arbejdsmarkedets parter på alle relevante niveauer til i givet fald at indgå aftaler om livslang uddannelse for at forbedre tilpasningsevnen og lette innovationen, navnlig inden for informations- og kommunikationsteknologier. I den forbindelse bør betingelserne for at give hver arbejdstager mulighed for senest i 2003 at opnå informationssamfundalfabetisme fastsættes.IV. STYRKELSE AF LIGESTILLINGSPOLITIKKENAnvendelse af en strategi som tager hensyn til ligestillingsaspektetFor at skabe en situation med ligestilling og øget erhvervsfrekvens blandt kvinder i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Lissabon bør medlemsstaternes ligestillingspolitikker styrkes og omfatte alle relevante forhold, der påvirker kvinders beslutning om at tage arbejde.Kvinder har stadig særlige problemer med at få adgang til beskæftigelse, med at gøre karriere, med lønnen og med at forene arbejde og familieliv. Det er derfor bl.a. vigtigt:- at sikre, at kvinderne kan nyde godt af aktive arbejdsmarkedspolitikker i forhold til den andel, de udgør af de arbejdsløse- at være særlig opmærksom på virkningerne af kønsaspektet i skatteordninger og sociale ordninger; skattesystemer og sociale systemer, der påvirker kvindernes deltagelse på arbejdsmarkedet negativt, bør ændres.- at lægge særlig vægt på at sikre gennemførelsen af princippet om lige løn for samme arbejde eller arbejde af samme værdi- at være særlig opmærksom på hindringer for kvinders etablering af nye virksomheder eller for at nedsætte sig som selvstændige- at sikre, at kvinder er i stand til positivt at nyde godt af fleksible former for arbejdstilrettelæggelse på frivillig basis, og uden at jobkvaliteten mindskes- at tilvejebringe forudsætninger for en forbedring af kvinders adgang til livslang uddannelse, især IT-uddannelse.16. Medlemsstaterne vil derfor vedtage en strategi, som tager hensyn til ligestillingsaspektet, når de gennemfører retningslinjerne på tværs af alle fire søjler, ved:- at udvikle og styrke høringsordningerne med ligestillingsorganer- at anvende procedurer for vurdering af virkningerne for kvinder og mænd af hver retningslinje- at udvikle indikatorer for at måle fremskridtene i forbindelse med hver retningslinje for så vidt angår ligestilling.For meningsfuldt at kunne vurdere fremskridt i denne politik bliver medlemsstaterne nødt til at sørge for de nødvendige dataindsamlingssystemer og -procedurer samt en kønsbaseret opdeling af beskæftigelsesstatistikkerne.Bekæmpelse af uligheder mellem mænd og kvinderMedlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter bør være opmærksomme på uligevægt i kvinders eller mænds repræsentation i bestemte økonomiske sektorer og inden for bestemte erhverv samt forbedring af kvinders karrieremuligheder.17. Medlemsstaterne vil, i givet fald i samarbejde med arbejdsmarkedets parter:- styrke indsatsen for at mindske forskellen i arbejdsløshedsprocenten for henholdsvis kvinder og mænd ved aktivt at støtte øget beskæftigelse blandt kvinder og vil overveje at fastsætte nationale mål i overensstemmelse med de mål, der er fastlagt i konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Lissabon- gøre en indsats for at sikre en afbalanceret repræsentation af kvinder og mænd i alle sektorer og erhverv- iværksætte positive foranstaltninger for at fremme lige løn for samme arbejde eller arbejde af samme værdi og mindske lønforskellene mellem kvinder og mænd. Det er nødvendigt at tage fat på problemet med lønforskelle mellem kvinder og mænd i den offentlige og den private sektor, og virkningerne af strategier til bekæmpelse af lønforskelle mellem kvinder og mænd bør indkredses og vurderes- overveje i højere grad at træffe en række foranstaltninger for at forbedre kvindernes situation og dermed mindske ulighederne mellem kvinder og mænd.Forening af arbejde og familielivStrategier vedrørende afbrydelser i karrieren, forældreorlov og deltidsarbejde samt fleksible arbejdsordninger, der er af interesse for både arbejdsgivere og arbejdstagere, er af særlig betydning for kvinder og mænd. Gennemførelsen af de forskellige direktiver og aftaler mellem arbejdsmarkedets parter på dette område bør fremskyndes og regelmæssigt overvåges. Der skal være passende pasningsmuligheder af god kvalitet for børn og andre pasningskrævende personer for at støtte kvinders og mænds adgang til og fortsatte deltagelse på arbejdsmarkedet. Det er i den forbindelse vigtigt med en ligelig fordeling af de familiemæssige forpligtelser. De personer, der vender tilbage til arbejdsmarkedet efter en fraværsperiode, har måske forældede kvalifikationer og har vanskeligt ved at få adgang til uddannelse. Det skal gøres lettere at reintegrere kvinder og mænd på arbejdsmarkedet efter en fraværsperiode. For at øge ligestillingen:18. Vil medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter:- udforme, gennemføre og fremme familievenlige politikker, herunder pasningsmuligheder, der er af høj kvalitet, økonomisk overkommelige og tilgængelige, for børn og andre pasningskrævende personer, samt forældreorlovsordninger og andre orlovsordninger- overveje at fastsætte et nationalt mål i overensstemmelse med deres nationale situation for at forbedre adgangen til pasningsordninger for børn og andre med pasningsbehov- være særlig opmærksomme på kvinder og mænd, der igen ønsker at tage lønnet beskæftigelse efter et fravær, og med henblik herpå undersøge, hvordan hindringer for en sådan tilbagevenden gradvis kan ryddes af vejen.


title: Rådets afgørelse 2014/222/FUSP af 16. april 2014 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran

text:
               23.4.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 119/65

         RÅDETS AFGØRELSE 2014/222/FUSP
   af 16. april 2014
   om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (1), særlig artikel 23, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 26. juli 2010 afgørelse 2010/413/FUSP.

               (2)

               Den 12. november 2013 afsagde Den Europæiske Unions Ret dom i sag T-552/12 (2), hvorved den annullerede Rådets afgørelse 2012/635/FUSP (3) i det omfang North Drilling Company (NDC) ved afgørelsen opføres på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, jf. bilag II til afgørelse 2010/413/FUSP.

               (3)

               North Drilling Company (NDC) bør igen opføres på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, på grundlag af en ny begrundelse.

               (4)

               Én enhed bør fjernes fra listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, jf. bilag II til afgørelse 2010/413/FUSP.

               (5)

               Afgørelse 2010/413/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Bilag II til afgørelse 2010/413/FUSP ændres som anført i bilaget til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. april 2014.

            På Rådets vegne

         D. KOURKOULAS

            Formand

      (1)  EUT L 195 af 27.7.2010. s. 39.

      (2)  Dom af 12. november 2013, sag T-552/12, North Drilling Co. mod Rådet, endnu ikke trykt.

      (3)  Rådets afgørelse 2012/635/FUSP af 15. oktober 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 282 af 16.10.2012, s. 58).

      BILAG

                  I.

                  Den enhed, der er opført på listen nedenfor, indsættes på listen i bilag II, del I, afdeling B (Enheder), i afgørelse 2010/413/FUSP:

                              Navn

                              Identificerende oplysninger

                              Begrundelse

                              Opført på listen den:

                              118.

                              North Drilling Company (NDC)

                                          No. 8 35th St. Alvand St.

                                          Argentine Sq. Teheran

                                          Iran

                                          Tlf. (+ 98) 2188785083-8

                              North Drilling yder finansiel støtte til Irans regering, idet selskabet indirekte ejes af Mostazafan Foundation, en større halvoffentlig enhed, der kontrolleres af Irans regering. North Drilling er en vigtig enhed i energisektoren, som skaber betydelige indtægter til Irans regering. Endvidere har North Drilling importeret centralt udstyr til olie- og gasindustrien, herunder forbudte varer. North Drilling yder derfor støtte til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter.

                              23.4.2014

                  II.

                  Følgende enhed og de tilhørende oplysninger fjernes fra listen i bilag II til afgørelse 2010/413/FUSP:
                  Safa Nicu alias »Safa Nicu Sepahan«, »Safanco Company«, »Safa Nicu Afghanistan Company«, »Safa Al Noor Company« og »Safa Nicu Ltd Company«.


title: 2011/833/EU: Kommissionens afgørelse af 12. december 2011 om videreanvendelse af Kommissionens dokumenter

text:
               14.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 330/39

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 12. december 2011
   om videreanvendelse af Kommissionens dokumenter
   (2011/833/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 249, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Europa 2020 indeholder en vision for Europas sociale markedsøkonomi for det 21. århundrede. Et af de prioriterede temaer i denne forbindelse er »Intelligent vækst: udvikling af en økonomi baseret på viden og innovation«.

               (2)

               De nye informations- og kommunikationsteknologier har skabt hidtil usete muligheder for at samle og kombinere indhold fra forskellige kilder.

               (3)

               Den offentlige sektors informationer er en vigtig kilde til potentiel vækst inden for innovative onlinetjenester i form af værdiforøgede produkter og tjenesteydelser. Regeringerne kan stimulere indholdsmarkederne ved at stille den offentlige sektors informationer til rådighed på gennemsigtige, effektive og ikke-diskriminerende vilkår. Derfor pegede man i den digitale dagsorden for Europa (1) på videreanvendelse af den offentlige sektors informationer som et af de centrale indsatsområder.

               (4)

               Kommissionen og de øvrige institutioner ligger selv inde med mange dokumenter af forskellig art, der kan videreanvendes til værdiforøgede informationsprodukter og -tjenesteydelser, og som kan udgøre en nyttig indholdsressource for såvel virksomheder som borgere.

               (5)

               Retten til adgang til Kommissionens dokumenter er reguleret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (2).

               (6)

               I Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/98/EF (3) fastsætter man minimumsregler for videreanvendelse af den offentlige sektors informationer over hele EU. I betragtningerne opfordres medlemsstaterne til at gå videre end disse minimumsregler og indføre åbne datapolitikker, der sikrer en bred anvendelse af dokumenter, som offentlige myndigheder er i besiddelse af.

               (7)

               Kommissionen foregår de offentlige myndigheder med et godt eksempel ved at stille statistikker, publikationer og hele korpus af EU-lovgivningen gratis til rådighed online. Dette er et godt grundlag for at gøre videre fremskridt mod at sikre adgang til og videreanvendelse af de data, som institutionen er i besiddelse af.

               (8)

               I Kommissions afgørelse 2006/291/EF, Euratom af 7. april 2006 om videreanvendelse af Kommissions informationer (4) fastsættes betingelserne for videreanvendelse af Kommissionens dokumenter.

               (9)

               For at gøre ordningen for videreanvendelse af Kommissionens dokumenter mere effektiv bør reglerne for videreanvendelse af Kommissionens dokumenter tilpasses for at sikre en bredere videreanvendelse af sådanne dokumenter.

               (10)

               Der bør oprettes en dataportal som eneste adgangspunkt til de dokumenter, der kan videreanvendes. Desuden bør forskningsinformation, der produceres af Det Fælles Forskningscenter, medtages blandt de dokumenter, der kan videreanvendes. Der bør indføres en bestemmelse, som tager højde for udviklingen i retning af maskinlæsbare formater. Det vil være en vigtig forbedring af afgørelse 2006/291/EF, Euratom, at der generelt gives adgang til videreanvendelse af Kommissionens dokumenter ved hjælp af åbne videreanvendelseslicenser eller simple ansvarsfraskrivelser, uden at der er behov for individuelle ansøgninger.

               (11)

               Derfor bør afgørelse 2006/291/EF, Euratom afløses af denne afgørelse.

               (12)

               En åben videreanvendelsespolitik inden for Kommission vil understøtte nye økonomiske aktiviteter, føre til bredere anvendelse og udbredelse af EU's informationer, styrke institutionernes ry for åbenhed og gennemsigtighed og undgå unødvendige administrative byrder for brugerne og Kommissionens tjenestegrene. I 2012 vil Kommissionen drøfte med EU's øvrige institutioner og centrale agenturer, i hvilken udstrækning de kan tilpasse deres egne regler om videreanvendelse.

               (13)

               Denne afgørelse bør gennemføres og anvendes i fuld overensstemmelse med principperne om beskyttelse af personoplysninger i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger. (5)

               (14)

               Denne afgørelse finder ikke anvendelse på dokumenter, for hvilke Kommission ikke har mulighed for at give tilladelse til videreanvendelse, f.eks. på grund af tredjemands intellektuelle ejendomsrettigheder, eller når den har modtaget dokumenterne fra de andre institutioner —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Genstand
   Ved denne afgørelse fastsættes betingelserne for videreanvendelse af dokumenter, som Kommissionen eller Den Europæiske Unions Publikationskontor (Publikationskontoret) på Kommissionens vegne er i besiddelse af, med henblik på at lette den bredere videreanvendelse af information, styrke Kommissionens ry for åbenhed og undgå unødvendige administrative byrder for såvel videreanvendere som Kommissionens tjenestegrene.
   Artikel 2
   Anvendelsesområde
   1.   Afgørelsen finder anvendelse på offentlige dokumenter, som er udarbejdet af Kommissionen eller af offentlige og private enheder på Kommissionens vegne, og:

               a)

               som Kommission eller Publikationskontoret på Kommissionens vegne har offentliggjort i form af publikationer, websteder eller formidlingsværktøjer, eller

               b)

               som ikke er offentliggjort af økonomiske eller andre praktiske grunde, som f.eks. undersøgelser, rapporter og andre informationer.

         2.   Denne afgørelse finder ikke anvendelse på:

               a)

               software eller dokumenter, der er omfattet af industrielle ejendomsrettigheder såsom patenter, varemærker, beskyttede mønstre, logoer og navne

               b)

               dokumenter, hvis videreanvendelse Kommissionen ikke kan give tilladelse til på grund af tredjemands intellektuelle ejendomsrettigheder

               c)

               dokumenter, hvortil der ikke er adgang, eller hvortil en part kun kan opnå adgang i henhold til specifikke regler vedrørende privilegeret adgang i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001

               d)

               fortrolige data som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 223/2009 (6)

               e)

               dokumenter, der hidrører fra igangværende forskningsprojekter udført af Kommissionens personale, som ikke offentliggøres eller gøres tilgængelige i en offentliggjort database, og hvis videreanvendelse vil gribe ind i valideringen af foreløbige forskningsresultater, eller hvor videreanvendelse vil udgøre en begrundelse for at afvise registrering af industrielle ejendomsrettigheder i Kommissionens favør.

         3.   Denne afgørelse indskrænker på ingen måde anvendelsen af forordning (EF) nr. 1049/2001.
   4.   Intet i denne afgørelse indebærer tilladelse til videreanvendelse af dokumenter med henblik på at vildlede eller bedrage. Kommissionen træffer hensigtsmæssige foranstaltninger for at beskytte EU's interesser og offentlige image i henhold til gældende regler.
   Artikel 3
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:
   1)   »dokument«:

               a)

               ethvert indhold uanset medium (skrevet på papir eller opbevaret elektronisk samt lyd-, billed- eller audiovisuelle optagelser)

               b)

               enhver del af et sådant indhold

         2)   »videreanvendelse«: fysiske eller juridiske personers brug af dokumenter til andre kommercielle eller ikke-kommercielle formål end det oprindelige formål, som dokumenterne blev udarbejdet til. Udveksling af dokumenter mellem Kommissionen og offentlige myndigheder alene som led i varetagelse af deres offentlige opgaver betragtes ikke som videreanvendelse
   3)   »personoplysninger«: oplysninger som defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EF) nr. 45/2001
   4)   »licens«: tilladelse til videreanvendelse af dokumenter på nærmere anførte betingelser. Ved »åben licens« forstås licens til videreanvendelse af dokumenter for alle brugere, der angives i en ensidig erklæring fra indehaveren af rettighederne
   5)   »maskinlæsbar«: at digitale dokumenter er tilstrækkeligt strukturerede til, at softwareapplikationer kan identificere individuelle sætninger og deres interne struktur på pålidelig vis
   6)   »strukturerede data«: data organiseret på en sådan måde, at man kan identificere individuelle sætninger og alle deres bestanddele på pålidelig vis, som f.eks. i databaser og regneark
   7)   »portal«: et enkelt adgangspunkt til data fra en række forskellige kilder på nettet. Kilderne genererer både dataene og de tilhørende metadata. De metadata, der skal anvendes til indeksering, indsamles automatisk af portalen og integreres efter behov for at understøtte fælles funktioner såsom søgning og links. Portalen kan også opbevare data fra de bidragende kilder i sin cache for at forbedre ydeevnen eller tilbyde yderligere funktioner.
   Artikel 4
   Generelt princip
   Alle dokumenter er tilgængelige til videreanvendelse:

               a)

               til kommercielle eller ikke-kommercielle formål i henhold til betingelserne i artikel 6

               b)

               gratis i henhold til bestemmelserne i artikel 9

               c)

               uden krav om indgivelse af en individuel ansøgning, medmindre andet er bestemt i artikel 7.

         Denne afgørelse anvendes under fuldstændig overholdelse af reglerne om beskyttelse af enkeltpersoner i forbindelse med behandling af personoplysninger og navnlig forordning (EF) nr. 45/2001.
   Artikel 5
   Dataportal
   Kommissionen opretter en dataportal som eneste adgangspunkt til dens strukturerede data med henblik på at lette henvisninger og videreanvendelse til kommercielle og ikke-kommercielle formål.
   Kommissionens tjenestegrene identificerer og vil efterhånden give adgang til egnede data, som er i deres besiddelse. Dataportalen kan give adgang til andre af EU-institutioners, -organers, -kontorers eller -agenturers data, hvis disse enheder anmoder derom.
   Artikel 6
   Betingelser for videreanvendelse af dokumenter
   1.   Dokumenter gøres tilgængelige for videreanvendelse uden ansøgning, medmindre andet er angivet, og uden begrænsninger eller i de relevante tilfælde via en åben licens eller ansvarsfraskrivelse, hvori betingelserne for videreanvendernes rettigheder er beskrevet.
   2.   Disse betingelser må ikke begrænse mulighederne for videreanvendelse unødigt og kan omfatte følgende:

               a)

               pligt til ved videreanvendelse at angive kilden til dokumenterne

               b)

               pligt til ikke at fordreje dokumenternes oprindelige betydning eller budskab

               c)

               Kommissionen kan ikke stilles til ansvar for nogen følger af videreanvendelsen.

         Når det er nødvendigt at stille andre betingelser for en bestemt type dokumenter, skal dette forelægges den tværtjenstlige gruppe, jf. artikel 12.
   Artikel 7
   Individuelle ansøgninger om videreanvendelse af dokumenter
   1.   Når der er behov for en individuel ansøgning om videreanvendelse, skal Kommissionens tjenestegrene klart gøre opmærksom på dette i det pågældende dokument eller i henvisningen til det og opgive en adresse, som ansøgningen skal indgives til.
   2.   Individuelle ansøgninger om videreanvendelse behandles hurtigt af den relevante tjenestegren i Kommissionen. Der sendes en kvittering for modtagelsen til ansøgeren. Senest 15 arbejdsdage efter registreringen af ansøgningen skal Kommissionens tjenestegren eller Publikationskontoret enten give tilladelse til videreanvendelse af det ønskede dokument og i givet fald stille en kopi af dokumentet til rådighed eller skriftligt fremsende et helt eller delvist afslag på ansøgningen sammen med en begrundelse.
   3.   Når en ansøgning om videreanvendelse af et dokument vedrører et meget langt dokument eller et meget stort antal dokumenter, eller hvis ansøgningen skal oversættes, kan den i stk. 2 anførte frist forlænges med 15 arbejdsdage, på betingelse af at ansøgeren underrettes på forhånd, og at der gives en detaljeret begrundelse for forlængelsen.
   4.   Når en ansøgning om videreanvendelse af et dokument afslås, underretter Kommissionens tjenestegren eller Publikationskontoret ansøgeren om, at denne har ret til at indbringe sagen for Den Europæiske Unions Domstol eller indgive en klage til Den Europæiske Ombudsmand i henhold til bestemmelserne i henholdsvis artikel 263 og 228 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
   5.   Når afslaget gives under henvisning til artikel 2, stk. 2, litra b), i denne afgørelse, skal svaret til ansøgeren omfatte en henvisning til den fysiske eller juridiske person, der er indehaver af rettighederne, hvis denne er kendt, eller til den licenshaver, hvorfra Kommissionen har erhvervet det pågældende materiale, hvis denne er kendt.
   Artikel 8
   Formater for dokumenter, der er tilgængelige til videreanvendelse
   1.   Dokumenter skal stilles til rådighed i alle eksisterende formater eller sprogudgaver i maskinlæsbart format, når dette er muligt og hensigtsmæssigt.
   2.   Dette indebærer ikke en forpligtelse til at fremstille, tilpasse eller ajourføre dokumenter for at efterkomme anmodningen eller til at stille uddrag af dokumenter til rådighed, hvis det medfører et uforholdsmæssigt stort arbejde, der ikke kan klares som en simpel ekspeditionssag.
   3.   Denne afgørelse pålægger ikke Kommissionen pligt til at oversætte de ønskede dokumenter til andre officielle sprogudgaver end dem, der er tilgængelige på ansøgningstidspunktet.
   4.   Det kan ikke kræves, at Kommissionen eller Publikationskontoret fortsætter med at udarbejde en bestemt type dokumenter eller bevarer dem i et bestemt format, for at de kan videreanvendes af en fysisk eller juridisk person.
   Artikel 9
   Gebyrregler
   1.   Videreanvendelse af dokumenter er i princippet gratis.
   2.   Undtagelsesvis kan der kræves godtgørelse for marginale udgifter til reproduktion og formidling af dokumenter.
   3.   Hvis Kommissionen beslutter at tilpasse et dokument for at imødekomme en specifik ansøgning, kan ansøgeren blive bedt om at afholde udgifterne til denne tilpasning. Ved vurderingen af behovet for at kræve sådanne udgifter dækket skal der tages hensyn til den indsats, der er nødvendig for tilpasningen, samt de potentielle fordele, som videreanvendelsen kan medføre for EU, f.eks. med hensyn til formidling af information om EU's funktionsmåde eller med henblik på at styrke institutionens offentlige image.
   Artikel 10
   Åbenhed
   1.   Betingelser og standardgebyrer for videreanvendelse af dokumenter fastlægges på forhånd og offentliggøres, hvis det er muligt og hensigtsmæssigt i elektronisk form.
   2.   Søgningen efter dokumenter lettes gennem praktiske ordninger som f.eks. lister over de vigtigste dokumenter, der er tilgængelige til videreanvendelse.
   Artikel 11
   Ikke-diskriminering og eneret
   1.   Betingelserne for videreanvendelse af dokumenter skal være ikke-diskriminerende for sammenlignelige kategorier af videreanvendelse.
   2.   Videreanvendelse af dokumenter skal være mulig for alle potentielle aktører på markedet. Der tildeles ingen eneret.
   3.   Hvis eneret er nødvendig for levering af en tjenesteydelse i offentlighedens interesse, skal begrundelsen for enerettens tildeling revurderes med jævne mellemrum og under alle omstændigheder hvert tredje år. Eventuelle aftaler om eneret skal være gennemsigtige og offentliggøres.
   4.   Der kan gives eneret til udgivere af videnskabelige og akademiske tidsskrifter for artikler baseret på arbejde udført af Kommissionens tjenestemænd i en begrænset periode.
   Artikel 12
   Tværtjenstlig gruppe
   1.   Der nedsættes en tværtjenstlig gruppe med den generaldirektør, der har ansvaret for denne afgørelse, eller dennes repræsentant som formand. Gruppen består af repræsentanter for alle generaldirektorater og tjenestegrene. Gruppen drøfter spørgsmål af fælles interesse og udarbejder en årlig rapport om gennemførelsen af afgørelsen.
   2.   En styringsgruppe bestående af Generalsekretariatet, Generaldirektoratet for Kommunikation, Generaldirektoratet for Informationssamfundet og Medier, Generaldirektoratet for Informationsteknologi og flere generaldirektorater, der repræsenterer dataleverandørerne, og med Publikationskontoret som formand følger projektet om implementering af dataportalen. Andre institutioner kan senere blive indbudt til at blive medlem af gruppen.
   3.   Betingelserne for den åbne licens, der er omhandlet i artikel 6, fastlægges i en aftale mellem den generaldirektør, der har ansvaret for denne afgørelse, og den generaldirektør, der har ansvaret for den administrative gennemførelse af afgørelser om intellektuel ejendomsret i Kommissionen, efter høring af den tværtjenstlige gruppe i stk. 1.
   Artikel 13
   Revision
   Denne afgørelse tages op til nyvurdering tre år efter dens ikrafttræden.
   Artikel 14
   Ophævelse
   Afgørelse 2006/291/EF, Euratom ophæves.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  KOM(2010) 245.

      (2)  EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

      (3)  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 90.

      (4)  EUT L 107 af 20.4.2006, s. 38.

      (5)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

      (6)  EUT L 87 af 31.3.2009, s. 164.


title: 2014/951/EU: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EUFOR RCA/6/2014 af 16. december 2014 om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Den Centralafrikanske Republik (EUFOR RCA) og om ophævelse af afgørelse EUFOR RCA/1/2014

text:
               24.12.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 369/76

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE EUFOR RCA/6/2014
   af 16. december 2014
   om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Den Centralafrikanske Republik (EUFOR RCA) og om ophævelse af afgørelse EUFOR RCA/1/2014

      (2014/951/EU)

   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2014/73/FUSP af 10. februar 2014 om Den Europæiske Unions militæroperation i Den Centralafrikanske Republik (EUFOR RCA) (1), særlig artikel 5, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 5 i afgørelse 2014/73/FUSP bemyndigede Rådet Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til at træffe afgørelser om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Den Centralafrikanske Republik (EUFOR RCA).

               (2)

               Den 19. februar 2014 vedtog PSC afgørelse EUFOR RCA/1/2014 (2) om udnævnelse af brigadegeneral Thierry LION til øverstbefalende for EUFOR RCA.

               (3)

               Den 7. november 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/775/FUSP (3) om forlængelse af EUFOR RCA til den 15. marts 2015.

               (4)

               Den 14. november 2014 foreslog Frankrig udnævnelse af brigadegeneral Jean-Marc BACQUET til ny øverstbefalende for EU-styrken for EUFOR RCA som efterfølger for brigadegeneral Thierry LION.

               (5)

               Den 25. november 2014 henstillede EU's Militærkomité til PSC, at den udnævner brigadegeneral Jean-Marc BACQUET til ny øverstbefalende for EU-styrken for EUFOR RCA.

               (6)

               Afgørelse EUFOR RCA/1/2014 bør derfor ophæves.

               (7)

               I medfør af artikel 5 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Brigadegeneral Jean-Marc BACQUET udnævnes herved til øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Den Centralafrikanske Republik (EUFOR RCA) fra den 15. december 2014.
   Artikel 2
   Afgørelse EUFOR RCA/1/2014 ophæves.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft den 15. december 2014.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2014.

            På vegne af Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité

         W. STEVENS

            Formand

      (1)  EUT L 40 af 11.2.2014, s. 59.

      (2)  Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EUFOR RCA/1/2014 af 19. februar 2014 om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Den Centralafrikanske Republik (EUT L 54 af 22.2.2014, s. 18).

      (3)  Rådets afgørelse 2014/775/FUSP af 7. november 2014 om forlængelse af afgørelse 2014/73/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation i Den Centralafrikanske Republik (EUFOR RCA) (EUT L 325 af 8.11.2014, s. 17).


title: 2008/515/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 24. april 2007 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2005

text:
               15.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/106

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 24. april 2007
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2005
   (2008/515/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2005 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2005 med agenturets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1210/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (4), særlig artikel 13,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0103/2007),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Miljøagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2005;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der udgør en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Miljøagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 266 af 31.10.2006, s. 1.

      (2)  EUT C 312 af 19.12.2006, s. 36.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EFT L 120 af 11.5.1990, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1641/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 1).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/107

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 24. april 2007
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2005
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2005 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2005 med agenturets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1210/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (4), særlig artikel 13,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0103/2007),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. 31. december 2005, var rigtigt, og at de underliggende transaktioner som helhed betragtet var lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Parlamentet den 27. april 2006 meddelte direktøren decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2004 (6) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.

                           —

                           noterer sig, at overskydende bevillinger i 2004 blev forpligtet til foranstaltninger, der skulle gennemføres i 2005, og at bevillinger til personaleudgifter blev fremført; insisterer på, at agenturet skal overholde princippet om etårige budgetter i henhold til finansforordningen og bestemmelserne om, at bevillinger til personaleudgifter ikke kan fremføres, for at sikre en korrekt og gennemskuelig gennemførelse af de budgetter, budgetmyndigheden har vedtaget

                           —

                           noterer sig de svagheder i kontrollen og undladelser, Revisionsretten har påvist i forbindelse med revisionen af mængde- og værdifortegnelsen;

         Generelle bemærkninger vedrørende hovedparten af EU-agenturer, der skal meddeles individuel decharge

               1.

               mener ikke, at det stadig stigende antal agenturer eller de aktiviteter, visse af dem udfører, passer ind i en global vejledende ramme, eller at visse agenturers opgaver altid er udtryk for Unionens (tekst udgår) reelle behov eller lever op til borgernes forventninger, og konstaterer, at agenturerne generelt ikke altid har et godt ry eller en god presse;

               2.

               opfordrer derfor Kommissionen til at fastlægge en global vejledende ramme for oprettelsen af nye EU-agenturer og forelægge en costbenefit-analyse, inden der oprettes nye agenturer, idet det skal sikres, at overlapninger mellem agenturer eller andre EU-organers arbejdsopgaver undgås;

               3.

               opfordrer Revisionsretten til at afgive udtalelse om costbenefit-analysen, inden Parlamentet træffer afgørelse;

               4.

               opfordrer Kommissionen til hvert femte år at forelægge en undersøgelse af den merværdi, hvert enkelt eksisterende agentur tilfører; opfordrer i tilfælde af en negativ evaluering af den merværdi, et agentur tilfører, alle relevante institutioner til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at omformulere det pågældende agenturs mandat eller lukke det;

               5.

               beklager i betragtning af det stigende antal reguleringsorganer, at forhandlingerne om forslaget til interinstitutionel aftale om de nærmere regler for disse agenturer ikke har givet noget resultat, og opfordrer de kompetente tjenester i Kommissionen til i samråd med Revisionsretten at gøre alt for, at der hurtigst muligt kan indgås en sådan aftale;

               6.

               konstaterer, at Kommissionens budgetansvar kræver en tættere tilknytning mellem agenturerne og Kommissionen; opfordrer Kommissionen og Rådet til at tage alle nødvendige skridt til at sikre, at Kommissionen inden den 31.12.2007 indrømmes en spærreminoritet i reguleringsagenturernes tilsynsorganer, og at dette sker automatisk i forbindelse med nyoprettelser;

               7.

               opfordrer Revisionsretten til at oprette et supplerende kapitel i årsberetningen til alle de agenturer, der skal meddeles decharge i forbindelse med Kommissionens regnskaber, for at få et meget tydeligere billede af agenturernes udnyttelse af EU-midler;

               8.

               minder om princippet om, at alle EU-agenturer, hvad enten de modtager støtte eller ej, skal meddeles decharge af Europa-Parlamentet, selv når der i henhold til oprettelsesretsakten er en anden dechargemyndighed;

               9.

               opfordrer Revisionsretten til at gennemføre resultatrevisioner for samtlige agenturer og aflægge beretning til Parlamentets relevante udvalg, herunder Budgetkontroludvalget;

               10.

               bemærker, at antallet af agenturer stiger konstant, og at der i overensstemmelse med Kommissionens politiske ansvar for agenturernes drift, der går videre end en simpel logistisk støtte, er et endnu større behov for, at de generaldirektorater i Kommissionen, der har til opgave at oprette og overvåge agenturer, udvikler en fælles tilgang til agenturer; mener, at en struktur, der svarer til den, der blev oprettet af agenturerne med henblik på en koordinering mellem de berørte GD'er, ville være en pragmatisk løsning hen imod en fælles tilgang fra Kommissionens side til alle spørgsmål vedrørende agenturerne;

               11.

               opfordrer Kommissionen til at forbedre den administrative og tekniske støtte til agenturerne under hensyntagen til, at Fællesskabets administrative regler bliver stadig mere komplekse, og til de tekniske problemer;

               12.

               konstaterer, at der ikke findes disciplinære organer i nogen af EU-agenturerne, og opfordrer Kommissionens tjenestegrene til at træffe de nødvendige foranstaltninger for hurtigst muligt at få etableret en sådan ordning;

               13.

               glæder sig over de store forbedringer i den indbyrdes koordinering mellem EU-agenturerne, hvilket gør det muligt for dem at afhjælpe tilbagevendende problemer, og gør samarbejdet med Kommissionen og Parlamentet mere effektivt;

               14.

               mener, at det forhold, at flere agenturer har oprettet en fælles støttetjeneste for at harmonisere it-systemerne for økonomisk forvaltning i forhold til Kommissionens, er et eksempel til efterfølgelse og bør udbredes;

               15.

               opfordrer agenturerne til at forbedre deres samarbejde og benchmarking med aktører på området; henstiller til Kommissionen at vedtage de foranstaltninger, den anser for nødvendige for at forbedre agenturernes omdømme og gøre deres aktiviteter mere synlig;

               16.

               opfordrer Kommissionen til at udarbejde et forslag til harmonisering af formatet for agenturernes årlige indberetning med henblik på at udvikle præstationsindikatorer, der gør det muligt at foretage en sammenligning af deres effektivitet;

               17.

               opfordrer agenturerne til ved hvert regnskabsårs begyndelse at forelægge præstationsindikatorer, som de kunne blive evalueret efter;

               18.

               opfordrer alle agenturer til i højere grad at anvende SMART-mål, hvilket burde føre til en mere realistisk planlægning og gennemførelse af mål;

               19.

               er enig med Revisionsretten i, at Kommissionen også har ansvaret for agenturernes (økonomiske) forvaltning; henstiller derfor til Kommissionen at overvåge og om nødvendigt vejlede og hjælpe ledelsen af de forskellige agenturer, navnlig i relation til en korrekt anvendelse af udbudsprocedurerne, gennemskuelige ansættelsesprocedurer, en forsvarlig økonomisk forvaltning (underudnyttelse og overbudgettering) og vigtigst af alt en korrekt anvendelse af bestemmelserne om den interne kontrolramme;

               20.

               mener, at agenturernes arbejdsprogrammer burde give udtryk for deres bidrag på en umiddelbart anvendelig og målelig måde, og at der skal tages behørigt hensyn til Kommissionens standarder for intern kontrol;

         Specifikke bemærkninger

               21.

               bemærker, at agenturet indgik forpligtelser for næsten alle bevillingerne på budgettet for regnskabsåret 2005; bemærker imidlertid, at procentsatsen for fremførte forpligtelser vedrørende aktionsudgifter (budgetafsnit III) er høj (over 30 %); opfordrer agenturet til at sørge for at mindske fremførslernes omfang, da de besværliggør forvaltningen af det efterfølgende regnskabsårs bevillinger og dermed skaber eller forstærker forsinkelser i gennemførelsen;

               22.

               bemærker, at der ikke er nogen beskrivelse af systemerne for intern kontrol, og at de anvisningsberettigede ikke formelt har beskrevet de systemer, som de anvender, når de leverer regnskabsoplysninger eller dokumenterer dem, og at regnskabsføreren derfor endnu ikke har kunnet godkende disse systemer; opfordrer agenturet til at afhjælpe dette forhold;

               23.

               bemærker, at der stadig er mangler i den anvisningsberettigedes årlige aktivitetsrapport, der ikke giver tilstrækkelige oplysninger om resultaterne af årets aktiviteter i forhold til målene, om de dermed forbundne risici, om ressourceudnyttelsen og om, hvordan systemerne for intern kontrol fungerer; opfordrer agenturet til at løse dette problem;

               24.

               bemærker, at det ved gennemgangen af procedurerne for ansættelse af midlertidigt ansatte konstateredes, at visse interne bestemmelser om udvælgelseskomitéernes paritetiske sammensætning og om forudfastsatte udvælgelseskriterier ikke var i overensstemmelse med vilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne; kræver, at ansættelsesprocedurerne fremover overholdes uden forbehold;

               25.

               opfordrer agenturet til at overholde bedømmelseskriterierne i forbindelse med kontrakter;

               26.

               betragter Det Europæiske Miljøagentur som en kilde til vigtige miljøoplysninger for alle EU-institutioner og politiske aktører; bemærker med tilfredshed, at agenturet har været i stand til at omforme komplicerede data til konklusioner og videreformidle dem til offentligheden; anerkender navnlig betydningen af rapporten om det europæiske miljøs tilstand og perspektiver i 2005, idet den giver brugervenlige oplysninger om miljøet og udpeger de centrale udfordringer for EU og medlemsstaterne;

               27.

               tilskynder agenturet til at fortsætte bestræbelserne på yderligere at udvikle kommunikationsmetoderne for at tiltrække større mediedækning for alle resultater for på den måde at fremme den offentlige debat om væsentlige miljøspørgsmål som f.eks. klimaændring, biodiversitet og forvaltning af naturressourcer;

               28.

               understreger, at virkningen af miljøprogrammer ofte begrænses på grund af den manglende evaluering af andre EU-politikkers miljømæssige konsekvenser; opfordrer Miljøagenturet til yderligere at udvikle sit arbejde inden for miljøvurderinger;

               29.

               anmoder om, at agenturet inden 1. januar 2010 og derefter hvert femte år lader foretage en uafhængig, ekstern evaluering af dets resultater på grundlag af grundforordningen og det mandat, bestyrelsen har fastlagt efter samtykke fra Kommissionen; mener, at evalueringen skal vurdere agenturets arbejdspraksis og gennemslagskraft; mener, at evalueringen skal tage hensyn til alle aktørers synspunkter, både på EU-plan og nationalt plan; mener, at agenturets bestyrelse skal behandle evalueringens konklusioner og udarbejde henstillinger til Kommissionen og Parlamentet om eventuelle ændringer i agenturet, dets arbejdspraksis og -programmer; anmoder om, at evalueringen og henstillingerne til Kommissionen og Europa-Parlamentet offentliggøres, f.eks. på agenturets hjemmeside; mener, at de nødvendige bevillinger til gennemførelse af den eksterne evaluering skal tildeles via det relevante generaldirektorats budget;

               30.

               understreger Miljøagenturets rolle i forbindelse med evalueringen af EU's miljølovgivning.

      (1)  EUT C 266 af 31.10.2006, s. 1.

      (2)  EUT C 312 af 19.12.2006, s. 36.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EFT L 120 af 11.5.1990, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1641/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 1).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 340 af 6.12.2006, s. 90.


title: 2008/512/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 24. april 2007 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad for regnskabsåret 2005

text:
               15.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/97

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 24. april 2007
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad for regnskabsåret 2005
   (2008/512/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad for regnskabsåret 2005 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad for regnskabsåret 2005 med centrets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 1035/97 af 2. juni 1997 om oprettelse af et europæisk observatorium for racisme og fremmedhad (4), særlig artikel 12a,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0118/2007),

               1.

               noterer sig, at det endelige årsregnskab for Det Europæiske Overvågningscenter for Racisme og Fremmedhad for regnskabsåret 2004 og 2005 ser ud som følger:
               Resultatopgørelse for regnskabsårene 2004 og 2005

                           (1000 EUR)

                           2005

                           2004

                              Indtægter

                           Tilskud fra Det Europæiske Fællesskab

                           8 189

                           5 675

                           Andre indtægter

                           151

                           455

                              Finansielle indtægter

                           21

                           PHARE tilskud

                           90

                           82

                              Indtægter i alt (a)

                              8 430

                              6 233

                              Udgifter

                              Personale — Afsnit I i budgettet

                           Betalinger

                           3 008

                           2 645

                           Fremførte bevillinger

                           70

                           85

                              Driftsudgifter — Afsnit II i budgettet

                           Betalinger

                           550

                           447

                           Fremførte bevillinger

                           582

                           37

                              Aktionsudgifter — Afsnit III i budgettet

                           Betalinger

                           2 731

                           2 352

                           Fremførte bevillinger

                           667

                           745

                              Formålsbestemte indtægter (Phare + andet)

                           Betalinger

                           0

                           7

                           Fremførte bevillinger

                           90

                           0

                              Udgifter i alt (b)

                              7 698

                              6 318

                              Regnskabsårets resultat (a – b)

                           732

                           -85

                           Saldo fremført fra det foregående regnskabsår

                           231

                           98

                           Bevillinger, der er fremført og bortfaldet

                           210

                           241

                           Indtægter fra det foregående regnskabsår, som kan anvendes på ny, men ikke er blevet det

                           0

                           Afskrevne skyldige beløb

                           - 23

                           Kursdifferencer

                           - 2

                           0

                              Regnskabsårets saldo

                              1 171

                              231

                              Kilde: Observationscentret. Tabellen er udarbejdet på grundlag af centrets eget årsregnskab.

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad for regnskabsåret 2005;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 266 af 31.10.2006, s. 46.

      (2)  EUT C 312 af 19.12.2006, s. 93.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EFT L 151 af 10.6.1997, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1652/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 33).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.