title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2017/1660 af 27. april 2017 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Kemikalieagentur for regnskabsåret 2015

text:
               29.9.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/209

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2017/1660
   af 27. april 2017
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Kemikalieagentur for regnskabsåret 2015
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Kemikalieagentur for regnskabsåret 2015,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Kemikalieagentur for regnskabsåret 2015 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2015 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 21. februar 2017 om decharge til agenturet for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2015 (05873/2017 — C8-0068/2017),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (4), særlig artikel 97,

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag IV,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A8-0086/2017),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Kemikalieagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2015;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Kemikalieagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Antonio TAJANI

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 449 af 1.12.2016, s. 82.

      (2)  Se fodnote 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.

      (5)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: Rådets afgørelse (EU) 2015/702 af 13. juli 2007 om undertegnelse og midlertidig anvendelse af protokollen til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               1.5.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 113/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/702
   af 13. juli 2007
   om undertegnelse og midlertidig anvendelse af protokollen til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 310 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, andet punktum,
   under henvisning til tiltrædelsesakten af 2003 særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 10. februar 2004 bemyndigede Rådet Kommissionen til på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne at føre forhandlinger med Den Libanesiske Republik om en tilpasning af Euro-Middelhavsassocieringsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side (1) for at tage hensyn til de nye medlemsstaters tiltrædelse af EU.

               (2)

               Forhandlingerne er blevet ført til ende til Kommissionens tilfredshed.

               (3)

               Ifølge artikel 9, stk. 2, i den med Den Libanesiske Republik forhandlede protokol anvendes protokollen midlertidigt inden dens ikrafttræden.

               (4)

               Protokollen bør undertegnes på Fællesskabets og dets medlemsstaters vegne med forbehold af dens indgåelse og anvendes midlertidigt —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne at undertegne protokollen til Euro-Middelhavs–aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Libanesiske Republik på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Protokollen anvendes midlertidigt med forbehold af dens indgåelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2007.

            På Rådets vegne

         E. A. SANTOS

            Formand

      (1)  EUT L 143 af 30.5.2006, s. 2.


Avis juridique important

|

31990D0193

90/193/EOEF: RAADETS AFGOERELSE AF 29. MARTS 1990 OM INDGAAELSE AF AFTALEN MELLEM DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB OG KONGERIGET NORGE OM ETABLERING AF ET SAMARBEJDE PAA UDDANNELSESOMRAADET SOM LED I GENNEMFOERELSEN AF COMETT II ( 1990-1994 )

EF-Tidende nr. L 102 af 21/04/1990 s. 0031

RAADETS AFGOERELSE af 29. marts 1990 om indgaaelse af aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Norge om etablering af et samarbejde paa uddannelsesomraadet som led i gennemfoerelsen af COMETT II (1990-1994) (90/193/EOEF)    RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og ud fra foelgende betragtninger:  Ved afgoerelse 89/27/EOEF (3) vedtog Raadet anden fase af programmet om samarbejde mellem universiteter og virksomheder om uddannelse paa teknologiomraadet (COMETT II) (1990-1994);  Raadet har ved sin afgoerelse af 22. maj 1989 aabnet COMETT II-programmet for EFTA-landene; i artikel 1 i naevnte afgoerelse bemyndigedes Kommissionen til - med de EFTA-lande, der maatte oenske det - at forhandle aftaler med henblik paa samarbejde om uddannelse  paa teknologiomraadet som led i gennemfoerelsen af COMETT II;  en aftale om samarbejde med Norge vil i sig selv kunne oege virkningen af COMETT II-aktionerne i Faellesskabet som helhed og bidrage til at hoejne kvalifikationsniveauet for saa vidt angaar de menneskelige ressourcer i Europa - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:    Artikel 1 Aftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Norge om etablering af et samarbejde paa uddannelsesomraadet som led i gennemfoerelsen af COMETT II (1990-1994) godkendes herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2 Formanden for Raadet foranstalter paa Faellesskabets vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 15 i aftalen.   Udfaerdiget i Bruxelles, den 29. marts 1990.  Paa Raadets vegne J. P. WILSON Formand   (1) EFT nr. C 239 af 14. 9. 1988, s. 3. (2) EFT nr. C 96 af 17. 4. 1990. (3) EFT nr. L 13 af 17. 1. 1989, s. 28.


Avis juridique important

|

31995D0122

95/122/EF: Rådets afgørelse af 3. april 1995 om beskikkelse af to medlemmer af Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 082 af 12/04/1995 s. 0026 - 0026

RÅDETS AFGØRELSE af 3. april 1995 om beskikkelse af to medlemmer af Regionsudvalget (95/122/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 198 A,under henvisning til Rådets afgørelse af 26. januar 1994 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden fra 26. januar 1994 til 25. januar 1998 (1),i betragtning af, at to pladser som medlemmer af ovennævnte udvalg er blevet ledige, efter at Florian Gerster og Jürgen Gramke er trådt tilbage, hvilket Rådet blev underrettet om henholdsvis den 13. januar og den 13. februar 1995, ogunder henvisning til indstillingen fra den tyske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Karl-Heinz Klär og Rembert Behrendt beskikkes som medlemmer af Regionsudvalget som efterfølgere for henholdsvis Florian Gerster og Jürgen Gramke for den resterende del af disses mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.Udfærdiget i Luxembourg, den 3. april 1995.På Rådets vegneJ. TOUBONFormand(1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.


Avis juridique important

|

31990D0240

KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 22. maj 1990  om afslutning af proceduren i forbindelse med en fornyet undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen af fiberplader (haarde plader) med oprindelse i Argentina, Finland, Jugoslavien og Schweiz og om ophaevelse af afgoerelse 86/35/EOEF og 86/232/EOEF vedroerende godtagelse af de tilsagn, der er afgivet af de beroerte eksportoerer (90/240/EOEF)

EF-Tidende nr. L 138 af 31/05/1990 s. 0044 - 0047

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 22. maj 1990  om afslutning af proceduren i forbindelse med en fornyet undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen af fiberplader (haarde plader) med oprindelse i Argentina, Finland, Jugoslavien og Schweiz og om ophaevelse af afgoerelse 86/35/EOEF og 86/232/EOEF vedroerende godtagelse af de tilsagn, der er afgivet af de beroerte eksportoerer  (90/240/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 14,  efter konsultationer i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til forordning (EOEF) nr. 2423/88, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. VARE  (1) Den paagaeldende vare er fiberplader af vaegt over 0,8 g pr. cm3, henhoerende under KN-kode 4411 11 00 og 4411 19 00.  B. PROCEDURE  (2) Kommissionen indledte i juni 1988 (2) efter anmodninger indgivet af European Confederation of Wood Working Industries en fornyet undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen af haarde plader med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Polen, USSR, Rumaenien, Brasilien og Sverige. Denne procedure afsluttedes i juni 1989 (3), og antidumpingforanstaltningerne fik enten lov til at udloebe eller blev ophaevet. De aendringer i omstaendighederne, der konstateredes ved den undersoegelse, der blev foretaget i forbindelse med proceduren, fik Kommissionen til at fastslaa, at der ogsaa burde foretages en fornyet undersoegelse med hensyn til resten af de paagaeldende lande, dvs. Finland, Argentina, Schweiz og Jugoslavien, for hvilke der gjaldt antidumpingforanstaltninger vedroerende importen til Faellesskabet af haarde plader. Dette blev gjort for at sikre, at der ikke skete forskelsbehandling i forhold til disse lande.  (3) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (4) om indledning af en fornyet undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen til Faellesskabet af fiberplader (haarde plader) med oprindelse i Argentina, Finland, Jugoslavien og Schweiz og indledte en dumpingundersoegelse, der omfattede perioden 1. juli 1988 til 31. maj 1989.  (4) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandene og faellesskabsproducenterne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at besvare de spoergeskemaer, de havde faaet tilsendt, til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.  (5) De fleste af faellesskabsproducenterne, eksportoerer i Finland, Schweiz og Argentina, en eksportoer i Jugoslavien og nogle importoerer sendte behoerigt udfyldte spoergeskemaer tilbage til Kommissionen. Den ene af de to andre eksportoerer i Jugoslavien besvarede spoergeskemaet delvist, og den anden undlod at indgive oplysninger. Kommissionen baserede derfor sin afgoerelse paa de tilgaengelige oplysninger i overensstemmelse med artikel 7, stk. 7, litra b), i forordning (EOEF) nr. 2423/88.  Nogle eksportoerer og en importoer tilkendegav deres mening skriftligt og anmodede om at blive hoert, hvilket blev imoedekommet.  (6) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos foelgende importfirmaer i Faellesskabet:  - Ernst Zuern (Muenchen), Forbundsrepublikken Tyskland  - Johann Scharf GmbH (Bremen), Forbundsrepublikken Tyskland  - Steinbruegge und Berningshausen GmbH & Co (Bremen), Forbundsrepublikken Tyskland  - Resim SRL (Trieste), Italien  Kommissionen fandt det unoedvendigt at aflaegge kontrolbesoeg for at efterproeve faellesskabsproducenternes oplysninger, da de fleste af dem allerede var blevet besoegt i forbindelse med den fornyede undersoegelse vedroerende importen af haarde plader med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Polen, USSR, Rumaenien, Brasilien og Sverige. Det fremgik af resultaterne af disse besoeg, at de indgivne oplysninger var helt noejagtige, og at der desuden siden udgangen af 1988 ikke har vaeret tegn paa stoerre aendringer i de paagaeldende faellesskabsproducenters oekonomiske situation.  C. SKADE ELLER TRUSSEL OM SKADE  i) Nuvaerende situation  (7) Af de oplysninger, der staar til Kommissionens raadighed, fremgaar det, at importen af haarde plader med oprindelse i de fire lande, der er involveret i proceduren, steg fra 82 700 tons i 1986 til 89 900 tons i 1988 og naaede op paa 44 000 tons i de foerste fem maaneder af 1989. Vurderet paa baggrund af stigningen i Faellesskabets forbrug af haarde plader i samme periode var udviklingen i den paagaeldende import af en saadan art, at markedsandelen for den samlede import fra de paagaeldende eksportlande laa stabilt paa ca. 7,5 %.  (8) Specielt var der i importen fra Finland, Schweiz og Jugoslavien, betragtet under et, en nedgang i markedsandelen fra 7,6 % i 1986 til 7 % i de foerste fem maaneder af 1989. Udtrykt i maengde foroegedes denne import med 16,8 % i den paagaeldende periode, dvs. ikke naer saa hurtigt som stigningen i forbruget i Faellesskabet.  (9) Importen af varer med oprindelse i Argentina steg i samme periode hurtigere end forbruget i Faellesskabet. Det konstateredes imidlertid, at virkningen af denne import for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet har vaeret begraenset paa grund af den ringe markedsandel, som har ligget under 1 % siden 1986.  (10) Med hensyn til priserne paa de importerede varer fra Finland, Schweiz og Jugoslavien viste sammenligningen med faellesskabsproducenternes priser paa samme varer i undersoegelsesperioden overhovedet ikke tegn paa underbudsmargener eller viste, at saadanne margener kun var ubetydelige. Med hensyn til priserne paa importerede varer fra Argentina havde de konstaterede underbudsmargener ikke nogen saerlig indvirkning paa den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet paa grund af den meget lille markedsandel, som denne import tegnede sig for.  (11) Med hensyn til importens eventuelle indvirkning paa faellesskabsproducenternes situation, maatte der tages hensyn til foelgende faktorer:  a) Faellesskabets produktion af haarde plader i de foerste fem maaneder af 1989, omregnet paa aarsbasis, steg med 22 % i forhold til produktionen i 1986. I samme periode steg den samlede produktionskapacitet i Faellesskabet med 25 % og kapacitetsudnyttelsen med 18 %. Denne udvikling medfoerte, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet var i stand til at naa op en gennemsnitlig kapacitetsudnyttelse paa 97 % i de foerste fem maaneder af 1989.  b) Det konstateredes, at faellesskabsproducenternes lagre i forhold til produktionen var 11 % lavere ved udgangen af maj 1989 end ved udgangen af december 1986.  c) Faellesskabsproducenternes salg af haarde plader i Faellesskabet fulgte stigningen i produktionen mellem 1986 og de foerste fem maaneder af 1989.  d) Udviklingen i faellesskabsproducenternes produktion og salg af haarde plader sammenlignet med forbruget i Faellesskabet viser, at faellesskabsproducenternes markedsandel, der har ligget fast paa ca. 61 % i de sidste tre aar, steg til 62,7 % i de foerste fem maaneder af 1989. Det tyder paa, at faellesskabsindustrien har vaeret i stand til at udnytte den stigende efterspoergsel. e) For saa vidt angaar rentabiliteten er situationen i Faellesskabet blevet forbedret betydeligt siden udgangen af 1986, og hovedparten af faellesskabsproducenterne har endnu engang opnaaet rimelige fortjenstmargener.  (12) Udviklingen i de ovennaevnte relevante oekonomiske faktorer viser, at situationen for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet er forbedret vaesentligt. Dette underbygges isaer af de gode oekonomiske resultater og den hoeje kapacitetsudnyttelse som de fleste af faellesskabsproducenterne har opnaaet. Under disse omstaendigheder kan det fastslaas, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet i oejeblikket ikke paafoeres vaesentlig skade som foelge af importen af de paagaeldende varer.  ii) Eventuelle skadelige virkninger af udloebet af de gaeldende foranstaltninger  (13) For at undersoege, om de gaeldende tilsagns ophoer ville kunne foere til en situation, som medfoerte vaesentlig skade eller trussel herom for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, tog Kommissionen den sandsynlige udvikling i maengder af og priser paa den importerede vare i betragtning.  (14) Som tidligere naevnt havde importen fra de paagaeldende fire lande, udtrykt i maengde, fra begyndelsen af 1986 til udgangen af maj 1989 ikke udvist en stigning, der var hurtigere end stigningen i forbruget i Faellesskabet, og disse landes markedsandel i Faellesskabet forblev derfor stabil i den paagaeldende periode.  (15) For saa vidt angaar produktionskapaciteten i disse eksportlande foreligger der ingen oplysninger om, at der er etableret yderligere produktionskapacitet i de seneste aar, eller at der er planer om noget saadant i den naermeste fremtid.  (16) Der forelaa heller ikke oplysninger om, at den overskydende kapacitet, der maatte eksistere i de paagaeldende lande, vil blive anvendt til at oege eksporten til Faellesskabet. I betragtning af den traditionelle fordeling af eksporten af varer fra disse lande mellem Faellesskabet og andre omraader er det desuden tvivlsomt, om en saadant produktionsstigning vil foere til en vaesentlig stigning i eksporten til Faellesskabet, set i forhold til forbruget i Faellesskabet  (17) Heraf foelger, at den forventede udvikling i maengden af den paagaeldende import efter ophaevelsen af beskyttelsesforanstaltningerne efter al sandsynlighed ikke vil faa nogen vaesentlig betydning for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet.  (18) Hvad angaar priserne paa de importerede varer fra Finland, Schweiz og to jugoslaviske eksportoerer, fremgik det, at den importerede vare solgtes i Faellesskabet til priser svarende til faellesskabsproducenternes priser, og at de mindstepriser, der var fastsat i henhold til de gaeldende tilsagn, var blevet overholdt, og at der i mange tilfaelde endog var blevet anvendt hoejere priser. Paa grundlag af dette finder Kommissionen det ikke sandsynliggjort, at priserne paa disse importerede varer vil falde og blive saa meget lavere end faellesskabsproducenternes priser, at de vil kunne foraarsage vaesentlig skade, hvis tilsagnene ophaeves.  (19) For saa vidt angaar priserne paa de importerede varer fra Argentina og den tredje jugoslaviske eksportoer vil en eventuel fortsat underbudsmargen efter ophaevelse af beskyttelsesforanstaltningerne under de nuvaerende omstaendigheder have begraenset indflydelse paa faellesskabsproducenternes priser. Grunden hertil er, at samtidig med, at der ikke forventes nogen vaesentlig stigning i importen fra disse lande, har den andel af Faellesskabets marked, som importen fra Argentina tegner sig for, fast ligget paa under 1 % i de sidste fire aar, og stoerstedelen af importen fra Jugoslavien bestaar af haarde plader med specifikationer, der naesten ikke produceres i Faellesskabet, og som derfor ikke konkurrerede direkte med produktionen i Faellesskabet.  (20) Paa grundlag af ovenstaaende betragtninger maa det antages, at det som foelge af en ophaevelse af Kommissionens afgoerelse 86/35/EOEF (1) og 86/232/EOEF (2) vedroerende godtagelse af de gaeldende tilsagn ikke i oejeblikket kan forventes, at der vil opstaa en situation, hvor importen af varer fra de paagaeldende fire lande vil paafoere eller true med at paafoere den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.  D. DUMPING  (21) Paa baggrund af ovenstaaende resultater, hvad angaar skade og trussel om skade, ansaa Kommissionen det for unoedvendigt yderligere at undersoege spoergsmaalet om dumping i forbindelse med den paagaeldende import.  E. AFSLUTNINGEN AF DEN FORNYEDE UNDERSOEGELSE  (22) Under disse omstaendigheder boer den fornyede undersoegelse vedroerende importen af haarde plader med oprindelse i Argentina, Finland, Jugoslavien og Schweiz derfor afsluttes, uden at der indfoeres yderligere foranstaltninger. Afgoerelse 86/35/EOEF og 86/232/EOEF vedroerende godtagelse af de gaeldende tilsagn, der er afgivet af de beroerte eksportoerer, boer ophaeves.  (23) Der blev ikke gjort indsigelse herimod i det raadgivende udvalg.  (24) European Confederation of Wood Working Industries er blevet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, paa grundlag af hvilke Kommissionen har til hensigt at afslutte proceduren -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  1. Den fornyede undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen af fiberplader (haarde plader), henhoerende under KN-kode 4411 11 00 og 4411 19 00, med oprindelse i Argentina, Finland, Jugoslavien og Schweiz afsluttes.  2. Kommissionens afgoerelse 86/35/EOEF og 86/232/EOEF ophaeves med virkning fra dagen efter offentliggoerelsen af denne afgoerelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. maj 1990.  Paa Kommissionens vegne  Frans ANDRIESSEN  Naestformand  (1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.  (2) EFT nr. C 165 af 24. 6. 1988, s. 2.  (3) EFT nr. L 176 af 23. 6. 1989, s. 1 og 51.  (4) EFT nr. C 150 af 17. 6. 1989, s. 3.  (1) EFT nr. L 46 af 25. 2. 1986, s. 23.  (2) EFT nr. L 157 af 12. 6. 1986, s. 61.


title: 2009/233/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 22. april 2008 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2006

text:
               31.3.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/243

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 22. april 2008
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2006
   (2009/233/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2006 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2006, med Cepols svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2008 (5843/2008 — C6-0084/2008),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets afgørelse 2005/681/RIA af 20. september 2005 om oprettelse af Det Europæiske Politiakademi (Cepol) og om ophævelse af afgørelse 2000/820/RIA (4), særlig artikel 16,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0121/2008),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Politiakademi decharge for gennemførelsen af akademiets budget for regnskabsåret 2006;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Politiakademi, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 261 af 31.10.2007, s. 52.

      (2)  EUT C 309 af 19.12.2007, s. 105.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUT L 256 af 1.10.2005, s. 63.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/244

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 22. april 2008
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2006
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2006 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2006, med Cepols svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2008 (5843/2008 — C6-0084/2008),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets afgørelse 2005/681/RIA af 20. september 2005 om oprettelse af Det Europæiske Politiakademi (Cepol) og om ophævelse af afgørelse 2000/820/RIA (4), særlig artikel 16,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådetes forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0121/2008),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2006 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner med et forbehold som helhed betragtet er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at 2006 var det første regnskabsår, hvor akademiet selv havde ansvaret for at forvalte sit eget budget som EU-agentur,

         Generelle punkter, som vedrører de horisontale spørgsmål i forbindelse med EU-agenturerne, og som derfor også er relevante for dechargeproceduren for hvert enkelt agentur

               1.

               bemærker, at de 24 agenturers og andre satellitorganers budgetter, som Revisionsretten har revideret, beløb sig til 1 080,5 mio. EUR i 2006 (det største var budgettet for Det Europæiske Genopbygningsagentur med 271 mio. EUR, og det mindste var budgettet for Det Europæiske Politiakademi (Cepol) med 5 mio. EUR);

               2.

               påpeger, at rækken af eksterne EU-organer, der skal underkastes revision og decharge, nu omfatter ikke blot traditionelle reguleringsorganer, men også forvaltningsorganer, der er oprettet med henblik på gennemførelse af specifikke programmer, og inden længe også vil omfatte fællesforetagender, der er oprettet som offentlig-private partnerskaber (fælles teknologiinitiativer);

               3.

               bemærker for så vidt angår Parlamentet, at antallet af agenturer, der er genstand for dechargeproceduren, har udviklet sig som følger: regnskabsåret 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 reguleringsorganer og 2 forvaltningsorganer (ikke medregnet to agenturer, der revideres af Revisionsretten, men er genstand for en intern dechargeprocedure);

               4.

               konkluderer derfor, at revisions-/dechargeproceduren er blevet for besværlig og uforholdsmæssig i forhold til agenturernes/satellitorganernes budgetters størrelse; pålægger det kompetente udvalg at foretage en omfattende gennemgang af dechargeproceduren for agenturer og satellitorganer med henblik på at finde frem til en enklere og mere rationel tilgang i betragtning af det stadig større antal organer, som hver især kræver en særskilt dechargebetænkning i de kommende år;

         Principielle overvejelser

               5.

               kræver, at Kommissionen redegør klart for følgende elementer før oprettelse af et nyt organ eller reform af et eksisterende agentur: agenturtype, agenturets mål, intern styringsstruktur, produkter, tjenesteydelser, vigtige procedurer, målgruppe, agenturets kunder og interessenter, formel forbindelse med eksterne aktører, budgetansvar, finansiel planlægning og personale- og ansættelsespolitik;

               6.

               anmoder om, at de enkelte agenturer styres af en årlig resultataftale, som er formuleret af agenturet og det kompetente generaldirektorat, og som skal indeholde hovedmålene for det kommende år, en finansiel ramme og klare indikatorer for måling af resultater;

               7.

               anmoder om, at agenturernes resultater regelmæssigt (og på ad hoc-basis) revideres af Revisionsretten eller en anden uafhængig revisor; mener, at revisionen ikke bør begrænses til traditionelle elementer af økonomisk forvaltning og korrekt anvendelse af offentlige midler, men også bør omfatte administrativ effektivitet og en vurdering af de enkelte agenturers økonomiske forvaltning;

               8.

               er af den opfattelse, at når der er tale om agenturer, som konstant overvurderer deres respektive budgetbehov, bør den tekniske kompensation ske på baggrund af de ledige stillinger; mener, at dette i det lange løb vil føre til færre formålsbestemte indtægter for agenturerne og dermed også til lavere administrative omkostninger;

               9.

               bemærker, at det er et alvorligt problem, at en række agenturer kritiseres for ikke at følge reglerne om offentlige indkøb, finansforordningen, tjenestemandsvedtægten osv.; mener, at hovedårsagen til dette er, at de fleste bestemmelser og finansforordningen er lavet til større institutioner, og at de fleste små agenturer ikke har den kritiske masse, der er nødvendig for at opfylde disse regler og forskrifter; anmoder derfor Kommissionen om at lede efter en hurtig løsning for at forbedre effektiviteten ved at samle de forskellige agenturers administrative funktioner i samme gruppe, så man opnår denne kritiske masse (idet man tager højde for de nødvendige ændringer i de grundlæggende bestemmelser, der gælder for agenturerne og deres budgetmæssige uafhængighed), eller om hurtigst muligt at udarbejde specifikke bestemmelser for agenturerne (navnlig gennemførelsesbestemmelser for agenturerne), der giver dem mulighed for at opfylde kravene fuldt ud;

               10.

               insisterer på, at Kommissionen, når den udarbejder det foreløbige budgetforslag, tager højde for resultaterne af de enkelte agenturers budgetgennemførelse de tidligere år, navnlig i år n–1, og reviderer det budget, som det pågældende agentur beder om, i overensstemmelse hermed; opfordrer sit kompetente udvalg til at respektere denne revision og, hvis Kommissionen ikke gør det, selv at revidere det pågældende budget til et realistisk niveau, der passer til det pågældende agenturs absorptions- og gennemførelseskapacitet;

               11.

               minder om sin afgørelse om decharge for regnskabsåret 2005, hvori det opfordrede Kommissionen til hvert femte år at forelægge en undersøgelse af den merværdi, hvert enkelt eksisterende agentur tilfører; opfordrer alle relevante institutioner til i tilfælde af en negativ evaluering af et agenturs merværdi at tage de nødvendige skridt ved at omformulere dette agenturs mandat eller lukke det; bemærker, at Kommissionen ikke har foretaget en eneste evaluering i 2007; insisterer på, at Kommissionen skal forelægge mindst fem af disse evalueringer, før der træffes beslutning om decharge for regnskabsåret 2007, og at den skal starte med de ældste agenturer;

               12.

               er af den opfattelse, at Revisionsrettens henstillinger straks bør følges, og at niveauet for den støtte, som agenturerne får, bør tilpasses til deres reelle likviditetsbehov; mener desuden, at ændringerne af den generelle finansforordning bør medtages i agenturernes rammefinansforordning og i deres forskellige specifikke finansforordninger;

               13.

               er bekymret over, at en betydelig del af personalet er midlertidigt ansat på en måde, der risikerer at underminere kvaliteten af deres arbejde; anmoder derfor Kommissionen om at forbedre sin overvågning af agenturernes gennemførelse af tjenestemandsvedtægten;

         Forelæggelse af rapporteringsdata

               14.

               bemærker, at der ikke findes nogen standardtilgang blandt agenturerne, hvad angår præsentationen af deres aktiviteter i løbet af det pågældende regnskabsår, deres regnskaber og beretninger om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning og spørgsmålet om, hvorvidt agenturets direktør bør udarbejde en revisionserklæring; bemærker ligeledes, at ikke alle agenturer skelner klart mellem a) præsentation af agenturets arbejde over for offentligheden og b) teknisk rapportering om budgetmæssig og økonomisk forvaltning;

               15.

               bemærker, at selv om Kommissionens stående instrukser for udarbejdelse af aktivitetsrapporter ikke udtrykkeligt kræver, at agenturet udarbejder en revisionserklæring, har mange direktører alligevel gjort det for 2006, og i et tilfælde indeholdt den et vigtigt forbehold;

               16.

               minder om sin beslutning af 12. april 2005 (6), hvori det opfordrede agenturernes direktører til fra nu af at lade deres årlige aktivitetsrapport, som forelægges sammen med oplysninger om den finansielle og administrative situation, ledsage af en erklæring om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed i lighed med de erklæringer, der underskrives af Kommissionens generaldirektører;

               17.

               anmoder Kommissionen om at ændre sine stående instrukser til agenturerne i overensstemmelse hermed;

               18.

               foreslår desuden, at Kommissionen sammen med agenturerne udarbejder en harmoniseret model, som kan anvendes for alle agenturer og satellitorganer, og som klart skelner mellem

                           —

                           en årsberetning til den almindelige offentlighed om organets aktiviteter, arbejde og resultater

                           —

                           økonomiske erklæringer og en beretning om gennemførelsen af budgettet

                           —

                           en aktivitetsrapport efter samme principper som Kommissionens generaldirektørers årlige aktivitetsrapporter

                           —

                           en revisionserklæring underskrevet af organets direktør tillige med eventuelle forbehold eller bemærkninger, som han mener dechargemyndigheden skal gøres opmærksom på;

         Den Europæiske Revisionsrets generelle resultater

               19.

               noterer sig, at Revisionsretten konstaterer (årsberetningen, punkt 10.29 (7), at udbetalingen af støtte betalt af Kommissionen fra Fællesskabets budget ikke er baseret på tilstrækkeligt begrundede skøn over agenturernes likviditetsbehov, og at dette sammen med størrelsen af fremførsler betyder, at agenturerne har betydelige likviditetssaldi; bemærker endvidere, at Revisionsretten anbefaler, at størrelsen af den støtte, der udbetales til agenturerne, bør være i overensstemmelse med deres reelle likviditetsbehov;

               20.

               noterer sig, at 14 agenturer ved udgangen af 2006 endnu ikke havde gennemført ABAC-regnskabssystemet (årsberetningen, fodnote til punkt 10.31);

               21.

               noterer sig Revisionsrettens bemærkning (årsberetningen, punkt 1.25) vedrørende udgifter for ubrugt ferie, som nogle agenturer anfører; påpeger, at Revisionsretten for tre agenturers vedkommende har tilføjet bemærkninger til sin revisionserklæring (Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop), Cepol og Det Europæiske Jernbaneagentur) for regnskabsåret 2006 (2005: Cedefop, Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, Det Europæiske Genopbygningsagentur);

         Intern revision

               22.

               minder om, at i henhold til finansforordningens artikel 185, stk. 3, er Kommissionens interne revisor også intern revisor for de reguleringsagenturer, som modtager tilskud fra EU-budgettet; påpeger, at den interne revisor refererer til hvert agenturs bestyrelse og direktør;

               23.

               henleder opmærksomheden på forbeholdet i den interne revisors årlige aktivitetsrapport for 2006 som følger:
               »Kommissionens interne revisor er ikke i stand til at opfylde sin forpligtelse i henhold til finansforordningens artikel 185 som intern revisor for Fællesskabets organer på tilfredsstillende vis som følge af manglende personaleressourcer.«

               24.

               bemærker dog den interne revisors bemærkning i hans aktivitetsrapport for 2006 om, at alle fungerende reguleringsagenturer fra 2007 med de ekstra personaleressourcer, som Kommissionen har bevilget til den interne revisionstjeneste (IAS), vil blive underkastet intern revision hvert år;

               25.

               bemærker det stadigt voksende antal regulerings- og forvaltningsorganer og fællesforetagender, som skal revideres af IAS i henhold til finansforordningens artikel 185; opfordrer Kommissionen til at meddele Parlamentets kompetente udvalg, om de personaleressourcer, som IAS har til rådighed, vil være tilstrækkelige til at gennemføre en årlig revision af alle disse organer i de kommende år;

               26.

               bemærker, at det i artikel 72, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 kræves, at hvert agentur hvert år skal sende en rapport udarbejdet af dets direktør til dechargemyndigheden og Kommissionen, som opsummerer antallet og typen af interne revisioner udført af den interne revisor, de anbefalinger, der er givet, og de handlinger, der er foretaget som reaktion på disse anbefalinger; anmoder agenturerne om at oplyse, om dette sker og i givet fald i hvilken form;

               27.

               bemærker med hensyn til den interne revisionskapacitet især i forbindelse med de mindre agenturer et forslag, som den interne revisor den 14. september 2006 stillede til Parlamentets ansvarlige udvalg, om, at mindre agenturer skulle have lov til at købe interne revisionstjenesteydelser fra den private sektor;

         Evaluering af agenturer

               28.

               minder om den fælles erklæring fra Parlamentet, Rådet og Kommissionen (8), som blev vedtaget på samrådet forud for Økofin-Rådets budgetmøde den 13. juli 2007, hvori der anmodes om i) en liste over agenturer, som Kommissionen agter at vurdere, og ii) en liste over de agenturer, der allerede er vurderet, tillige med en sammenfatning af de vigtigste resultater;

         Disciplinære procedurer

               29.

               bemærker, at de enkelte agenturer på grund af deres størrelse har vanskeligt ved at oprette ad hoc-disciplinærudvalg bestående af personale fra den relevante stillingsgruppe, og at agenturer ikke henhører under Kommissionens Undersøgelses- og Disciplinærkontors (IDOC) kompetenceområde; opfordrer agenturerne til at overveje et fælles disciplinærudvalg for agenturerne;

         Udkast til interinstitutionel aftale

               30.

               minder om udkast til interinstitutionel aftale om rammer for europæiske reguleringsorganer (KOM(2005) 59), forelagt af Kommissionen, som havde til formål at skabe en horisontal ramme for oprettelse, struktur, drift, evaluering og kontrol af de europæiske reguleringsorganer; bemærker, at udkastet er et nyttigt initiativ i bestræbelserne på at rationalisere oprettelse og drift af agenturer; bemærker udtalelsen i Kommissionens sammenfattende rapport for 2006 (punkt 3.1, KOM(2007) 274) om, at selv om forhandlingerne gik i stå, efter at forslaget var blevet forelagt, blev diskussionen af spørgsmålet genoptaget i Rådet i slutningen af 2006; beklager, at det ikke har været muligt at gøre yderligere fremskridt frem mod en vedtagelse;

               31.

               glæder sig derfor over Kommissionens løfte om at udsende en meddelelse om fremtiden for reguleringsorganerne i løbet af 2008;

         Selvfinansierende agenturer

               32.

               minder om, at for de to selvfinansierende agenturers vedkommende gives dechargen til direktøren af bestyrelsen; bemærker, at de begge har store akkumulerede overskud stammende fra afgiftsindtægter, som er overført fra tidligere år:

                           —

                           Harmoniseringskontoret for det Indre Marked — kontanter og likvide midler: 281 mio. EUR (9)

                           —

                           EF-Sortsmyndigheden — kontanter og likvide midler: 18 mio. EUR (10);

         Specifikke spørgsmål

               33.

               noterer sig, at Revisionsretten i sin beretning vedrørende akademiet tilføjede en bemærkning til sin revisionserklæring, hvad angår de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, fordi systemet for indgåelse af aftaler ikke var i overensstemmelse med finansforordningens bestemmelser, der forelå ingen dokumentation for, at det var nødvendigt at købe bestemte varer og at bruge en bestemt leverandør, og fordi det samme var tilfældet i forbindelse med de ansattes flytteomkostninger, som ikke blev behandlet i henhold til standardprocedurerne for køb af varer og tjenesteydelser;

               34.

               beklager, at Revisionsretten endvidere konstaterer, at akademiet i 2006 ikke indførte de nødvendige systemer og procedurer, som kunne gøre det i stand til at udarbejde en beretning om den finansielle forvaltning i overensstemmelse med bestemmelserne i rammefinansforordningen for agenturerne;

               35.

               opfordrer akademiet til at vedtage detaljerede gennemførelsesbestemmelser, herunder bestemmelser, som sikrer gennemsigtighed i akademiets procedurer for indgåelse af aftaler i overensstemmelse med finansforordningen;

               36.

               understreger Revisionsrettens anbefaling af, at hvis der blev anvendt forpligtelsesbevillinger, ville det forbedre kontrollen med akademiets budgetgennemførelse og sikre, at bevillinger, som ikke var blevet anvendt ved regnskabsårets udgang, kunne fremføres på de nøje definerede betingelser, som er fastsat i finansforordningen;

               37.

               er bekymret over Revisionsrettens konstatering af, at der hvad angår kurser og seminarer (1 296 636 EUR i 2006) ikke formelt blev indsendt og godkendt omkostningsoverslag, før aktiviteterne fandt sted, og at budgetbevillingerne ikke blev anvendt i overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning;

               38.

               minder om, at selv om akademiet blev oprettet i 2001, begyndte det først at operere som EU-agentur i 2006;

               39.

               noterer sig bemærkningerne i den ledsagende tekst til akademiets regnskab om

                           —

                           at det ikke har været muligt at overholde visse krav i akademiets finansforordning, da systemer er under indkøring

                           —

                           at akademiet i sit første år som EU-agentur oplevede nogle forsinkelser i ansættelserne, som førte til en underudnyttelse på 600 000 EUR i forhold til bevillinger på 2,1 mio. EUR (30 %);

               40.

               noterer sig på baggrund af akademiets årsberetning, at det — selv om det nu er et EU-agentur — stadig har bevaret nogle af det mellemstatslige organs karakteristika (f.eks. det roterende formandskab for bestyrelsen);

               41.

               opfordrer akademiet til hurtigst muligt og senest i juni 2008 at sørge for, at dets økonomiske forvaltning til fulde overholder finansforordningens bestemmelser;

               42.

               anmoder Kommissionen om nøje at overvåge gennemførelsen af akademiets budget.

      (1)  EUT C 261 af 31.10.2007, s. 52.

      (2)  EUT C 309 af 19.12.2007, s. 105.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUT L 256 af 1.10.2005, s. 63.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Alle beslutninger vedrørende agenturerne blev offentliggjort i EUT L 196 af 27.7.2005.

      (7)  EUT C 273 af 15.11.2007, s. 1.

      (8)  Rådets dokument DS 605/1/07 Rev 1.

      (9)  Kilde: Beretning om årsregnskabet for Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) for regnskabsåret 2006, med kontorets svar (EUT C 309 af 19.12.2007, s. 141).

      (10)  Kilde: Beretning om årsregnskabet for EF-Sortsmyndigheden for regnskabsåret 2006, med Sortsmyndighedens svar (EUT C 309 af 19.12.2007, s. 135).


title: 2011/863/EU: Rådets afgørelse af 16. december 2011 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer for så vidt angår erstatningen af bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger

text:
               22.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 341/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 16. december 2011
   om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer for så vidt angår erstatningen af bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger
   (2011/863/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 48 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til afgørelse 2002/309/EF, Euratom truffet af Rådet og Kommissionen, for så vidt angår aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde, den 4. april 2002 om indgåelse af syv aftaler med Det Schweiziske Forbund (1), særlig artikel 2,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (2) ("aftalen") blev undertegnet den 21. juni 1999 og trådte i kraft den 1. juni 2002.

               (2)

               I henhold til artikel 18 i aftalen kan det blandede udvalg træffe afgørelse om ændringer til aftalen, herunder til bilag II, som vedrører koordineringen af sociale sikringsordninger.

               (3)

               For at sikre en ensartet og korrekt anvendelse af EU-retsakter og undgå administrative og eventuelle juridiske vanskeligheder skal bilag II i aftalen ændres for at integrere nye EU-retsakter, som aftalen ikke henviser til i øjeblikket.

               (4)

               Af hensyn til klarheden og overskueligheden bør bilag II til aftalen og protokollen til dette bilag kodificeres.

               (5)

               Den holdning, som Unionen skal indtage i det blandede udvalg, bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der findes i bilag I til denne afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som Unionen skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 14 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer, baseres på det blandede udvalgs udkast til afgørelse, der findes i bilag I til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Erklæringen i bilag II til denne afgørelse godkendes hermed og skal afgives på vegne af Unionen i det blandede udvalg, når sidstnævnte vedtager den afgørelse, der henvises til i artikel 1.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2011.

            På Rådets vegne

         M. SAWICKI

            Formand

      (1)  EFT L 114 af 30.4.2002, s. 1.

      (2)  EFT L 114 af 30.4.2002, s. 6.

      UDKAST
      AFGØRELSE Nr. …/… VEDTAGET AF DET BLANDEDE UDVALG NEDSAT I HENHOLD TIL AFTALEN MELLEM DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB OG DETS MEDLEMSSTATER PÅ DEN ENE SIDE OG DET SCHWEIZISKE FORBUND PÅ DEN ANDEN SIDE OM FRI BEVÆGELIGHED FOR PERSONER
      af …
      om erstatning af bilag II til aftalen om koordinering af sociale sikringsordninger
      DET BLANDEDE UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (1) (»aftalen«), og særlig artikel 18, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Aftalen blev underskrevet den 21. juni 1999 og trådte i kraft den 1. juni 2002.

                  (2)

                  Bilag II til aftalen om koordinering af sociale sikringsordninger blev sidst ændret ved afgørelse nr. 1/2006 af 6. juli 2006 (2) og bør nu opdateres, således at der tages hensyn til de nye retsakter fra Den Europæiske Union, som er trådt i kraft siden dengang, især Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af sociale sikringssystemer (3) og de foranstaltninger, der er vedtaget til gennemførelse af denne forordning.

                  (3)

                  Forordning (EF) nr. 883/2004 har erstattet Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (4).

                  (4)

                  Af hensyn til klarheden og overskueligheden bør bilag II til aftalen og protokollen til dette bilag konsolideres i en juridisk bindende udgave.

                  (5)

                  Bilag II til aftalen bør bevares i overensstemmelse med udviklingen af Den Europæiske Unions relevante retsakter —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Bilag II til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (»aftalen«) erstattes af bilaget til denne afgørelse.
      Artikel 2
      Denne afgørelse er udfærdiget på bulgarsk, tjekkisk, dansk, nederlandsk, engelsk, estisk, finsk, fransk, tysk, græsk, ungarsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk og svensk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
      Artikel 3
      Afgørelsen træder i kraft dagen efter dagen for dens vedtagelse.

         Udfærdiget i …

               På det blandede udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer

         (1)  EFT L 114 af 30.4.2002, s. 6.

         (2)  EUT L 270 af 29.9.2006, s. 67.

         (3)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.

         (4)  EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

         BILAG
         »
               BILAG II

                  KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER

               Artikel 1
               1.   De kontraherende parter er enige om på området for koordinering af sociale sikringsordninger at anvende de af Den Europæiske Unions retsakter, som der henvises til i, og som ændres ved del A i dette bilag, eller tilsvarende bestemmelser.
               2.   Udtrykket "medlemsstat(er)", der er anført i de retsakter, der henvises til i del A i dette bilag, anses for at finde anvendelse på Schweiz ud over de stater, der er omfattet af de pågældende retsakter fra Den Europæiske Union.
               Artikel 2
               1.   Ved anvendelsen af bestemmelserne i dette bilag tager de kontraherende parter hensyn til de af Den Europæiske Unions retsakter, som der henvises til i del B i dette bilag.
               2.   Ved anvendelsen af bestemmelserne i dette bilag tager de kontraherende parter de af Den Europæiske Unions retsakter ad notam, som der henvises til i del C i dette bilag.
               Artikel 3
               1.   Særlige bestemmelser om overgangsordninger i forbindelse med arbejdsløshedsforsikring for visse EU-medlemsstaters statsborgere, der har en schweizisk opholdstilladelse, som er gyldig i mindre end et år, vedrørende schweiziske bistandstillæg og vedrørende ydelser i henhold til den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning er fastsat i protokollen til dette bilag.
               2.   Protokollen udgør en integrerende del af dette bilag.
               DEL A:   OMHANDLEDE RETSAKTER

                           1.

                           Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (1) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 988/2009 af 16. september 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger og fastsættelse af indholdet i dets bilag (2).

                              Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasninger til forordning (EF) nr. 883/2004:

                                       a)

                                       Følgende tilføjes til bilag I, afdeling I:
                                       "Schweiz

                                       Kantonal lovgivning om forskud på underholdsbidrag baseret på artikel 131, stk. 2, og 293, stk. 2, i forbundsloven (Federal Civil Act)."

                                       b)

                                       Følgende tilføjes til bilag I, afdeling II:
                                       "Schweiz

                                       Ydelser i forbindelse med fødsel og adoption i medfør af den relevante kantonale lovgivning baseret på artikel 3, stk. 2, i forbundsloven om børnetilskud (Federal Family Allowances Act)."

                                       c)

                                       Følgende tilføjes til bilag II:
                                       "Tyskland-Schweiz

                                                   a)

                                                   Hvad angår overenskomsten om social sikring af 25. februar 1964, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 9. september 1975 og nr. 2 af 2. marts 1989:

                                                               i)

                                                               punkt 9b, stk. 1, punkt 1-4 i slutprotokollen (lovgivning, der finder anvendelse på, og ret til naturalydelser ved sygdom for personer med bopæl i den tyske eksklave Büsingen)

                                                               ii)

                                                               punkt 9e, stk. 1, litra b), punktum 1, 2 og 4, i slutprotokollen (adgang til frivillig sygeforsikring i Tyskland ved flytning i Tyskland).

                                                   b)

                                                   Hvad angår overenskomsten om arbejdsløshedsforsikring af 20. oktober 1982, som ændret ved tillægsprotokol af 22. december 1992:

                                                               i)

                                                               Artikel 8, stk. 5. Med et beløb svarende til størrelsen af det kantonale bidrag i henhold til schweizisk lovgivning yder Tyskland (kommunen Büsingen) tilskud til udgifterne til de faktiske stillinger i forbindelse med arbejdsmarkedsforanstaltninger, som er besat af arbejdstagere, der er omfattet af denne bestemmelse.

                                          Spanien-Schweiz

                                       Punkt 17 i slutprotokollen til overenskomsten om social sikring af 13. oktober 1969, som ændret ved tillægsoverenskomst af 11. juni 1982; personer, der er omfattet af den spanske forsikring i henhold til denne bestemmelse, er fritaget for at være omfattet af den schweiziske sygeforsikring.

                                          Italien-Schweiz

                                       Artikel 9, stk. 1, i overenskomst om social sikring af 14. december 1962, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 18. december 1963, tillægsaftale af 4. juli 1969, tillægsprotokol af 25. februar 1974 samt tillægsaftale nr. 2 af 2. april 1980."

                                       d)

                                       Følgende tilføjes til bilag IV:
                                       "Schweiz"

                                       e)

                                       Følgende tilføjes til bilag VIII, del 1:
                                       "Schweiz

                                       Alle ansøgninger om alderdoms-, efterladte- og invalidepension efter den almindelige ordning (forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring samt forbundslov om invalideforsikring) samt lovbestemte alderspensioner under den lovbestemte erhvervsordning (forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning)."

                                       f)

                                       Følgende tilføjes til bilag VIII, del 2:
                                       "Schweiz

                                       Alderdoms-, efterladte- og invalidepension under den lovbestemte erhvervsordning (forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalidepensionsordning)."

                                       g)

                                       Følgende tilføjes til bilag IX, del II:
                                       "Schweiz

                                       Efterladte- og invalidepension under den lovbestemte erhvervsordning (forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalidepensionsordning)."

                                       h)

                                       Følgende tilføjes til bilag X:
                                       "Schweiz

                                                   1.

                                                   Tillægsydelser (forbundslov om tillægsydelser af 19. marts 1965) og dermed ligestillede ydelser i henhold til den kantonale lovgivning.

                                                   2.

                                                   Pension i alvorlige tilfælde fra invalideforsikringen (artikel 28, stk. 1a, i forbundslov om invalideforsikring af 19. juni 1959 i den reviderede udgave af 7. oktober 1994).

                                                   3.

                                                   Ikke-bidragspligtige ydelser ved arbejdsløshed af blandet karakter i henhold til den kantonale lovgivning.

                                                   4.

                                                   Ikke-bidragspligtig ekstraordinær invalidepension for handicappede (artikel 39 i forbundslov om invalidepension af 19. juni 1959), som ikke før deres uarbejdsdygtighed var underlagt schweizisk lovgivning baseret på en aktivitet som arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende."

                                       i)

                                       Følgende tilføjes til bilag XI:
                                       "Schweiz

                                                   1.

                                                   Artikel 2 i forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring samt artikel 1 i forbundslov om invalideforsikring, som omhandler frivillig forsikring inden for disse forsikringsgrene for schweiziske statsborgere med bopæl i en medlemsstat, der ikke er omfattet af aftalen, finder anvendelse på personer, der er bosat uden for Schweiz, og som er statsborgere i de øvrige stater, som er omfattet af aftalen, samt på flygtninge og statsløse, der er bosat i disse stater, når disse personer tilmelder sig den frivillige forsikring senest et år efter den dag, hvor de er ophørt med at være forsikret efter alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordningen efter en forsikringsperiode uden afbrydelser på mindst fem år.

                                                   2.

                                                   Når en person ophører med at være forsikret efter den schweiziske alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning efter en forsikringsperiode uden afbrydelser på mindst fem år, har den pågældende ret til at fortsætte forsikringen med arbejdsgiverens samtykke, hvis han er beskæftiget i en medlemsstat, som ikke er omfattet af aftalen, for en arbejdsgiver i Schweiz, og hvis han indgiver ansøgning herom inden for seks måneder efter, at han er ophørt med at være forsikret.

                                                   3.

                                                   Tvungen omfattelse af den schweiziske sygeforsikringsordning og muligheder for fritagelse

                                                               a)

                                                               Følgende personer, som ikke er bosat i Schweiz, er omfattet af schweizisk lovgivning om tvungen omfattelse af den schweiziske sygesikringsordning:

                                                                           i)

                                                                           personer, der er omfattet af schweizisk lovgivning i henhold til forordningens afsnit II

                                                                           ii)

                                                                           personer, for hvem Schweiz skal afholde udgifterne til ydelserne i henhold til forordningens artikel 24, 25 og 26

                                                                           iii)

                                                                           personer, der oppebærer ydelser ved arbejdsløshed fra den schweiziske forsikring

                                                                           iv)

                                                                           personer, som er familiemedlemmer til de under i) og iii) nævnte personer eller til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning, undtagen hvis disse familiemedlemmer er bosat i en af følgende stater: Danmark, Spanien, Ungarn, Portugal, Sverige eller Det Forenede Kongerige

                                                                           v)

                                                                           personer, som er familiemedlemmer til de under ii) nævnte personer eller til en pensionist, som er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning, undtagen hvis disse familiemedlemmer er bosat i en af følgende stater: Danmark, Portugal, Sverige eller Det Forenede Kongerige

                                                                     Ved udtrykket familiemedlem forstås enhver, der defineres som familiemedlem i henhold til lovgivningen i bopælslandet.

                                                               b)

                                                               De personer, der er omhandlet i litra a), kan efter ansøgning blive fritaget for at være omfattet af den tvungne forsikring, hvis og så længe de er bosat i en følgende medlemsstater, og kan dokumentere, at de er forsikret mod sygdom i den pågældende stat: Tyskland, Frankrig, Italien, Østrig samt for de i litra a), nr. iv) og v), omhandlede personer: Finland og for de i litra a), nr. ii), omhandlede personer:
                                                               Denne anmodning

                                                                           aa)

                                                                           skal indgives inden for tre måneder efter det tidspunkt, hvor den pågældende har pligt til at blive forsikret i Schweiz; når ansøgningen i begrundede tilfælde indgives efter udløbet af denne frist, træder fritagelsen i kraft med virkning fra det tidspunkt, hvor forsikringspligten indtræder

                                                                           bb)

                                                                           omfatter alle familiemedlemmer, der er bosat i den samme stat.

                                                   4.

                                                   Såfremt en person, som i henhold til forordningens afsnit II er omfattet af schweizisk lovgivning, ved anvendelsen af punkt 3, litra b), for så vidt angår sygdomsforsikring, er omfattet af lovgivningen i en anden stat, som er omfattet af denne aftale, afholder den schweiziske institution for forsikring mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt ulykkestilfælde og den kompetente institution for sygeforsikring hver især halvdelen af udgifterne til naturalydelser ved ulykkestilfælde, når der består krav på naturalydelser over for begge institutioner. Selv hvor en sygeforsikringsinstitution i bopælslandet er forpligtet til at udrede ydelser i anledning af en arbejdsulykke eller erhvervssygdom eller et ulykkestilfælde på vej til eller fra arbejde, afholder den schweiziske institution for forsikring mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt ulykkestilfælde alene disse udgifter.

                                                   5.

                                                   Personer, der er beskæftiget, men som ikke er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den lovbestemte forsikring i deres bopælsland i henhold til punkt 3, litra b) samt deres familiemedlemmer, er omfattet af bestemmelserne i forordningens artikel 19 under et ophold i Schweiz.

                                                   6.

                                                   Ved anvendelsen af forordningens artikel 18, 19, 20 og 27 i Schweiz afholder den kompetente forsikringsinstitution samtlige fakturerede udgifter.

                                                   7.

                                                   De perioder med dagpengeforsikring, som er blevet tilbagelagt efter forsikringen i en anden medlemsstat, som er omfattet af aftalen, tages i betragtning med henblik på at mindske eller fjerne et eventuelt forbehold i dagpengeforsikringen i tilfælde af sygdom eller moderskab, når den pågældende tilmelder sig en schweizisk assurandør inden tre måneder efter udmeldelsen af den udenlandske forsikring.

                                                   8.

                                                   En arbejdstager eller en selvstændig erhvervsdrivende, som ikke længere er omfattet af schweizisk lovgivning om invalideforsikring, og som på grund af et ulykkestilfælde eller sygdom har været nødsaget til at ophøre med sin erhvervsmæssige beskæftigelse i Schweiz, som har været hans eksistensgrundlag, anses for omfattet af denne forsikring med henblik på erhvervelse af ret til revalideringsforanstaltninger indtil udbetalingen af en invalidepension, og mens disse foranstaltninger finder sted, såfremt han ikke påbegynder en anden erhvervsmæssig beskæftigelse uden for Schweiz.".

                           2.

                           Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (3).

                              Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasninger til forordning (EF) nr. 987/2009:

                           Følgende tilføjes til bilag 1:
                           "Ordning mellem Schweiz og Frankrig af 26. oktober 2004 om fastsættelse af særlige procedurer for refusion af sygehjælp
                           Ordning mellem Schweiz og Italien af 20. december 2005 om fastsættelse af særlige procedurer for refusion af sygehjælp".

                           3.

                           Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (4), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 592/2008 af 17. juni 2008 (5), som gældende mellem Schweiz og medlemsstaterne før denne afgørelses ikrafttræden, og ved henvisninger i forordning (EF) nr. 883/2004 eller nr. 987/2009 eller vedrørende tidligere tilfælde.

                           4.

                           Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21 marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (6), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 120/2008 af 9. februar 2009 (7), som gældende mellem Schweiz og medlemsstaterne før denne afgørelses ikrafttræden, og ved henvisninger i forordning (EF) nr. 883/2004 eller nr. 987/2009 eller vedrørende tidligere tilfælde.

                           5.

                           Rådets direktiv 98/49/EF af 29. juni 1998 om beskyttelse af supplerende pensionsrettigheder for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Fællesskabet (8).

                     DEL B:   RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE BEHØRIGT HENSYN TIL

                           1.

                           Afgørelse nr. A1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om indførelse af en dialog- og forligsprocedure om dokumenters gyldighed, fastlæggelse af, hvilken lovgivning der skal anvendes, og tilkendegivelse af ydelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (9).

                           2.

                           Afgørelse nr. A2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om fortolkning af artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 om den lovgivning, der finder anvendelse på udstationerede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som midlertidigt er beskæftiget uden for den kompetente stat (10).

                           3.

                           Afgørelse nr. A3 af 17. december 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om sammenlægning af uafbrudte udstationeringsperioder tilbagelagt i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (11).

                           4.

                           Afgørelse nr. E1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om praktiske retningslinjer for overgangsperioden for den i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 omhandlede elektroniske dataudveksling (12).

                           5.

                           Afgørelse nr. F1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om fortolkning af artikel 68 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 om samtidig ret til familieydelser (13).

                           6.

                           Afgørelse nr. H1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om overgangen fra Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009 og anvendelsen af afgørelser og henstillinger fra Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger (14).

                           7.

                           Afgørelse nr. H2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om virksomheden for og sammensætningen af Det Tekniske Udvalg for databehandling under Den Administrative Kommission for koordinering af sociale sikringsordninger (15).

                           8.

                           Afgørelse nr. H3 af 15 oktober 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om den dato, der skal tages hensyn til ved fastsættelse af omregningskursen, som nævnt i artikel 90 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (16).

                           9.

                           Afgørelse nr. H4 af 22 december 2009 truffet af den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om sammensætningen af og virkemåden for så vidt angår Revisionsudvalget under Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger (17).

                           10.

                           Afgørelse nr. H5 af 18. marts 2010 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om samarbejde om bekæmpelse af svig og fejl inden for rammerne af Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 ved koordinering af sociale sikringsordninger (18).

                           11.

                           Afgørelse nr. P1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om fortolkning af artikel 50, stk. 4, artikel 58 og artikel 87, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 883/2004 i forbindelse med tilkendelse af ydelser ved invaliditet, alderdom og dødsfald (19).

                           12.

                           Afgørelse nr. S1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om det europæiske sygesikringskort (20).

                           13.

                           Afgørelse nr. S2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om de tekniske specifikationer for det europæiske sygesikringskort (21).

                           14.

                           Afgørelse nr. S3 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om definitionen af de ydelser, der er omfattet af artikel 19, stk. 1, og artikel 27, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og artikel 25, afsnit A, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (22).

                           15.

                           Afgørelse nr. S4 af 2 oktober 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om procedurerne for refusion i forbindelse med gennemførelsen af artikel 35 og 41 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (23).

                           16.

                           Afgørelse nr. S5 af 2. oktober 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om fortolkningen af begrebet "naturalydelser" som defineret i artikel 1, litra va), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 i tilfælde af sygdom eller moderskab i henhold til artikel 17, 19, 20, 22, artikel 24, stk. 1, artikel 25, 26, artikel 27, stk. 1, 3, 4 og 5, artikel 28, 34 og artikel 36, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 og om beregning af de ydelser, der skal refunderes i henhold til artikel 62, 63 og 64 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (24).

                           17.

                           Afgørelse nr. S6 af 22. december 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om registreringen i bopælsmedlemsstaten i henhold til artikel 24 i forordning (EF) nr. 987/2009 og etableringen af fortegnelser i henhold til artikel 64, stk. 4, i forordning (EF) nr. 987/2009 (25).

                           18.

                           Afgørelse nr. S7 af 22. december 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om overgangen fra forordning (EØF) nr. 1408/71 og nr. 574/72 til forordning (EF) nr. 883/2004 og nr. 987/2009 og anvendelsen af refusionsprocedurer (26).

                           19.

                           Afgørelse nr. U1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om artikel 54, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 angående familietillæg til ydelser ved arbejdsløshed (27).

                           20.

                           Afgørelse nr. U2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om rækkevidden af artikel 65, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 angående ret til ydelser ved arbejdsløshed for andre fuldtidsledige end grænsearbejdere, som under deres seneste beskæftigelse eller selvstændige virksomhed var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente medlemsstat (28).

                           21.

                           Afgørelse nr. U3 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om rækkevidden af udtrykket "delvis arbejdsløshed" i forbindelse med de i artikel 65, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 omhandlede arbejdsløse (29).

                     DEL C:   RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER TAGER AD NOTAM

                           1.

                           Henstilling nr. U1 af 12. juni 2009 fra Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om den lovgivning, der skal finde anvendelse på arbejdsløse, der udøver lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed på deltidsbasis i en anden medlemsstat end bopælslandet (30).

                           2.

                           Henstilling nr. U2 af 12. juni 2009 fra Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om anvendelse af artikel 64, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 på arbejdsløse, som ledsager deres ægtefælle eller partner, der udøver lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed, til en anden medlemsstat end den kompetente stat (31).

               PROTOKOL
               til Bilag II til Aftalen
               I.   Arbejdsløshedsforsikring

               Følgende regler finder anvendelse på arbejdstagere, som er statsborgere i Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Republikken Letland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn, Republikken Polen, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republik indtil 30. april 2011 og på arbejdstagere, som er statsborgere i Republikken Bulgarien og Rumænien indtil 31. maj 2016.

                           1.

                           For så vidt angår arbejdsløshedsforsikring for arbejdstagere, som har en opholdstilladelse af under et års varighed, gælder følgende ordning:

                                       1.1.

                                       Kun arbejdstagere, som har indbetalt bidrag i Schweiz i den i forbundslov om tvungen arbejdsløshedsforsikring og dagpenge i tilfælde af insolvens (loi fédérale sur l'assurance-chômage obligatoire et l'indemnité en cas d'insolvabilité - LACI) (32) fastsatte minimumsperiode, og som endvidere opfylder de øvrige betingelser for ret til arbejdsløshedsunderstøttelse, har ret til ydelser fra arbejdsløshedsforsikringen på de i loven fastsatte betingelser.

                                       1.2.

                                       En del af de bidrag, som er blevet opkrævet for arbejdstagere, som ikke har indbetalt bidrag i en tilstrækkelig lang periode til at være berettiget til arbejdsløshedsunderstøttelse i Schweiz i overensstemmelse med punkt 1.1, overføres til deres hjemland ifølge de i punkt 1.3 fastsatte regler som tilskud til udgifterne til de ydelser, der udbetales til disse arbejdstagere ved fuldtidsledighed; disse arbejdstagere har således ikke ret til ydelser fra arbejdsløshedsforsikringen i Schweiz i tilfælde af fuldtidsledighed. De har dog ret til dagpenge under ledighed ved dårligt vejr og i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens. Ydelser ved fuldtidsledighed afholdes af hjemlandet, forudsat at arbejdstagerne stiller sig til rådighed for arbejdsformidlingen. Forsikringsperioder, der er tilbagelagt i Schweiz, medregnes, som om de var blevet tilbagelagt i hjemlandet.

                                       1.3.

                                       Den bidragsandel, som er blevet opkrævet for arbejdstagere ifølge punkt 1.2, refunderes hvert år i overensstemmelse med følgende bestemmelser:

                                                   a)

                                                   Disse arbejdstageres bidragsandel beregnes for hvert enkelt land på grundlag af det årlige antal beskæftigede arbejdstagere og gennemsnittet af de bidrag, der hvert år indbetales for hver enkelt arbejdstager (arbejdsgiver- og arbejdstagerbidrag).

                                                   b)

                                                   En del af det således fastsatte beløb, som svarer til arbejdsløshedsunderstøttelsens procentvise andel af alle de øvrige under punkt 1.2 anførte ydelser, refunderes i arbejdstagernes hjemland, og Schweiz tilbageholder et beløb med henblik på senere ydelser (33).

                                                   c)

                                                   Schweiz fremsender hvert år en opgørelse over de bidrag, som er blevet overført. Hjemlandene kan, hvis de anmoder herom, få oplyst beregningsgrundlag og størrelsen af de overførsler, der er blevet foretaget. Hjemlandene oplyser hvert år Schweiz om antallet af personer, der har oppebåret ydelser ved arbejdsløshed i henhold til punkt 1.2.

                           2.

                           Hvis en medlemsstat, der er omfattet af denne ordning, har problemer som følge af, at overførselsordningen bortfalder, eller såfremt Schweiz har problemer med sammenlægningsordningen, kan problemerne forelægges Det Blandede Udvalg af en af de kontraherende parter.

                     II.   Bistandstillæg

               Bistandstillægget i henhold til den schweiziske forbundslov af 19. juni 1959 om invalideforsikring (LAI) og forbundsloven af 20. december 1946 om alderdoms- og efterladteforsikring (LAVS) som ændret 8. oktober 1999) tilkendes kun, hvis den pågældende er bosat i Schweiz.
               III.   Den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning

               Uanset bestemmelserne i artikel 10, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 udbetales den overgangsydelse, der er fastsat i forbundslov om fri overgang til den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning (Loi fédérale sur le libre passage dans la prévoyance professionnelle vieillesse, survivants et invalidité) af 17. december 1993, efter ansøgning til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som har til hensigt at forlade Schweiz definitivt, og som ikke længere er omfattet af schweizisk lovgivning i henhold til bestemmelserne i forordningens afsnit II, forudsat at den pågældende forlader Schweiz inden for fem år efter aftalens ikrafttrædelse.
            «

            (1)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.

            (2)  EUT L 284 af 30.10.2009, s. 43.

            (3)  EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.

            (4)  EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

            (5)  EUT L 177 af 4.7.2008, s. 1.

            (6)  EFT L 74 af 27.3.1972, s. 1.

            (7)  EUT L 39 af 10.2.2009, s. 29.

            (8)  EFT L 209 af 25.7.1998, s. 46.

            (9)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 1.

            (10)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 5.

            (11)  EUT C 149 af 8.6.2010, s. 3.

            (12)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 9.

            (13)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 11.

            (14)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 13.

            (15)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 17.

            (16)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 56.

            (17)  EUT C 107 af 27.4.2010, s. 3.

            (18)  EUT C 149 af 8.6.2010, s. 5.

            (19)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 21.

            (20)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 23.

            (21)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 26.

            (22)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 40.

            (23)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 52.

            (24)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 54.

            (25)  EUT C 107 af 27.4.2010, s. 6.

            (26)  EUT C 107 af 27.4.2010, s. 8.

            (27)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 42.

            (28)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 43.

            (29)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 45.

            (30)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 49.

            (31)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 51.

            (32)  På nuværende tidspunkt 12 måneder.

            (33)  Overførte bidrag for arbejdstagere, som gør brug af deres ret til arbejdsløshedsforsikring i Schweiz efter at have indbetalt bidrag i mindst 12 måneder - under flere ophold - fordelt over to år.

      BILAG II

         ERKLÆRING

         om erklæringen om Schweiz’ deltagelse i udvalg

      Den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring, der er nævnt i andet led i erklæringen om Schweiz’ deltagelse i udvalg (EFT L 114 af 30.4.2002, s. 72) er blevet omdøbt til Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger, jf. artikel 71 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004.


title: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse Atalanta/1/2009 af 17. marts 2009 om udnævnelse af en øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (Atalanta)

text:
               24.3.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 76/45

      DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE ATALANTA/1/2009
   af 17. marts 2009
   om udnævnelse af en øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (Atalanta)
   (2009/288/FUSP)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 25, stk. 3,
   under henvisning til Rådets fælles aktion 2008/851/FUSP af 10. november 2008 om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (1) (Atalanta), særlig artikel 6, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har i medfør af artikel 6, stk. 1, i fælles aktion 2008/851/FUSP bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til at træffe afgørelser om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-styrken.

               (2)

               Den 18. november 2008 vedtog PSC afgørelse Atalanta/1/2008 (2) om udnævnelse af commodore Antonios PAPAIOANNOU som øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster.

               (3)

               Den øverstbefalende for EU-operationen har indstillet kaptajn (i flåden) Juan GARAT CARAMÉ som den nye øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster.

               (4)

               EU's Militærkomité har støttet denne indstilling.

               (5)

               I medfør af artikel 6 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Den Europæiske Unions afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Kaptajn (i flåden) Juan GARAT CARAMÉ udnævnes herved til øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster.
   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra den 7. april 2009.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. marts 2009.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

         I. ŠRÁMEK

            Formand

      (1)  EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33.

      (2)  EUT L 317 af 27.11.2008, s. 24.