Avis juridique important

|

32003D0095

2003/95/EF: Rådets afgørelse af 27. januar 2003 om indgåelse af en tillægsprotokol til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side om overensstemmelsesvurdering og accept af industrivarer — PECA

EU-Tidende nr. L 036 af 12/02/2003 s. 0015 - 0016

Rådets afgørelseaf 27. januar 2003om indgåelse af en tillægsprotokol til Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side om overensstemmelsesvurdering og accept af industrivarer - PECA(2003/95/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, artikel 300, stk. 3, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 4,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side(2) trådte i kraft den 1. februar 1999.(2) Artikel 76, stk. 2, i Europa-aftalerne indeholder bestemmelse om, at samarbejdet hvad angår standardisering og overensstemmelsesvurdering som målsætning skal have, at der indgås aftaler om gensidig anerkendelse.(3) Artikel 114, stk. 2, i Europaaftalen indeholder bestemmelse om, at associeringsrådet kan uddelegere enhver af sine beføjelser til associeringsudvalget.(4) Artikel 2 i Rådets og Kommissionens afgørelse 1999/144/EF, EKSF, Euratom af 21. december 1998 om indgåelse af Europaaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Slovenien på den anden side(3) indeholder bestemmelser om Fællesskabets beslutningsprocedurer og om fremlæggelse af Fællesskabets synspunkter i associeringsrådet og i associeringsudvalget.(5) Artikel 14 i afgørelse nr. 1/1999 af 22. februar 1999 truffet af associeringsrådet mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Slovenien på den anden side om associeringsrådets forretningsorden(4) indeholder bestemmelse om, at associeringsudvalget kan nedsætte yderligere underudvalg eller grupper til at bistå det i udførelsen af sine hverv.(6) Protokollen til Europaaftalen om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer blev undertegnet i Bruxelles den 26. november 2002 på Fællesskabets vegne og bør godkendes.(7) Visse opgaver i forbindelse med gennemførelsen er overdraget associeringsrådet, navnlig beføjelser til at ændre visse dele af bilagene til protokollen.(8) Der bør fastlægges interne procedurer til at sikre, at protokollen fungerer efter hensigten.(9) Det er nødvendigt at beføje Kommissionen til at foretage visse tekniske ændringer i denne protokol og træffe visse beslutninger med henblik på dens gennemførelse -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Protokollen til Europaaftalen med Republikken Slovenien om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer, i det følgende benævnt "protokollen", samt den erklæring, der er knyttet til slutakten, godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs vegne.Teksten til protokollen og erklæringen, der er knyttet til slutakten, er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet fremsender på Fællesskabets vegne den diplomatiske note, der er nævnt i protokollens artikel 17(5).Artikel 31. Efter høring af det af Rådet udpegede særlige udvalg kan Kommissionen:a) anmelde, anerkende, suspendere og trække organer tilbage samt udpegelse af fælles eksperthold i overensstemmelse med protokollens artikel 10, 11 og 14, litra c)b) foretage høringer, udveksle oplysninger, indgive anmodninger om efterprøvning og deltagelse i efterprøvning i overensstemmelse med artikel 3, 12, og 14, litra d) og e), og afsnit III og IV i bilagene til protokollen vedrørende elektricitetssikkerhedsudstyr, elektromagnetisk kompatibilitet, maskiner og gasapparaterc) om nødvendigt svare på anmodninger i overensstemmelse med artikel 11, afsnit III og IV i bilagene til protokollen vedrørende elektricitetssikkerhedsudstyr, elektromagnetisk kompatibilitet, maskiner og gasapparater.2. Efter høring af det særlige udvalg, der er omhandlet i stk. 1, fastlægger Kommissionen den holdning, som Fællesskabet skal indtage i associeringsrådet og eventuelt i associeringsudvalget, til:a) ændringer i bilagene i overensstemmelse med protokollens artikel 14, litra a), i protokollenb) ændringer i nye bilag i overensstemmelse med protokollens artikel 14, litra b), i protokollenc) alle afgørelser vedrørende uoverensstemmelser i forbindelse med resultater af efterprøvninger og fuldstændig eller delvis suspension af et anmeldt organ i overensstemmelse med protokollens artikel 11, stk. 2 og 3d) alle foranstaltninger, der træffes i medfør af suspensionsklausulerne i afsnit IV i bilagene til protokollen vedrørende elektricitetssikkerhedsudstyr, elektromagnetisk kompatibilitet, maskiner og gasapparatere) alle foranstaltninger vedrørende efterprøvning, suspension eller tilbagetrækning af industrivarer, som har været genstand for gensidig godkendelse efter protokollens artikel 4.3. I alle andre tilfælde fastlægger Rådet på forslag fra Kommissionen med kvalificeret flertal den holdning, som Fællesskabet skal indtage i associeringsrådet og eventuelt i associeringsudvalget, hvad angår denne protokol.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. januar 2003.På Rådets vegneG. PapandreouFormand(1) EFT C 291 af 26.11.2002, s. 250.(2) EFT L 51 af 26.2.1999, s. 3.(3) EFT L 51 af 26.2.1999, s. 1.(4) EFT L 96 af 10.4.1999, s. 13.(5) Datoen for protokollens ikrafttræden offentliggøres af Generalsekretariatet for Rådet i Den Europæiske Unions Tidende.


Avis juridique important

|

31986D0033

86/33/EØF: Kommissionens afgørelse af 13. februar 1986 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingundersøgelsen vedrørende importen af rullekæder til cykler med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og om afslutning af denne undersøgelse

EF-Tidende nr. L 040 af 15/02/1986 s. 0027 - 0028

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 13. februar 1986  om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingundersoegelsen vedroerende importen af rullekaeder til cykler med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik og om afslutning af denne undersoegelse  (86/33/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10,  efter konsultation i Det raadgivende Udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. Midlertidige foranstaltninger  (1) Kommissionen indfoerte ved forordning (EOEF) nr. 2317/85 (2) en midlertidig antidumpingtold paa importen af rullekaeder til cykler med oprindelse i Sovjetunionen og Den kinesiske Folkerepublik.  B. Efterfoelgende procedure  (2) Efter indfoerelsen af den midlertidige antidumpingtold anmodede en kinesisk eksportoer, som tegner sig for en vaesentlig andel af den paagaeldende eksport, om forlaengelse af gyldighedsperioden for den midlertidige antidumpingtold med yderligere to maaneder, hvilket blev imoedekommet ved Raadets forordning (EOEF) nr. 3521/85 (3).  C. Dumping  (3) De kinesiske eksportoerer har ikke fremlagt nye oplysninger om dumping siden indfoerelsen af den midlertidige told, og Kommissionen anser derfor resultaterne af dumpingundersoegelsen vedroerende Kina som omhandlet i forordning (EOEF) nr. 2317/85 for at vaere endelige.  Den foreloebige afgoerelse om dumping bekraeftes derfor.  D. Skade  (4) Da der ikke er modtaget nye oplysninger om skade, der er paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, og da der navnlig ikke er fremlagt beviser for, at varer, som er importeret fra andre tredjelande, er blevet solgt til priser, der er lavere end priserne paa den kinesiske vare, eller at der for saadanne varer har vaeret tale om dumping, bekraefter Kommissionen de i forordning (EOEF) nr. 2317/85 anfoerte konklusioner vedroerende skade.  E. Faellesskabets interesser  (5) Forbrugere i Faellesskabet har ikke siden forlaengelsen af gyldighedsperioden for den midlertidige antidumpingtold fremlagt nye oplysninger. Kommissionens konkusioner vedroerende Faellesskabets interesser som anfoert i forordning (EOEF) nr. 2317/85 fastholdes derfor.  F. Tilsagn  (6) De beroerte kinesiske eksportoerer blev underrettet om, at de vigtigste resultater af den foreloebige undersoegelse var blevet bekraeftet. En af eksportoererne, China National Light Industrial Products Import & Export  Corporation, Beijing, afgav derefter et tilsagn vedroerende sin eksport til Faellesskabet af rullekaeder til cykler.  Dette tilsagn indebaerer, at eksportprisen forhoejes med et beloeb svarende til den midlertidige antidumpingtold, og dette vil vaere tilstraekkeligt til at afhjaelpe dumpingimportens skadelige virkninger.  Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at det afgivne tilsagn kan godtages, og antidumpingundersoegelsen vedroerende ovennaevnte eksportoer kan derfor afsluttes, uden at der indfoeres en endelig antidumpingtold.  Der blev ikke gjort indsigelse mod denne afgoerelse i Det raadgivende Udvalg.  Raadet traeffer i henhold til artikel 12 i forordning (EOEF) nr. 2176/84 afgoerelse vedroerende opkraevning af de beloeb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Det tilsagn, der er afgivet af China National Light Industrial Products Import & Export Corporation, Beijing, i forbindelse med antidumpingundersoegelsen vedroerende importen af rullekaeder til cykler, henhoerende under pos. ex 73.29 i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 73.29-11, med oprindelse i Den kinesiske Folkerepublik, godtages.  Artikel 2  Den i artikel 1 naevnte antidumpingundersoegelse afsluttes vedroerende den paagaeldende eksportoer.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. februar 1986.  Paa Kommissionens vegne  Willy DE CLERCQ  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.  (2) EFT nr. L 217 af 14. 8. 1985, s. 7.  (3) EFT nr. L 335 af 13. 12. 1985, s. 61.


title: Rådets afgørelse af 8. juni 2015 om udnævnelse af medlemmer og efterfølgere for medlemmer af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse

text:
               9.6.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 191/4

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. juni 2015
   om udnævnelse af medlemmer og efterfølgere for medlemmer af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse
   (2015/C 191/03)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse, særlig artikel 4 (1),
   under henvisning til indstillingen fra Grækenlands regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har ved afgørelse af 16. juli 2012 (2) udnævnt medlemmerne af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for perioden fra den 18. september 2012 til den 17. september 2015.

               (2)

               En plads som medlem af centrets bestyrelse er ledig for Estland i kategorien regeringsrepræsentanter, efter at Dimitrios SKIADAS er trådt tilbage.

               (3)

               Medlemmerne af centrets bestyrelse bør udnævnes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 17. september 2015 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Til medlem af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse udnævnes hermed for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 17. september 2015:
   REGERINGSREPRÆSENTANTER:

               GRÆKENLAND

               Dimitrios CHASAPIS

      Udfærdiget i Luxembourg, den 8. juni 2015.

            På Rådets vegne

         D. REIZNIECE-OZOLA

            Formand

      (1)  EFT L 39 af 13.2.1975, s. 1.

      (2)  EUT C 228 af 31.7.2012, s. 3.


title: Udnævnelse af næstformanden for Den Europæiske Centralbank Europa-Parlamentets afgørelse af 25. marts 2010 om Rådets indstilling om udnævnelse af næstformanden for Den Europæiske Centralbank (C7-0044/2010 – 2010/0813(NLE))

text:
               7.1.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 4/64

         Torsdag den 25. marts 2010Udnævnelse af næstformanden for Den Europæiske Centralbank
   P7_TA(2010)0073
   Europa-Parlamentets afgørelse af 25. marts 2010 om Rådets indstilling om udnævnelse af næstformanden for Den Europæiske Centralbank (C7-0044/2010 – 2010/0813(NLE))
   2011/C 4 E/12
   (Høring)

      Europa-Parlamentet,
   der henviser til Rådets indstilling af 16. februar 2010 (1),
   der henviser til EUF-traktatens artikel 283, stk. 2, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C7-0044/2010),
   der henviser til forretningsordenens artikel 109,
   der henviser til betænkning fra Økonomi- og Valutaudvalget (A7-0059/2010),

               A.

               der henviser til, at Rådet ved skrivelse af 24. februar 2010 hørte Parlamentet om udnævnelsen af Vítor Constâncio til næstformand for Den Europæiske Centralbank for en embedsperiode på otte år,

               B.

               der henviser til, at Parlamentets Økonomi- og Valutaudvalg derefter foretog en bedømmelse af den indstillede kandidats papirer, især på baggrund af de krav, der er fastsat i EUF-traktatens artikel 283, stk. 2, og behovet for fuld uafhængighed for ECB i henhold til artikel 130, og som endvidere henviser til, at udvalget i forbindelse med denne bedømmelse modtog et CV fra kandidaten samt dennes svar på det fremsendte spørgeskema,

               C.

               der henviser til, at udvalget den 23. marts 2010 afholdt en to timer lang høring med den indstillede kandidat, som efter en indledende redegørelse besvarede spørgsmål fra udvalgets medlemmer,

               1.

               afgiver positiv udtalelse om Det Europæiske Råds og Rådets henstilling om udnævnelse af Vítor Constâncio til næstformand for Den Europæiske Centralbank;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Det Europæiske Råd og Rådet.

      (1)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.


title: 2004/911/EF: Rådets afgørelse af 2. juni 2004 om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, og det dertil knyttede aftalememorandum

text:
               29.12.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 385/28

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 2. juni 2004
   om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, og det dertil knyttede aftalememorandum
   (2004/911/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 94 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, artikel 300, stk. 3, første afsnit, og artikel 300, stk. 4,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa–Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 16. oktober 2001 bemyndigede Rådet Kommissionen til at føre forhandlinger med Det Schweiziske Forbund om en passende aftale om, at Det Schweiziske Forbund indfører foranstaltninger svarende til dem, der anvendes i Fællesskabet til at sikre en reel beskatning af renteindtægter fra opsparing.

               (2)

               Anvendelsen af bestemmelserne i direktiv 2003/48/EF (2) afhænger af, at Det Schweiziske Forbund anvender foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i dette direktiv, i overensstemmelse med en aftale mellem Det Schweiziske Forbund og Fællesskabet.

               (3)

               Fællesskabet har besluttet at imødekomme anmodningen fra Det Schweiziske Forbund om indarbejdelse i aftalen af foranstaltninger svarende til ordningerne i Rådets direktiv 90/435/EØF af 23. juli 1990 om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater (3) og Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber i forskellige medlemsstater. (4)

               (4)

               Aftalen og aftalememorandummet bør undertegnes og godkendes på Fællesskabets vegne

               (5)

               Det er nødvendigt at indføre en forenklet og hurtig procedure med henblik på eventuelle tilpasninger af bilag I og II til aftalen —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, og det dertil knyttede aftalememorandum, godkendes herved på Fællesskabets vegne.
   Teksten til aftalen og det dertil knyttede aftalememorandum er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Kommissionen bemyndiges til på Fællesskabets vegne at godkende ændringer af aftalens bilag, som skal sikre, at bilagene er i overensstemmelse med de oplysninger om kompetente myndigheder, der er anmeldt i henhold til artikel 5, litra a), i direktiv 2003/48/EF og med oplysningerne i direktivets bilag.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de personer, der er beføjede til på Fællesskabets vegne at undertegne aftalen, det dertil knyttede aftalememorandum samt den brevveksling, der er omhandlet i aftalens artikel 22, stk. 2, og i aftalememorandummet.
   Artikel 4
   Formanden for Rådet foranstalter på Fællesskabets vegne den notifikation (5), der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, i aftalen.
   Artikel 5
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 2. juni 2004.

            På Rådets vegne

         C. McCREEVY

            Formand

      (1)  Udtalelse af 30. marts 2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT L 157 af 26.6.2003, s. 38.

      (3)  EFT L 225 af 20.8.1990, s. 6.

      (4)  EUT L 157 af 26.6.2003, s. 49.

      (5)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.
   AFTALE
   mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt »Fællesskabet«
   og
   DET SCHWEIZISKE FORBUND, i det følgende benævnt »Schweiz«,
   eller »kontraherende parter«,
   ER BLEVET ENIGE OM AT INDGÅ FØLGENDE AFTALE:
   Artikel 1
   Tilbageholdelse fra schweiziske betalende agenters side
   1.   Rentebetalinger, som af en betalende agent, der er etableret på schweizisk område, udbetales til retmæssige ejere i den i artikel 4 fastlagte betydning, der er hjemmehørende i en af Den Europæiske Unions medlemsstater, i det følgende benævnt »medlemsstat«, er med forbehold af stk. 2 og artikel 2 genstand for en tilbageholdelse fra rentebetalingsbeløbet. Tilbageholdelsessatsen er 15 % i de første tre år fra datoen for denne aftales anvendelse, 20 % i de efterfølgende tre år og derefter 35 %.
   2.   Rentebetalinger i forbindelse med fordringer emitteret af debitorer, der er hjemmehørende i Schweiz eller hører til ikke-hjemmehørende personers faste driftssteder i Schweiz, er undtaget fra tilbageholdelse. I denne aftale har »fast driftssted« samme betydning som i den relevante overenskomst om dobbeltbeskatning mellem Schweiz og debitors bopælsstat. Findes der ikke en sådan overenskomst, forstås ved »fast driftssted« et fast forretningssted, gennem hvilket en debitors forretninger udføres helt eller delvis.
   3.   Hvis Schweiz imidlertid nedsætter sin sats for forskudsbeskatning af rentebetalinger af schweizisk oprindelse til fysiske personer, der har bopæl i medlemsstaterne, til under 35 %, skal det foretage en tilbageholdelse fra sådanne rentebetalinger. Tilbageholdelsessatsen skal svare til forskellen mellem den i stk. 1 fastsatte tilbageholdelsessats og den nye forskudsbeskatningssats. Den må dog ikke være højere end den i stk. 1 fastsatte sats.
   Hvis Schweiz indskrænker anvendelsesområdet for sin lovgivning om forskudsskat på rentebetalinger til fysiske personer med bopæl i medlemsstaterne, skal rentebetalinger, der således undtages fra forskudsbeskatning, gøres til genstand for tilbageholdelse til de i stk. 1 fastsatte satser.
   4.   Stk. 2 finder ikke anvendelse på renter betalt af schweiziske investeringsfonde, der på tidspunktet for denne aftales ikrafttræden eller senere er fritaget fra schweizisk forskudsskat på deres betalinger til fysiske personer, som er hjemmehørende i en af medlemsstaterne.
   5.   Schweiz træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de opgaver, der er nødvendige for gennemførelsen af denne aftale, udføres af de betalende agenter, som er etableret på schweizisk område, og fastsætter specifikt de nærmere bestemmelser om procedurer og bøder.
   Artikel 2
   Frivillig oplysning
   1.   Schweiz fastlægger en procedure, som gør det muligt for den i artikel 4 omhandlede retmæssige ejer at undgå den tilbageholdelse, der er fastlagt i artikel 1, ved udtrykkeligt at bemyndige sin betalende agent i Schweiz til at indgive information om rentebetalingerne til den kompetente myndighed i denne stat. En sådan bemyndigelse omfatter alle de rentebetalinger, som den betalende agent udbetaler til den retmæssige ejer.
   2.   Den information, som den betalende agent i tilfælde af den retmæssige ejers udtrykkelige bemyndigelse skal indgive, omfatter som et minimum følgende:

               a)

               den retmæssige ejers identitet og bopæl fastlagt i henhold til artikel 5

               b)

               den betalende agents navn og adresse

               c)

               den retmæssige ejers kontonummer eller, dersom et sådant ikke findes, identifikation af den fordring, der giver anledning til renten, og

               d)

               rentebetalingsbeløbet beregnet i henhold til artikel 3.

         3.   Den schweiziske kompetente myndighed videregiver den i stk. 2 omhandlede information til den kompetente myndighed i den retmæssige ejers bopælsmedlemsstat. Indberetningen af information skal være automatisk og finde sted mindst en gang om året inden for 6 måneder efter udgangen af skatteåret i Schweiz for alle rentebetalinger i det pågældende år.
   4.   Når den retmæssige ejer vælger denne procedure med frivillig oplysning eller på anden vis opgiver sin renteindtægt fra en schweizisk betalende agent til skattemyndighederne i sin bopælsmedlemsstat, skal renteindtægten beskattes i denne medlemsstat til samme satser som dem, der gælder for lignende indtægter indtjent i denne medlemsstat.
   Artikel 3
   Grundlaget for påligning af tilbageholdelse
   1.   Den betalende agent skal foretage tilbageholdelse i overensstemmelse med artikel 1, stk. 1, på følgende måde:

               a)

               i tilfælde af en rentebetaling i den betydning, der er fastlagt i artikel 7, stk. 1, litra a): af det bruttorentebeløb, der er betalt eller krediteret

               b)

               i tilfælde af en rentebetaling i den betydning, der er fastlagt i artikel 7, stk. 1, litra b) eller d): af det rente– eller indtægtsbeløb, der er omhandlet i nævnte litra

               c)

               i tilfælde af en rentebetaling i den betydning, der er fastlagt i artikel 7, stk. 1, litra c): af det rentebeløb, der er omhandlet i nævnte litra.

         2.   I forbindelse med stk. 1 fradrages det tilbageholdte beløb pro rata for den periode, i hvilken den retmæssige ejer har været indehaver af en fordring. Hvis den betalende agent ikke er i stand til at fastslå perioden på grundlag af den information, agenten råder over, skal den retmæssige ejer anses for at have været indehaver af fordringen i hele den periode, den har eksisteret, medmindre ejeren kan fremlægge bevis for erhvervelsesdatoen.
   3.   Andre former for skatter og tilbageholdelser end den i denne aftale omhandlede tilbageholdelse fra samme rentebetaling krediteres det tilbageholdelsesbeløb, der er beregnet i overensstemmelse med denne artikel.
   4.   Stk. 1, 2 og 3 gælder med forbehold af artikel 1, stk. 2.
   Artikel 4
   Definition af retmæssig ejer
   1.   I denne aftale forstås ved »retmæssig ejer« enhver fysisk person, der modtager en rentebetaling, eller enhver fysisk person, for hvem en rentebetaling er sikret, medmindre den pågældende fysiske person fremlægger bevis for, at rentebetalingen ikke er modtaget eller sikret til hans egen fordel. En fysisk person anses ikke for at være retmæssig ejer, hvis den pågældende:

               a)

               optræder som betalende agent i henhold til artikel 6, eller

               b)

               optræder på vegne af en juridisk person, en investeringsfond eller et sammenligneligt eller tilsvarende organ for kollektiv investering i værdipapirer, eller

               c)

               optræder på vegne af en anden fysisk person, der er den retmæssige ejer, og som meddeler den betalende agent sin identitet og sit bopælsland.

         2.   Hvis den betalende agent har oplysninger, der tyder på, at den fysiske person, der modtager en rentebetaling, eller for hvem en rentebetaling er sikret, muligvis ikke er den retmæssige ejer, træffer agenten rimelige foranstaltninger til at fastslå den retmæssige ejers identitet. Hvis den betalende agent er ude af stand til at identificere den retmæssige ejer, behandler agenten den pågældende fysiske person som den retmæssige ejer.
   Artikel 5
   Den retmæssige ejers identitet og bopæl
   For at fastslå den i artikel 4 definerede retmæssige ejers identitet og bopæl skal den betalende agent føre et register med oplysninger om efternavn, fornavn, adresse og bopæl i overensstemmelse med de schweiziske forskrifter til bekæmpelse af hvidvaskning af penge. For kontraktlige forbindelser, der er optaget, eller, hvis sådanne kontraktlige forbindelser ikke findes, for transaktioner, der er gennemført den 1. januar 2004 eller derefter, fastslås bopælen for fysiske personer, der fremviser et pas eller et officielt identitetskort udstedt af en medlemsstat, og som erklærer at have bopæl i en stat, som ikke er en medlemsstat eller Schweiz, ved hjælp af en skattemæssig bopælsattest udstedt af den kompetente myndighed i den stat, hvor den fysiske person hævder at være hjemmehørende. Hvis en sådan attest ikke kan fremvises, anses bopælen for at befinde sig i den medlemsstat, der har udstedt passet eller ethvert andet officielt identitetsdokument.
   Artikel 6
   Definition af betalende agent
   I denne aftale forstås ved »betalende agent« i Schweiz banker i henhold til schweizisk banklovgivning, børshandlere i henhold til forbundsloven om børser og værdipapirhandel, fysiske og juridiske personer med bopæl i eller etableret i Schweiz, interessentskaber og faste driftssteder for udenlandske selskaber, som, også selvom det kun sker lejlighedsvis, accepterer, opbevarer, investerer eller overfører aktiver for tredjeparter eller blot betaler eller sikrer betalingen af renter som led i deres forretningsvirksomhed.
   Artikel 7
   Definition af rentebetalinger
   1.   I denne aftale forstås ved »rentebetalinger«:

               a)

               renter betalt eller krediteret en konto vedrørende fordringer af enhver art, herunder renter betalt af schweiziske betalende agenter på »fiduciary deposits« til fordel for retmæssige ejere som defineret i artikel 4, med eller uden prioritetsgaranti eller klausuler om andel i debitors overskud, navnlig indtægter fra statsgældsbeviser og indtægter fra obligationer eller forskrivninger, herunder præmier eller gevinster i tilknytning til sådanne gældsbeviser, obligationer eller forskrivninger, men ikke renter på lån mellem private fysiske personer, der ikke handler som led i deres forretningsvirksomhed. Strafrenter for sen betaling betragtes ikke som rentebetalinger.

               b)

               påløbne eller kapitaliserede renter i forbindelse med afståelse, indfrielse eller tilbagekøb af de i litra a) omhandlede fordringer

               c)

               indkomst afledt af rentebetalinger, enten direkte eller via en enhed omhandlet i artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af ventebetalinger, i det følgende benævnt »direktivet«, udloddet af

                           i)

                           institutter for kollektiv investering med hjemsted i en medlemsstat

                           ii)

                           enheder med hjemsted i en medlemsstat, der gør brug af den i direktivets artikel 4, stk. 3, fastsatte mulighed, og som underretter den betalende agent herom

                           iii)

                           institutter for kollektiv investering etableret uden for de kontraherende parters område

                           iv)

                           schweiziske investeringsfonde, som på tidspunktet for eller efter denne aftales ikrafttræden er fritaget for schweizisk forskudsbeskatning af deres betalinger til fysiske personer, som har bopæl i en medlemsstat

               d)

               indkomst i forbindelse med afståelse, indfrielse eller tilbagekøb af andele eller enheder i følgende institutter og enheder, hvis de direkte eller indirekte via andre institutter for kollektiv investering eller enheder som omhandlet nedenfor investerer mere end 40 % af deres aktiver i fordringer omhandlet i litra a):

                           i)

                           institutter for kollektiv investering med hjemsted i en medlemsstat

                           ii)

                           enheder med hjemsted i en medlemsstat, der gør brug af den i direktivets artikel 4, stk. 3, fastsatte mulighed og underretter den betalende agent herom

                           iii)

                           institutter for kollektiv investering etableret uden for de kontraherende parters område

                           iv)

                           schweiziske investeringsfonde, som på tidspunktet for eller efter denne aftales ikrafttræden er fritaget for schweizisk forskudsbeskatning af deres betalinger til fysiske personer, som har bopæl i en medlemsstat.

         2.   I henseende til stk. 1, litra c), skal den samlede indkomst, dersom en betalende agent ikke har nogen oplysninger om, hvor stor en del af indkomsten der afledes af rentebetalinger, betragtes som rentebetaling
   3.   I henseende til stk. 1, litra d), skal procentsatsen, dersom en betalende agent ikke har nogen oplysninger om procentsatsen for de aktiver, der er investeret i fordringer eller i andele eller enheder i henhold til nævnte stykke, anses for at være højere end 40 %. Hvis agenten ikke er i stand til at fastlægge beløbet for den indkomst, som den retmæssige ejer har realiseret, betragtes indkomsten som værende provenuet af afståelsen, indfrielsen eller tilbagekøbet af andelene eller enhederne.
   4.   Indkomster i relation til institutter eller enheder, som har investeret op til 15 % af deres aktiver i fordringer i den i stk. 1, litra a), anførte betydning, betragtes ikke som rentebetaling i henhold til stk. 1, litra c) og d).
   5.   Den i stk. 1, litra d), og stk. 3 omhandlede procentsats skal fra den 1. januar 2011 være 25 %.
   6.   De i stk. 1, litra d), og stk. 4 omhandlede procentsatser fastsættes under henvisning til investeringspolitikken som fastlagt i fondsbestemmelserne eller vedtægterne for de berørte institutter eller enheder og, hvis sådanne ikke findes, under henvisning til den faktiske sammensætning af de berørte institutters eller enheders aktiver.
   Artikel 8
   Deling af provenu
   1.   Schweiz beholder 25 % af det provenu, der fremkommer som følge af tilbageholdelsen i henhold til denne aftale og overfører 75 % af provenuet til den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har bopæl.
   2.   Disse overførsler finder hvert år sted i form af en enkelt betaling pr. medlemsstat senest inden for en periode på 6 måneder efter afslutningen af skatteåret i Schweiz.
   Artikel 9
   Afskaffelse af dobbeltbeskatning
   1.   Hvis renter modtaget af en retmæssig ejer har været genstand for en tilbageholdelse fra den betalende agent i Schweiz, indrømmer den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, ham en skattegodtgørelse svarende til det tilbageholdte beløb. Hvis dette beløb er højere end det skyldige skattebeløb for hele det rentebeløb, der er genstand for tilbageholdelse i henhold til den nationale lovgivning, skal den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, tilbagebetale det overskydende beløb af den tilbageholdte skat til den retmæssige ejer.
   2.   Hvis renter modtaget af en retmæssig ejer har været genstand for anden form for skat og tilbageholdelse end det, der er omhandlet i denne aftale, og den medlemsstat, hvor den pågældende har skattemæssig bopæl, indrømmer skattegodtgørelse for sådanne skatter og tilbageholdelser i henhold til sin nationale lovgivning eller dobbeltbeskatningsoverenskomster, krediteres disse andre skatter og tilbageholdelser, før proceduren i stk. 1 tages i anvendelse. Den medlemsstat, hvor den pågældende har skattemæssig bopæl, skal acceptere de attester, der udstedes af schweiziske betalende agenter som behørigt bevis for skatten eller tilbageholdelsen ud fra den forståelse, at den kompetente myndighed i den skattemæssige bopælsmedlemsstat gennem den schweiziske kompetente myndighed vil kunne få kontrolleret oplysningerne i de attester, der er udstedt af schweiziske betalende agenter.
   3.   Den medlemsstat, hvor den retmæssige ejer har sin skattemæssige bopæl, kan i stedet for den ordning med skattegodtgørelse, der er omhandlet i stk. 1 og 2, foretage tilbagebetaling af den tilbageholdelse, der er omhandlet i artikel 1.
   Artikel 10
   Informationsudveksling
   1.   De kompetente myndigheder i Schweiz og i en medlemsstat udveksler informationer om adfærd, der udgør skattesvig i henhold til lovgivningen i den stat, som anmodningen er rettet til, eller tilsvarende for indkomst, der er omfattet af aftalen. »Tilsvarende« omfatter kun overtrædelser med samme ulovlighedsgrad som skattesvig i henhold til lovgivningen i den stat, som anmodningen er rettet til. Som svar på en behørigt begrundet anmodning skal den stat, som anmodningen er rettet til, videregive information med hensyn til spørgsmål, som den stat, der fremsætter anmodningen, er ved eller påtænker at undersøge som led i en administrativ, civilretlig eller strafferetlig procedure. Uden at det berører anvendelsesområdet for informationsudveksling som omhandlet i dette stykke, udveksles information i overensstemmelse med de procedurer, der er fastlagt i dobbeltbeskatningsoverenskomster mellem Schweiz og medlemsstaterne, og behandles som fortrolige i overensstemmelse dermed.
   2.   Den stat, som anmodningen er rettet til, skal, når den afgør, om der kan videregives information som svar på anmodningen, anvende de regler om forældelsesfrist, der gælder i henhold til lovgivningen i den stat, som fremsætter anmodningen, og ikke de regler om forældelsesfrist, der gælder hos den selv.
   3.   Den stat, som anmodningen er rettet til, skal videregive information, når den stat, der fremsætter anmodningen, har en rimelig mistanke om, at den pågældende adfærd udgør skattesvig eller tilsvarende. Den stat, der fremsætter anmodningen, kan basere sin mistanke om skattesvig eller tilsvarende på:

               a)

               dokumenter, uanset om de er bekræftede eller ej, herunder også, men ikke udelukkende, virksomhedsregistre, regnskabsbøger eller information om bankkonti

               b)

               vidnesbyrd fra skatteyderen

               c)

               information fra en meddeler eller anden tredjemand, som er uafhængigt bekræftet eller på anden vis må formodes at være pålidelig, eller

               d)

               indiciebevis.

         4.   Schweiz indleder bilaterale forhandlinger med hver af medlemsstaterne for at definere individuelle kategorier af tilfælde, der kommer ind under »tilsvarende«, i overensstemmelse med de pågældende staters skatteprocedurer.
   Artikel 11
   Kompetente myndigheder
   I denne aftale forstås ved »kompetente myndigheder« de myndigheder, der er opført i bilag I.
   Artikel 12
   Konsultation
   Hvis der opstår en uoverensstemmelse mellem den schweiziske kompetente myndighed og en eller flere af de kompetente myndigheder, der henvises til i artikel 11, med hensyn til fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale, bestræber de sig på at løse den efter fælles overenskomst. De skal straks underrette Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og de andre medlemsstaters kompetente myndigheder om resultaterne af deres konsultationer. I forbindelse med spørgsmål om fortolkning kan Kommissionen efter anmodning fra enhver af de kompetente myndigheder deltage i konsultationer.
   Artikel 13
   Revision
   1.   De kontraherende parter konsulterer hinanden mindst hvert tredje år eller efter anmodning fra en af de kontraherende parter med henblik på at undersøge og — hvis de kontraherende parter skønner det nødvendigt — forbedre aftalens tekniske funktion og vurdere den internationale udvikling. Konsultationerne holdes inden for en frist på én måned efter anmodningen eller i hastende tilfælde hurtigst muligt.
   2.   På grundlag af en sådan vurdering kan de kontraherende parter konsultere hinanden for at undersøge, om det er nødvendigt at ændre aftalen under hensyntagen til den internationale udvikling.
   3.   Så snart der foreligger tilstrækkelige erfaringer med den fuldstændige gennemførelse af aftalens artikel 1, stk. 1, konsulterer de kontraherende parter hinanden for at undersøge, om det er nødvendigt at ændre aftalen under hensyntagen til den internationale udvikling.
   4.   Med henblik på de i stk. 1, 2 og 3 nævnte konsultationer skal hver kontraherende part underrette den anden kontraherende part om eventuelle udviklinger, som vil kunne få indflydelse på, om denne aftale fungerer korrekt. Det omfatter også enhver form for relevant aftale mellem en af de kontraherende parter og et tredjeland.
   Artikel 14
   Forbindelse med bilaterale dobbeltbeskatningsoverenskomster
   Bestemmelserne i dobbeltbeskatningsoverenskomsterne mellem Schweiz og medlemsstaterne er ikke til hinder for, at der foretages den tilbageholdelse, der er fastlagt i denne aftale.
   Artikel 15
   Betaling af udbytter, renter og royalties mellem selskaber
   1.   Uden at det berører anvendelsen af nationale eller aftalebaserede bestemmelser om forebyggelse af svig eller misbrug i Schweiz og i medlemsstaterne, skal udbytter, der betales af datterselskaber til moderselskaber, ikke beskattes i kildestaten, når

               —

               moderselskabet direkte ejer mindst 25 % af kapitalen i et sådant datterselskab i en periode på mindst to år, og

               —

               et selskab er skattemæssigt hjemmehørende i en medlemsstat, og det andet selskab er skattemæssigt hjemmehørende i Schweiz, og

               —

               ingen af selskaberne i henhold til dobbeltbeskatningsoverenskomst med noget tredjeland er skattemæssigt hjemmehørende i det pågældende tredjeland, og

               —

               begge selskaber er underlagt selskabsskat uden fritagelse, og begge er aktieselskaber (1).

         Estland kan imidlertid, så længe det beskatter udloddet udbytte uden at beskatte udbytter, der ikke udloddes, og senest indtil den 31. december 2008, fortsat anvende denne beskatning på udbytte udloddet fra estiske datterselskaber til deres moderselskaber etableret i Schweiz.
   2.   Uden at det berører anvendelsen af nationale eller overenskomstbaserede bestemmelser om forebyggelse af svig eller misbrug i Schweiz og i medlemsstaterne, skal renter og royalties, der betales mellem associerede selskaber eller deres faste driftssteder, ikke beskattes i kildestaten, når

               —

               sådanne selskaber er associerede ved direkte at eje mindst 25 % i en periode på mindst to år, eller begge ejes af et tredje selskab, som direkte ejer mindst 25 % af kapitalen i både det første og det andet selskab i en periode på mindst to år, og

               —

               et selskab er skattemæssigt hjemmehørende eller et fast driftssted er beliggende i en medlemsstat, og det andet selskab er skattemæssigt hjemmehørende eller det andet faste driftssted er beliggende i Schweiz, og

               —

               ingen af selskaberne i henhold til dobbeltbeskatningsoverenskomster med noget tredjeland er skattemæssigt hjemmehørende i det pågældende tredjeland, og ingen af de faste driftssteder befinder sig i det pågældende tredjeland, og

               —

               alle selskaber er underlagt selskabsskat uden specifik fritagelse med hensyn til betalinger af renter og royalties, og alle er aktieselskaber (1).

         I de tilfælde hvor der i henhold til Rådets direktiv 2003/49/EF af 3. juni 2003 om en fælles ordning for beskatning af renter og royalties, der betales mellem associerede virksomheder i forskellige medlemsstater, fastsættes en overgangsperiode for en bestemt medlemsstat, skal den pågældende medlemsstat dog først iagttage ovenstående ordninger for betaling af renter og royalties efter udløbet af overgangsperioden.
   3.   Eksisterende dobbeltbeskatningsoverenskomster mellem Schweiz og medlemsstaterne, som på tidspunktet for vedtagelsen af denne aftale indeholder bestemmelser om en gunstigere beskatning af betalinger af dividender, renter og royalties, berøres ikke heraf.
   Artikel 16
   Overgangsbestemmelser for omsættelige værdipapirer (2)

   1.   Fra datoen for anvendelsen af denne aftale og så længe mindst en af medlemsstaterne også anvender lignende bestemmelser, dog senest indtil den 31. december 2010, betragtes nationale og internationale obligationer og andre omsættelige værdipapirer, som første gang er emitteret før den 1. marts 2001, eller for hvis vedkommende det oprindelige emissionsprospekt før denne dato blev godkendt af de kompetente myndigheder i emissionsstaten, ikke som fordringer i henhold til artikel 7, stk. 1, litra a), forudsat at der ikke er foretaget nogen yderligere emissioner af sådanne omsættelige værdipapirer den 1. marts 2002 eller derefter.
   Så længe mindst en af medlemsstaterne også anvender lignende bestemmelser, finder bestemmelserne i denne artikel dog fortsat anvendelse efter den 31. december 2010 med hensyn til omsættelige værdipapirer:

               —

               der indeholder en klausul om »gross–up« og førtidig indfrielse, og

               —

               hvor den betalende agent som defineret i artikel 6 er etableret i Schweiz, og

               —

               den betalende agent betaler renter direkte til eller sikrer betaling af renter til umiddelbar fordel for en retmæssig ejer, der er hjemmehørende i en af medlemsstaterne.

         Hvis og når alle medlemsstater ophører med at anvende lignende bestemmelser, finder bestemmelserne i denne artikel kun fortsat anvendelse for omsættelige værdipapirer:

               —

               der indeholder en klausul om »gross–up« og førtidig indfrielse, og

               —

               hvor emittentens betalende agent er etableret i Schweiz, og

               —

               den betalende agent betaler renter direkte til eller sikrer betaling af renter til umiddelbar fordel for en retmæssig ejer, der er hjemmehørende i en af medlemsstaterne.

         Hvis der den 1. marts 2002 eller derefter er foretaget en yderligere emission af et ovenfor nævnt omsætteligt værdipapir emitteret af en regering eller en dermed beslægtet enhed, der handler i egenskab af offentlig myndighed, eller hvis rolle er anerkendt ved en international traktat (opført i bilag II til denne aftale), betragtes hele emissionen af dette værdipapir bestående af den oprindelige emission og enhver yderligere emission som en fordring i henhold til artikel 7, stk. 1, litra a).
   Hvis der den 1. marts 2002 eller derefter er foretaget en yderligere emission af et ovenfor nævnt omsætteligt værdipapir emitteret af enhver anden emittent, der ikke er omfattet af fjerde afsnit, betragtes en sådan yderligere emission som en fordring i henhold til artikel 7, stk. 1, litra a).
   2.   Denne artikel forhindrer ikke Schweiz og medlemsstaterne i fortsat at beskatte indtægter fra de i stk. 1 omhandlede omsættelige værdipapirer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.
   Artikel 17
   Undertegnelse, ikrafttræden og gyldighedsperiode
   1.   Denne aftale kræver de kontraherende parters ratifikation eller godkendelse i overensstemmelse med deres egne procedurer. De kontraherende parter underretter hinanden, når disse procedurer er tilendebragt. Aftalen træder i kraft den første dag i den anden måned efter den sidste notifikation.
   2.   Med forbehold af opfyldelsen af de forfatningsmæssige krav i Schweiz og kravene i EF-lovgivningen vedrørende indgåelse af internationale aftaler og af bestemmelserne i artikel 18 gennemfører og anvender Schweiz og, i de tilfælde hvor det er relevant, Fællesskabet effektivt denne aftale fra den 1. januar 2005 og underretter hinanden herom.
   3.   Denne aftale gælder, indtil den opsiges af en kontraherende part.
   4.   Hver af de kontraherende parter kan opsige denne aftale ved notifikation herom til den anden part. I så tilfælde ophører aftalen med at være i kraft 12 måneder efter notifikationen.
   Artikel 18
   Anvendelse og suspension af anvendelse
   1.   Anvendelsen af denne aftale er betinget af, at medlemsstaternes afhængige eller associerede territorier, der er nævnt i rapporten fra Rådet (økonomiske og finansielle spørgsmål) til Det Europæiske Råd i Santa Maria da Feira, den 19. og 20. juni 2000, samt Amerikas Forenede Stater, Andorra, Liechtenstein, Monaco og San Marino indfører og gennemfører foranstaltninger, der er i overensstemmelse med eller svarer til foranstaltningerne i direktivet eller i denne aftale, med undtagelse af artikel 15 i denne aftale, og at det sker med samme gennemførelsesdatoer.
   2.   De kontraherende parter fastslår efter fælles overenskomst mindst 6 måneder før den i artikel 17, stk. 2, omhandlede dato, om betingelsen i stk. 1 vil blive opfyldt under hensyntagen til ikrafttrædelsesdatoerne for de relevante foranstaltninger i de pågældende tredjelande og afhængige eller associerede territorier. Hvis de kontraherende parter ikke fastslår, at betingelsen vil blive opfyldt, fastsætter de efter fælles overenskomst en ny dato for artikel 17, stk. 2.
   3.   Uanset stk. 1 og 2 gælder artikel 15 for Spanien med virkning fra ikrafttrædelsesdatoen for en bilateral aftale mellem Spanien og Schweiz om udveksling af information efter anmodning i administrative, civilretlige eller strafferetlige sager om skattesvig som defineret i lovene i den stat, som anmodningen er rettet til, eller tilsvarende med hensyn til indkomsttyper, der ikke er omfattet af denne aftale, men som er omfattet af en overenskomst eller en aftale om afskaffelse af dobbeltbeskatning af indkomst og kapital mellem Spanien og Schweiz.
   4.   Anvendelsen af denne aftale eller af dele deraf kan suspenderes af en af de kontraherende parter med omgående virkning gennem notifikation af den anden part, såfremt direktivet eller en del af direktivet ophører med at gælde enten midlertidigt eller permanent i overensstemmelse med gældende EF-ret eller i tilfælde af, at en medlemsstat måtte suspendere anvendelsen af sine gennemførelsesbestemmelser.
   5.   De kontraherende parter kan hver især suspendere anvendelsen af denne aftale gennem notifikation af den anden part i tilfælde af, at et af de tredjelande eller territorier, der er omhandlet i stk. 1, efterfølgende måtte ophøre med at anvende de i samme stykke omhandlede foranstaltninger. En suspension af anvendelsen må tidligst finde sted to måneder efter notifikationen. Anvendelsen af denne aftale genoptages, så snart foranstaltningerne genindføres.
   Artikel 19
   Krav og slutopgørelse
   1.   Hvis denne aftale opsiges eller dens anvendelse suspenderes enten helt eller delvis, berøres fysiske personers krav i henhold til artikel 9 ikke deraf.
   2.   Schweiz skal i så tilfælde udarbejde en slutopgørelse ved udløbet af denne aftales gyldighedsperiode og udbetale et slutbeløb til medlemsstaterne.
   Artikel 20
   Territorialt anvendelsesområde
   Denne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelsen af De Europæiske Fællesskaber finder anvendelse, og på de betingelser, der er fastsat i nævnte traktat, og på den anden side for Schweiz' område.
   Artikel 21
   Bilag
   1.   Bilagene udgør en integrerende del af denne aftale.
   2.   Listen over kompetente myndigheder i bilag I kan ændres ved notifikation til den anden kontraherende part, af Schweiz for så vidt angår den i litra a), i bilaget nævnte myndighed og af Fællesskabet for så vidt angår de øvrige myndigheder.
   Listen over beslægtede enheder i bilag II kan ændres efter fælles overenskomst.
   Artikel 22
   Sprog
   1.   Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
   2.   Tekstudgaven af denne aftale på maltesisk vil blive bekræftet af de kontraherende parter på grundlag af en brevveksling. Denne tekst får samme gyldighed som teksterne på de i stk. 1 nævnte sprog.

      EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.
      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.
      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
      ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.
      SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.
      ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.
      IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.
      EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.
      IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.
      TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.
      TAI PALIUDYDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.
      FENTIEK HITELÉÜL e megállapodást az alulírott meghatalmazottak alább kézjegyükkel látták el.
      B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn taħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.
      TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben geplaatst.
      W DOWÓD CZEGO, niżej podpisani pełnomocnicy złożyli swoje podpisy.
      EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente Acordo.
      NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.
      V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta sporazum.
      TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.
      TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.
      Hecho en Luxemburgo, el veintiseis de octubre del dos mil cuatro.
      V Lucemburku dne dvacátého šestého října dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Luxembourg den seksogtyvende oktober to tusind og fire.
      Geschehen zu Luxemburg am sechsundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümme kuuendal päeval Luxembourgis.
      Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι έξι Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Luxembourg on the twenty-sixth day of October in the year two thousand and four.
      Fait à Luxembourg, le vingt-six octobre deux mille quatre.
      Fatto a Lussembourgo, addì ventisei ottobre duemilaquattro.
      Luksemburgā, divi tūkstoši ceturtā gada divdesmit sestajā oktobrī.
      Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų spalio dvidešimt šeštą dieną Liuksemburge.
      Kelt Luxembourgban, a kettőezer negyedik év október huszonhatodik napján.
      Magħmula fil-Lussemburgu fis-sitta u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Luxemburg, de zesentwintigste oktober tweeduizendvier.
      Sporządzono w Luksemburgu w dniu dwudziestym szóstym października roku dwutysięcznego czwartego.
      Feito em Luxemburgo, em vinte e seis de Outubro de dois mil e quatro.
      V Luxemburgu dvadsiateho šiesteho októbra dvetisícštyri.
      V Luxembourgu, dne šestindvajsetega oktobra leta dva tisoč štiri.
      Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Luxemburg den tjugosjätte oktober tjugohundrafyra.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera

      (1)  Med hensyn til Schweiz dækker udtrykket »aktieselskab«:

               —

               société anonyme/Aktiengesellschaft/società anonima

               —

               société à responsabilité limitée/Gesellschaft mit beschränkter Haftung/società a responsabilità limitata

               —

               société en commandite par actions/Kommanditaktiengesellschaft/società in accomandita per azioni.

      (2)  Ligesom i direktivet finder disse overgangsbestemmelser også anvendelse på omsættelige værdipapirer, der indehaves gennem investeringsfonde.
   BILAG I
   LISTE OVER KOMPETENTE MYNDIGHEDER
   I forbindelse med denne aftale er følgende myndigheder »kompetente myndigheder«:

               a)

               i Schweiz, le Directeur de l’Administration fédérale des Contributions/der Direktor der Eidgenössischen Steuerverwaltung/il direttore dell'Amministrazione federale delle contribuzioni eller dennes stedfortræder eller repræsentant

               b)

               i Kongeriget Belgien: De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances eller en bemyndiget repræsentant

               c)

               i Den Tjekkiske Republik: Ministr financí eller en bemyndiget repræsentant

               d)

               i Kongeriget Danmark: Skatteministeren eller en bemyndiget repræsentant

               e)

               i Forbundsrepublikken Tyskland: Der Bundesminister der Finanzen eller en bemyndiget repræsentant

               f)

               i Estland: Rahandusminister eller en bemyndiget repræsentant

               g)

               i Den Hellenske Republik: Ο Υπουργός των Οικονομικών eller en bemyndiget repræsentant

               h)

               i Kongeriget Spanien: El Ministro de Hacienda eller en bemyndiget repræsentant

               i)

               i Den Franske Republik: Le Ministre chargé du budget eller en bemyndiget repræsentant

               j)

               i Irland: The Revenue Commissioners eller deres bemyndigede repræsentanter

               k)

               i Den Italienske Republik: Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali eller en bemyndiget repræsentant

               l)

               i Cypern: Υπουργός Οικονομικών eller en bemyndiget repræsentant

               m)

               i Letland: Finanšu ministrs eller en bemyndiget repræsentant

               n)

               i Litauen: Finansų ministras eller en bemyndiget repræsentant;

               o)

               i Storhertugdømmet Luxembourg: Le Ministre des Finances eller en bemyndiget repræsentant; med henblik på anvendelsen af artikel 10 er den kompetente myndighed dog le Procureur Général d'État luxembourgeois

               p)

               i Ungarn: A pénzügyminiszter eller en bemyndiget repræsentant

               q)

               i Malta: Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi eller en bemyndiget repræsentant

               r)

               i Kongeriget Nederlandene: De Minister van Financiën eller en bemyndiget repræsentant

               s)

               i Republikken Østrig: Der Bundesminister für Finanzen eller en bemyndiget repræsentant

               t)

               i Polen: Minister Finansów eller en bemyndiget repræsentant

               u)

               i Den Portugisiske Republik: O Ministro das Finanças eller en bemyndiget repræsentant

               v)

               i Slovenien: Minister za finance eller en bemyndiget repræsentant

               w)

               i Slovakiet: Minister financií eller en bemyndiget repræsentant

               x)

               i Republikken Finland: Valtiovarainministeriö/Finansministeriet eller en bemyndiget repræsentant

               y)

               i Kongeriget Sverige: Finansdepartementet eller en bemyndiget repræsentant,

               z)

               i Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og de europæiske territorier, for hvilke Det Forenede Kongerige har ansvaret for de eksterne forbindelser: the Commissioners of Inland Revenue eller deres bemyndigede repræsentant og den kompetente myndighed i Gibraltar, som Det Forenede Kongerige udpeger i overensstemmelse med de aftalte ordninger vedrørende de gibraltariske myndigheder i forbindelse med EU- og EF-instrumenter og dertil knyttede traktater meddelt medlemsstaterne og Den Europæiske Unions institutioner af 19. april 2000, som Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union skal sende en kopi af til Schweiz, og som finder anvendelse på denne aftale.

         BILAG II
   LISTE OVER BESLÆGTEDE ENHEDER
   I forbindelse med artikel 16 i denne aftale skal følgende enheder betragtes som en »dermed beslægtet enhed, der handler i egenskab af offentlig myndighed, eller hvis rolle er anerkendt ved en international traktat«
   ENHEDER I DEN EUROPÆISKE UNION:

                  Belgien

               Vlaams Gewest (regionen Flandern)
               Région wallonne (regionen Vallonien)
               Région de Bruxelles Capitale/Brussels Hoofdstedelijk Gewest (Bruxelles–regionen)
               Communauté française (det franske fællesskab)
               Vlaamse Gemeenschap (det flamske fællesskab)
               Deutschsprachige Gemeinschaft (det tysksprogede fællesskab)

                  Spanien

               Xunta de Galicia (regeringen i den selvstyrende region Galicien)
               Junta de Andalucía (regeringen i den selvstyrende region Andalusien)
               Junta de Extremadura (regeringen i den selvstyrende region Extremadura)
               Junta de Castilla-La Mancha (regeringen i den selvstyrende region Castilien-La Mancha)
               Junta de Castilla y León (regeringen i den selvstyrende region Castilien y Léon)
               Gobierno Foral de Navarra (regeringen i den selvstyrende region Navarra)
               Govern de les Illes Balears (regeringen i den selvstyrende region Balearerne)
               Generalitat de Catalunya (regeringen i den selvstyrende region Catalonien)
               Generalitat de Valencia (regeringen i den selvstyrende region Valencia)
               Diputación General de Aragón (regeringen i den selvstyrende region Aragonien)
               Gobierno de las Islas Canarias (regeringen i den selvstyrende region De Kanariske Øer)
               Gobierno de Murcia (regeringen i den selvstyrende region Murcia)
               Gobierno de Madrid (regeringen i den selvstyrende region Madrid)
               Gobierno de la Comunidad Autónoma del País Vasco/Euzkadi (regeringen i den selvstyrende region Baskerlandet)
               Diputación Foral de Guipúzcoa (provinsrådet i Guipuzcoa)
               Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (provinsrådet i Vizcaya)
               Diputación Foral de Alava (provinsrådet i Alava)
               Ayuntamiento de Madrid (Madrid kommune)
               Ayuntamiento de Barcelona (Barcelona kommune)
               Cabildo Insular de Gran Canaria (Gran Canarias øråd)
               Cabildo Insular de Tenerife (Tenerifes øråd)
               Instituto de Crédito Oficial (kreditinstituttet Instituto de Crédito Oficial)
               IInstituto Catalán de Finanzas (det Catalanske kreditinstitut Instituto Catalán de Finanzas)
               Instituto Valenciano de Finanzas (det valencianske kreditinstitut Instituto Valenciano de Finanzas)

                  Grækenland

               Οργανισμός Τηλεπικοινωνιών Ελλάδος (det græske teleselskab)
               Οργανισμός Σιδηροδρόμων Ελλάδος (det græske skinnenetselskab)
               ημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (det offentlige elselskab)

                  Frankrig

               Caisse d’amortissement de la dette sociale (CADES) (fonden til dækning af underskuddet på den sociale sikringsordning)
               Agence française de développement (AFD) (det franske agentur for udviklingsbistand)
               Réseau ferré de France (RFF) (Frankrigs skinnenet)
               Caisse nationale des autoroutes (CNA) (de franske motorvejes finansieringsselskab)
               Assistance publique — hôpitaux de Paris (APHP) (Paris’ sociale sygehusselskab)
               Charbonnages de France (CDF) (Frankrigs kulminer)
               Entreprise minière et chimique (EMC) (mine- og kemiselskabet)

                  Italien

               Regionerne
               Provinserne
               Kommunerne
               Cassa Depositi e Prestiti (det offentlige deponerings- og låneinstitut)

                  Letland

               Pašvaldības (lokale myndigheder)

                  Polen

               gminy (kommuner)
               powiaty (distrikter)
               województwa (provinser)
               związki gmin (kommuneforeninger)
               powiatów (distriktforeninger)
               województw (provinsforeninger)
               miasto stołeczne Warszawa (hovedstaden Warszawa)
               Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (Agenturet for omstrukturering og modernisering af landbruget)
               Agencja Nieruchomości Rolnych (landbrugsejendomsagenturet)

                  Portugal

               Região Autónoma da Madeira (den selvstyrende region Madeira)
               Região Autónoma dos Açores (den selvstyrende region Azorerne)
               Kommunerne

                  Slovakiet

               mestá a obce (kommuner)
               Železnice Slovenskej republiky (det slovakiske jernbaneselskab)
               Štátny fond cestného hospodárstva (statens vejforvaltningsfond)
               Slovenské elektrárne (slovakiske kraftværker)
               Vodohospodárska výstavba (vandøkonomisk selskab)

         INTERNATIONALE ENHEDER:

               Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling

               Den Europæiske Investeringsbank

               Den Asiatiske Udviklingsbank

               Den Afrikanske Udviklingsbank

               Verdensbanken/IBRD/IMF

               Den Internationale Finansieringsinstitution

               Den Interamerikanske Udviklingsbank

               Europarådets Socialudviklingsfond

               Euratom

               Det Europæiske Fællesskab

               Den Andinske Udviklingsfond (CAF)

               Eurofima

               Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab

               Den Nordiske Investeringsbank

               Den Caribiske Udviklingsbank

         Bestemmelserne i artikel 16 gælder med forbehold af internationale forpligtelser, som de kontraherende parter måtte have indgået over for ovennævnte internationale enheder.
   ENHEDER I TREDJELANDE:
   De enheder, der opfylder følgende kriterier:

               1)

               Enheden betragtes helt klart som en offentlig enhed efter de nationale kriterier.

               2)

               Den offentlige enhed er en ikke-kommerciel producent, der administrerer og finansierer en gruppe aktiviteter og især leverer ikke-kommercielle varer og tjenester, der skal være til gavn for samfundet, og som reelt styres af det offentlige.

               3)

               Den offentlige enhed er en stor og regelmæssig emittent af værdipapirer.

               4)

               Den pågældende stat kan garantere, at den offentlige enhed ikke vil foretage førtidig indfrielse, hvis der findes »gross-up«-klausuler.

         AFTALEMEMORANDUM
   mellem Det Europæiske Fællesskab, Kongeriget Belgien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Irland, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige, Det Forenede Kongerige Storbritannien Og Nordirland og Det Schweiziske Forbund
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,
   KONGERIGET BELGIEN,
   DEN TJEKKISKE REPUBLIK,
   KONGERIGET DANMARK,
   FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,
   REPUBLIKKEN ESTLAND,
   DEN HELLENSKE REPUBLIK,
   KONGERIGET SPANIEN,
   DEN FRANSKE REPUBLIK,
   IRLAND,
   DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
   REPUBLIKKEN CYPERN,
   REPUBLIKKEN LETLAND,
   REPUBLIKKEN LITAUEN,
   STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,
   REPUBLIKKEN UNGARN,
   REPUBLIKKEN MALTA,
   KONGERIGET NEDERLANDENE,
   REPUBLIKKEN ØSTRIG,
   REPUBLIKKEN POLEN,
   DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,
   REPUBLIKKEN SLOVENIEN,
   DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,
   REPUBLIKKEN FINLAND,
   KONGERIGET SVERIGE,
   DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND
   og
   DET SCHWEIZISKE FORBUND, i det følgende benævnt »Schweiz«,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   1.   INDLEDNING
   Schweiz og Fællesskabet er ved at indgå en aftale om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (i det følgende benævnt »direktivet«). Dette aftalememorandum supplerer nævnte aftale.
   2.   ADMINISTRATIV BISTAND I TILFÆLDE AF SKATTESVIG ELLER TILSVARENDE
   Så snart aftalen er undertegnet, indleder Schweiz og hver af Den Europæiske Unions medlemsstater bilaterale forhandlinger med henblik på:

               —

               i deres respektive overenskomster om dobbeltbeskatning af indkomst og kapital at indarbejde bestemmelser om administrativ bistand i form af udveksling af information efter anmodning vedrørende alle administrative, civilretlige eller strafferetlige sager om skattesvig i henhold til lovene i den stat, som anmodningen er rettet til, eller tilsvarende med hensyn til indkomsttyper, der ikke er omfattet af denne aftale, men som er omfattet af deres respektive overenskomster

               —

               at definere individuelle kategorier af tilfælde, der falder ind under »tilsvarende« i overensstemmelse med de skatteprocedurer, der anvendes af de pågældende stater.

         3.   FORHANDLINGER MED ANDRE TREDJELANDE MED HENBLIK PÅ AT SIKRE TILSVARENDE FORANSTALTNINGER
   I den overgangsperiode, der fastsættes i direktivet, vil Fællesskabet indlede drøftelser med andre vigtige finansielle centre for at søge at opnå, at nævnte jurisdiktioner indfører foranstaltninger svarende til dem, der skal anvendes af Fællesskabet.
   4.   HENSIGTSERKLÆRING
   De parter, der undertegner dette aftalememorandum, erklærer, at de finder, at den i punkt 1 omhandlede aftale og dette aftalememorandum udgør en acceptabel og afbalanceret ordning, som kan anses for at beskytte parternes interesser. De vil derfor gennemføre de aftalte foranstaltninger i god tro og vil ikke handle ensidigt til skade for ordningen uden behørig grund.
   Hvis der konstateres betydelige forskelle mellem anvendelsesområdet for direktivet som vedtaget den 3. juni 2003 og aftalens anvendelsesområde, specielt med hensyn til aftalens artikel 1, stk. 2, og artikel 6, indleder de kontraherende parter straks konsultationer i henhold til aftalens artikel 13, stk. 1, for at sikre, at foranstaltningerne i aftalen fortsat er af tilsvarende art.

      Undertegnet i Luxembourg, den 26. oktober 2004 i to eksemplarer på dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
      Tekstudgaven på maltesisk vil blive bekræftet af de undertegnende parter på grundlag af en brevveksling. Denne tekst får samme gyldighed som teksterne på de i foregående afsnit nævnte sprog.

         Pour le Royaume de Belgique
         Voor het Koninkrijk België
         Für das Königreich Belgien

         Za Českou republiku

         På Kongeriget Danmarks vegne

         Für die Bundesrepublik Deutschland

         Eesti Vabariigi nimel

         Για την Ελληνική Δημοκρατία

         Por el Reino de España

         Pour la République française

         Thar cheann Na hÉireann
         For Ireland

         Per la Repubblica italiana

         Για την Κυπριακή Δημοκρατία

         Latvijas Republikas vārdā

         Lietuvos Respublikos vardu

         Pour le Grand-Duché de Luxembourg

         A Magyar Köztársaság részéről

         Għar-Republikka ta' Malta

         Voor het Koninkrijk der Nederlanden

         Für die Republik Österreich

         W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

         Pela República Portuguesa

         Za Republiko Slovenijo

         Za Slovenskú republiku

         Suomen tasavallan puolesta
         För Republiken Finland

         För Konungariket Sverige

         For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera


title: Rådets afgørelse 2009/1004/FUSP af 22. december 2009 om ajourføring af listen over de personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme

text:
               23.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 346/58

      RÅDETS AFGØRELSE 2009/1004/FUSP
   af 22. december 2009
   om ajourføring af listen over de personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 27. december 2001 vedtog Rådet fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme (1).

               (2)

               Den 15. juni 2009 vedtog Rådet fælles holdning 2009/468/FUSP om ajourføring af fælles holdning 2001/931/FUSP (2).

               (3)

               I overensstemmelse med artikel 1, stk. 6, i fælles holdning 2001/931/FUSP er det nødvendigt at foretage en fuldstændig gennemgang af listen over de personer, grupper og enheder, som fælles holdning 2009/468/FUSP finder anvendelse på.

               (4)

               Denne afgørelse indeholder resultatet af den gennemgang, som Rådet har foretaget vedrørende de personer, grupper og enheder, som artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP finder anvendelse på.

               (5)

               På baggrund af den dom, som Retten i Første Instans afsagde den 30. september 2009 i sag T-341/07, er der en person, der ikke er opført på listen over de personer, grupper og enheder, som artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP finder anvendelse på.

               (6)

               Rådet har også konkluderet, at oplysningerne vedrørende en gruppe på listen bør ændres.

               (7)

               Rådet har konkluderet, at med undtagelse af den person, der er omhandlet i betragtning 5, har de andre personer, grupper og enheder, som artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP finder anvendelse på, været involveret i terrorhandlinger som omhandlet i artikel 1, stk. 2 og 3, i fælles holdning 2001/931/FUSP, at der er truffet en afgørelse for så vidt angår disse af en kompetent myndighed som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i nævnte fælles holdning, og at de fortsat skal være omfattet af de deri fastsatte specifikke restriktive foranstaltninger.

               (8)

               Listen over de personer, grupper og enheder, som artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP finder anvendelse på, bør ajourføres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Listen over de personer, grupper og enheder, som artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP finder anvendelse på, er indeholdt i bilaget til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Fælles holdning 2009/468/FUSP ophæves, for så vidt den vedrører personer, grupper og enheder, som artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP finder anvendelse på.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2009.

            På Rådets vegne

         A. CARLGREN

            Formand

      (1)  EFT L 344 af 28.12.2001, s. 93.

      (2)  EUT L 151 af 16.6.2009, s. 45.

      BILAG

         LISTE OVER PERSONER, GRUPPER OG ENHEDER, JF. ARTIKEL 1

      1.   PERSONER

                  1.

                  ABOU, Rabah Naami (alias Naami Hamza, alias Mihoubi Faycal, alias Fellah Ahmed, alias Dafri Rèmi Lahdi), født den 1.2.1966 i Algier (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  2.

                  ABOUD, Maisi (alias den schweiziske Abderrahmane), født den 17.10.1964 i Algier (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  3.

                  AL–MUGHASSIL, Ahmad Ibrahim (alias ABU OMRAN, alias AL–MUGHASSIL, Ahmed Ibrahim), født den 26.6.1967 i Qatif–Bab al Shamal (Saudi–Arabien), saudiarabisk statsborger

                  4.

                  AL–NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, født i Al Ihsa (Saudi–Arabien), saudiarabisk statsborger

                  5.

                  AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, født den 16.10.1966 i Tarut (Saudi–Arabien), saudiarabisk statsborger

                  6.

                  ARIOUA, Kamel (alias Lamine Kamel), født den 18.8.1969 i Constantine (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  7.

                  ASLI, Mohamed (alias Dahmane Mohamed), født den 13.5.1975 i Ain Taya (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  8.

                  ASLI, Rabah, født den 13.5.1975 i Ain Taya (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  9.

                  ATWA, Ali (alias BOUSLIM, Ammar Mansour, alias SALIM, Hassan Rostom), Libanon, født i 1960 i Libanon, libanesisk statsborger

                  10.

                  BOUYERI, Mohammed (alias Abu ZUBAIR, alias SOBIAR, alias Abu ZOUBAIR), født den 8.3.1978 i Amsterdam (Nederlandene) – medlem af »Hofstadgroep«

                  11.

                  DARIB, Noureddine (alias Carreto; alias Zitoun Mourad), født den 1.2.1972 i Algeriet – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  12.

                  DJABALI, Abderrahmane (alias Touil), født den 1.6.1970 i Algeriet – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  13.

                  EL FATMI, Nouredine (alias Nouriddin EL FATMI, alias Nouriddine EL FATMI, alias Noureddine EL FATMI, alias Abu AL KA'E KA'E, alias Abu QAE QAE, alias FOUAD, alias FZAD, alias Nabil EL FATMI, alias Ben MOHAMMED, alias Ben Mohand BEN LARBI, alias Ben Driss Muhand IBN LARBI, alias Abu TAHAR, alias EGGIE), født den 15.8.1982 i Midar (Marokko), pas nr. N829139 (Marokko) – medlem af »Hofstadgroep«

                  14.

                  EL–HOORIE, Ali Saed Bin Ali (alias AL–HOURI, Ali Saed Bin Ali, alias EL–HOURI, Ali Saed Bin Ali), født den 10.7.1965 eller den 11.7.1965 i El Dibabiya (Saudi–Arabien), saudiarabisk statsborger

                  15.

                  FAHAS, Sofiane Yacine, født den 10.9.1971 i Algier (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  16.

                  IZZ–AL–DIN, Hasan (alias GARBAYA, Ahmed, alias SA–ID, alias SALWWAN, Samir), Libanon, født i 1963 i Libanon, libanesisk statsborger

                  17.

                  MOHAMMED, Khalid Shaikh (alias ALI, Salem, alias BIN KHALID, Fahd Bin Adballah, alias HENIN, Ashraf Refaat Nabith, alias WADOOD, Khalid Adbul), født den 14.4.1965 eller den 1.3.1964 i Pakistan, pas nr. 488555

                  18.

                  MOKTARI, Fateh (alias Ferdi Omar), født den 26.12.1974 i Hussein Dey (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  19.

                  NOUARA, Farid, født den 25.11.1973 i Algier (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  20.

                  RESSOUS, Hoari (alias Hallasa Farid), født den 11.9.1968 i Algier (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  21.

                  SEDKAOUI, Noureddine (alias Nounou), født den 23.6.1963 i Algier (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  22.

                  SELMANI, Abdelghani (alias Gano), født den 14.6.1974 i Algier (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  23.

                  SENOUCI, Sofiane, født den 15.4.1971 i Hussein Dey (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  24.

                  TINGUALI, Mohammed (alias Mouh di Kouba), født den 21.4.1964 i Blida (Algeriet) – medlem af »al–Takfir« og »al–Hijra«

                  25.

                  WALTERS, Jason Theodore James (alias Abdullah, alias David), født den 6.3.1985 i Amersfoort (Nederlandene), pas nr. NE8146378 (Nederlandene) – medlem af »Hofstadgroep«

            2.   GRUPPER OG ENHEDER

                  1.

                  »Abu Nidal Organisation« – »ANO«, (alias »Fatah Revolutionary Council«, alias »Arab Revolutionary Brigades«, alias »Black September« (»Sorte September«), alias »Revolutionary Organisation of Socialist Muslims«)

                  2.

                  »Al–Aqsa Martyrs’ Brigade« (»Al Aqsa–Martyrernes Brigade«)

                  3.

                  »Al–Aqsa. e.V.«

                  4.

                  »Al–Takfir« og »al–Hijra«

                  5.

                  »Aum Shinrikyo« (alias »AUM«, alias »Aum Supreme Truth«, alias »Aleph«)

                  6.

                  »Babbar Khalsa«

                  7.

                  »Det Filippinske Kommunistparti«, herunder »New People’s Army« – »NPA«, Filippinerne

                  8.

                  »Gama’a al–Islamiyya« (alias »Al–Gama’a al–Islamiyya«)(»Islamisk Gruppe« – »IG«)

                  9.

                  »İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi« – »IBDA–C« (»Great Islamic Eastern Warriors Front«)

                  10.

                  »Hamas«, herunder »Hamas–Izz al–Din al–Qassem«

                  11.

                  »Hizbul Mujahideen« – »HM«

                  12.

                  »Hofstadgroep«

                  13.

                  »Holy Land Foundation for Relief and Development«

                  14.

                  »International Sikh Youth Federation« – »ISYF«

                  15.

                  »Kahane Chai« (alias »Kach«)

                  16.

                  »Khalistan Zindabad Force« – »KZF«

                  17.

                  »Det Kurdiske Arbejderparti« – »PKK« (alias »KADEK«, alias »KONGRA–GEL«)

                  18.

                  »De Tamilske Tigre« – »LTTE«

                  19.

                  »Ejército de Liberación Nacional« (»Den Nationale Befrielseshær«)

                  20.

                  »Palestine Liberation Front« (»Den Palæstinensiske Befrielsesfront«) – »PLF«

                  21.

                  »Palestinian Islamic Jihad« (»Palæstinensisk Islamisk Jihad«) – »PIJ«

                  22.

                  »Popular Front for the Liberation of Palestine« (»Folkefronten til Palæstinas Befrielse«) – »PFLP«

                  23.

                  »Popular Front for the Liberation of Palestine–General Command« (»Folkefronten til Palæstinas Befrielse–Generalkommandoen«) (alias »PFLP–General Command«)

                  24.

                  »Fuerzas armadas revolucionarias de Colombia« – »FARC« (»Colombias Væbnede Revolutionære Styrker«)

                  25.

                  »Devrimci Halk Kurtuluș Partisi–Cephesi« – »DHKP/C«, (alias »Devrimci Sol« (»Revolutionary Left«), alias »Dev Sol«) (»Revolutionary People's Liberation Army/Front/Party«)

                  26.

                  »Sendero Luminoso« – »SL« (»Den Lysende Sti«)

                  27.

                  »Stichting Al Aqsa« (alias »Stichting Al Aqsa Nederland«, alias »Al Aqsa Nederland«) (»Al Aqsa–foreningen i Nederlandene«)

                  28.

                  »Teyrbazen Azadiya Kurdistan« – »TAK« (alias »Kurdistan Freedom Falcons«, alias »Kurdistan Freedom Hawks«)

                  29.

                  »Autodefensas Unidas de Colombia« – »AUC« (»De Forenede Selvforsvarsstyrker i Colombia«)


title: 2008/324/EF: Kommissionens afgørelse af 25. marts 2008 om oprettelse af ekspertgruppen Platform for lagring af elektroniske data med henblik på efterforskning, afsløring og retsforfølgning af grov kriminalitet

text:
               23.4.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 111/11

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 25. marts 2008
   om oprettelse af ekspertgruppen »Platform for lagring af elektroniske data med henblik på efterforskning, afsløring og retsforfølgning af grov kriminalitet«
   (2008/324/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/24/EF af 15. marts 2006 om lagring af data genereret eller behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller elektroniske kommunikationsnet (1), i det følgende benævnt »datalagringsdirektivet«, har til formål at harmonisere medlemsstaternes bestemmelser om de pligter, der er pålagt udbydere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller af et offentligt kommunikationsnet, for så vidt angår lagring af visse data, der genereres eller behandles af dem, med henblik på at sikre, at der er adgang til disse data i forbindelse med efterforskning, afsløring og retsforfølgning af grov kriminalitet.

               (2)

               Det fremgår af præamblen i datalagringsdirektivet, at elektronisk kommunikationsteknologi er under hastig forandring, og de kompetente myndigheders legitime behov kan ændre sig. Med henblik på rådgivning og på at tilskynde til udveksling af bedste praksis inden for alle områder vedrørende lagring af personoplysninger vil Kommissionen oprette en gruppe, som skal bestå af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder, sammenslutninger af virksomheder fra telesektoren, repræsentanter for Europa-Parlamentet og databeskyttelsesmyndighederne, herunder Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse.

               (3)

               Ifølge artikel 14 i datalagringsdirektivet skal Kommissionen senest den 15. september 2010 forelægge Europa-Parlamentet og Rådet en evaluering af dette direktivs anvendelse og dets virkning på de økonomiske aktører og forbrugerne under hensyntagen til den videre udvikling, der er sket inden for elektronisk kommunikationsteknologi, og de statistiske oplysninger om lagring af oplysninger, der er tilsendt Kommissionen. Evalueringen skal fastslå, om det er nødvendigt at ændre datalagringsdirektivet, særlig for så vidt angår listen over data i direktivets artikel 5 og de lagringsperioder, der er fastsat i direktivets artikel 6.

               (4)

               Den 10. februar 2006 udsendte Rådet og Kommissionen en fælles erklæring i forbindelse med evalueringen af datalagringsdirektivet. Af den fremgik, at Kommissionen vil invitere de relevante interessegrupper til regelmæssige evalueringsmøder for at udveksle oplysninger om den tekniske udvikling og om omkostningerne ved og virkningen af direktivets gennemførelse. Det fremgår af den fælles erklæring, at medlemsstaterne i den forbindelse vil blive opfordret til at orientere deres partnere om deres erfaringer med direktivets gennemførelse og udveksle god praksis. Det hedder endvidere i erklæringen, at »på grundlag af resultatet af disse møder vil Kommissionen overveje at forelægge eventuelle nødvendige forslag, bl.a. under hensyn til eventuelle vanskeligheder, medlemsstaterne måtte have i forbindelse med den tekniske og praktiske gennemførelse af direktivet, herunder navnlig for så vidt angår data vedrørende e-mail og telefoni via internettet«.

               (5)

               Af ovennævnte grunde bør der oprettes en ekspertgruppe inden for datalagring med medlemmer fra de interessegrupper, der er omhandlet i betragtning 14 i datalagringsdirektivet.

               (6)

               Ekspertgruppen skal være en rådgivende gruppe. Ekspertgruppen skal gøre det lettere at udveksle bedste praksis og bidrage til Kommissionens vurdering af, hvilke omkostninger der er forbundet med direktivet, hvor effektivt direktivet er, og hvilken udvikling der er sket inden for relevante teknologier, der kan have betydning for direktivet.

               (7)

               Medlemmerne af ekspertgruppen vil blive valgt blandt de interessegrupper, der er omhandlet i betragtning 14 i direktiv 2006/24/EF.

               (8)

               Gruppen bør bestå af højst 25 medlemmer med en passende repræsentation af ovennævnte interessegrupper.

               (9)

               Ekspertgruppen bør kunne nedsætte undergrupper, der kan lette og fremskynde arbejdet ved at fokusere på et specifikt emne. Sådanne undergruppers kommissorium bør vedtages af ekspertgruppen som helhed og være klart defineret.

               (10)

               Der skal fastlægges regler for ekspertgruppens medlemmers videregivelse af oplysninger med forbehold af Kommissionens sikkerhedsforskrifter i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom (2).

               (11)

               Personoplysninger om gruppens medlemmer skal behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (3).

               (12)

               Medlemmernes embedsperiode bør være på fem år og kunne fornys.

               (13)

               Der bør fastsættes en anvendelsesperiode for denne afgørelse. Kommissionen vil til sin tid overveje, om det er hensigtsmæssigt at forlænge den —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ekspertgruppen »Platform for lagring af elektroniske data med henblik på efterforskning, afsløring og retsforfølgning af grov kriminalitet«
   Der oprettes hermed en »platform for lagring af elektroniske data med henblik på efterforskning, afsløring og retsforfølgning af grov kriminalitet«, som er en gruppe af eksperter inden for spørgsmål vedrørende lagring af personoplysninger med henblik på retshåndhævelse i den elektroniske kommunikationssektor, i det følgende benævnt »ekspertgruppen«.
   Artikel 2
   Høring og opgaver
   1.   Kommissionen kan høre gruppen om ethvert spørgsmål vedrørende elektronisk lagring af oplysninger, der er relevant for efterforskningen, afsløringen og retsforfølgningen af grov kriminalitet. Ethvert medlem af gruppen kan tilråde Kommissionen at høre gruppen om et bestemt spørgsmål. Kommissionen indkalder regelmæssigt til møder i ekspertgruppen og fastsætter på forhånd en detaljeret dagsorden baseret på emner inden for denne artikels anvendelsesområde.
   2.   Ekspertgruppen har til opgave:

               a)

               at være forum for dialog og udveksling af erfaring og bedste praksis blandt eksperter fra de i artikel 3 omhandlede enheder, navnlig mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder og repræsentanter for den elektroniske kommunikationssektor, i forbindelse med spørgsmål vedrørende personoplysninger, der lagres af udbydere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller af et offentligt kommunikationsnet, for at sikre, at oplysningerne er til rådighed for efterforskning, afsløring eller retsforfølgning af grov kriminalitet

               b)

               at anspore til og fremme en fælles måde at anvende direktivet på

               c)

               at udveksle oplysninger om relevant teknologisk udvikling og om omkostninger ved og virkningen af direktivets anvendelse

               d)

               at bistå Kommissionen i at påpege og definere de vanskeligheder, som medlemsstaterne måtte have i forbindelse med den tekniske og praktiske gennemførelse af direktivet, navnlig for så vidt angår data vedrørende e-mail og telefoni via internettet

               e)

               at bistå Kommissionen i dens evaluering af datalagringsdirektivet og dets virkning på økonomiske aktører og forbrugere.

         Artikel 3
   Sammensætning — udnævnelse
   1.   Ekspertgruppen sammensættes af højst 25 medlemmer fra:

               a)

               de håndhævende myndigheder i medlemsstaterne (op til ti medlemmer)

               b)

               medlemmer af Europa-Parlamentet (op til to medlemmer)

               c)

               sammenslutninger af virksomheder fra telesektoren (op til otte medlemmer)

               d)

               repræsentanter for databeskyttelsesmyndighederne (op til fire medlemmer)

               e)

               Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (et medlem).

         2.   De i stk. 1, litra a) og b), omhandlede medlemmer udpeges og udnævnes af Generaldirektoratet for Retfærdighed, Frihed og Sikkerhed på forslag af henholdsvis de anmodede medlemsstater og Europa-Parlamentet. Disse medlemmer udnævnes med et personligt mandat og kan lade sig repræsentere på ekspertgruppens møder af en ekspert, som de selv udnævner. De i stk. 1, litra c), d) og e), omhandlede medlemmer udnævnes af Generaldirektoratet for Retfærdighed, Frihed og Sikkerhed på baggrund af en invitation fra samme om at blive medlem af ekspertgruppen. De i stk. 1, litra c), d) og e), omhandlede sammenslutninger eller organer har ret til at udnævne eksperter til at repræsentere sig på ekspertgruppens møder.
   3.   Medlemmer af ekspertgruppen med personligt mandat forbliver medlem, indtil de afløses, eller deres mandatperiode udløber. Mandatperioden er på fem år og kan fornys.
   4.   Medlemmer af ekspertgruppen med personligt mandat, som ikke længere er i stand til at bidrage effektivt til ekspertgruppens arbejde, som træder tilbage, eller som ikke opfylder betingelserne i traktatens artikel 287, kan afløses i den resterende del af deres mandatperiode.
   5.   Medlemmer af ekspertgruppen med personligt mandat afgiver hvert år et skriftligt tilsagn om at handle i almenhedens interesse og en erklæring om, at der ikke består interessekonflikter af nogen art til skade for deres uafhængighed.
   6.   Navnene på medlemmer med et personligt mandat offentliggøres på Kommissionens Generaldirektorat for Retfærdighed, Frihed og Sikkerheds internetside, i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende og i Kommissionens register over ekspertgrupper. Medlemmernes navne indhentes, behandles og offentliggøres i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
   Artikel 4
   Gruppens virke
   1.   Ekspertgruppen ledes af Kommissionen.
   2.   Efter aftale med Kommissionen kan der oprettes undergrupper til at undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et kommissorium, der fastsættes af gruppen. Sådanne grupper opløses, når deres kommissorium er opfyldt.
   3.   Kommissionens repræsentant kan anmode eksperter eller observatører med specifik viden om et emne på dagsordenen om at deltage i gruppens eller undergruppens arbejde, hvis dette er hensigtsmæssigt og/eller nødvendigt.
   4.   Oplysninger, som erhverves ved at deltage i en gruppes eller undergruppes arbejde, må ikke videregives, hvis Kommissionen mener, at de vedrører fortrolige anliggender.
   5.   Gruppen og dens undergrupper mødes almindeligvis i Kommissionens lokaler i overensstemmelse med de procedurer og den tidsplan, der fastsættes af gruppen. Sekretariatsarbejdet varetages af Kommissionen. Andre tjenestemænd i Kommissionen med interesse i gruppens eller undergruppers møder kan deltage i disse.
   6.   Gruppen vedtager sin forretningsorden på grundlag af den standardforretningsorden, Kommissionen har vedtaget.
   7.   Kommissionen kan offentliggøre alle gruppens resuméer, konklusioner, delkonklusioner eller arbejdsdokumenter på originalsproget.
   Artikel 5
   Supplerende eksperter
   1.   Kommissionen kan invitere eksterne eksperter eller observatører med specifik viden om et emne på dagsordenen til at deltage i gruppens arbejde.
   2.   Kommissionen kan invitere officielle repræsentanter for medlemsstaterne, kandidatlandene eller tredjelande og for internationale, mellemstatslige og ikke-statslige organisationer til at deltage i møderne.
   Artikel 6
   Mødeudgifter
   1.   Kommissionen refunderer rejseudgifter og eventuelle opholdsudgifter for medlemmer, eksperter og observatører i forbindelse med gruppens arbejde i overensstemmelse med Kommissionens regler for godtgørelse til eksterne eksperter.
   2.   Medlemmer, eksperter og observatører får ikke vederlag for deres arbejde.
   3.   Mødeudgifter godtgøres inden for grænserne af det årlige budget, som den ansvarlige tjenestegren i Kommissionen har tildelt gruppen.
   Artikel 7
   Anvendelse
   Denne afgørelse får virkning på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende. Den anvendes indtil den 31. december 2012. Kommissionen kan træffe beslutning om en eventuel forlængelse inden denne dato.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. marts 2008.

            På Kommissionens vegne

         Franco FRATTINI

            Næstformand

      (1)  EUT L 105 af 13.4.2006, s. 54.

      (2)  EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1. Senest ændret ved afgørelse 2006/548/EF, Euratom (EUT L 215 af 5.8.2006, s. 38).

      (3)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.