title: 2011/505/EU: Rådets afgørelse af 6. december 2010 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer for så vidt angår erstatningen af nævnte aftales bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger

text:
               17.8.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 209/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 6. december 2010
   om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer for så vidt angår erstatningen af nævnte aftales bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger
   (2011/505/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 2, litra b), sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til afgørelse 2002/309/EF, Euratom truffet af Rådet og Kommissionen, for så vidt angår aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde, den 4. april 2002 om indgåelse af syv aftaler med Det Schweiziske Forbund (1), særlig artikel 2,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (2) (»aftalen«) trådte i kraft den 1. juni 2002.

               (2)

               I henhold til artikel 18 i aftalen kan det blandede udvalg træffe afgørelse om ændringer til aftalen, bl.a. til bilag II til aftalen, som vedrører koordineringen af sociale sikringsordninger.

               (3)

               For at sikre ensartet og korrekt anvendelse af EU-retsakter og undgå administrative og eventuelle juridiske vanskeligheder skal bilag II i aftalen ændres for at integrere ny EU-retsakter, som aftalen ikke henviser til i øjeblikket.

               (4)

               Af hensyn til klarheden og overskueligheden bør bilag II til aftalen og protokollen til samme aftale kodificeres.

               (5)

               Protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder anvendelse på denne afgørelse. Protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder anvendelse på denne afgørelse.

               (6)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i nævnte protokol, deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongeriges og Irland. I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

               (7)

               De forpligtelser i denne aftale, der hører under afsnit V i tredje del af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, er ikke bindende for Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige som forpligtelser under EU-retten, men som forpligtelser, der udspringer af en aftale mellem disse medlemsstater og Det Schweiziske Forbund —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som Unionen skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold artikel 14 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer, baseres på det udkast til det blandede udvalgs afgørelse, der er fastsat i bilag I til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Den i bilag II til denne afgørelse fastsatte erklæring godkendes og afgives på vegne af Unionen i det blandede udvalg, når det blandede udvalg vedtager sin afgørelse, jf. artikel 1.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 6. december 2010.

            På Rådets vegne

         J. MILQUET

            Formand

      (1)  EFT L 114 af 30.4.2002, s. 1.

      (2)  EFT L 114 af 30.4.2002, s. 6.

      BILAG I

         UDKAST TIL
         AFGØRELSE Nr. …/2010 VEDTAGET AF DET BLANDEDE UDVALG,
         der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer
         af …
         om erstatning af nævnte aftales bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger
         DET BLANDEDE UDVALG HAR —
         under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (i det følgende benævnt »aftalen«), særlig artikel 18, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Aftalen blev underskrevet den 21. juni 1999 og trådte i kraft den 1. juni 2002.

                     (2)

                     Aftalens bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger blev sidst ændret ved afgørelse nr. 1/2006 af 6. juli 2006 (1) og bør nu opdateres, således at der tages hensyn til de nye retsakter fra Den Europæiske Union, som er trådt i kraft siden dengang, især Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af sociale sikringssystemer (2) og de foranstaltninger, der er vedtaget til gennemførelse af nævnte forordning.

                     (3)

                     Forordning (EF) nr. 883/2004 har erstattet Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (3).

                     (4)

                     Af hensyn til klarheden og overskueligheden bør aftalens bilag II og protokollen til det nævnte bilag konsolideres i en juridisk bindende udgave.

                     (5)

                     Aftalens bilag II bør bevares i overensstemmelse med udviklingen af de relevante EU-retsakter —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
         Artikel 1
         Bilag II til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (i det følgende benævnt »aftalen«) erstattes af bilaget til denne afgørelse.
         Artikel 2
         Denne afgørelse er udfærdiget på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.
         Artikel 3
         Denne afgørelse træder i kraft dagen efter dagen for dens vedtagelse.

            Udfærdiget i …, den ….

                  På det blandede udvalgs vegne

                  Formand

                  Sekretærer

         BILAG
         »
               BILAG II

                  KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER

               Artikel 1
               1.   De kontraherende parter er enige om på området for koordineringen af de sociale sikringsordninger at anvende de af Den Europæiske Unions retsakter, som der henvises til i, og som ændres ved, del A i dette bilag, eller tilsvarende bestemmelser.
               2.   Udtrykket »medlemsstat(er)«, der er anført i de retsakter, der henvises til i del A i dette bilag, anses for at finde anvendelse på Schweiz ud over de stater, der er omfattet af de pågældende EU-retsakter.
               Artikel 2
               1.   Ved anvendelsen af bestemmelserne i dette bilag tager de kontraherende parter hensyn til de EU-retsakter, som der henvises til i del B i dette bilag.
               2.   Ved anvendelsen af bestemmelserne i dette bilag tager de kontraherende parter de EU-retsakter ad notam, som der henvises til i del C i dette bilag.
               Artikel 3
               1.   Særlige bestemmelser om overgangsordninger i forbindelse med arbejdsløshedsforsikring for visse EU-medlemsstaters statsborgere, der har en schweizisk opholdstilladelse, som er gyldig i mindre end et år, vedrørende schweiziske bistandstillæg og vedrørende ydelser i henhold til den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning er fastsat i protokollen til dette bilag.
               2.   Protokollen udgør en integrerende del af dette bilag.
               DEL A:   OMHANDLEDE RETSAKTER

                           1.

                           Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (4 35) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 988/2009 af 16. september 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger og fastsættelse af indholdet i dets bilag (5 36).

                              Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasninger til forordning (EF) nr. 883/2004:

                                       a)

                                       Der foretages følgende tilføjelse til bilag I, afdeling I:
                                       »Schweiz

                                       Kantonal lovgivning om forskud på underholdsbidrag baseret på artikel 131, stk. 2, og 293, stk. 2, i forbundsloven (Federal Civil Act).«

                                       b)

                                       Der foretages følgende tilføjelse til bilag I, afdeling II:
                                       »Schweiz

                                       Ydelser i forbindelse med fødsel og adoption i medfør af den relevante kantonale lovgivning baseret på artikel 3, stk. 2, i forbundsloven om børnetilskud (Federal Family Allowances Act).«

                                       c)

                                       Der foretages følgende tilføjelser til bilag II:
                                       »Tyskland-Schweiz

                                                   a)

                                                   Hvad angår overenskomsten om social sikring af 25. februar 1964, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 9. september 1975 og nr. 2 af 2. marts 1989:

                                                               i)

                                                               punkt 9b, stk. 1, punkt 1-4, i slutprotokollen (lovgivning, der finder anvendelse på, og ret til naturalydelser ved sygdom for personer med bopæl i den tyske eksklave Büsingen)

                                                               ii)

                                                               punkt 9e, stk. 1, litra b), første, andet og fjerde punktum, i slutprotokollen (adgang til frivillig sygeforsikring i Tyskland ved flytning i Tyskland).

                                                   b)

                                                   Hvad angår overenskomsten om arbejdsløshedsforsikring af 20. oktober 1982, som ændret ved tillægsprotokol af 22. december 1992:

                                                               i)

                                                               Artikel 8, stk. 5. Med et beløb svarende til størrelsen af det kantonale bidrag i henhold til schweizisk lovgivning yder Tyskland (kommunen Büsingen) tilskud til udgifterne til de faktiske stillinger i forbindelse med arbejdsmarkedsforanstaltninger, som er besat af arbejdstagere, der er omfattet af denne bestemmelse.

                                          Spanien-Schweiz

                                       Punkt 17 i slutprotokollen til overenskomsten om social sikring af 13. oktober 1969, som ændret ved tillægsoverenskomst af 11. juni 1982; personer, der er omfattet af den spanske forsikring i henhold til denne bestemmelse, er fritaget for at være omfattet af den schweiziske sygeforsikring.

                                          Italien-Schweiz

                                       Artikel 9, stk. 1, i overenskomst om social sikring af 14. december 1962, som ændret ved tillægsoverenskomst nr. 1 af 18. december 1963, tillægsaftale af 4. juli 1969, tillægsprotokol af 25. februar 1974 samt tillægsaftale nr. 2 af 2. april 1980.«

                                       d)

                                       Der foretages følgende tilføjelse til bilag IV:
                                       »Schweiz«

                                       e)

                                       Der foretages følgende tilføjelse til bilag VIII, del 1:
                                       »Schweiz

                                       Alle ansøgninger om alderdoms-, efterladte- og invalidepension efter den almindelige ordning (forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring samt forbundslov om invalideforsikring) samt alderspensioner under den lovbestemte erhvervsordning (forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning).«

                                       f)

                                       Der foretages følgende tilføjelse til bilag VIII, del 2:
                                       »Schweiz

                                       Alderdoms-, efterladte- og invalidepension under den lovbestemte erhvervsordning (forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalidepensionsordning).«

                                       g)

                                       Der foretages følgende tilføjelse til bilag IX, del II:
                                       »Schweiz

                                       Efterladte- og invalidepension under den lovbestemte erhvervsordning (forbundslov om den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalidepensionsordning).«

                                       h)

                                       Der foretages følgende tilføjelse til bilag X:

                                                   »1.

                                                   Tillægsydelser (forbundslov om tillægsydelser af 19. marts 1965) og dermed ligestillede ydelser i henhold til den kantonale lovgivning.

                                                   2.

                                                   Pension i alvorlige tilfælde fra invalideforsikringen (artikel 28, stk. 1a, i forbundslov om invalideforsikring af 19. juni 1959 i den reviderede udgave af 7. oktober 1994).

                                                   3.

                                                   Ikke-bidragspligtige ydelser ved arbejdsløshed af blandet karakter i henhold til den kantonale lovgivning.

                                                   4.

                                                   Ikke-bidragspligtig ekstraordinær invalidepension for handicappede (artikel 39 i forbundslov om invalidepension af 19. juni 1959), som ikke før deres uarbejdsdygtighed var underlagt schweizisk lovgivning baseret på en aktivitet som arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende.«

                                       i)

                                       Der foretages følgende tilføjelse til bilag XI:
                                       »Schweiz

                                                   1.

                                                   Artikel 2 i forbundslov om alderdoms- og efterladteforsikring samt artikel 1 i forbundslov om invalideforsikring, som omhandler frivillig forsikring inden for disse forsikringsgrene for schweiziske statsborgere med bopæl i en medlemsstat, der ikke er omfattet af aftalen, finder anvendelse på personer, der er bosat uden for Schweiz, og som er statsborgere i de øvrige stater, som er omfattet af aftalen, samt på flygtninge og statsløse, der er bosat i disse stater, når disse personer tilmelder sig den frivillige forsikring senest et år efter den dag, hvor de er ophørt med at være forsikret efter alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordningen efter en forsikringsperiode uden afbrydelser på mindst fem år.

                                                   2.

                                                   Når en person ophører med at være forsikret efter den schweiziske alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning efter en forsikringsperiode uden afbrydelser på mindst fem år, har den pågældende ret til at fortsætte forsikringen med arbejdsgiverens samtykke, hvis han er beskæftiget i en medlemsstat, som ikke er omfattet af aftalen, for en arbejdsgiver i Schweiz, og hvis han indgiver ansøgning herom inden for seks måneder efter, at han er ophørt med at være forsikret.

                                                   3.

                                                   Tvungen omfattelse af den schweiziske sygeforsikringsordning og muligheder for fritagelse

                                                               a)

                                                               Følgende personer, som ikke er bosat i Schweiz, er omfattet af schweizisk lovgivning om tvungen omfattelse af den schweiziske sygesikringsordning:

                                                                           i)

                                                                           personer, der er omfattet af schweizisk lovgivning i henhold til forordningens afsnit II

                                                                           ii)

                                                                           personer, for hvem Schweiz skal afholde udgifterne til ydelserne i henhold til forordningens artikel 24, 25 og 26

                                                                           iii)

                                                                           personer, der oppebærer ydelser ved arbejdsløshed fra den schweiziske forsikring

                                                                           iv)

                                                                           personer, som er familiemedlemmer til de under i) og iii) nævnte personer eller til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning, undtagen hvis disse familiemedlemmer er bosat i en af følgende stater: Danmark, Spanien, Ungarn, Portugal, Sverige eller Det Forenede Kongerige

                                                                           v)

                                                                           personer, som er familiemedlemmer til de under ii) nævnte personer eller til en pensionist, som er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den schweiziske sygeforsikringsordning, undtagen hvis disse familiemedlemmer er bosat i en af følgende stater: Danmark, Portugal, Sverige eller Det Forenede Kongerige

                                                                     Ved udtrykket familiemedlem forstås enhver, der defineres som familiemedlem i henhold til lovgivningen i bopælslandet.

                                                               b)

                                                               De personer, der er omhandlet i litra a), kan efter ansøgning blive fritaget for at være omfattet af den tvungne forsikring, hvis og så længe de er bosat i en følgende medlemsstater, og kan dokumentere, at de er forsikret mod sygdom i den pågældende stat: Tyskland, Frankrig, Italien, Østrig samt for de i litra a), nr. iv) og v), omhandlede personer: Finland og for de i litra a), nr. ii), omhandlede personer: Portugal.
                                                               Denne ansøgning

                                                                           aa)

                                                                           skal indgives inden for tre måneder efter det tidspunkt, hvor den pågældende har pligt til at blive forsikret i Schweiz; når ansøgningen i begrundede tilfælde indgives efter udløbet af denne frist, træder fritagelsen i kraft med virkning fra det tidspunkt, hvor forsikringspligten indtræder

                                                                           bb)

                                                                           omfatter alle familiemedlemmer, der er bosat i den samme stat.

                                                   4.

                                                   Såfremt en person, som i henhold til forordningens afsnit II er omfattet af schweizisk lovgivning, ved anvendelsen af punkt 3, litra b), for så vidt angår sygdomsforsikring, er omfattet af lovgivningen i en anden stat, som er omfattet af denne aftale, afholder den schweiziske institution for forsikring mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt ulykkestilfælde og den kompetente institution for sygeforsikring hver især halvdelen af udgifterne til naturalydelser ved ulykkestilfælde, når der består krav på naturalydelser over for begge institutioner. Selv hvor en sygeforsikringsinstitution i bopælslandet er forpligtet til at udrede ydelser i anledning af en arbejdsulykke eller erhvervssygdom eller et ulykkestilfælde på vej til eller fra arbejde, afholder den schweiziske institution for forsikring mod arbejdsulykker og erhvervssygdomme samt ulykkestilfælde alene disse udgifter.

                                                   5.

                                                   Personer, der er beskæftiget, men som ikke er bosat i Schweiz, og som er omfattet af den lovbestemte forsikring i deres bopælsland i henhold til punkt 3, litra b), samt deres familiemedlemmer, er omfattet af bestemmelserne i forordningens artikel 19 under et ophold i Schweiz.

                                                   6.

                                                   Ved anvendelsen af forordningens artikel 18, 19, 20 og 27 i Schweiz afholder den kompetente forsikringsinstitution samtlige fakturerede udgifter.

                                                   7.

                                                   De perioder med dagpengeforsikring, som er blevet tilbagelagt efter forsikringen i en anden medlemsstat, som er omfattet af aftalen, tages i betragtning med henblik på at mindske eller fjerne et eventuelt forbehold i dagpengeforsikringen i tilfælde af sygdom eller moderskab, når den pågældende tilmelder sig en schweizisk assurandør inden tre måneder efter udmeldelsen af den udenlandske forsikring.

                                                   8.

                                                   En arbejdstager eller en selvstændig erhvervsdrivende, som ikke længere er omfattet af schweizisk lovgivning om invalideforsikring, og som på grund af et ulykkestilfælde eller sygdom har været nødsaget til at ophøre med sin erhvervsmæssige beskæftigelse i Schweiz, som har været hans eksistensgrundlag, anses for omfattet af denne forsikring med henblik på erhvervelse af ret til revalideringsforanstaltninger indtil udbetalingen af en invalidepension, og mens disse foranstaltninger finder sted, såfremt han ikke påbegynder en anden erhvervsmæssig beskæftigelse uden for Schweiz.«

                           2.

                           Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (6).

                              Ved anvendelsen af aftalen foretages der følgende tilpasning af forordning (EF) nr. 987/2009:

                                       a)

                                       Der foretages følgende tilføjelse til bilag I:
                                       »Ordning mellem Schweiz og Frankrig af 26. oktober 2004 om fastsættelse af særlige procedurer for refusion af sygehjælp
                                       Ordning mellem Schweiz og Italien af 20. december 2005 om fastsættelse af særlige procedurer for refusion af sygehjælp«

                           3.

                           Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (7), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 592/2008 af 17. juni 2008 (8), som gældende mellem Schweiz og medlemsstaterne før denne afgørelses ikrafttræden, og ved henvisninger i forordning (EF) nr. 883/2004 eller (EF) nr. 987/2009 eller vedrørende tidligere tilfælde.

                           4.

                           Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af forordning (EØF) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (9), senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 120/2009 af 9. februar 2009 (10), som gældende mellem Schweiz og medlemsstaterne før denne afgørelses ikrafttræden, og ved henvisninger i forordning (EF) nr. 883/2004 eller (EF) nr. 987/2009 eller vedrørende tidligere tilfælde.

                           5.

                           Rådets direktiv 98/49/EF af 29. juni 1998 om beskyttelse af supplerende pensionsrettigheder for arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, der flytter inden for Fællesskabet (11).

                     DEL B:   RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE BEHØRIGT HENSYN TIL

                           1.

                           Afgørelse nr. A1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om indførelse af en dialog- og forligsprocedure om dokumenters gyldighed, fastlæggelse af, hvilken lovgivning der skal anvendes, og tilkendegivelse af ydelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (12).

                           2.

                           Afgørelse nr. A2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om fortolkning af artikel 12 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 om den lovgivning, der finder anvendelse på udstationerede arbejdstagere og selvstændige erhvervsdrivende, som midlertidigt er beskæftiget uden for den kompetente stat (13).

                           3.

                           Afgørelse nr. A3 af 17. december 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om sammenlægning af uafbrudte udstationeringsperioder tilbagelagt i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (14).

                           4.

                           Afgørelse nr. E1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om praktiske retningslinjer for overgangsperioden for den i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 omhandlede elektroniske dataudveksling (15).

                           5.

                           Afgørelse nr. F1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om fortolkning af artikel 68 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 om samtidig ret til familieydelser (16).

                           6.

                           Afgørelse nr. H1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om overgangen fra Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009 og anvendelsen af afgørelser og henstillinger fra Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger (17).

                           7.

                           Afgørelse nr. H2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om virksomheden for og sammensætningen af Det Tekniske Udvalg for Databehandling under Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger (18).

                           8.

                           Afgørelse nr. H3 af 15. oktober 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om den dato, der skal tages hensyn til ved fastsættelse af omregningskursen, som nævnt i artikel 90 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (19).

                           9.

                           Afgørelse nr. H4 af 22. december 2009 truffet af den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om sammensætningen af og virkemåden for så vidt angår Revisionsudvalget under Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger (20).

                           10.

                           Afgørelse nr. H5 af 18. marts 2010 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om samarbejde om bekæmpelse af svig og fejl inden for rammerne af Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 ved koordinering af sociale sikringsordninger (21).

                           11.

                           Afgørelse nr. P1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om fortolkning af artikel 50, stk. 4, artikel 58 og artikel 87, stk. 5, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 i forbindelse med tilkendelse af ydelser ved invaliditet, alderdom og dødsfald (22).

                           12.

                           Afgørelse nr. S1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om det europæiske sygesikringskort (23).

                           13.

                           Afgørelse nr. S2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikringsordninger om de tekniske specifikationer for det europæiske sygesikringskort (24).

                           14.

                           Afgørelse nr. S3 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om definitionen af de ydelser, der er omfattet af artikel 19, stk. 1, og artikel 27, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og artikel 25, afsnit A, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (25).

                           15.

                           Afgørelse nr. S4 af 2. oktober 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om procedurerne for refusion i forbindelse med gennemførelsen af artikel 35 og 41 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 (26).

                           16.

                           Afgørelse nr. S5 af 2. oktober 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om fortolkningen af begrebet »naturalydelser« som defineret i artikel 1, litra va), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 i tilfælde af sygdom eller moderskab i henhold til artikel 17, 19, 20 og 22, artikel 24, stk. 1, artikel 25 og 26, artikel 27, stk. 1, 3, 4 og 5, artikel 28 og 34 og artikel 36, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 og om beregning af de ydelser, der skal refunderes i henhold til artikel 62, 63 og 64 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 (27).

                           17.

                           Afgørelse nr. S6 af 22. december 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om registreringen i bopælsmedlemsstaten i henhold til artikel 24 i forordning (EF) nr. 987/2009 og etableringen af fortegnelser i henhold til artikel 64, stk. 4, i forordning (EF) nr. 987/2009 (28).

                           18.

                           Afgørelse nr. S7 af 22. december 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om overgangen fra forordning (EØF) nr. 1408/71 og (EØF) nr. 574/72 til forordning (EF) nr. 883/2004 og (EF) nr. 987/2009 og anvendelsen af refusionsprocedurer (29).

                           19.

                           Afgørelse nr. U1 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om artikel 54, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 angående familietillæg til ydelser ved arbejdsløshed (30).

                           20.

                           Afgørelse nr. U2 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om rækkevidden af artikel 65, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 angående ret til ydelser ved arbejdsløshed for andre fuldtidsledige end grænsearbejdere, som under deres seneste beskæftigelse eller selvstændige virksomhed var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente medlemsstat (31).

                           21.

                           Afgørelse nr. U3 af 12. juni 2009 truffet af Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om rækkevidden af udtrykket »delvis arbejdsløshed« i forbindelse med de i artikel 65, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 omhandlede arbejdsløse (32).

                     DEL C:   RETSAKTER, SOM DE KONTRAHERENDE PARTER SKAL TAGE AD NOTAM

                           1.

                           Henstilling nr. U1 af 12. juni 2009 fra Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om den lovgivning, der skal finde anvendelse på arbejdsløse, der udøver lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed på deltidsbasis i en anden medlemsstat end bopælslandet (33).

                           2.

                           Henstilling nr. U2 af 12. juni 2009 fra Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger om anvendelse af artikel 64, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 på arbejdsløse, som ledsager deres ægtefælle eller partner, der udøver lønnet beskæftigelse eller selvstændig virksomhed, til en anden medlemsstat end den kompetente stat (34).

               PROTOKOL
               til bilag II til aftalen
               I.   Arbejdsløshedsforsikring

               Følgende regler finder anvendelse på arbejdstagere, som er statsborgere i Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Republikken Letland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn, Republikken Polen, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republik indtil 30. april 2011 og på arbejdstagere, som er statsborgere i Republikken Bulgarien og Rumænien indtil 31. maj 2016.

                           1.

                           For så vidt angår arbejdsløshedsforsikring for arbejdstagere, som har en opholdstilladelse af under et års varighed, gælder følgende ordning:

                                       1.1.

                                       Kun arbejdstagere, som har indbetalt bidrag i Schweiz i den i forbundslov om tvungen arbejdsløshedsforsikring og dagpenge i tilfælde af insolvens (loi fédérale sur l'assurance-chômage obligatoire et l'indemnité en cas d'insolvabilité — LACI) (4 35) fastsatte minimumsperiode, og som endvidere opfylder de øvrige betingelser for ret til arbejdsløshedsunderstøttelse, har ret til ydelser fra arbejdsløshedsforsikringen på de i loven fastsatte betingelser.

                                       1.2.

                                       En del af de bidrag, som er blevet opkrævet for arbejdstagere, som ikke har indbetalt bidrag i en tilstrækkelig lang periode til at være berettiget til arbejdsløshedsunderstøttelse i Schweiz i overensstemmelse med punkt 1.1, overføres til deres hjemland ifølge de i punkt 1.3. fastsatte regler som tilskud til udgifterne til de ydelser, der udbetales til disse arbejdstagere ved fuldtidsledighed; disse arbejdstagere har således ikke ret til ydelser fra arbejdsløshedsforsikringen i Schweiz i tilfælde af fuldtidsledighed. De har dog ret til dagpenge under ledighed ved dårligt vejr og i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens. Ydelser ved fuldtidsledighed afholdes af hjemlandet, forudsat at arbejdstagerne stiller sig til rådighed for arbejdsformidlingen. Forsikringsperioder, der er tilbagelagt i Schweiz, medregnes, som om de var blevet tilbagelagt i hjemlandet.

                                       1.3.

                                       Den bidragsandel, som er blevet opkrævet for arbejdstagere ifølge punkt 1.2, refunderes hvert år i overensstemmelse med følgende bestemmelser:

                                                   a)

                                                   Disse arbejdstageres bidragsandel beregnes for hvert enkelt land på grundlag af det årlige antal beskæftigede arbejdstagere og gennemsnittet af de bidrag, der hvert år indbetales for hver enkelt arbejdstager (arbejdsgiver- og arbejdstagerbidrag).

                                                   b)

                                                   En del af det således fastsatte beløb, som svarer til arbejdsløshedsunderstøttelsens procentvise andel af alle de øvrige under punkt 1.2 anførte ydelser, refunderes i arbejdstagernes hjemland, og Schweiz tilbageholder et beløb med henblik på senere ydelser (5 36).

                                                   c)

                                                   Schweiz fremsender hvert år en opgørelse over de bidrag, som er blevet overført. Hjemlandene kan, hvis de anmoder herom, få oplyst beregningsgrundlag og størrelsen af de overførsler, der er blevet foretaget. Hjemlandene oplyser hvert år Schweiz om antallet af personer, der har oppebåret ydelser ved arbejdsløshed i henhold til punkt 1.2.

                           2.

                           Hvis en medlemsstat, der er omfattet af denne ordning, har problemer som følge af, at overførselsordningen bortfalder, eller såfremt Schweiz har problemer med sammenlægningsordningen, kan problemerne forelægges Det Blandede Udvalg af en af de kontraherende parter.

                     II.   Bistandstillæg

               Bistandstillægget i henhold til den schweiziske forbundslov af 19. juni 1959 om invalideforsikring (LAI) og forbundsloven af 20. december 1946 om alderdoms- og efterladteforsikring (LAVS) som ændret 8. oktober 1999) tilkendes kun, hvis den pågældende er bosat i Schweiz.
               III.   Den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning

               Uanset artikel 10, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 udbetales den overgangsydelse, der er fastsat i forbundslov om fri overgang til den erhvervstilknyttede alderdoms-, efterladte- og invalideforsikringsordning (Loi fédérale sur le libre passage dans la prévoyance professionnelle vieillesse, survivants et invalidité) af 17. december 1993, efter ansøgning til en arbejdstager eller selvstændig erhvervsdrivende, som har til hensigt at forlade Schweiz definitivt, og som ikke længere er omfattet af schweizisk lovgivning i henhold til bestemmelserne i forordningens afsnit II, forudsat at den pågældende forlader Schweiz inden for fem år efter aftalens ikrafttrædelse.
            «

         (1)  EUT L 270 af 29.9.2006, s. 67.

         (2)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.

         (3)  EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

         (4)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.

         (5)  EUT L 284 af 30.10.2009, s. 43.

         (6)  EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.

         (7)  EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.

         (8)  EUT L 177 af 4.7.2008, s. 1.

         (9)  EFT L 74 af 27.3.1972, s. 1.

         (10)  EUT L 39 af 10.2.2009, s. 29.

         (11)  EFT L 209 af 25.7.1998, s. 46.

         (12)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 1.

         (13)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 5.

         (14)  EUT C 149 af 8.6.2010, s. 3.

         (15)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 9.

         (16)  EUT C 106,af 24.4.2010, s. 11.

         (17)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 13.

         (18)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 17.

         (19)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 56.

         (20)  EUT C 107 af 27.4.2010, s. 3.

         (21)  EUT C 149 af 8.6.2010, s. 5.

         (22)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 21.

         (23)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 23.

         (24)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 26.

         (25)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 40.

         (26)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 52.

         (27)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 54.

         (28)  EUT C 107 af 27.4.2010, s. 6.

         (29)  EUT C 107 af 27.4.2010, s. 8.

         (30)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 42.

         (31)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 43.

         (32)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 45.

         (33)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 49.

         (34)  EUT C 106 af 24.4.2010, s. 51.

         (35)  På nuværende tidspunkt 12 måneder.

         (36)  Overførte bidrag for arbejdstagere, som gør brug af deres ret til arbejdsløshedsforsikring i Schweiz efter at have indbetalt bidrag i mindst 12 måneder — under flere ophold — fordelt over to år.

      BILAG II

         ERKLÆRING

         om erklæringen om Schweiz' deltagelse i udvalg

      Den Administrative Kommission for Vandrende Arbejdstageres Sociale Sikring, jf. andet led i erklæringen om Schweiz' deltagelse i udvalg (EFT L 114 af 30.4.2002, s. 72), er ved artikel 71 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 blevet omdøbt til Den Administrative Kommission for Koordinering af Sociale Sikkerhedsordninger.


title: 2006/70/EF,Euratom: Kommissionens afgørelse af  31. januar 2006  om ændring af afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom

text:
               7.2.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 34/32

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 31. januar 2006
   om ændring af afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom
   (2006/70/EF, Euratom)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 218, stk. 2,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 131,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 21, stk. 1, og artikel 41, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionens sikkerhedsforskrifter er fastsat i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (1).

               (2)

               Kommissionen har vedtaget en række ændringer i ansvarsfordelingen og i udpegelsen af afdelinger og tjenester.

               (3)

               Definitionerne i bilaget til afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom bør være i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i teksten.

               (4)

               Teksten om sikkerhedsforskrifter bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Sikkerhedsforskrifterne som anført i bilaget til afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom ændres således:

               1)

               I punkt 4.2, litra e), erstattes »Kommissionens formand« af »Direktøren for Kommissionens Direktorat for Sikkerhed«.

               2)

               Punkt 13 affattes således:
               »13.   KOMMISSIONENS SIKKERHEDSRÅD
               Der oprettes ved Kommissionen et sikkerhedsråd. Det omfatter generaldirektøren for Personale og Administration, som varetager formandsposten, et medlem af kabinettet for den kommissær, der er ansvarlig for sikkerhedsspørgsmål, et medlem af formandens kabinet, vicegeneralsekretæren, der varetager formandsposten i Kommissionens kriseforvaltningsgruppe, generaldirektørerne for Den Juridiske Tjeneste, Forbindelser med Tredjelande, Retlige og Indre Anliggender, Frihed og Sikkerhed, Det Fælles Forskningscenter, Informatik, Den Interne Revisionstjeneste samt direktøren for Kommissionens Direktorat for Sikkerhed eller disses repræsentanter. Andre tjenestemænd i Kommissionen kan indbydes til at deltage. Dets opgave er at vurdere sikkerhedsforanstaltningerne inden for Kommissionen og at fremsætte henstillinger på dette område til Kommissionens medlem med ansvar for sikkerhedsspørgsmål.«

               3)

               I tillæg 2 erstattes »formanden« af »Kommissionens medlem med ansvar for sikkerhedsspørgsmål«.

               4)

               I punkt 10, litra c), i tillæg 4 erstattes »formanden« af »direktøren for Kommissionens Direktorat for Sikkerhed«.

               5)

               I punkt 7 i tillæg 5 erstattes »formanden« af »Kommissionens medlem med ansvar for sikkerhedsspørgsmål«.

               6)

               I hele teksten om sikkerhedsspørgsmål med tilhørende tillæg erstattes:

                           a)

                           »Kommissionens Sikkerhedskontor« og »Kommissionens Sikkerhedstjeneste« af »Kommissionens Direktorat for Sikkerhed«.

                           b)

                           »Chefen for Kommissionens Sikkerhedskontor« af »direktøren for Kommissionens Direktorat for Sikkerhed«.

               7)

               Der tilføjes en ny betragtning efter betragtning 7 i bilaget med følgende ordlyd: »Disse forskrifter indskrænker ikke anvendelsen af traktatens artikel 286 eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2006.

            På Kommissionens vegne

         Siim KALLAS

            Næstformand

      (1)  EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1. Senest ændret ved afgørelse 2005/94/EF, Euratom (EUT L 31 af 4.2.2005, s. 66).


Avis juridique important

|

32000D0756

2000/756/EF, Euratom: Rådets afgørelse af 30. november 2000 om beskikkelse af et fransk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg

EF-Tidende nr. L 304 af 05/12/2000 s. 0015 - 0015

Rådets afgørelseaf 30. november 2000om beskikkelse af et fransk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2000/756/EF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 258,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 166,under henvisning til Rådets afgørelse af 15. september 1998 om beskikkelse af medlemmerne af Det Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 1998 til den 20. september 2002(1),i betragtning af, at en plads som medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg er blevet ledig efter Joël DECAILLONs fratræden, der blev meddelt Rådet den 10. maj 2000;under henvisning til den kandidatliste, som Frankrigs regering har forelagt, ogefter at have indhentet udtalelse fra Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelAn LE NOUAIL beskikkes som medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg som efterfølger for Joël DECAILLON for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 20. september 2002.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2000.På Rådets vegneM. DemessineFormand(1) EFT L 257 af 19.9.1998, s. 37.


Avis juridique important

|

31988D0287

88/287/EØF: Kommissionens afgørelse af 11. maj 1988 om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende reproduktion uden tilladelse i Indonesien af lydmedier med optagelse efter Republikken Indonesiens tilsagn om at sikre EF-statsborgeres lydmedier med optagelse samme beskyttelse som den, der ydes indonesiske statsborgeres lydmedier med optagelse

EF-Tidende nr. L 123 af 17/05/1988 s. 0051 - 0052

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 11. maj 1988  om afslutning af undersoegelsesproceduren vedroerende reproduktion uden tilladelse i Indonesien af lydmedier med optagelse efter Republikken Indonesiens tilsagn om at sikre EF-statsborgeres lydmedier med optagelse samme beskyttelse som den, der ydes indonesiske statsborgeres lydmedier med optagelse  (88/287/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2641/84 af 17. september 1984 om styrkelse af den faelles handelspolitik, saerlig med hensyn til beskyttelse mod uretmaessig handelspraksis (1),  efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, der er nedsat ved naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  Den 16. marts 1987 modtog Kommissionen i medfoer af artikel 3, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2641/84 en klage, indgivet af sammenslutningen af de europaeiske medlemmer af IFPI (International Federation of Phonogram and Videogram Producers) paa vegne af naesten alle faellesskabsproducenterne af lydoptagelser vedroerende reproduktion uden tilladelse i Indonesien af lydmedier med optagelse;  denne klage indeholdt beviser for uretmaessig handelspraksis og heraf foelgende skade, som efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg blev anset for tilstraekkelige til at berettige til indledning af en procedure;  Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en undersoegelsesprocedure vedroerende uretmaessig handelspraksis i form af reproduktion uden tilladelse i Indonesien af lydmedier med optagelse;  Kommissionen underrettede officielt repraesentanterne for det paagaeldende land samt klageren og gav alle beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftigt og til at anmode om at blive hoert mundtligt;  repraesentanterne for det paagaeldende land og klageren anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet, og tilkendegav deres mening skriftligt. Klageren gentog sin anmodning om, at EF-institutionerne skulle vedtage gengaeldelsesforanstaltninger over for Indonesien, saafremt dette land ikke traf foranstaltninger til at bringe den skadeforvoldende situation til ophoer;  visse europaeiske sammenslutninger, bl.a. Fédération Internationale des Musiciens, Publishers Association, Fédération Internationale des Acteurs samt Association Européenne de produits de marque fremkom med bemaerkninger; alle erklaerende sig enige i det standpunkt, som klageren forsvarede;  Kommissionen indledte sin undersoegelse med at indhente de oplysninger, den ansaa for noedvendige til fastlaeggelse af de faktiske forhold;  under proceduren anmodede de indonesiske myndigheder Kommissionen om at suspendere undersoegelsesproceduren;  til stoette for deres anmodning gjorde de gaeldende, at det indonesiske parlament netop havde vedtaget et lovforslag om aendring af den indonesiske lov at 1982 om ophavsret, at aendringerne af den gamle lovtekst havde til foelge dels maerkbart at oege beskyttelsen i henhold til indonesisk lovgivning af indonesiske statsborgeres vaerker, herunder ogsaa lydmedier med optagelse, dels ved en ny artikel 48 at goere det muligt at udvide den beskyttelse, der indroemmes vaerker af indonesiske statsborgere, til ogsaa at omfatte vaerker af tredjelandes statsborgere og endelig, at de var rede til at indlede konsultationer med Kommissionen med henblik paa at naa til en loesning, der skal sikre vaerker af medlemsstaternes statsborgere samme beskyttelse som den, der ydes indonesiske statsborgeres vaerker;  efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg fandt Kommissionen, at det var i Faellesskabets interesse at imoedekomme denne anmodning og at indlede konsultationer med de indonesiske myndigheder for at naa frem til en ordning, der kunne loese det af IFPI rejste problem;  derfor suspenderede Kommissionen ved beslutning 87/553/EOEF (3) undersoegelsesproceduren indtil den 29. februar 1988;  efter denne suspension fandt der konsultationer sted med de indonesiske myndigheder foerst i Djakarta (Indonesien) og derefter i Bruxelles (Belgien);  efter disse konsultationer gav Republikken Indonesien, under afventning af dens forestaaende tiltraedelse af eller tilslutning til de internationale konventioner, tilsagn om at sikre EF-statsborgeres lydmedier med optagelse samme beskyttelse som den, der ydes indonesiske statsborgeres vaerker i Indonesien, forudsat at Faellesskabets medlemsstater paa deres omraade sikrer beskyttelse af indonesiske statsborgeres lydmedier med optagelse;  efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg fandt Kommissionen, at denne foranstaltning maatte anses for tilfredsstillende efter artikel 9, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 2641/84, idet den goer det muligt at eliminere den skade, som foranlediges af den handelspraksis, der foelges af Republikken Indonesien; derfor burde tilsagnet godtages i Faellesskabets interesse og proceduren afsluttes, uden at der blev vedtaget beskyttelsesforanstaltninger i henhold til artikel 10, stk. 3, i naevnte forordning;  den beroerte erhvervsgren i Faellesskabet er blevet hoert og har givet sin tilslutning til, at undersoegelsesproceduren afsluttes -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  Undersoegelsesproceduren vedroerende reproduktion uden tilladelse i Indonesien af lydmedier med optagelse afsluttes.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. maj 1988.  Paa Kommissionens vegne  Willy DE CLERCQ  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 252 af 20. 9. 1984, s. 1.  (2) EFT nr. C 136 af 21. 5. 1987, s. 3.  (3) EFT nr. L 335 af 25. 11. 1987, s. 22.


title: Kommissionens Afgørelse af 22. oktober 1975 om udnævnelse af dens repræsentanter til bestyrelsen for Det europæiske Center for udvikling af erhvervsuddannelse

text:
Nr. L 279/28                           De Europæiske Fællesskabers Tidende                             30. 10. 75
                                        KOMMISSIONENS AFGØRELSE
                                                    af 22. oktober 1975
           om udnævnelse af dens repræsentanter til bestyrelsen for Det europæiske Center
                                       for udvikling af erhvervsudannelse
                                                        (75/643/EØF)
            KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
           under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab,
           under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10 . februar 1975 om opret
           telse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse (!), særlig artikel 4, og
           ud fra følgende betragtninger :
            Det påhviler Kommissionen at udnævne tre repræsentanter til Centrets bestyrelse ;
           det er formålstjenligt at vælge de tre repræsentanter på grundlag af det særlige bidrag, de
           skal yde til arbejdet i dette organ for Centret —
           VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                       Eneste artikel
            Hr. Michael Shanks, generaldirektør for sociale spørgsmål, Hr. Giuseppe Porcasi, kontor
            chef for »Erhvervsvejledning og Erhvervsuddannelse«, og Hr. Karl-Heinz Massoth, kontor
           chef i generaldirektoratet »Forskning, videnskab og Uddannelse«, udnævnes til medlem
            mer af bestyrelsen for Det europæiske Center for udvikling af erhvervsuddannelse som
            repræsentanter for Kommissionen for perioden 16. oktober 1975 til 15. oktober 1978 .
            Udfærdiget i Bruxelles, den 22. oktober 1975.
                                                                      På Kommissionens vegne
                                                                          Patrick HILLERY
                                                                           Næstformand
           (') EFT nr. L 39 af 13 . 2. 1975, s. 1 .


Avis juridique important

|

31997D0256

97/256/EF: Rådets Afgørelse af 14. april 1997 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til projekter uden for Fællesskabet (De central- og østeuropæiske lande, Middelhavslandene, landene i Latinamerika og Asien samt Sydafrika)

EF-Tidende nr. L 102 af 19/04/1997 s. 0033 - 0035

RÅDETS AFGØRELSE af 14. april 1997 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til projekter uden for Fællesskabet (De central- og østeuropæiske lande, Middelhavslandene, landene i Latinamerika og Asien samt Sydafrika) (97/256/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 235,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Det Europæiske Råd fastsatte på mødet i Essen den 9. og 10. december 1994 en førtiltrædelsesstrategi for de associerede lande i Central- og Østeuropa.(2) Det Europæiske Råd vedtog på mødet i Cannes den 26. og 27. juni 1995 at supplere budgetbistanden til Middelhavslandene ved at forhøje lån fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB) med det formål at fremme oprettelsen af et frihandelsområde og Euro-Middelhavs-partnerskabet.(3) Det Europæiske Råd opfordrede på mødet i Madrid den 15. og 16. december 1995 Rådet og Kommissionen til at gennemføre erklæringen om Euro-Middelhavs-partnerskabet og arbejdsprogrammet fra Barcelona-konferencen med Middelhavslandene (Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Malta, Marokko, Syrien, Tunesien, Tyrkiet samt Vestbredden og Gaza-striben); på samme møde fremhævede Det Europæiske Råd betydningen af EIB's rolle som instrument i samarbejdet mellem Fællesskabet og Latinamerika og opfordrede EIB til at intensivere sine aktiviteter i denne del af verden; Det Europæiske Råd noterede endvidere med hensyn til udvidelsesspørgsmålet, at videreførelsen af EIB's aktiviteter giver mulighed for generelt at øge inputtet til tiltrædelsesforberedelserne.(4) Det Europæiske Råd noterede på mødet i Firenze den 21. og 22. juni 1996 med tilfredshed resultatet af topmødet mellem Asien og Europa, der markerede et vendepunkt i forbindelserne mellem de to kontinenter.(5) De central- og østeuropæiske lande (Albanien, Bulgarien, Tjekkiet, Estland, Ungarn, Letland, Litauen, Polen, Rumænien, Slovakiet og Slovenien) er ved at gennemføre omfattende politiske og sociale reformer og har påbegyndt en grundlæggende omstrukturering af deres økonomier.(6) EIB er ved at afslutte de løbende låneprogrammer for de central- og østeuropæiske lande i henhold til Rådets afgørelse 93/696/EF (3) og den långivning, der følger af finansprotokollerne og det horisontale finansielle samarbejde i de lande i Middelhavsområdet, der ikke er medlem af Fællesskabet, som fastsat i forordning (EØF) nr. 1763/92 (4).(7) EIB har allerede afsluttet det treårige låneprogram i landene i Latinamerika og Asien i henhold til afgørelse 93/115/EØF (5); et nyt midlertidigt program i henhold til afgørelse 96/723/EF (6) vil gøre det muligt for EIB at videreføre sine låneaktiviteter i de pågældende lande.(8) Den 4. oktober 1994 godkendte Rådet en samarbejdsaftale mellem Fællesskabet og Den Sydafrikanske Republik, som har til formål at fremme en harmonisk, afbalanceret og bæredygtig social og økonomisk udvikling; EIB afslutter i juni 1997 det toårige låneprogram for Sydafrika i henhold til Rådets afgørelse 95/207/EF (7).(9) Rådet opfordrer EIB til at fortsætte sine transaktioner til støtte af investeringsprojekter i de central- og østeuropæiske lande, Middelhavslandene, landene i Latinamerika og Asien samt Sydafrika.(10) Det er hensigtsmæssigt at foretage visse forbedringer i programmerne med hensyn til varighed, anvendte instrumenter og landedækning.(11) Den garanti, der er omhandlet i denne afgørelse, bør ydes EIB.(12) Denne garanti er omfattet af betingelserne i forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 (8).(13) I juni 1996 forelagde Kommissionen efter aftale med EIB Rådet et forslag til en ny garantiordning for EIB's långivning til tredjelande.(14) Rådet godkendte den 2. december 1996 nogle konklusioner om nye garantiordninger for EIB-lån til tredjelande, hvorefter: »Omfanget af lån i tredjelande skal være i overensstemmelse med det finansielle overslag og Fællesskabets budgetdisciplin samt EIB's interne retningslinjer for lån til tredjelande og fastsættes under hensyn til konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Essen, Cannes og Madrid. Forslaget om en generalgaranti uden skelnen mellem regioner og projekter godkendes. Et risikodelingselement som foreslået af Kommissionen og EIB accepteres. EIB opfordres derfor til, hvor det er muligt, at sikre, at en betydelig del af dens udlån dækkes af fyldestgørende garantier fra tredjeparter for så vidt angår de kommercielle risici, således at budgetgarantien i sådanne tilfælde kun kommer til at omfatte politiske risici i form af manglende overførsel af valuta, ekspropriation, krig og civile uroligheder. EIB opfordres til at sigte imod, at 25 % af dens samlede lån under mandaterne dækkes af ikke-statslige garantier, der kan udvides på grundlag af individuelle mandater, når markedsbetingelserne gør det muligt. Hvorledes dette mål skal finde anvendelse på de individuelle mandater, vil blive nærmere fastsat i forbindelse med forhandlingen af disse mandater.«(15) Denne afgørelse bør være i overensstemmelse med ovennævnte konklusioner.(16) En garantidækningsgrad på 70 % er tilstrækkelig til at dække det samlede omfang af de nye lånemandater og andre lånebehov i denne afgørelses gyldighedsperiode.(17) De nye garantiordninger berører ikke bankens glimrende kreditværdighed.(18) Rådet konkluderede den 2. december 1996, at »garantifondens indbetalingssats bibeholdes på de nuværende niveauer indtil 1999«; Rådet konkluderede den 27. januar 1997, at »enhver indbetaling til lånegarantifonden skal ske på grundlag af den procentsats, der gælder på indbetalingstidspunktet, dvs. 15 % for øjeblikket og 14 % så snart som muligt«.(19) Kommissionen og EIB, der anerkender deres respektive ansvarsområder, bør sikre passende koordination mellem EIB's transaktioner i de låneberettigede tredjelande og gennemførelsen af Fællesskabets øvrige finansielle instrumenter.(20) Kommissionen og EIB bør i fællesskab sikre, at der ved fastsættelsen af mandaternes udnyttelsesgrad tages hensyn til de årlige udsving i, hvor store beløb Fællesskabet anmodes om at yde i betalingsbalancestøtte til tredjelande.(21) Rådet har godkendt denne afgørelse og navnlig mandatbeløbene under hensyntagen til Rådets konklusioner af 27. januar 1997, hvorefter: »medlemsstaterne og Kommissionen erklærer enstemmigt deres støtte til, at der oprettes en førtiltrædelsesstøttefacilitet af en anselig størrelse. De opfordrer EIB til senere på året at foreslå Styrelsesrådet en sådan facilitet. Faciliteten skal træde i kraft så snart som muligt i lyset af kommende tiltrædelser. Faciliteten skal godkendes i henhold til artikel 18 i EIB's vedtægter og skal ikke være dækket af nogen garanti via Fællesskabernes budget eller fra medlemsstaterne. De af fællesskabsgarantien omfattede EIB-lånerammer kan anses for at stemme overens med en tildeling på 1 050 mio. ECU til makrofinansiel bistand, idet det antages, at der er behov for 750 mio. ECU til Euratom-lån; loftet for den makrofinansielle bistand bør hæves til 1 200 mio. ECU, hvis Euratom-lånene i denne afgørelses anvendelsesperiode ikke overstiger 600 mio. ECU«.(22) Traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelse af denne afgørelse end artikel 235 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. Fællesskabet yder Den Europæiske Investeringsbank en samlet garanti i alle tilfælde, hvor EIB ikke modtager forfaldne betalinger på kreditter, som den har ydet i overensstemmelse med sine sædvanlige kriterier til investeringsprojekter i de central- og østeuropæiske lande, Middelhavslandene, landene i Latinamerika og Asien samt Den Sydafrikanske Republik.Garantien er begrænset til 70 % af det samlede kreditbeløb plus alle hermed forbundne beløb. Det samlede loft for de ydede kreditter svarer til 7 105 mio. ECU, der fordeler sig således:- de central- og østeuropæiske lande: 3 520 mio. ECU- Middelhavslandene: 2 310 mio. ECU- landene i Latinamerika og Asien: 900 mio. ECU- Den Sydafrikanske Republik: 375 mio. ECUog dækker en periode på tre år, der begynder den 31. januar 1997 for de central- og østeuropæiske lande, Middelhavslandene og landene i Latinamerika og Asien og den 1. juli 1997 for Den Sydafrikanske Republik. Hvis de lån, EIB har ydet, ved denne periodes udløb ikke når op på ovennævnte samlede beløb, forlænges perioden automatisk med seks måneder.2. Følgende lande er omfattet af denne afgørelse:- Central- og Østeuropa: Albanien, Bulgarien, Estland, Letland, Litauen, Polen, Rumænien, Slovakiet, Slovenien, Tjekkiet og Ungarn- Middelhavsområdet: Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Malta, Marokko, Syrien, Tunesien, Tyrkiet samt Vestbredden og Gaza-striben.- Latinamerika: Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Uruguay og Venezuela- Asien: Bangladesh, Brunei, Filippinerne, Indien, Indonesien, Kina, Macao, Malaysia, Mongoliet, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Thailand og Vietnam- Sydafrika.3. Den Europæiske Investeringsbank opfordres til at tilstræbe at dække de kommercielle risici i forbindelse med 25 % af sit udlån i henhold til denne afgørelse med ikke-statslige garantier, der kan udvides på grundlag af individuelle mandater, når markedsbetingelserne gør det muligt.Artikel 2 Kommissionen underretter hvert halve år Europa-Parlamentet og Rådet om situationen med hensyn til de låneaftaler, der er undertegnet, og de fremskridt, der er gjort med risikodelingen i henhold til artikel 1, stk. 3. Med henblik herpå sender EIB regelmæssigt de relevante oplysninger til Kommissionen.Artikel 3 Kommissionen orienterer hvert år Europa-Parlamentet og Rådet om lånetransaktionerne og fremsætter samtidig en vurdering af transaktionerne under ordningen og af samarbejdet mellem de finansielle institutioner, der opererer i det pågældende område.Artikel 4 Rådet evaluerer anvendelsen af denne afgørelse på grundlag af en beretning, som Kommissionen og EIB forelægger i juni 1998.Artikel 5 De nærmere bestemmelser for anvendelsen af denne afgørelse fastsættes i en aftale mellem Kommissionen og EIB.Artikel 6 Denne afgørelse får virkning på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 14. april 1997.På Rådets vegneJ. VAN AARTSENFormand(1) EFT nr. C 13 af 14. 1. 1996, s. 9.(2) EFT nr. C 115 af 14 4. 1997.(3) Rådets afgørelse 93/696/EF af 13. december 1993 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank med henblik på at dække tab i forbindelse med lån til projekter i de central- og østeuropæiske lande (Polen, Ungarn, Den Tjekkiske Republik, Den Slovakiske Republik, Rumænien, Bulgarien, Estland, Letland, Litauen og Albanien) (EFT nr. L 321 af 23. 12. 1993, s. 27).(4) Rådets forordning (EØF) nr. 1763/92 af 29. juni 1992 om finansielt samarbejde af interesse for alle tredjelande i Middelhavsområdet (EFT nr. L 181 af 1. 7. 1992, s. 5). Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1735/94 (EFT nr. L 182 af 16. 7. 1994, s. 6).(5) Rådets afgørelse 93/115/EØF af 15. februar 1993 hvorved Fællesskabet stiller garanti for Den Europæiske Investeringsbank for tab i forbindelse med lån til projekter af fælles interesse i visse tredjelande (EFT nr. L 45 af 23. 2. 1993, s. 27).(6) Rådets afgørelse 96/723/EF af 12. december 1996 om Fællesskabets garanti til Den Europæiske Investeringsbank mod tab i forbindelse med lån til projekter af fælles interesse i latinamerikanske og asiatiske lande, med hvilke Fællesskabet har indgået samarbejdsaftaler (Argentina, Bolivia, Brasilien, Chile, Colombia, Costa Rica, Ecuador, Guatemala, Honduras, Mexico, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, El Salvador, Uruguay og Venezuela; Bangladesh, Brunei, Filippinerne, Indien, Indonesien, Kina, Macao, Malaysia, Pakistan, Singapore, Sri Lanka, Thailand og Vietnam) (EFT nr. L 329 af 19. 12. 1996, s. 45).(7) Rådets afgørelse 95/207/EF af 1. juni 1995 om en fællesskabsgaranti til Den Europæiske Investeringsbank med henblik på at dække tab i forbindelse med lån til projekter i Sydafrika (EFT nr. L 131 af 15. 6. 1995, s. 31).(8) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2728/94 af 31. oktober 1994 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjelande (EFT nr. L 293 af 12. 11. 1994, s. 1).


Avis juridique important

|

31987D0281

87/281/EØF: Europa-Parlamentets afgørelse af 7. april 1987 om decharge til Kommissionen for den økonomiske forvaltning af Den tredje europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1985

EF-Tidende nr. L 137 af 27/05/1987 s. 0023 - 0023

*****  EUROPA-PARLAMENTETS  AFGOERELSE  af 7. april 1987  om decharge til Kommissionen for den oekonomiske forvaltning af Den tredje europaeiske Udviklingsfond for regnskabsaaret 1985  (87/281/EOEF)  EUROPA-PARLAMENTET,  - der henviser til EOEF-traktaten,  - der henviser til konventionerne undertegnet i Yaounde den 20. juli 1963 og den 29. juli 1969,  - der henviser til status og regnskaber fra Den tredje, fjerde og femte europaeiske Udviklingsfond for regnskabsaaret 1985 (1),  - der henviser til Revisionsrettens aarsberetning for regnskabsaaret 1985 med institutionernes svar (2),  - der minder om, at finansforordningen vedroerende Den tredje europaeiske Udviklingsfond i overensstemmelse med de davaerende bestemmelser i EOEF-traktaten bemyndigede Raadet til at give decharge; der dog understreger, at de paagaeldende bestemmelser i EOEF-traktaten aendredes gennem traktaten fra 1970 og derefter af traktaten fra 1975, og at Parlamentet har faaet tilkendt en generel befoejelse paa dechargeomraadet; der henviser til, at det faktum, at EUF endnu ikke er opfoert paa budgettet, er i modstrid med flere af traktatens bestemmelser og ikke kan begrunde en begraensning af Europa-Parlamentets dechargebefoejelser,  - der understreger, at afgoerelsen om decharge foerst og fremmest vedroerer resultaterne i det paagaeldende regnskabsaar og ikke de samlede resultater,  - der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget for Udvikling og Samarbejde (dok. A 2-9/87),  1. meddeler decharge til Kommissionen for den oekonomiske forvaltning af Den tredje europaeiske Udviklingsfond for regnskabsaaret 1985 paa grundlag af foelgende beloeb:  - betalinger: 5 940 034,54 ECU;  2. henviser til sine bemaerkninger i beslutningen, der er en del af denne afgoerelse;  3. paalaegger sin formand at sende denne afgoerelse og beslutningen med de ledsagende bemaerkninger til Kommissionen, Raadet, Revisionsretten og Den europaeiske Investeringsbank og at soerge for, at de offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (L-udgaven).  Udfaerdiget i Strasbourg, den 7. april 1987.  Sir Henry PLUMB  Formand  (1) KOM(86) 177 endel.  (2) EFT nr. C 321 af 15. 12. 1986.


title: 2012/471/EU: Rådets afgørelse af 13. december 2011 om undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Amerikas Forenede Stater og Den Europæiske Union om anvendelse og overførsel af passagerlisteoplysninger til United States Department of Homeland Security

text:
               11.8.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 215/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 13. december 2011
   om undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Amerikas Forenede Stater og Den Europæiske Union om anvendelse og overførsel af passagerlisteoplysninger til United States Department of Homeland Security
   (2012/471/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 82, stk. 1, litra d), og artikel 87, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               (1) Den 2. december 2010 vedtog Rådet sammen med forhandlingsdirektiver en afgørelse, der bemyndiger Kommissionen til at indlede forhandlinger mellem Unionen og Amerikas Forenede Stater om overførsel og anvendelse af passagerlisteoplysninger (PNR-oplysninger) for at forhindre og bekæmpe terrorisme og anden grov kriminalitet af grænseoverskridende karakter.

               (2)

               Forhandlingerne blev afsluttet med parafering af aftalen mellem Amerikas Forenede Stater og Den Europæiske Union om anvendelse og overførsel af passagerlisteoplysninger til United States Department of Homeland Security ("aftalen").

               (3)

               Aftalen respekterer de grundlæggende rettigheder og de principper, der navnlig er fastlagt ved Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, særlig retten til respekt for privatliv og familieliv, jf. chartrets artikel 7, retten til beskyttelse af personoplysninger, jf. chartrets artikel 8, og retten til adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, jf. chartrets artikel 47. Denne aftale bør anvendes i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.

               (4)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol, deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland.

               (5)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

               (6)

               Aftalen bør undertegnes med forbehold af dens indgåelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved på Unionens vegne bemyndigelse til undertegnelse af aftalen mellem Amerikas Forenede Stater og Den Europæiske Union om anvendelse og overførsel af passagerlisteoplysninger til United States Department of Homeland Security med forbehold af nævnte aftales indgåelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Unionens erklæring om aftalen, for så vidt angår dens forpligtelser i henhold til aftalens artikel 17 og 23, godkendes herved.
   Teksten til erklæringen er knyttet som bilag til denne afgørelse.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2011.

            På Rådets vegne

         M. CICHOCKI

            Formand

      BILAG

         Unionens erklæring om aftalen om anvendelse og overførsel af passagerlisteoplysninger (PNR-oplysninger) til United States Department of Homeland Security (»aftalen«) for så vidt angår dets forpligtelser i henhold til aftalens artikel 17 og 23

                     1.

                     Inden for rammerne af den fælles revisions- og evalueringsmekanisme, jf. aftalens artikel 23, og uden at dette berører andre spørgsmål, der eventuelt rejses gennem denne mekanisme, indhenter Unionen oplysninger fra De Forenede Stater, hvis det er relevant, om udvekslingen af oplysninger om overførsel af PNR-oplysninger om Unionsborgere og personer med ophold i Unionen til myndigheder i tredjelande, jf. aftalens artikel 17.

                     2.

                     Inden for rammerne af den fælles revisions- og evalueringsmekanisme, jf. denne erklærings punkt 1, indhenter Unionen alle relevante oplysninger fra De Forenede Stater om gennemførelsen af betingelserne for sådanne overførsler i overensstemmelse med artikel 17.

                     3.

                     Unionen lægger inden for rammerne af den fælles revisions- og evalueringsmekanisme, jf. denne erklærings punkt 1, særlig vægt på, at alle sikkerhedsforanstaltninger i forbindelse med gennemførelsen af artikel 17, stk. 2, overholdes, således at det sikres, at de tredjelande, der modtager sådanne oplysninger, har indvilliget i at træffe foranstaltninger til beskyttelse af privatlivets fred svarende til dem, som DHS anvender på PNR-oplysninger i henhold til aftalen.


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/817 af 11. maj 2017 om fastsættelse af den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Verdenshandelsorganisationen (WTO) til ændringen af punkt C, nr. ii), i bilag 3 til WTO-overenskomsten, for så vidt angår hyppigheden af WTO-medlemmernes fornyede undersøgelser af deres handelspolitik, og af forretningsordenen for Eksaminationsmyndigheden for Handelspolitik

text:
               13.5.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 122/71

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/817
   af 11. maj 2017
   om fastsættelse af den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Verdenshandelsorganisationen (WTO) til ændringen af punkt C, nr. ii), i bilag 3 til WTO-overenskomsten, for så vidt angår hyppigheden af WTO-medlemmernes fornyede undersøgelser af deres handelspolitik, og af forretningsordenen for Eksaminationsmyndigheden for Handelspolitik
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Punkt C, nr. ii), i bilag 3 til Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (»WTO-overenskomsten«) indeholder bestemmelser om hyppigheden for fornyede undersøgelser af WTO-medlemmernes handelspolitikker og -praksis. Hyppigheden af de fornyede undersøgelser af de enkelte medlemmers handelspolitik afhænger af medlemmets andel af verdenshandelen. De fire største handelsmedlemmer er i øjeblikket genstand for undersøgelse hvert andet år. De næste 16 medlemmer, for så vidt angår deres andel af verdenshandelen, undersøges hvert fjerde år, medens de øvrige medlemmer i øjeblikket undersøges hvert sjette år.

               (2)

               Forøgelsen af antallet af medlemmer af WTO siden 1995 har også øget antallet af de fornyede undersøgelser, der er nødvendige for at efterkomme bilag 3 til WTO-overenskomsten, hvilket øger presset på medlemmerne og på WTO's sekretariat. For at sikre effektiviteten af ordningen med fornyet undersøgelse foreslår WTO's Eksaminationsmyndighed for Handelspolitik (TPRB) at forlænge de cyklusser, der anvendes i dag, med ét år. Som følge heraf vil WTO-medlemmerne blive genstand for undersøgelse henholdsvis hvert tredje, femte eller syvende år, afhængigt af deres andel af verdenshandelen.

               (3)

               I overensstemmelse med artikel X.8 i WTO-overenskomsten skal afgørelser om at godkende ændringer af bilag 3 til WTO-overenskomsten træffes ved konsensus af Ministerkonferencen eller, i henhold til artikel IV.2 i WTO-overenskomsten, af Det Almindelige Råd i perioderne mellem samlingerne i Ministerkonferencen og træder i kraft for alle WTO's medlemmer, når de er blevet godkendt.

               (4)

               For at sikre den effektive virkning af ordningen med fornyet undersøgelse har TPRB anbefalet også at ændre sin forretningsorden for at foretage mindre ændringer, som vil gøre det lettere at udføre fornyede undersøgelser, såsom at det undersøgte medlem bevilges fire uger i stedet for de nuværende tre til besvarelsen af spørgsmål, når det anvender den alternative tidsplan. Andre ændringer i forretningsordenen, omfatter f.eks. muligheden for, at et WTO-medlem fremlægger væsentlige ændringer i sin handelspolitik på et møde i TPRB mellem to fornyede undersøgelser af handelspolitikken eller muligheden for, på anmodning af et medlem, at gøre den anden dag af den fornyede undersøgelse mere interaktiv ved at anvende paneler, eller ved at WTO's sekretariat offentliggør en liste over talere med indlæg fra WTO's medlemmer fra den første dag i den fornyede undersøgelse. TPRB kan træffe beslutning om at ændre sin forretningsorden i henhold til artikel IV.4 i WTO-overenskomsten.

               (5)

               Det er i Unionens interesse at sikre en velfungerende ordning med fornyet undersøgelse af handelspolitikken, således at alle WTO-medlemmer fortsat og regelmæssigt kan undersøges, og at møderne i TPRB er så effektive og godt forberedte som muligt.

               (6)

               Det er derfor hensigtsmæssigt at fastsætte, at den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i WTO, er at forlænge cyklusserne i forbindelse med de fornyede undersøgelser af WTO-medlemmernes handelspolitik med et år og ændre forretningsordenen for TPRB for at lette afviklingen af de fornyede undersøgelser —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som på Unionens vegne skal indtages i WTO's Almindelige Råd, skal være at tilslutte sig den konsensus, der har til formål at ændre punkt C, nr. ii), i bilag 3 til WTO-overenskomsten med hensyn til at forlænge cyklusserne i forbindelse med de fornyede undersøgelser af WTO-medlemmernes handelspolitik. Cyklus for de fornyede undersøgelser i punkt C, nr. ii), i bilag 3 til WTO-overenskomsten afhænger af andelen af verdenshandelen og er i øjeblikket på to, fire eller seks år. Den vil blive erstattet af en cyklus på henholdsvis tre, fem eller syv år.
   Denne holdning tilkendegives af Kommissionen på næste møde i Det Almindelige Råd.
   Artikel 2
   Den holdning, der skal indtages på vegne af Unionen i TRPB, skal være at tilslutte sig den konsensus, der har til formål at ændre TPRP's forretningsorden, som planlagt i dokument WT/RD/TPR/745.
   Denne holdning tilkendegives af Kommissionen på et kommende møde i TPRB.
   Artikel 3
   Afgørelsen om at ændre punkt C, nr. ii), i bilag 3 til WTO-overenskomsten, som notificeret af WTO, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende efter vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. maj 2017.

            På Rådets vegne

         C. CARDONA

            Formand


title: Rådets afgørelse 2007/665/FUSP af 28. september 2007 om indgåelse af en aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Kroatien om Republikken Kroatiens deltagelse i Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN)

text:
               13.10.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 270/27

         RÅDETS AFGØRELSE 2007/665/FUSP
   af 28. september 2007
   om indgåelse af en aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Kroatien om Republikken Kroatiens deltagelse i Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,
   under henvisning til henstilling fra formandskabet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 30. maj 2007 vedtog Rådet fælles aktion 2007/369/FUSP om oprettelse af Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN) (1).

               (2)

               Ifølge artikel 12, stk. 5, i fælles aktion 2007/369/FUSP aftales detaljerede ordninger vedrørende tredjelandes deltagelse i henhold til artikel 24 i traktaten.

               (3)

               Den 13. september 2004 bemyndigede Rådet formandskabet, om nødvendigt bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, til at indlede forhandlinger med tredjelande i forbindelse med fremtidige civile EU-krisestyringsoperationer med henblik på at indgå en aftale på grundlag af standardaftalen mellem Den Europæiske Union og et tredjeland om dette tredjelands deltagelse i en af Den Europæiske Unions civile krisestyringsoperationer. På dette grundlag har formandskabet forhandlet en aftale med Republikken Kroatien om Republikken Kroatiens deltagelse i Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN).

               (4)

               Aftalen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Kroatien om Republikken Kroatiens deltagelse i Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN) godkendes hermed på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. september 2007.

            På Rådets vegne

         M. PINHO

            Formand

      (1)  EUT L 139 af 31.5.2007, s. 33.
    ---documentbreak---

               13.10.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 270/28

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Republikken Kroatien om dette lands deltagelse i Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN)
   DEN EUROPÆISKE UNION (EU),
   på den ene side, og
   REPUBLIKKEN KROATIEN
   på den anden side,
   i det følgende benævnt »parterne«,
   ER UNDER HENVISNING TIL

               —

               vedtagelsen den 30. maj af fælles aktion 2007/369/FUSP om oprettelse af Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN) (1) af Rådet for Den Europæiske Union

               —

               opfordringen til Republikken Kroatien om at deltage i EUPOL AFGHANISTAN

               —

               Republikken Kroatiens beslutning om at deltage i EUPOL AFGHANISTAN

               —

               Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse om at acceptere Republikken Kroatiens bidrag til EUPOL AFGHANISTAN

         BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Deltagelse i operationen
   1.   Republikken Kroatien tilslutter sig fælles aktion 2007/369/FUSP og enhver fælles aktion eller afgørelse, hvorved Rådet for Den Europæiske Union beslutter at udvide EUPOL AFGHANISTAN i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og eventuelle nødvendige gennemførelsesarrangementer.
   2.   Republikken Kroatiens bidrag til EUPOL AFGHANISTAN berører ikke Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning.
   3.   Republikken Kroatien sikrer, at dens personel, der deltager i EUPOL AFGHANISTAN, varetager sine opgaver i overensstemmelse med

               —

               fælles aktion 2007/369/FUSP og eventuelle efterfølgende ændringer

               —

               operationsplanen

               —

               gennemførelsesbestemmelserne.

         4.   Det personel, der af Republikken Kroatien udsendes til EUPOL AFGHANISTAN, udfører sine opgaver og handler udelukkende i EUPOL AFGHANISTANs interesse.
   5.   Republikken Kroatien underretter i god tid missionschefen for EUPOL AFGHANISTAN og Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union om eventuelle ændringer af sit bidrag til EUPOL AFGHANISTAN.
   6.   Personel, der udsendes til EUPOL AFGHANISTAN, underkastes en lægeundersøgelse og et vaccinationsprogram og skal af en kompetent myndighed fra Republikken Kroatien erklæres for egnet til tjeneste ud fra et lægeligt synspunkt. Personel, der udsendes til EUPOL AFGHANISTAN, fremlægger en kopi af en sådan erklæring.
   Artikel 2
   Status for personel
   1.   Status for det personel, som Republikken Kroatien har bidraget med til EUPOL AFGHANISTAN, fastlægges i henhold til den aftale om missionens status, der er indgået mellem Den Europæiske Union og Den Islamiske Republik Afghanistan.
   2.   Med forbehold af den i stk. 1 omhandlede aftale har Republikken Kroatien jurisdiktion over sit personel, der deltager i EUPOL AFGHANISTAN.
   3.   Republikken Kroatien har ansvaret for at behandle klager fra eller vedrørende et medlem af sit personel i forbindelse med deltagelsen i EUPOL AFGHANISTAN. Republikken Kroatien har ansvaret for eventuelt at retsforfølge et medlem af sit personel eller at pålægge vedkommende en disciplinær sanktion efter sine egne love og forskrifter.
   4.   Republikken Kroatien forpligter sig til at fremsætte en erklæring om frafald af krav mod enhver stat, der deltager i EUPOL AFGHANISTAN, og til at fremsætte den ved undertegnelsen af denne aftale. En model for en sådan erklæring findes i bilaget til denne aftale.
   5.   Den Europæiske Union sikrer, at dets medlemsstater fremsætter en erklæring om frafald af krav i forbindelse med Republikken Kroatiens deltagelse i EUPOL AFGHANISTAN, og at de fremsætter den ved undertegnelsen af denne aftale.
   Artikel 3
   Klassificerede oplysninger
   1.   Republikken Kroatien træffer passende foranstaltninger til at sikre, at EU-klassificerede oplysninger beskyttes i overensstemmelse med Rådet for Den Europæiske Unions sikkerhedsforskrifter, jf. Rådets afgørelse 2001/264/EF (2), og supplerende retningslinjer fra de kompetente myndigheder, herunder retningslinjer fra missionschefen for EUPOL AFGHANISTAN.
   2.   Bestemmelserne i aftalen af 10. april 2006 mellem Den Europæiske Union og Republikken Kroatien om sikkerhedsprocedurer for udveksling af klassificerede EU-oplysninger (3) finder anvendelse i forbindelse med EUPOL AFGHANISTAN.
   Artikel 4
   Kommandostruktur
   1.   Alt personel, der deltager i EUPOL AFGHANISTAN, forbliver fuldt ud underlagt vedkommende nationale myndigheders kommando.
   2.   De nationale myndigheder overdrager den operative kontrol til missionschefen for EUPOL AFGHANISTAN, som udøver denne kommando gennem en hierarkisk kommando- og kontrolstruktur.
   3.   Missionschefen leder EUPOL AFGHANISTAN og varetager den daglige styring.
   4.   Republikken Kroatien har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige styring af EUPOL AFGHANISTAN som de deltagende EU-medlemsstater i overensstemmelse med de retlige instrumenter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1.
   5.   Missionschefen for EUPOL AFGHANISTAN har ansvaret for den disciplinære kontrol med EUPOL AFGHANISTAN-personellet. I det omfang det er nødvendigt, pålægges disciplinære sanktioner af vedkommende nationale myndigheder.
   6.   Republikken Kroatien udpeger et nationalt kontaktpunkt (NPC) til at repræsentere sit nationale kontingent i EUPOL AFGHANISTAN. Det nationale kontaktpunkt refererer til missionschefen for EUPOL AFGHANISTAN for så vidt angår nationale spørgsmål og er ansvarligt for den daglige disciplin i kontingentet.
   7.   Den Europæiske Unions beslutning om at afslutte operationen træffes efter høring af Republikken Kroatien, hvis dette land stadig bidrager til EUPOL AFGHANISTAN på datoen for operationens afslutning.
   Artikel 5
   Finansielle aspekter
   1.   Republikken Kroatien afholder alle udgifter i forbindelse med sin deltagelse i operationen, bortset fra udgifter, der afholdes i fællesskab, som fastlagt i driftsbudgettet for operationen.
   2.   Republikken Kroatien udbetaler erstatning på de betingelser, der er fastsat i den i artikel 2, stk. 1, omhandlede aftale om missionens status, såfremt den kendes ansvarlig for at have pådraget fysiske eller juridiske personer fra Afghanistan død, personskade, tab eller tingsskade.
   Artikel 6
   Bidrag til driftsbudgettet
   Da Republikken Kroatiens deltagelse udgør et væsentligt bidrag, som er af afgørende betydning for operationen, er Republikken Kroatien fritaget for betaling af bidrag til driftsbudgettet for EUPOL AFGHANISTAN.
   Artikel 7
   Arrangementer til gennemførelse af denne aftale
   De tekniske og administrative arrangementer, der er nødvendige for at gennemføre denne aftale, indgås mellem generalsekretæren/den højtstående repræsentant på den ene side og de relevante myndigheder i Republikken Kroatien på den anden side.
   Artikel 8
   Misligholdelse
   Hvis en af parterne ikke overholder de forpligtelser, der er fastsat i denne aftale, har den anden part ret til at opsige denne aftale ved skriftlig meddelelse gennem de diplomatiske kanaler med én måneds varsel.
   Artikel 9
   Bilæggelse af tvister
   Tvister om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale bilægges mellem parterne med diplomatiske midler.
   Artikel 10
   Ikrafttræden
   1.   Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned, efter at parterne gennem de diplomatiske kanaler har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer.
   2.   Denne aftale anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelsen.
   3.   Denne aftale forbliver i kraft, så længe Republikken Kroatien bidrager til operationen.

      Udfærdiget i Brdo pri Kranju, den fjerde oktober to tusind og syv, på engelsk i to kopier.

            For den Europæiske Union

            For Republikken Kroatien

      (1)  EUT L 139 af 31.5.2007, s. 33.

      (2)  EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1. Senest ændret ved afgørelse 2007/438/EF (EUT L 164 af 26.6.2007, s. 24).

      (3)  EUT L 116 af 29.4.2006, s. 74.
   BILAG
   Erklæringer
   Jf. artikel 2, stk. 4 og 5
   ERKLÆRING FRA EU’S MEDLEMSSTATER
   »De EU-medlemsstater, der gennemfører fælles aktion 2007/369/FUSP af 30. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN), vil, for så vidt deres nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod Republikken Kroatien for personskade eller død blandt deres personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører dem og benyttes af EUPOL AFGHANISTAN, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab

               —

               er forvoldt af personel fra Republikken Kroatien under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EUPOL AFGHANISTAN, bortset fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse

               —

               eller er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører Republikken Kroatien, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse fra EUPOL AFGHANISTAN-personel fra Republikken Kroatien under benyttelsen af dette materiel.«

         ERKLÆRING FRA REPUBLIKKEN KROATIEN
   »Republikken Kroatien, der gennemfører fælles aktion 2007/369/FUSP af 30. maj 2007 om oprettelse af Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL AFGHANISTAN), vil, for så vidt dets nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod enhver anden stat, der deltager i EUPOL AFGHANISTAN, for personskade eller død blandt dens personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører landet og benyttes af EUPOL AFGHANISTAN, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab

               —

               er forvoldt af personel under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EUPOL AFGHANISTAN, bortset fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse

               —

               eller er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører stater, som deltager i EUPOL AFGHANISTAN, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse fra EUPOL AFGHANISTAN-personel under benyttelsen af dette materiel.«