title: 2008/305/EF: Rådets afgørelse af 18. februar 2008 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Panama om visse aspekter af lufttrafik

text:
               16.4.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 106/6

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 18. februar 2008
   om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Panama om visse aspekter af lufttrafik
   (2008/305/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet bemyndigede den 5. juni 2003 Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (2)

               Kommissionen forhandlede sig på Fællesskabets vegne frem til en aftale med Panama om visse aspekter af lufttrafik (i det følgende benævnt »aftalen«) i overensstemmelse med de mekanismer og direktiver, der blev fastsat i bilaget til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (3)

               Aftalen blev undertegnet den 1. oktober 2007 på Det Europæiske Fællesskabs vegne med forbehold af senere indgåelse.

               (4)

               Aftalen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Panama om visse aspekter af lufttrafik godkendes herved på Fællesskabets vegne.
   2.   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse (1).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges hermed til at udpege den person, der er beføjet til at foranstalte den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 9, stk. 1.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. februar 2008.

            På Rådets vegne

         D. RUPEL

            Formand

      (1)  Se side 7 i denne EUT.
    ---documentbreak---

               16.4.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 106/7

         AFTALE
   mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Panama om visse aspekter af lufttrafik
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB
   på den ene side, og
   REPUBLIKKEN PANAMA
   på den anden side
   (i det følgende benævnt »parterne«),
   SOM KONSTATERER, at der er undertegnet bilaterale lufttrafikaftaler mellem flere af Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og Republikken Panama med bestemmelser, der strider mod fællesskabsretten,
   SOM KONSTATERER, at Det Europæiske Fællesskab har enekompetence med hensyn til flere aspekter, der kan være omfattet af bilaterale lufttrafikaftaler mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og tredjelande,
   SOM KONSTATERER, at luftfartsselskaber, der er etableret i en medlemsstat, i henhold til fællesskabslovgivningen har ret til uden forskelsbehandling at få adgang til luftruter mellem Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater og tredjelande,
   SOM HENVISER til de aftaler mellem Det Europæiske Fællesskab og visse tredjelande, der giver statsborgere i de pågældende tredjelande mulighed for at erhverve ejendomsrettigheder i luftfartsselskaber, som der er udstedt licens til i overensstemmelse med fællesskabsretten,
   SOM ERKENDER, at bestemmelser i de bilaterale lufttrafikaftaler mellem medlemsstater i Det Europæiske Fællesskab og Republikken Panama, som strider mod fællesskabslovgivningen, skal bringes i overensstemmelse med denne med det formål at tilvejebringe et forsvarligt regelgrundlag for lufttrafikken mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Panama og for at sikre kontinuiteten i denne lufttrafik,
   SOM KONSTATERER, at Det Europæiske Fællesskab ikke har til formål med disse forhandlinger at øge det samlede omfang af lufttrafikken mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Panama, at påvirke balancen mellem luftfartsselskaber fra Det Europæiske Fællesskab og luftfartsselskaber fra Republikken Panama eller at forhandle om ændringer af de eksisterende bilaterale lufttrafikaftalers bestemmelser om trafikrettigheder,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Generelle bestemmelser
   1.   I denne aftale forstås ved »medlemsstater« Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater. Ved »LACAC-medlemsstater« forstås medlemsstater i Den Latinamerikanske Kommission for Civil Luftfart.
   2.   Når der i de enkelte aftaler, der er anført i bilag I, henvises til statsborgere i den medlemsstat, der er part i den pågældende aftale, skal dette forstås således, at der henvises til statsborgere i Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater.
   3.   Når der i de enkelte aftaler, der er anført i bilag I, henvises til luftfartsselskaber fra den medlemsstat, der er part i den pågældende aftale, skal dette forstås således, at der henvises til luftfartsselskaber, som udpeges af den pågældende medlemsstat.
   Artikel 2
   Udpegning, tilladelse og tilbagekaldelse
   1.   Bestemmelserne i stk. 2 og 3 går forud for de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er anført i bilag II, punkt a) henholdsvis punkt b), med hensyn til den pågældende medlemsstats udpegning af et luftfartsselskab og Republikken Panamas udstedelse af godkendelser og tilladelser til luftfartsselskabet henholdsvis afvisning, tilbagekaldelse, suspendering og begrænsning af godkendelser og tilladelser til luftfartsselskabet. Bestemmelserne i stk. 4 og 5 går forud for de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er anført i bilag II, punkt a) henholdsvis punkt b), med hensyn til Republikken Panamas udpegning af et luftfartsselskab og den pågældende medlemsstats udstedelse af godkendelser og tilladelser til luftfartsselskabet henholdsvis afvisning, tilbagekaldelse, suspendering og begrænsning af godkendelser og tilladelser til luftfartsselskabet.
   2.   Når Republikken Panama modtager en udpegning fra en medlemsstat, udsteder den de relevante godkendelser og tilladelser med det mindst mulige tidsforbrug til procedurer, forudsat:

               i)

               at luftfartsselskabet i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab er etableret på den udpegende medlemsstats område og er i besiddelse af en fællesskabsretligt gyldig licens

               ii)

               at den medlemsstat, der står for udstedelsen af »Air Operator's Certificate«, udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, og at den relevante luftfartsmyndighed er entydigt identificeret i udpegningen, og

               iii)

               at luftfartsselskabet ejes, enten direkte eller i kraft af en ejermajoritet, og effektivt kontrolleres af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater eller andre stater som anført i bilag III og/eller statsborgere i disse stater.

         3.   Republikken Panama kan afvise, tilbagekalde, suspendere eller begrænse godkendelserne eller tilladelserne til et luftfartsselskab, som en medlemsstat har udpeget:

               i)

               hvis luftfartsselskabet i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab ikke er etableret på den udpegende medlemsstats område eller ikke er i besiddelse af en fællesskabsretligt gyldig licens, eller

               ii)

               hvis den medlemsstat, der står for udstedelsen af »Air Operator's Certificate«, ikke udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, og den relevante luftfartsmyndighed ikke er entydigt identificeret i udpegningen, eller

               iii)

               hvis luftfartsselskabet ikke ejes, enten direkte eller i kraft af en ejermajoritet, og effektivt kontrolleres af medlemsstater og/eller statsborgere i medlemsstater eller af andre stater som anført i bilag III og/eller statsborgere i disse stater, eller

               iv)

               hvis luftfartsselskabet i forvejen har tilladelse til at operere i henhold til en bilateral aftale mellem Republikken Panama og en anden medlemsstat, og Republikken Panama godtgør, at den ville omgå begrænsninger i trafikrettigheder, som fremgår af denne anden aftale, ved at udøve trafikrettigheder i henhold nærværende aftale på en rute, der omfatter et punkt i den pågældende anden medlemsstat, eller

               v)

               hvis luftfartsselskabet er i besiddelse af et »Air Operator's Certificate« udstedt af en medlemsstat, uden at der foreligger nogen bilateral lufttrafikaftale mellem Republikken Panama og den pågældende medlemsstat, og hvis det luftfartsselskab, som Republikken Panama har udpeget, har fået afslag på trafikrettigheder til den pågældende medlemsstat.

         Republikken Panama udøver sine rettigheder i henhold til dette stykke uden at forskelsbehandle luftfartsselskaber fra Fællesskabet på grundlag af nationalitet.
   4.   Når en medlemsstat modtager en udpegning fra Republikken Panama, udsteder den de relevante godkendelser og tilladelser med det mindst mulige tidsforbrug til procedurer, forudsat:

               i)

               at luftfartsselskabet er etableret på Republikken Panamas område, og

               ii)

               at Republikken Panama udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet og står for udstedelsen af selskabets »Air Operator's Certificate«, og

               iii)

               at luftfartsselskabet ejes og effektivt kontrolleres — enten direkte eller i kraft af en ejermajoritet — af LACAC-medlemsstater og/eller statsborgere i LACAC-medlemsstater.

         5.   En medlemsstat kan afvise, tilbagekalde, suspendere eller begrænse godkendelsen eller tilladelserne til et luftfartsselskab, som Republikken Panama har udpeget:

               i)

               hvis luftfartsselskabet ikke er etableret på Republikken Panamas område, eller

               ii)

               hvis Republikken Panama ikke udøver og opretholder en effektiv myndighedskontrol med luftfartsselskabet, eller hvis Republikken Panama ikke står for udstedelsen af selskabets »Air Operator's Certificate«, eller

               iii)

               hvis luftfartsselskabet ikke ejes og effektivt kontrolleres — enten direkte eller i kraft af en ejermajoritet — af LACAC-medlemsstater og/eller statsborgere i LACAC-medlemsstater, eller

               iv)

               hvis luftfartsselskabet i forvejen har tilladelse til at operere i henhold til en bilateral aftale mellem medlemsstaten og en anden LACAC-medlemsstat, og medlemsstaten godtgør, at den ville omgå begrænsninger i trafikrettigheder, som fremgår af denne anden aftale, ved at udøve trafikrettigheder i henhold nærværende aftale på en rute, der omfatter et punkt i den pågældende anden LACAC-medlemsstat.

         Artikel 3
   Sikkerhed
   1.   Stk. 2 i denne artikel supplerer de artikler, der er anført i bilag II, punkt c).
   2.   Når en medlemsstat har udpeget et luftfartsselskab, som en anden medlemsstat udøver og opretholder myndighedskontrol med, gælder Republikken Panamas rettigheder efter sikkerhedsbestemmelserne i aftalen mellem den medlemsstat, der har udpeget luftfartsselskabet, og Republikken Panama også for den pågældende anden medlemsstats vedtagelse, gennemførelse og opretholdelse af sikkerhedskrav og for det pågældende luftfartsselskabs driftstilladelse.
   Artikel 4
   Beskatning af flybrændstof
   1.   Stk. 2 og 3 i denne artikel supplerer de tilsvarende bestemmelser i de artikler, der er anført i bilag II, punkt d).
   2.   Uanset eventuelle andre bestemmelser om det modsatte er intet i de aftaler, der er anført i bilag II, punkt d), til hinder for, at medlemsstaterne uden forskelsbehandling kan opkræve enhver form for skatter, afgifter eller gebyrer på brændstof, der på deres område leveres til brug i et luftfartøj, der tilhører et luftfartsselskab udpeget af Republikken Panama, og som beflyver en rute mellem et punkt på den pågældende medlemsstats område og et andet punkt på denne eller en anden medlemsstats område.
   3.   Uanset eventuelle andre bestemmelser om det modsatte er intet i de aftaler, der er anført i bilag II, punkt d), til hinder for, at Republikken Panama uden forskelsbehandling kan opkræve enhver form for skatter, afgifter eller gebyrer på brændstof, der på dens område leveres til brug i et luftfartøj, der tilhører et luftfartsselskab udpeget af en medlemsstat, og som beflyver en rute mellem et punkt på Republikken Panamas område og et andet punkt på Republikken Panamas eller en anden LACAC-medlemsstats område.
   Artikel 5
   Transporttakster
   1.   Stk. 2 og 3 i denne artikel supplerer de artikler, der er anført i bilag II, punkt e).
   2.   Det eller de luftfartsselskaber, der udpeges af Republikken Panama i henhold til en aftale, jf. bilag I, der indeholder en af de bestemmelser, der er anført i bilag II, punkt e), opkræver takster for transport, som udelukkende finder sted inden for Det Europæiske Fællesskabs område, i overensstemmelse med Det Europæiske Fællesskabs lovgivning. Det Europæiske Fællesskabs lovgivning anvendes uden forskelsbehandling.
   3.   Det eller de luftfartsselskaber, der udpeges af en medlemsstat i henhold til en aftale, jf. bilag I, der indeholder en af de bestemmelser, der er anført i bilag II, punkt e), opkræver takster for transport, som finder sted mellem Republikken Panama og en anden LACAC-medlemsstat i overensstemmelse med Republikken Panamas lovgivning om prisførerskab, som anvendes uden forskelsbehandling.
   Artikel 6
   Forenelighed med konkurrencereglerne
   1.   Uanset eventuelle andre bestemmelser om det modsatte må intet i de i bilag I anførte aftaler: i) tilskynde til, at virksomheder eller sammenslutninger af virksomheder indgår aftaler, træffer beslutninger eller samordner deres praksis således, at konkurrencen hindres, forvrides eller begrænses, ii) forstærke virkningerne af en eventuel aftale, beslutning eller samordnet praksis, eller iii) uddelegere ansvaret for tage skridt til at hindre, forvride eller begrænse konkurrencen til private erhvervsdrivende.
   2.   Bestemmelserne i de i bilag I opførte aftaler anvendes ikke, hvis de er i modstrid med denne artikels stk. 1.
   Artikel 7
   Bilag til aftalen
   Bilagene til denne aftale udgør en integrerende del af aftalen.
   Artikel 8
   Revision eller ændring
   Parterne kan til enhver tid revidere eller ændre denne aftale efter fælles overenskomst.
   Artikel 9
   Ikrafttræden
   Denne aftale træder i kraft, når parterne har udvekslet skriftlige noter om, at de har afsluttet de interne procedurer, som er en forudsætning for, at den kan træde i kraft.
   Artikel 10
   Ophør
   1.   Hvis en aftale, der er anført i bilag I, ophører, ophører samtidig alle nærværende aftales bestemmelser vedrørende den pågældende aftale.
   2.   Hvis alle de aftaler, der er anført i bilag I, ophører, ophører nærværende aftale samtidig.

      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
      Udfærdiget i Panama den første oktober to tusinde og syv i to eksemplarer på, bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk. I tilfælde af uoverensstemmelse går den spanske tekst forud for de andre sprogudgaver.

         За Европейската общнoст
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         За Република Панама
         Por la República de Panamá
         Za Panamskou republiku
         For Republikken Panama
         Für die Republik Panama
         Panama Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία του Παναμά
         For the Republic of Panama
         Pour la République du Panama
         Per la Repubblica di Panama
         Panamas Republikas vārdā
         Panamos Respublikos vardu
         A Panamai Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tal-Panama
         Voor de Republiek Panama
         W imieniu Republiki Panamy
         Pela República do Panamá
         Pentru Republica Panama
         Za Panamskú republiku
         Za Republiko Panamo
         Panaman tasavallan puolesta
         För Republiken Panama

   BILAG I
   Liste over aftaler, som der henvises til i denne aftales artikel 1

               a)

               Lufttrafikaftaler mellem Republikken Panama og medlemsstater i Det Europæiske Fællesskab, som på tidspunktet for denne aftales undertegnelse er indgået, undertegnet og/eller anvendes foreløbigt:

                           —

                           Aftale mellem Forbundsrepublikken Tysklands regering og Republikken Panamas regering om luftfart udfærdiget i Panama den 13. december 1999, i det følgende — dvs. bilag II — benævnt »aftalen Panama-Tyskland«.

                           —

                           Aftale mellem Republikken Panamas og Kongeriget Belgiens regeringer om lufttrafik udfærdiget i Panama City den 12. januar 1966, i det følgende — dvs. bilag II — benævnt »aftalen Panama-Belgien«.

                           —

                           Aftale mellem Kongeriget Spanien og Republikken Panama udfærdiget i Panama City den 7. august 2001, i det følgende — dvs. bilag II — benævnt »aftalen Panama-Spanien«.

                           —

                           Protokol over mødet mellem luftfartsdelegationerne fra Den Italienske Republiks regering og Republikken Panamas regering, udfærdiget i Rom den 11. november 1970, i det følgende — dvs. bilag II — benævnt »aftalen Panama-Italien«.

                           —

                           Aftale mellem Republikken Panama og Kongeriget Nederlandene om lufttrafik mellem og ud over de to landes territorier, paraferet som bilag II til aftalememorandum, udfærdiget i Haag den 7. juni 1995, i det følgende — dvs. bilag II — benævnt »aftalen Panama-Nederlandene«.

                           —

                           Aftale mellem regeringen for Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og Republikken Panamas regering, paraferet som bilag B til aftalememorandum, undertegnet i London den 26. august 1997, i det følgende — dvs. bilag II — benævnt »aftalen Panama-UK«.

               b)

               Lufttrafikaftaler og andre arrangementer mellem Republikken Panama og medlemsstater i Det Europæiske Fællesskab, der er paraferet eller undertegnet, men som på tidspunktet for denne aftales undertegnelse endnu ikke er trådt i kraft, og som ikke anvendes midlertidigt.

         BILAG II
   Liste over artikler i de i bilag I anførte aftaler, som der henvises til i denne aftales artikel 2-5

               a)

               Udpegning:

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Panama-Tyskland

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Panama-Spanien

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Panama-Nederlandene

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Panama-UK.

               b)

               Afvisning, tilbagekaldelse, suspendering og begrænsning af godkendelser og tilladelser:

                           —

                           Artikel 3 i aftalen Panama-Tyskland

                           —

                           Artikel 9 i aftalen Panama-Belgien

                           —

                           Artikel 4 i aftalen Panama-Spanien

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Panama-Nederlandene

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Panama-UK.

               c)

               Myndighedskontrol:

                           —

                           Artikel 12 i aftalen Panama-Tyskland

                           —

                           Artikel 11 i aftalen Panama-Spanien.

               d)

               Beskatning af flybrændstof:

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Panama-Tyskland

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Panama-Belgien

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Panama-Spanien

                           —

                           Artikel 10 i aftalen Panama-Nederlandene

                           —

                           Artikel 8 i aftalen Panama-UK.

               e)

               Transporttakster:

                           —

                           Artikel 10 i aftalen Panama-Tyskland

                           —

                           Artikel 5 i aftalen Panama-Belgien

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Panama-Spanien

                           —

                           Artikel 6 i aftalen Panama-Nederlandene

                           —

                           Artikel 7 i aftalen Panama-UK.

         BILAG III
   Liste over andre stater, som der henvises til i denne aftales artikel 2

               a)

               Republikken Island (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               b)

               Fyrstendømmet Liechtenstein (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               c)

               Kongeriget Norge (i medfør af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde)

               d)

               Det Schweiziske Forbund (i medfør af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om luftfart).


Avis juridique important

|

41980D1330

80/1330/EKSF: Afgørelse, truffet af repræsentanterne for regeringerne for Det europæiske Kul- og Stålfællesskabs medlemsstater, forsamlet i Rådet, samt af regeringen for Grækenland, af 16. december 1980 om fastsættelse af den ordning, der fra den 1. januar 1981 skal gælde for Grækenlands samhandel med Egypten for produkter henhørende under dette Fællesskab

EF-Tidende nr. L 382 af 31/12/1980 s. 0099 - 0100 den græske specialudgave: Kapitel 11 bind 26 s. 0207  den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 14 s. 0142  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 14 s. 0142

AFGOERELSE TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RAADET, SAMT AF REGERINGEN FOR GRAEKENLAND af 16. december 1980 om fastsaettelse af den ordning, der fra den 1. januar 1981 skal gaelde for Graekenlands samhandel med Egypten, for produkter henhoerende under dette Faellesskab (80/1330/EKSF)      REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RAADET, SAMT REGERINGEN FOR GRAEKENLAND HAR -  ud fra foelgende betragtninger:  Medlemsstaterne har indbyrdes indgaaet traktaten om oprettelse af Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab;  Under hensyn til Graekenlands tiltraedelse undertegnedes der den 12. december 1980 en protokol til aftalen mellem Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskabs medlemsstater og Den arabiske republik Egypten (1), i det foelgende benaevnt henholdsvis »protokollen« og »aftalen«;  Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskabs medlemsstater boer under hensyntagen til protokollen autonomt og i forstaaelse med Kommissionen fastsaette den ordning, der fra den 1. januar 1981 skal gaelde for Graekenlands samhandel med Egypten, indtil protokollen traeder i kraft -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:      Artikel 1 Fra den 1. januar 1981 og indtil protokollens ikrafttraeden gaelder der for Graekenlands samhandel med Egypten, den ordning, der er angivet i bilaget til denne afgoerelse.   Artikel 2 Medlemsstaterne traeffer de foranstaltninger, som er noedvendige for gennemfoerelsen af denne afgoerelse.       Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. december 1980.  Colette FLESCH  Formand   (1) EFT nr. L 316 af 12.12.1979, s. 2.      BILAG Saerlige betingelser for anvendelse af aftalen mellem medlemsstaterne i Det europaeiske Kul- og Staalfaellesskab og Den arabiske republik Egypten i anledning af Graekenlands tiltraedelse  Artikel 1 For de varer, der er omfattet af aftalen, afskaffer Graekenland gradvis importtolden for varer med oprindelse i Egypten i foelgende tempo:    - 1. januar 1981 nedsaettes hver sats til 90 % af basistolden;       - 1. januar 1982 nedsaettes hver sats til 80 % basistolden;       - de fire oevrige nedsaettelser paa hver 20 % foretages:      - 1. januar 1983,       - 1. januar 1984,       - 1. januar 1985,       - 1. januar 1986.          Artikel 2 For hver vare er den basistoldsats, som skal danne grundlag for de i artikel 1 fastsatte successive nedsaettelser, den af Graekenlands pr. 1. juli 1980 faktisk anvendte toldsats over for Egypten.   Artikel 3 1. Graekenland afskaffer gradvis afgifter med tilsvarende virkning som importtold paa varer med oprindelse i Egypten i foelgende tempo:    - 1. januar 1981 nedsaettes hver afgift til 90 % af basissatsen;       - 1. januar 1982 nedsaettes hver afgift til 80 % af basissatsen;       - de fire oevrige nedsaettelser paa hver 20 % foretages:    - 1. januar 1983,       - 1. januar 1984,       - 1. januar 1985,       - 1. januar 1986.         2. For hver vare er den basissats, som skal danne grundlag for de i stk. 1 fastsatte successive nedsaettelser, den af Graekenland pr. 31. december 1980 anvendte sats over for De Ni.  3. Enhver afgift med tilsvarende virkning som importtold, der er indfoert fra 1. januar 1979 eller senere i samhandelen mellem Graekenland og Egypten, afskaffes den 1. januar 1981.   Artikel 4 Saafremt Graekenland suspenderer eller nedsaetter told eller afgifter med tilsvarende virkning paa varer indfoert fra De Ni hurtigere end foreskrevet i den fastlagte tidstabel, suspenderer eller nedsaetter Graekenland ligeledes til samme niveau den paagaeldende told eller de paagaeldende afgifter med tilsvarende virkning paa varer med oprindelse i Egypten.   Artikel 5 1. De satser for sikkerhedsstillelse og de kontantbetalinger, der pr. 31. december 1980 er gaeldende i Graekenland for saa vidt angaar indfoersel af varer med oprindelse i Egypten afskaffes gradvis i loebet af en periode paa tre aar fra den 1. januar 1981.  Satserne for sikkerhedsstillelse og de beloeb, der skal betales kontant, nedsaettes i foelgende tempo:    - 1. januar 1981 : 25 %,       - 1. januar 1982 : 25 %,       - 1. januar 1983 : 25 %,       - 1. januar 1984 : 25 %.         2. Nedsaetter Graekenland over for De Ni satserne for sikkerhedsstillelse eller de beloeb, der skal betales kontant, hurtigere end foreskrevet i tidstabellen i stk. 1, indroemmer Graekenland samme nedsaettelse for saa vidt angaar indfoersel af varer med oprindelse i Egypten.


Avis juridique important

|

31968D0189

68/189/EØF: Rådets afgørelse af 9. april 1968 om ændring af vedtægten for Det rådgivende udvalg for faglig Uddannelse

EF-Tidende nr. L 091 af 12/04/1968 s. 0026 - 0026 den danske specialudgave: serie I kapitel 1968(I) s. 0076  den engelske specialudgave: serie I kapitel 1968(I) s. 0079  den græske specialudgave: Kapitel 05 bind 1 s. 0031  den spanske specialudgave: Kapitel 05 bind 1 s. 0076  den portugisiske specialudgave: Kapitel 05 bind 1 s. 0076

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 9 . april 1968  om aendring af vedtaegten for Det raadgivende udvalg for faglig Uddannelse   ( 68/189/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 128 ,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 2 . april 1963 om opstilling af almindelige principper for gennemfoerelse af en faelles politik for faglig uddannelse ( 1 ) , saerlig det fjerde princip , sidste stykke ,  under henvisning til vedtaegten for Det raadgivende udvalg for faglig Uddannelse ( 2 ) , saerlig artikel 5 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Erfaringen har vist , at en afbrydelse af arbejdet i Det raadgivende udvalg for faglig Uddannelse som foelge af , at der eventuelt gaar tid mellem udloebet og forlaengelsen af tjenesteperioden for dets medlemmer , medfoerer ulemper , og  efter udtalelse fra Kommissionen , som med henblik herpaa har raadfoert sig med Det raadgivende udvalg for faglig Uddannelse ,  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Eneste artikel  Bestemmelserne i artikel 5 i vedtaegten for Det raadgivende udvalg for faglig Uddannelse erstattes af foelgende bestemmelser :   " Medlemmernes og suppleanternes tjenesteperiode er 2 aar . Den kan fornys .  Ved udloebet af deres tjenesteperiode fortsaetter medlemmerne og suppleanterne i deres hverv , indtil deres efterfoelgere er udpeget , eller deres tjenesteperiode er fornyet . "  Udfaerdiget i Luxembourg , den 9 . april 1968 .  Paa Raadets vegne  E . FAURE  Formand  ( 1 ) EFT nr . 63 af 20 . 4 . 1963 , s . 1338/63 .  ( 2 ) EFT nr . 190 af 30 . 12 . 1963 , s . 3090/63 .


               27.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 353/112

         P8_TA(2015)0194
   Anmodning om ophævelse af Theodoros Zagorakis’ parlamentariske immunitet
   Europa-Parlamentets afgørelse af 19. maj 2015 om anmodning om ophævelse af Theodoros Zagorakis’ immunitet (II) (2015/2071(IMM))
   (2016/C 353/19)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til anmodning om ophævelse af Theodoros Zagorakis' immunitet, som er fremsendt af viceanklageren ved Grækenlands højesteret den 10. marts 2015 i forbindelse med sag nr. ABM Δ2011/5382, Β2012/564 ved førsteinstansretten i Thessaloniki, og hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 25. marts 2015,

               —

               der henviser til, at Theodoros Zagorakis har givet afkald på retten til at blive hørt, jf. forretningsordenens artikel 9, stk. 5,

               —

               der henviser til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til de domme, som Den Europæiske Unions Domstol har afsagt den 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010, 6. september 2011 og 17. januar 2013 (1),

               —

               der henviser til artikel 62 i Den Hellenske Republiks forfatning,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 1, og artikel 9,

               —

               der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A8-0151/2015),

               A.

               der henviser til, at viceanklageren ved Grækenlands højesteret har anmodet om ophævelse af medlem af Europa-Parlamentet Theodoros Zagorakis' parlamentariske immunitet i forbindelse med eventuelle retslige skridt angående en påstået strafbar handling;

               B.

               der henviser til, at, Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling;

               C.

               der henviser til, at det fastslås i artikel 62 i Den Hellenske Republiks forfatning, at et parlamentsmedlem under sit mandat ikke kan retsforfølges, fastholdes eller fængsles eller på anden måde berøves sin frihed uden parlamentets samtykke;

               D.

               der henviser til, at Zagorakis anklages for at være ansvarlig for nogle finansielle uregelmæssigheder mellem 2007 og 2012 i fodboldklubben PAOK, som han var formand for på det tidspunkt;

               E.

               der henviser til, at den påståede strafbare handling klart ikke har forbindelse til Zagorakis’ hverv som medlem af Europa-Parlamentet, men derimod til hans post som formand for fodboldklubben PAOK;

               F.

               der henviser til, at straffesagen ikke vedrører meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af hvervet som medlem af Europa-Parlamentet som omhandlet i artikel 8 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter;

               G.

               der henviser til, at der ikke er nogen grund til at formode, at der foreligger fumus persecutionis, da straffesagen blev indledt flere år før medlemmets tiltrædelse af embedet;

               1.

               vedtager at ophæve Theodoros Zagorakis’ immunitet;

               2.

               pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til anklageren ved Grækenlands højesteret og til Theodoros Zagorakis.

      (1)  Domstolens dom af 12. maj 1964, Wagner mod Fohrmann og Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Domstolens dom af 10. juli 1986, Wybot mod Faure m.fl., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Rettens dom af 15. oktober 2008, Mote mod Parlamentet, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Domstolens dom af 21. oktober 2008, Marra mod De Gregorio og Clemente, C-200/07 og C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Rettens dom af 19. marts 2010, Gollnisch mod Parlamentet, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Domstolens dom af 6. september 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI:EU:C:2011:543; Rettens dom af 17. januar 2013, Gollnisch mod Parlamentet, T-346/11 og T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23).


title: 83/124/EØF: Rådets afgørelse af 28. marts 1983 om indgåelse af Fællesskabet/COST-samordningsaftalen om en samordnet aktion vedrørende kystbaserede navigationshjælpesystemer for skibsfarten (aktion COST 301)

text:
 30. 3 . 83                                   De Europæiske Fællesskabers Tidende                                    Nr. L 84/9
                                                                 II
                                       (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                          RÅDET
                                                     RÅDETS AFGØRELSE
                                                        af 28 . marts 1983
               om indgåelse af Fællesskabet/COST-samordningsaftalen om en samordnet aktion vedrø
                     rende kystbaserede navigationshjælpesystemer for skibsfarten (aktion COST 301 )
                                                          (83/ 124/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                              TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
FÆLLESSKABER HAR —
                                                                                Artikel 1
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det
europæiske økonomiske Fællesskab,                                    Fællesskabet/COST-samordningsaftalen om en sam
                                                                     ordnet aktion vedrørende kystbaserede navigations
under henvisning til Rådets afgørelse 82/887/EØF af                  hjælpesystemer for skibsfarten (aktion COST 301 )
13 . december 1982 om vedtagelse af en samordnet ak                 godkendes herved på Fællesskabets vegne.
tion for Det europæiske økonomiske Fællesskab vedrø
rende kystbaserede navigationshjælpesystemer for skibs              Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
farten ( 1), særlig artikel 6,
under henvisning til Rådets afgørelse af 4. maj 1982 om
                                                                                Artikel 2
bemyndigelse af Kommissionen til at forhandle en aftale
mellem Fællesskabet og de ikke-medlemsstater, som
deltager i Det europæiske samarbejde om videnskabelig                Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de per
og teknisk Forskning (COST), med henblik på gennem                  soner, der er beføjet til at undertegne aftalen med
førelse af en samordnet aktion vedrørende kystbaserede               bindende virkning for Fællesskabet.
navigationshjælpesystemer for skibsfarten,
under henvisning til udkast til afgørelse, forelagt af               Udfærdiget i Bruxelles, den 28 . marts 1983 .
Kommissionen, og
ud fra følgende betragtning:                                                                           På Rådets vegne
                                                                                J. ERTL
Kommissionen har afsluttet forhandlingerne om nævnte
aftale; den bør herefter godkendes —                                                                      Formand
(!) EFT nr. L 378 af 31 . 12 . 1982, s. 32 .


title: Rådets afgørelse af 15. januar 2016 om udnævnelse af tre medlemmer af og tre suppleanter til bestyrelsen for Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder

text:
               20.1.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 19/6

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 15. januar 2016
   om udnævnelse af tre medlemmer af og tre suppleanter til bestyrelsen for Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder
   (2016/C 19/02)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 af 13. juli 2009 om oprettelse af et agentur for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder (1), særlig artikel 12, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Forordning (EF) nr. 713/2009 fastsætter, at Rådet skal udnævne fem medlemmer af og deres suppleanter til bestyrelsen for Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder.

               (2)

               I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 713/2009 må et medlem af bestyrelsen ikke være medlem af repræsentantskabet, og medlemmerne af bestyrelsen skal handle uafhængigt og objektivt ud fra almene samfundshensyn.

               (3)

               I overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 713/2009 er bestyrelsesmedlemmernes og deres suppleanters mandatperiode fire år, som kan fornyes én gang. Med henblik på at sikre kontinuitet i bestyrelsens virke blev mandatperioden for de bestyrelsesmedlemmer, der blev udnævnt første gang, samt deres suppleanter for halvdelens vedkommende dog sat til seks år.

               (4)

               Rådet udnævnte derfor ved sin afgørelse af 22. december 2009 (2) tre medlemmer af og tre suppleanter til bestyrelsen for en periode på seks år, og to medlemmer af og to suppleanter af bestyrelsen for en periode på fire år fra den 28. januar 2010. Rådet udnævnte ydermere ved sin afgørelse af 15. november 2013 (3) to medlemmer af og tre suppleanter til bestyrelsen for en periode på fire år fra den 28. januar 2014.

               (5)

               I betragtning af udløbet af den seksårige mandatperiode for tre medlemmer og to suppleanter, og efter at en suppleant er trådt tilbage fra sin fireårige mandatperiode, bør der udnævnes tre medlemmer og tre suppleanter til at erstatte dem —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Følgende personer udnævnes til medlemmer af bestyrelsen for Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder for en periode på fire år fra den 28. januar 2016:

               —

               Edmund HOSKER, Det Forenede Kongerige

               —

               Georgios SHAMMAS, Cypern

               —

               Piotr Grzegorz WOŹNIAK, Polen.

         Artikel 2
   Følgende personer udnævnes til suppleanter til bestyrelsen for Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder for en periode på fire år fra den 28. januar 2016:

               —

               Martin HANSEN, Danmark

               —

               Jurijs SPIRIDONOVS, Letland.

         Artikel 3
   Følgende person udnævnes til suppleant til bestyrelsen for Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder for en periode på to år fra den 28. januar 2016:

               —

               Carlos AGUIRRE CALZADA, Spanien.

         Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, 15. januar 2016.

            På Rådets vegne

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

            Formand

      (1)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 1.

      (2)  Rådets afgørelse af 22. december 2009 udnævnelse af fem medlemmer og fem suppleanter af bestyrelsen for Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (EUT C 21 af 28.1.2010, s. 1).

      (3)  Rådets afgørelse af 15. november 2013 om udnævnelse af to medlemmer af og tre suppleanter til bestyrelsen for Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder (EUT C 337 af 19.11.2013, s. 8).


title: 2011/307/EU: Rådets afgørelse af 13. maj 2011 om indgåelse af en aftale i form af en protokol mellem Den Europæiske Union og Den Arabiske Republik Egypten om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side

text:
               26.5.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 138/2

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 13. maj 2011
   om indgåelse af en aftale i form af en protokol mellem Den Europæiske Union og Den Arabiske Republik Egypten om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side
   (2011/307/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 24. februar 2006 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med partnerne i Middelhavsområdet med henblik på at fastlægge en tvistbilæggelsesordning vedrørende handelsbestemmelser.

               (2)

               Kommissionen har i samråd med det udvalg, der er udpeget i henhold til traktatens artikel 207, ført forhandlinger inden for rammerne af forhandlingsdirektiver fastsat af Rådet.

               (3)

               Disse forhandlinger er blevet afsluttet og en aftale i form af en protokol (»protokollen«) mellem Den Europæiske Union og Den Arabiske Republik Egypten om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side (1) blev paraferet den 27. april 2010.

               (4)

               Aftalen blev undertegnet på Unionens vegne den 11. november 2010.

               (5)

               Protokollen bør indgås —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen i form af en protokol mellem Den Europæiske Union og Den Arabiske Republik Egypten om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side (»protokollen«) godkendes på Unionens vegne.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i protokollens artikel 23 (2).
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2011.

            På Rådets vegne

         MARTONYI J.

            Formand

      (1)  EUT L 304 af 30.9.2004, s. 39.

      (2)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.
    ---documentbreak---

               26.5.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 138/3

         PROTOKOL
   mellem Den Europæiske Union og Den Arabiske Republik Egypten om fastlæggelse af en tvistbilæggelsesordning for tvister vedrørende handelsbestemmelserne i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side
   DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »Unionen«,
   på den ene side,
   og
   DEN ARABISKE REPUBLIK EGYPTEN, i det følgende benævnt »Egypten«,
   på den anden side,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   KAPITEL I

      MÅL OG ANVENDELSESOMRÅDE

   Artikel 1
   Målsætning
   Målet med denne protokol er at forebygge og bilægge eventuelle handelstvister mellem parterne med henblik på så vidt muligt at finde en gensidigt acceptabel løsning.
   Artikel 2
   Anvendelse af protokollen
   1.   Denne protokols bestemmelser finder anvendelse på alle tvister vedrørende fortolkningen og anvendelsen af afsnit II (bortset fra artikel 22, 23 og 24) i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side (i det følgende benævnt »associeringsaftalen«) (1), medmindre andet udtrykkeligt er fastsat. Artikel 82 i associeringsaftalen finder anvendelse på tvister vedrørende anvendelsen og fortolkningen af andre bestemmelser i associeringsaftalen.
   2.   Denne protokols procedurer finder anvendelse, hvis en tvist ikke er bilagt senest 60 dage efter dens indbringelse for associeringsrådet, jf. artikel 82 i associeringsaftalen.
   3.   I forbindelse med stk. 2 anses en tvist for at være bilagt, når associeringsrådet har truffet en afgørelse, jf. artikel 82, stk. 2, i associeringsaftalen, eller har erklæret, at der ikke længere består nogen tvist.
   KAPITEL II

      KONSULTATIONER OG MÆGLING

   Artikel 3
   Konsultationer
   1.   Parterne bestræber sig på at løse eventuelle tvister vedrørende fortolkning og anvendelse af de i artikel 2 omhandlede bestemmelser ved loyalt at indlede konsultationer med det formål hurtigt at nå til enighed om en retfærdig og gensidigt acceptabel løsning.
   2.   Konsultationer indledes ved, at den ene part fremsender en skriftlig anmodning til den anden part med kopi til underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer, hvori den anfører, hvilken foranstaltning sagen drejer sig om og de bestemmelser i associeringsaftalen, som efter partens opfattelse finder anvendelse.
   3.   Konsultationer indledes senest 40 dage efter datoen for modtagelse af anmodningen og finder sted på den indklagede parts territorium, medmindre parterne aftaler andet. Konsultationerne anses for at være afsluttet senest 60 dage efter datoen for modtagelse af anmodningen, medmindre parterne enes om at fortsætte dem. Konsultationerne, navnlig de oplysninger, der kommer frem, og de holdninger, parterne indtager under forhandlingerne, er fortrolige og berører ikke parternes rettigheder i et eventuelt videre sagsforløb.
   4.   Konsultationer om hastende spørgsmål, herunder om letfordærvelige varer eller sæsonvarer, indledes senest 15 dage efter datoen for modtagelse af anmodningen og anses for afsluttet senest 30 dage efter datoen for modtagelse af anmodningen.
   5.   Hvis den part, over for hvem anmodningen om konsultationer fremsættes, ikke besvarer anmodningen senest 15 dage efter datoen for modtagelsen, eller hvis der ikke afholdes konsultationer inden for de frister, der er fastsat i henholdsvis stk. 3 og 4, eller hvis konsultationerne er afsluttet, uden at man er nået til enighed om en gensidigt acceptabel løsning, kan den klagende part anmode om, at der nedsættes et voldgiftspanel efter artikel 5.
   Artikel 4
   Mægling
   1.   Hvis konsultationerne ikke resulterer i en gensidigt acceptabel løsning, kan parterne efter indbyrdes aftale henvende sig til en mægler. Anmodninger om mægling fremsættes skriftligt til den indklagede part og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer med angivelse af den foranstaltning, der har været genstand for konsultationer, samt det aftalte kommissorium for mæglingen. Parterne forpligter sig til at udvise imødekommenhed over for anmodninger om mægling.
   2.   Hvis parterne ikke når til enighed om en mægler senest 15 dage efter datoen for modtagelse af anmodningen om mægling, vælger formændene for underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer eller deres stedfortræder ved lodtrækning en mægler blandt de personer, som er anført på den i artikel 19 omhandlede liste, og som ikke er statsborgere i nogen af parterne. Udvælgelsen foretages senest 10 dage efter modtagelse af anmodningen. Mægleren indkalder parterne til et møde tidligst 20 dage og senest 30 dage efter sin udvælgelse. Parternes indlæg skal være mægleren i hænde senest 15 dage inden mødet, og mægleren kan anmode parterne, eksperter eller tekniske rådgivere om supplerende oplysninger, hvis mægleren anser det for nødvendigt. Alle oplysninger, der er indhentet på denne måde, skal meddeles parterne, og de skal kunne fremsætte bemærkninger hertil. Mægleren afgiver en udtalelse senest 45 dage efter sin udvælgelse.
   3.   I mæglerens udtalelse kan indgå en henstilling om, hvordan tvisten kan løses i overensstemmelse med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser. Mæglerens udtalelse er ikke bindende.
   4.   Parterne kan indgå aftale om at ændre de i stk. 2 anførte frister. Mægleren kan også beslutte at ændre disse frister efter anmodning fra en af parterne under hensyn til de særlige vanskeligheder, den pågældende part måtte være stødt på, eller under hensyn til sagens kompleksitet.
   5.   Mæglingsforhandlingerne, navnlig mæglerens udtalelse, alle oplysninger, der kommer frem, og de holdninger, parterne indtager under disse forhandlinger, er fortrolige og berører ikke parternes rettigheder i et eventuelt videre sagsforløb.
   6.   Hvis parterne er enige herom, kan mæglingsprocedurerne fortsætte, samtidig med at voldgiftsproceduren afvikles.
   7.   Udskiftning af en mægler sker kun af de grunde og efter de procedurer, der er beskrevet i punkt 18-21 i forretningsordenen.
   KAPITEL III

      TVISTBILÆGGELSESPROCEDURER

      AFDELING I

         Voldgiftsprocedure

   Artikel 5
   Indledning af voldgiftsproceduren
   1.   Er det ikke lykkedes parterne at løse tvisten gennem konsultationer, jf. artikel 3, eller gennem mægling, jf. artikel 4, kan den klagende part anmode om, at der nedsættes et voldgiftspanel.
   2.   Anmodning om nedsættelse af et voldgiftspanel fremsættes skriftligt over for den indklagede part og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer. Den klagende part skal i sin anmodning anføre, hvilken foranstaltning sagen drejer sig om, og gøre rede for, hvordan den pågældende foranstaltning udgør en overtrædelse af de i artikel 2 omhandlede bestemmelser. Der anmodes om nedsættelse af et voldgiftspanel senest 18 måneder efter datoen for modtagelse af anmodningen om konsultationer, uden at dette berører den klagende parts ret til at anmode om nye konsultationer om samme anliggende på et senere tidspunkt.
   Artikel 6
   Nedsættelse af voldgiftspanelet
   1.   Voldgiftspanelet skal bestå af tre voldgiftsmænd.
   2.   Senest 15 dage efter den indklagede parts modtagelse af anmodningen om nedsættelse af et voldgiftspanel rådfører parterne sig med hinanden for at nå til enighed om voldgiftspanelets sammensætning.
   3.   Hvis parterne ikke kan nå til enighed om panelets sammensætning inden for fristen i stk. 2, kan begge parter anmode formændene for underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer eller disses stedfortræder om at udvælge alle tre medlemmer ved lodtrækning fra den liste, der er fastsat i henhold til artikel 19, således at ét medlem vælges blandt de personer, som den klagende part foreslår, ét blandt de personer, som den indklagede part foreslår, og ét blandt de personer, som parterne har udpeget til at varetage formandskabet. Er parterne enige om et eller flere medlemmer af voldgiftspanelet, udvælges de øvrige medlemmer efter samme procedure.
   4.   Formændene for underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer eller disses stedfortræder udvælger voldgiftsmændene senest 10 dage efter, at en part har fremsat den i stk. 3 omhandlede anmodning.
   5.   Voldgiftspanelet anses for nedsat på den dato, på hvilken de tre voldgiftsmænd udvælges.
   6.   Udskiftning af voldgiftsmænd sker kun af de grunde og efter de procedurer, der er beskrevet i punkt 18-21 i forretningsordenen.
   Artikel 7
   Interimsrapport fra panelet
   Senest 120 dage efter datoen for dets nedsættelse fremsender voldgiftspanelet normalt en interimsrapport til parterne, hvori der redegøres for de faktiske omstændigheder, relevante bestemmelser og grundlaget for panelets konklusioner og henstillinger. Parterne kan skriftligt anmode voldgiftspanelet om at genbehandle bestemte punkter i interimsrapporten senest 15 dage efter forelæggelsen heraf. Voldgiftspanelets endelige kendelse skal indeholde en redegørelse for de anbringender, der er fremført på stadiet for interimsgenbehandlingen.
   Artikel 8
   Voldgiftspanelets kendelser
   1.   Voldgiftspanelet meddeler normalt parterne og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer sin kendelse senest 150 dage efter datoen for nedsættelsen af panelet. Hvis voldgiftspanelet finder, at denne frist ikke kan overholdes, skal formanden for panelet meddele parterne og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer dette skriftligt med angivelse af årsagerne til forsinkelsen og datoen for, hvornår panelet forventes at afslutte sit arbejde. Kendelsen må under ingen omstændigheder meddeles senere end 180 dage efter datoen for nedsættelsen af voldgiftspanelet.
   2.   Efter anmodning fra begge parter suspenderer voldgiftspanelet når som helst sit arbejde i en af parterne aftalt periode på højst 12 måneder og genoptager det efter anmodning fra den klagende part ved udløbet af den aftalte periode. Hvis den klagende part ikke anmoder om genoptagelse af voldgiftspanelets arbejde inden udløbet af den aftalte suspensionsperiode, indstilles proceduren. Suspension og indstilling af voldgiftspanelets arbejde berører ikke parternes rettigheder i forbindelse med et andet sagsforløb vedrørende samme anliggende.
   3.   I hastende tilfælde, herunder hvis der er tale om letfordærvelige varer eller sæsonvarer, bestræber voldgiftspanelet sig på at meddele sin kendelse senest 75 dage efter datoen for nedsættelsen af panelet. Under ingen omstændigheder bør kendelsen afsiges senere end 90 dage efter nedsættelsen af panelet. Voldgiftspanelet afsiger senest 10 dage efter nedsættelsen en foreløbig kendelse om, hvorvidt det anser sagen for at haste.

      AFDELING II

         Efterlevelse

   Artikel 9
   Efterlevelse af voldgiftspanelets og appelpanelets kendelse
   Begge parter træffer de fornødne foranstaltninger til at efterleve voldgiftspanelets kendelse, og parterne bestræber sig på i fællesskab at fastsætte en frist for efterlevelse af kendelsen.
   Artikel 10
   Rimelig frist for efterlevelse
   1.   Senest 30 dage efter at parterne har modtaget meddelelsen om voldgiftspanelets kendelse, meddeler den indklagede part den klagende part og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer, hvor lang en frist der er nødvendig for at efterleve kendelsen (»rimelig frist«), hvis øjeblikkelig efterlevelse ikke er mulig.
   2.   Hvis der er uenighed mellem parterne om, hvad der er en rimelig frist for at efterleve voldgiftspanelets kendelse, anmoder den klagende part senest 20 dage efter modtagelse af meddelelsen fra den indklagede part, jf. stk. 1, skriftligt voldgiftspanelet om at fastsætte en rimelig frist. En sådan anmodning meddeles samtidigt den anden part og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer. Voldgiftspanelet meddeler parterne og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer sin kendelse senest 30 dage efter datoen for modtagelse af anmodningen.
   3.   Den rimelige frist kan forlænges efter aftale mellem parterne.
   Artikel 11
   Prøvelse af foranstaltninger, der er truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse
   1.   Den indklagede part meddeler, inden den rimelige frist udløber, den anden part og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer, hvilke foranstaltninger den har truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse.
   2.   Hvis der er uenighed mellem parterne om realiteten af en foranstaltning, der er meddelt efter stk. 1, eller en sådan foranstaltnings overensstemmelse med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, kan den klagende part skriftligt anmode voldgiftspanelet om at afgøre spørgsmålet. Det skal af anmodningen fremgå, hvilken foranstaltning sagen drejer sig om, og hvordan denne foranstaltning er i strid med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser. Voldgiftspanelet meddeler sin kendelse senest 90 dage efter modtagelse af anmodningen.
   Artikel 12
   Midlertidige foranstaltninger i tilfælde af manglende efterlevelse
   1.   Hvis den indklagede part ikke meddeler, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse, inden udløbet af den rimelige frist, eller hvis voldgiftspanelet finder, at de foranstaltninger, der er meddelt i henhold til artikel 11, stk. 1, ikke er forenelige med partens forpligtelser i henhold til de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, skal den indklagede part på anmodning af den klagende part fremsætte et tilbud om midlertidig kompensation.
   2.   Hvis der ikke senest 30 dage efter udløbet af den rimelige frist eller efter voldgiftspanelets kendelse i henhold til artikel 11 om, at en efterlevelsesforanstaltning ikke er forenelig med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, er opnået enighed om kompensation, er den klagende part berettiget til efter underretning af den anden part og af underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer at suspendere forpligtelser, som udspringer af de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, i en grad der svarer til omfanget af den ophævelse eller forringelse af fordele, som overtrædelsen har forårsaget. Den klagende part kan gennemføre suspensionen 15 dage efter den indklagede parts modtagelse af meddelelsen, medmindre den indklagede part har anmodet om voldgift efter stk. 3.
   3.   Hvis den indklagede part finder, at omfanget af suspensionen ikke svarer til den ophævelse eller forringelse af fordele, som overtrædelsen har forårsaget, kan den skriftligt anmode voldgiftspanelet om at afgøre spørgsmålet. En sådan anmodning meddeles den anden part og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer inden udløbet af den i stk. 2 omhandlede periode på 15 dage. Senest 30 dage efter modtagelse af anmodningen meddeler voldgiftspanelet parterne og det institutionelle organ med ansvar for handelsanliggender sin kendelse om omfanget af suspensionen af forpligtelser efter eventuelt at have indhentet ekspertrådgivning. Forpligtelser må først suspenderes, når voldgiftspanelet har afsagt sin kendelse, og enhver suspension skal være i overensstemmelse med voldgiftspanelets kendelse.
   4.   Suspensionen af forpligtelser er midlertidig og må kun anvendes, indtil de foranstaltninger, hvorom det er konstateret, at de er i strid med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, er trukket tilbage eller ændret og gjort forenelige med de nævnte bestemmelser, jf. artikel 13, eller indtil parterne er nået til enighed om at bilægge tvisten.
   Artikel 13
   Prøvelse af efterlevelsesforanstaltninger, der er truffet efter suspensionen af forpligtelser
   1.   Den indklagede part meddeler den anden part og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer de foranstaltninger, der er truffet for at efterleve voldgiftspanelets kendelse, og sin anmodning om, at den klagende parts anvendelse af suspension af forpligtelser bringes til ophør.
   2.   Hvis parterne ikke når til enighed om de meddelte foranstaltningers forenelighed med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser senest 30 dage efter datoen for modtagelse af meddelelsen, anmoder den klagende part skriftligt voldgiftspanelet om at afgøre spørgsmålet. En sådan anmodning meddeles samtidigt den anden part og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer. Voldgiftspanelets kendelse meddeles parterne og underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer senest 45 dage efter datoen for modtagelse af anmodningen. Hvis voldgiftspanelet når frem til, at de foranstaltninger, der er truffet for at efterleve kendelsen, er i overensstemmelse med de i artikel 2 omhandlede bestemmelser, bringes suspensionen af forpligtelser til ophør.

      AFDELING III

         Fælles bestemmelser

   Artikel 14
   Gensidigt acceptabel løsning
   Det står parterne frit for til enhver tid at finde en gensidigt acceptabel løsning på tvister, som falder ind under denne protokol. De meddeler underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer og voldgiftspanelet en eventuel sådan løsning. Når den gensidigt acceptable løsning er blevet meddelt, afslutter panelet sit arbejde, og proceduren indstilles.
   Artikel 15
   Forretningsorden
   1.   Tvistbilæggelsesprocedurerne i denne protokols kapitel III er omfattet af den forretningsorden, der er knyttet som bilag til denne protokol.
   2.   Voldgiftspanelets møder er offentlige i overensstemmelse med forretningsordenen, medmindre parterne fastsætter andet.
   Artikel 16
   Information og teknisk rådgivning
   Efter anmodning fra en part eller på eget initiativ kan voldgiftspanelet indhente de oplysninger, det finder nødvendige med henblik på voldgiftspanelproceduren. Voldgiftspanelet har navnlig ret til at søge ekspertrådgivning, hvis det finder det nødvendigt. Voldgiftspanelet rådfører sig med parterne, inden det vælger de pågældende eksperter. Alle oplysninger, der er indhentet på denne måde, skal meddeles parterne, og de skal kunne fremsætte bemærkninger hertil. Medmindre parterne aftaler andet, har fysiske eller juridiske personer, som er etableret i parterne, tilladelse til at indgive skriftlige meddelelser til voldgiftspanelet i overensstemmelse med forretningsordenen. Sådanne meddelelser skal være begrænset til tvistens faktiske omstændigheder og må ikke vedrøre retsspørgsmål.
   Artikel 17
   Fortolkningsregler
   Voldgiftspaneler fortolker de i artikel 2 omhandlede bestemmelser efter sædvanereglerne for fortolkning af folkeretten, herunder Wienerkonventionen om traktatretten. Voldgiftspanelets kendelser kan ikke udvide eller begrænse de rettigheder og forpligtelser, der er fastsat i de i artikel 2 omhandlede bestemmelser.
   Artikel 18
   Voldgiftspanelets afgørelser og kendelser
   1.   Voldgiftspanelet bestræber sig på at træffe afgørelse ved enstemmighed. Hvis det imidlertid ikke er muligt at nå frem til en enstemmig afgørelse, afgøres sagen ved flertalsafstemning. Dissenser offentliggøres ikke.
   2.   Voldgiftspanelets kendelse er bindende for parterne og skaber ikke rettigheder eller forpligtelser for fysiske eller juridiske personer. I kendelsen redegøres der for de faktiske omstændigheder, anvendeligheden af relevante bestemmelser i associeringsaftalen og grundlaget for panelets resultater og konklusioner. Underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer offentliggør voldgiftspanelets kendelse i dens fulde ordlyd, medmindre det beslutter ikke at gøre dette af hensyn til beskyttelsen af fortrolige forretningsoplysninger.
   KAPITEL IV

      ALMINDELIGE BESTEMMELSER

   Artikel 19
   Liste over voldgiftsmænd
   1.   Underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer opstiller senest seks måneder efter denne protokols ikrafttrædelse en liste med mindst 15 personer, som er villige og i stand til at fungere som voldgiftsmænd. Hver af parterne foreslår mindst fem personer til at fungere som voldgiftsmænd. De to parter udvælger også mindst fem personer, som ikke er statsborgere i nogen af parterne, til at varetage formandskabet i voldgiftspanelet. Underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer sørger for, at listen altid er fuldstændig.
   2.   Voldgiftsmænd skal have specialiseret viden eller erfaring inden for jura og international handel. De skal være uafhængige og handle efter deres egen overbevisning og må ikke modtage instruktioner fra nogen organisation eller regering eller være tilknyttet nogen af parternes regering, og de skal overholde den adfærdskodeks, der er knyttet som bilag til denne protokol.
   3.   Underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer kan opstille supplerende lister med mindst 15 personer, som har ekspertise om bestemte spørgsmål inden for sektorer, der er omfattet af associeringsaftalen. Når udvælgelsesproceduren i artikel 6, stk. 2, anvendes, kan formændene for underudvalget for industri, handel, tjenesteydelser og investeringer anvende en supplerende liste med begge parters samtykke.
   4.   Skulle den i stk. 1 fastsatte liste ikke være opstillet på tidspunktet for en anmodning om mægling eller om nedsættelse af et voldgiftspanel, vælges voldgiftsmændene ved lodtrækning blandt de personer, som den ene eller begge parter har foreslået. De personer, som er foreslået til formand for voldgiftspanelet eller voldgiftsmænd, må ikke være statsborgere i nogen af parterne.
   Artikel 20
   Forholdet til WTO-forpligtelser
   1.   Hvis en part søger tvistbilæggelse vedrørende en forpligtelse i henhold til WTO-overenskomsten, gør den brug af de relevante regler og procedurer i WTO-overenskomsten, som finder anvendelse uanset bestemmelserne i denne aftale.
   2.   Hvis en part søger tvistbilæggelse vedrørende en forpligtelse, som falder ind under denne aftales anvendelsesområde, jf. artikel 2, gør den brug af denne aftales regler og procedurer.
   3.   Hvis en part søger tvistbilæggelse vedrørende en forpligtelse, som falder ind under denne aftales anvendelsesområde, jf. artikel 2, og som i substansen svarer til en forpligtelse i henhold til WTO-overenskomsten, gør den brug af de relevante regler og procedurer i WTO-overenskomsten, som finder anvendelse uanset bestemmelserne i denne aftale, medmindre parterne aftaler andet.
   4.   Når tvistbilæggelsesprocedurerne er indledt, benyttes udelukkende det forum, som er valgt i overensstemmelse med ovenstående punkter, medmindre det erklærer sig inkompetent.
   5.   Intet i denne aftale er til hinder for, at en part gennemfører en af WTO's tvistbilæggelsesorgan godkendt suspension af forpligtelser. WTO-overenskomsten kan ikke påberåbes for at forhindre en part i at suspendere forpligtelser i henhold til denne aftale.
   Artikel 21
   Frister
   1.   Alle i denne protokol fastsatte frister, herunder voldgiftspanelernes frist til at meddele deres kendelser, regnes i kalenderdage fra dagen efter den handling eller den kendsgerning, som de vedrører.
   2.   Alle frister, der er nævnt i denne protokol, kan forlænges ved fælles aftale mellem parterne. Parterne forpligter sig til at udvise imødekommenhed over for anmodninger om forlængelse af tidsfrister, som er begrundet i en parts vanskeligheder med at efterleve denne protokols procedurer. Hvis en part anmoder herom, kan voldgiftspanelet forlænge de frister, der gælder for forhandlingerne, under hensyntagen til parternes forskellige udviklingsniveau.
   Artikel 22
   Gennemgang og ændring af protokollen
   1.   Associeringsrådet skal senest tre år efter ikrafttrædelsen af denne protokol og bilagene hertil tage deres gennemførelse op til fornyet overvejelse for at tage stilling til, om de skal videreføres, ændres eller ophæves.
   2.   I den forbindelse kan associeringsrådet overveje muligheden af at oprette en fælles appelinstans for flere Euro-Middelhavs-aftaler.
   3.   Associeringsrådet kan beslutte at ændre denne protokol og bilagene hertil.
   Artikel 23
   Ikrafttrædelse
   Parterne godkender denne protokol efter deres egne procedurer. Protokollen træder i kraft den første dag i den anden måned efter den dato, på hvilken parterne underretter hinanden om, at de i denne artikel omhandlede procedurer er afsluttet.

      Udfærdiget i Bruxelles den ellevte november to tusind og ti i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og arabisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l’Union européenne
         Per l’Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Арабска република Египет
         Por la República Árabe de Egipto
         Za Egyptskou arabskou republiku
         For Den Arabiske Republik Egypten
         Für die Arabische Republik Ägypten
         Egiptuse Araabia Vabariigi nimel
         Για την Αραβική Δημοκρατία της Αιγύπτου
         For the Arab Republic of Egypt
         Pour la République arabe d'Égypte
         Per la Repubblica araba d'Egitto
         Ēģiptes Arābu Republikas vārdā –
         Egipto Arabų Respublikos vardu
         Az Egyiptomi Arab Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika Għarbija tal-Eġittu
         Voor de Arabische Republiek Egypte
         W imieniu Arabskiej Republiki Egiptu
         Pela República Árabe do Egipto
         Pentru Republica Arabă Egipt
         Za Arabsko republiko Egipt
         Za Egyptskú arabskú republiku
         Egyptin arabitasavallan puolesta
         På Arabrepubliken Egyptens vägnar

      (1)  Bestemmelserne i denne protokol berører ikke artikel 34 i protokollen om definitionen af begrebet »varer med oprindelsesstatus« og metoderne for administrativt samarbejde.
   BILAG

               BILAG I

               :

                  FORRETNINGSORDEN FOR VOLDGIFTSPANELER

               BILAG II

               :

                  ADFÆRDSKODEKS FOR MEDLEMMER AF VOLDGIFTSPANELER OG MÆGLERE


Avis juridique important

|

31977D0475

77/475/EØF: Rådets Afgørelse af 25. juli 1977 om ændring af afgørelse 75/459/EØF om intervention fra Den europæiske Socialfond til fordel for personer, der er ramt af beskæftigelsesvanskelighederne og af afgørelse 76/206/EØF om intervention fra Den europæiske Socialfond til fordel for personer, der er beskæftiget inden for tekstil og beklædningssektorerne

EF-Tidende nr. L 196 af 03/08/1977 s. 0013 - 0013

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 25 . juli 1977  om aendring af afgoerelse 75/459/EOEF om intervention fra Den europaeiske Socialfond til fordel for personer , der er ramt af beskaeftigelsesvanskelighederne og af afgoerelse 76/206/EOEF om intervention fra Den europaeiske Socialfond til fordel for personer , der er beskaeftiget inden for tekstil - og beklaedningssektorerne   ( 77/475/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets afgoerelse 71/66/EOEF af 1 . februar 1971 om reformen af Den europaeiske Socialfond ( 1 ) , saerlig artikel 4 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Raadets afgoerelse 75/459/EOEF af 22 . juli 1975 om intervention fra Den europaeiske Socialfond til fordel for personer , der er ramt af beskaeftigelsesvanskelighederne ( 4 ) , udloeber to aar efter sin ikrafttraeden , dvs . den 4 . august 1977 ;  Raadets afgoerelse 76/206/EOEF af 9 . februar 1976 om intervention fra Den europaeiske Socialfond til fordel for personer , der er beskaeftiget inden for tekstil - og beklaedningssektorerne ( 5 ) , udloeber atten maaneder efter sin ikrafttraeden , dvs . den 15 . august 1977 ;  enhver afbrydelse af kontinuiteten i finansieringen af foranstaltninger i henhold til afgoerelse 75/459/EOEF og 76/206/EOEF boer undgaas , dog med forbehold af anvendelse af artikel 11 i afgoerelse 71/66/EOEF -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Artikel 5 , stk . 2 , i afgoerelse 75/459/EOEF og artikel 3 , stk . 2 , i afgoerelse 76/206/EOEF affattes saaledes :   " Den finder anvendelse paa foranstaltninger , hvortil forslag er godkendt af Kommissionen inden den 31 . december 1977 . " .  Artikel 2  Denne afgoerelse traeder i kraft dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 25 . juli 1977 .  Paa Raadets vegne  H . SIMONET  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 28 af 4 . 2 . 1971 , s . 15 .  ( 2 ) EFT nr . C 133 af 6 . 6 . 1977 , s . 39 .  ( 3 ) EFT nr . C 126 af 28 . 5 . 1977 , s . 2 .  ( 4 ) EFT nr . L 199 af 30 . 7 . 1975 , s . 36 .  ( 5 ) EFT nr . L 39 af 14 . 2 . 1976 , s . 39 .


title: 2012/133/EU: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 27. februar 2012 om ophævelse af afgørelse ECB/2010/3 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller garanteret af den græske stat (ECB/2012/2)

text:
               1.3.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 59/36

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
   af 27. februar 2012
   om ophævelse af afgørelse ECB/2010/3 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller garanteret af den græske stat
   (ECB/2012/2)
   (2012/133/EU)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 2, første led,
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), særlig artikel 12.1 og artikel 34.1, andet led, sammenholdt med artikel 3.1, første led, og artikel 18.2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til ESCB-statuttens artikel 18.1 kan Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euro som valuta, udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere, hvor lån ydes mod passende sikkerhed. Kriterierne for sikkerhedens belånbarhed med henblik på Eurosystemets pengepolitiske operationer er fastsat i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 af 20. september 2011 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (1) (herefter »Dokumentationsgrundlaget«).

               (2)

               I henhold til kapitel 1.6 i Dokumentationsgrundlaget kan ECB’s Styrelsesråd til enhver tid ændre instrumenter, betingelser, kriterier og procedurer for gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske operationer. I henhold til Dokumentationsgrundlagets afsnit 6.3.1 forbeholder Eurosystemet sig ret til at fastslå, om en udstedelse, udsteder, debitor eller garant opfylder kravene til høje kreditstandarder på grundlag af enhver oplysning, som det anser for relevant.

               (3)

               Afgørelse ECB/2010/3 af 6. maj 2010 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller garanteret af den græske stat (2), suspenderede, som en ekstraordinær foranstaltning, midlertidigt Eurosystemets mindstekrav til grænseværdier for kreditkvaliteten for omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt af den græske stat eller af enheder i Grækenland og fuldt ud garanteret af den græske stat.

               (4)

               Den Hellenske Republik har i forbindelse med den private sektors deltagelse truffet beslutning om at iværksætte et gældsombytningstilbud til indehavere af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt af den græske stat.

               (5)

               Den Hellenske Republiks beslutning har yderligere påvirket tilstrækkeligheden af omsættelige gældsinstrumenter, der er udstedt af den græske stat eller af enheder i Grækenland og fuldt ud garanteret af den græske stat, som sikkerhed for Eurosystemets operationer negativt.

               (6)

               Afgørelse ECB/2010/3 bør ophæves, —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE
   Artikel 1
   Ophævelse af afgørelse ECB/2010/3
   Afgørelse ECB/2010/3 2010 ophæves.
   Artikel 2
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse træder i kraft den 28. februar 2012.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 27. februar 2012.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB

      (1)  EUT L 331 af 14.12.2011, s. 1.

      (2)  EUT L 117 af 11.5.2010, s. 102.


title: 2012/24/EU: Kommissionens afgørelse af 11. januar 2012 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af vinylacetat med oprindelse i Amerikas Forenede Stater og frigivelse af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told

text:
               12.1.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 8/36

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 11. januar 2012
   om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af vinylacetat med oprindelse i Amerikas Forenede Stater og frigivelse af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told
   (2012/24/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (grundforordningen), særlig artikel 9,
   efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   A.   PROCEDURE

   1.   Indledning af proceduren og indførelse af midlertidige foranstaltninger

               (1)

               Den 22. oktober 2010 modtog Kommissionen en klage i henhold til grundforordningens artikel 5 vedrørende den påståede skadevoldende dumping af import af vinylacetat (den pågældende vare) med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (USA).

               (2)

               Klagen blev indgivet af EU-producenten Ineos Oxide Ltd. (klageren), der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede produktion i Unionen af den pågældende vare.

               (3)

               Den 4. december 2010 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
                   (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af vinylacetat med oprindelse i USA.

               (4)

               Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 821/2011 (3) (forordningen om midlertidig told) en midlertidig antidumpingtold på importen af vinylacetat, i øjeblikket henhørende under KN-kode 2915 32 00 og med oprindelse i USA.

         B.   TILBAGETRÆKNING AF KLAGEN OG AFSLUTNING AF PROCEDUREN

               (5)

               Ved brev af 4. november 2011 til Kommissionen trak klageren officielt sin klage tilbage.

               (6)

               I overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 1, kan en procedure afsluttes, hvis klagen trækkes tilbage, medmindre en sådan afslutning ikke vil være i Unionens interesse.

               (7)

               Kommissionen fandt, at proceduren burde afsluttes, da undersøgelsen ikke havde vist, at en sådan afslutning ikke vil være i Unionens interesse. De interesserede parter underrettedes herom og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger om, at en sådan afslutning ikke ville være i Unionens interesse.

               (8)

               Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede en af parterne, at han ikke burde have været udelukket fra definitionen af EU-erhvervsgrenen, eller at forordningen om midlertidig told burde ændres, således at den pågældende part bliver omfattet af definitionen. I den forbindelse bør det understreges, at resultaterne i forordningen om midlertidig told var baseret på oplysninger indhentet i løbet af undersøgelsen og blot var midlertidige, jf. betragtning 31 i forordningen om midlertidig told. Da antidumpingproceduren afsluttes uden indførelse af endelige foranstaltninger efter tilbagetrækning af klagen, er det i en afgørelse om afslutning hverken hensigtsmæssigt at træffe endelige afgørelser eller at ændre forordningen om midlertidig told.

               (9)

               Der skal mindes om, at de foreliggende resultater var af foreløbig karakter. Det følger heraf, at eventuelle fremtidige sager vedrørende den vare eller de parter, der er berørt af denne procedure, vil blive vurderet individuelt.

               (10)

               Kommissionen konkluderer derfor, at antidumpingproceduren vedrørende importen til Unionen af den pågældende vare med oprindelse i USA bør afsluttes uden indførelse af antidumpingforanstaltninger.

               (11)

               Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold ifølge forordning (EU) nr. 821/2011, bør frigives —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Antidumpingproceduren vedrørende importen af vinylacetat, i øjeblikket henhørende under KN-kode 2915 32 00 og med oprindelse i USA, afsluttes hermed uden indførelse af antidumpingforanstaltninger.
   Artikel 2
   Forordning (EU) nr. 821/2011 ophæves.
   Artikel 3
   De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af den midlertidige antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 821/2011 om import af vinylacetat, i øjeblikket henhørende under KN-kode 2915 32 00 og med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, frigives.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. januar 2012.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUT C 327 af 4.12.2010, s. 23.

      (3)  EUT L 209 af 17.8.2011, s. 24.


               23.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 482/155

         P7_TA(2014)0001
   Anmodning om beskyttelse af Lara Comis parlamentariske immunitet
   Europa-Parlamentets afgørelse af 14. januar 2014 om anmodning om beskyttelse af Lara Comis immunitet og privilegier (2013/2190(IMM))
   (2016/C 482/25)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til anmodning af 30. juli 2013 fra Lara Comi om beskyttelse af hendes immunitet i forbindelse med den verserende straffesag ved retten i Ferrara, hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 9. september 2013,

               —

               der har hørt Lara Comi den 5. november 2013, jf. forretningsordenens artikel 7, stk. 3,

               —

               der henviser til artikel 8 og 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions Domstols domme af 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010 og 6. september 2011 (1);

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 6, stk. 3, og artikel 7,

               —

               der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A7-0469/2013),

               A.

               der henviser til, at Lara Comi, der er medlem af Europa-Parlamentet, har anmodet om beskyttelse af sin parlamentariske immunitet i forbindelse med en retssag, der er blevet indledt af anklagemyndigheden ved retten i Ferrara på baggrund af en anmeldelse for injurier under skærpende omstændigheder, jf. artikel 595, stk. 2 og 3, i den italienske straffelov og artikel 30 i lov 223 af 6. august 1990, som skal være fremsat under en tv-transmitteret politisk debat;

               B.

               der henviser til, at det i artikel 8 i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, som Lara Comi udtrykkeligt henviser til i sin anmodning om beskyttelse, er fastsat, at Europa-Parlamentets medlemmer hverken kan eftersøges, tilbageholdes eller retsligt forfølges på grund af meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af deres hverv;

               C.

               der henviser til, at det i forretningsordenens artikel 6 er fastsat, at Parlamentet under udøvelsen af sine beføjelser vedrørende privilegier og immuniteter først og fremmest tilstræber at bevare sin integritet som demokratisk lovgivende forsamling og sikre medlemmernes uafhængighed under udførelsen af deres opgaver;

               D.

               der henviser til, at Parlamentet har et vidt skøn med hensyn til, hvad en afgørelse, der træffes i anledning af en anmodning som den, der var fremsat i det foreliggende tilfælde, skal gå ud på (2);

               E.

               der henviser til, at Domstolen har medgivet, at det ikke er udelukket, at en erklæring, der afgives af parlamentarikere uden for Parlamentet, kan udgøre en meningstilkendegivelse under udøvelse af deres hverv i henhold til protokollens artikel 8, idet eksistensen af en sådan meningstilkendegivelse ikke afhænger af det sted, hvor erklæringen afgives, men af dens karakter og indhold (3);

               F.

               der henviser til, at Lara Comi var indbudt til den omtalte tv-udsendelse i sin egenskab af medlem af Europa-Parlamentet og ikke som national repræsentant for et parti, en funktion, som i øvrigt blev udfyldt af en anden gæst, i overensstemmelse med de nationale bestemmelser, som tilstræber at sikre en afbalanceret deltagelse af politiske repræsentanter i tv-debatter, der afholdes i perioder med valgkamp, som det var tilfældet i den aktuelle sag;

               G.

               der henviser til, at i moderne demokratier udfoldes den politiske debat ikke kun i parlamentet, men også gennem kommunikationsmidlerne, der strækker fra de trykte midler til internettet;

               H.

               der henviser til, Lara Comi deltog i den omtalte tv-udsendelse i sin egenskab af medlem af Europa-Parlamentet for at debattere politiske problemstillinger, bl.a. vedrørende offentlige indkøb og organiseret kriminalitet, der er områder, som hun altid har beskæftiget sig med på europæisk plan;

               I.

               der henviser til, at Lara Comi den følgende dag sendte klageren sine undskyldninger, som hun efterfølgende gentog i en anden national tv-udsendelse;

               1.

               vedtager at beskytte Lara Comis privilegier og immunitet;

               2.

               pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til Den Italienske Republiks kompetente myndigheder og Lara Comi.

      (1)  Dom af 12. maj 1964, sag 101/63, Wagner mod Fohrmann og Krier (Sml. 1954-1964, s. 483), dom af 10. juli 1986, sag 149/85, Wybot mod Faure m.fl. (Sml. 1986, s. 2391), dom af 15. oktober 2008, sag T-345/05, Mote mod Parlamentet (Sml. 2008 II, s. 2849), dom af 21. oktober 2008, forenede sager C-200/07 og C-201/07, Marra mod De Gregorio og Clemente (Sml. 2008 I, s. 7929), dom af 19. marts 2010, sag T-42/06, Gollnisch mod Parlamentet (Sml. 2010 II, s. 1135), og dom af 6. september 2011, sag C-163/10, Patriciello (Sml. 2011 I, s. 7565).

      (2)  Sag T-42/06, Gollnisch mod Parlamentet, præmis 101.

      (3)  Patriciello, se domshenvisning ovenfor, præmis 30.


title: 2011/620/EU: Rådets afgørelse af 12. juli 2011 om undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer

text:
               21.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 243/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 12. juli 2011
   om undertegnelse på Unionens vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer
   (2011/620/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har på Unionens vegne forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Georgien om beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (»aftalen«).

               (2)

               Aftalen gør det muligt gensidigt at beskytte de to parters geografiske betegnelser og vil bidrage til, at lovgivningen i EU-nabolandene tilnærmes hinanden.

               (3)

               Aftalen bør undertegnes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der gives herved på Unionens vegne bemyndigelse til undertegnelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om beskyttelse af geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer med forbehold af aftalens indgåelse (1).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  Teksten til aftalen offentliggøres sammen med afgørelsen om dens indgåelse.