title: 2004/890/EF: Rådets afgørelse af 20. december 2004 om Det Europæiske Fællesskabs udtrædelse af konventionen om fiskeri og bevaring af de levende rigdomskilder i Østersøen og Bælterne

text:
               23.12.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 375/27

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 20. december 2004
   om Det Europæiske Fællesskabs udtrædelse af konventionen om fiskeri og bevaring af de levende rigdomskilder i Østersøen og Bælterne
   (2004/890/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 37, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Fællesskabet er kontraherende part i konventionen om fiskeri og bevaring af de levende rigdomskilder i Østersøen og Bælterne (2) (Gdansk-konventionen).

               (2)

               Gdansk-konventionens artikel XIX indeholder bestemmelser om en parts udtrædelse af konventionen

               (3)

               Estland, Letland, Litauen og Polen har efter artikel 6, stk. 12, i tiltrædelsesakten af 2003 pligt til at træde ud af Gdansk-konventionen den 1. maj 2004 eller hurtigst muligt derefter.

               (4)

               Når de nye medlemsstater er trådt ud af konventionen, er Fællesskabet og Den Russiske Føderation de eneste kontraherende parter i konventionen, og ca. 95 % af de farvande, der henhører under konventionen, er EF-farvande.

               (5)

               At opretholde en international fiskeriorganisation for at forvalte fiskeriet i farvande, der henhører under blot to parters jurisdiktion, er unødvendigt og ineffektivt. Fællesskabet bør derfor træde ud af Gdansk-konventionen —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Det Europæiske Fællesskab træder ud af konventionen om fiskeri og bevaring af de levende rigdomskilder i Østersøen og Bælterne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de personer, der er beføjet til at underrette depositaren for konventionen om fiskeri og bevaring af de levende rigdomskilder i Østersøen og Bælterne om Fællesskabets udtrædelse af konventionen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2004.

            På Rådets vegne

         P. VAN GEEL

            Formand

      (1)  Udtalelse af 14.12.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EFT L 237 af 26.8.1983, s. 4.


Avis juridique important

|

31995D0591

95/591/EF: Rådets afgørelse af 22. december 1995 om indgåelse af resultaterne af forhandlingerne med visse tredjelande i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT og om andre dertil knyttede anliggender (Amerikas Forenede Stater og Canada)

EF-Tidende nr. L 334 af 30/12/1995 s. 0025 - 0037

RÅDETS AFGØRELSE af 22. december 1995 om indgåelse af resultaterne af forhandlingerne med visse tredjelande i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT og om andre dertil knyttede anliggender (Amerikas Forenede Stater og Canada) (95/591/EF)  RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:Fællesskabet har ført forhandlinger i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT); disse forhandlinger har ført til aftaler med Amerikas Forenede Stater og Canada;det var desuden i begge parters interesse at løse visse verserende problemer med Canada på landbrugsområdet;Amerikas Forenede Stater og Canada havde indledt procedurer i Verdenshandelsorganisationen (WTO) mod Fællesskabets importordning for korn og ris;Fællesskabet har haft drøftelser med disse lande med sigte på at løse de pågældende spørgsmål; resultatet af disse drøftelser er indeholdt i aftalerne med de pågældende lande;det er i Fællesskabets interesse at godkende disse aftaler -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Følgende aftaler og brevvekslinger godkendes herved på Fællesskabets vegne:- Aftalen om afslutning af forhandlingerne mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT 1994 (bilag I).- Brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om bilæggelse af en tvist vedrørende korn og ris (bilag II).- Brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om priser på ris (bilag III).- Aftale om afslutning af forhandlingerne mellem Det Europæiske Fællesskab og Canada i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i GATT 1994, og brevveksling herom (bilag IV).Teksterne til de i første stykke omhandlede retsakter er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2 Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalerne og brevvekslingerne med bindende virkning for Fællesskabet.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 1995.På Rådets vegneL. ATIENZA SERNAFormand


title: 2010/278/: Rådets afgørelse af 10. maj 2010 om beskikkelse af et tysk medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

text:
               19.5.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 123/3

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2010
   om beskikkelse af et tysk medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg
   (2010/278/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 302,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2006/524/EF, Euratom (1),
   under henvisning til indstilling fra den tyske regering, og
   under henvisning til Kommissionens udtalelse, og ud fra følgende betragtning:
   En plads som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er blevet ledig, efter at Wilfried WOLLER er trådt tilbage —
   VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Egbert BIERMANN, Hauptvorstand IG BCE [Main Executive Board of the Industrial Union of Mining, Chemical and Energy Workers], beskikkes som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 20. september 2010.
   Artikel 2
   Denne afgørelse får virkning på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 2010.

            På Rådets vegne

         M. Á. MORATINOS

            Formand

      (1)  EUT L 207 af 28.7.2006, s. 30.


Avis juridique important

|

31999D0436

1999/436/EF: Rådets afgørelse af 20. maj 1999 om fastsættelse, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om Den Europæiske Union, af retsgrundlaget for hver af de bestemmelser og afgørelser, der udgør Schengen-reglerne

EF-Tidende nr. L 176 af 10/07/1999 s. 0017 - 0030

RÅDETS AFGØRELSEaf 20. maj 1999om fastsættelse, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om Den Europæiske Union, af retsgrundlaget for hver af de bestemmelser og afgørelser, der udgør Schengen-reglerne(1999/436/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -på grundlag af artikel 2, stk. 1, andet afsnit, andet punktum, i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union (i det følgende benævnt "Schengen-protokollen"), der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til artikel 2, stk. 1, første afsnit, i Schengen-protokollen er Schengen-reglerne, som defineret i bilaget til protokollen, fra datoen for Amsterdam-traktatens ikrafttræden umiddelbart gældende for de tretten medlemsstater, der er nævnt i protokollens artikel 1, jf. dog protokollens artikel 2, stk. 2;(2) denne afgørelse berører på ingen måde videreførelsen af de juridiske forpligtelser i medfør af konventionen af 1990;(3) det mandat, som Rådet i henhold til artikel 2, stk. 1, andet afsnit, i Schengen-protokollen har til, med enstemmighed og i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaterne, at fastlægge retsgrundlaget for hver af de bestemmelser eller afgørelser, der udgør Schengen-reglerne, har bl.a. til formål at fastlægge retsgrundlaget for eventuelle fremtidige forslag og initiativer til at ændre eller udbygge Schengen-reglerne, jf. artikel 5, stk. 1, første afsnit, i Schengen-protokollen, hvilke er underlagt de relevante traktatbestemmelser, herunder dem, der vedrører den form for retsakt, der skal vedtages, og proceduren for vedtagelsen;(4) nogle bestemmelser i Schengen-konventionen af 1990 kræver, at de kontraherende stater indfører sanktioner med henblik på en effektiv håndhævelse, uden at disse sanktioner dog behøver at blive harmoniseret; det retsgrundlag, der skal fastsættes for disse bestemmelser, bør derfor være det retsgrundlag, der er fastsat for de regler, hvis overtrædelse medfører sanktioner, dog med forbehold af retsgrundlaget for eventuelle kommende foranstaltninger vedrørende harmonisering af sanktioner;(5) fastsættelsen i overensstemmelse med de relevante traktatbestemmelser af retsgrundlaget for hver af de bestemmelser eller afgørelser, der udgør Schengen-reglerne, påvirker ikke udøvelsen af de forpligtelser, der påhviler medlemsstaterne i henhold til artikel 64 i TEF og artikel 33 i TEU, med hensyn til opretholdelse af lov og orden og beskyttelse af den indre sikkerhed;(6) fastsættelsen i overensstemmelse med de relevante traktatbestemmelser af retsgrundlaget for hver af de bestemmelser eller afgørelser, der udgør Schengen-reglerne, eller en konstatering af, at det ikke er nødvendigt at fastsætte noget retsgrundlag for disse bestemmelser eller afgørelser, påvirker ikke medlemsstaternes ret til at kontrollere varer i forbindelse med forbud eller restriktioner, som medlemsstaterne har fastsat, og som er forenelige med EF-retten;(7) fastsættelsen i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab af retsgrundlaget for de bestemmelser i Schengen-konventionen af 1990, der især vedrører betingelserne for indrejse på de kontraherende staters område eller for udstedelse af visum, påvirker ikke de gældende regler vedrørende anerkendelse af rejsedokumenters gyldighed;(8) Danmarks rettigheder og pligter fastlægges i artikel 3 i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union og i artikel 1-5 i protokollen om Danmarks stilling;(9) der skal ved integrationen af Schengen i Den Europæiske Union tages hensyn til forbindelserne mellem protokollen om Danmarks stilling, protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling til visse spørgsmål i traktaten om oprettelse af Den Europæiske Fællesskab og traktaten om Den Europæiske Union samt protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union, på hvis grundlag der er fastsat forskellige modeller for overtagelse og deltagelse i Schengen-reglerne og i videreudviklingen heraf;(10) associeringen af Republikken Island og Kongeriget Norge i gennemførelsen og den fremtidige udvikling af Schengen-reglerne fastsættes i selve Schengen-protokollen på grundlag af den aftale, der blev undertegnet den 19. december 1996 i Luxembourg;(11) i retsakter, der vedtages på grundlag af et forslag eller et initiativ til videreudvikling af Schengen-reglerne, skal der i betragtningerne findes en henvisning til Schengen-protokollen, for at der kan sikres retssikkerhed, og for at de relevante bestemmelser i Schengen-protokollen til enhver tid kan anvendes;(12) under hensyn til artikel 134 i Schengen-konventionen berører integrationen af Schengen-reglerne i Det Europæiske Fællesskab ikke medlemsstaternes beføjelser til at anerkende stater og territoriale enheder, deres myndigheder og rejsedokumenter og andre dokumenter, som de udsteder -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Ved denne afgørelse fastsættes retsgrundlaget for hver af de bestemmelser og afgørelser, der udgør Schengen-reglerne, jf. bilag A-D, med undtagelse af de bestemmelser og afgørelser, for hvilke Rådet i henhold til artikel 2, stk. 1, andet afsnit, første punktum, i Schengen-protokollen har fastsat, at der ikke er behov for noget retsgrundlag.Artikel 2Retsgrundlaget for bestemmelserne i konventionen, undertegnet i Schengen den 19. juni 1990 mellem Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene, om gennemførelse af aftalen om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet i Schengen den 14. juni 1985 (i det følgende benævnt "Schengen-konventionen"), og slutakten hertil fastsættes i henhold til bilag A.Artikel 3Retsgrundlaget for bestemmelserne i de aftaler om tiltrædelse af Schengen-konventionen, som er indgået med hhv. Den Italienske Republik (undertegnet i Paris den 27. november 1990), Kongeriget Spanien og Den Portugisiske Republik (undertegnet i Bonn den 25. juni 1991), Den Hellenske Republik (undertegnet i Madrid den 6. november 1992), Republikken Østrig (undertegnet i Bruxelles den 28. april 1995) og Kongeriget Danmark, Republikken Finland og Kongeriget Sverige (undertegnet i Luxembourg den 19. december 1996), samt slutakterne og erklæringerne hertil fastsættes i henhold til bilag B.Artikel 4Retsgrundlaget for afgørelser og erklæringer vedtaget af Eksekutivkomitéen, der er nedsat ved Schengen-konventionen, fastsættes i henhold til bilag C.Artikel 5Retsgrundlaget for de retsakter, der vedtages til gennemførelse af Schengen-konventionen ved de organer, som Eksekutivkomitéen har givet beslutningsmyndighed, fastsættes i henhold til bilag D.Artikel 6Med henblik på de medlemsstater, der er anført i artikel 1 i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union, er det territoriale anvendelsesområde for de bestemmelser eller afgørelser, der udgør Schengen-reglerne, og for hvilke Rådet på grundlag af artikel 2, stk. 1, andet afsnit, i ovennævnte protokol har fastlagt et retsgrundlag i EF-traktatens tredje del, afsnit IV, og det territoriale anvendelsesområde for foranstaltninger, som bygger på eller ændrer sådanne bestemmelser eller afgørelser, det territoriale anvendelsesområde, der er fastlagt i artikel 138 i Schengen-konventionen af 1990 samt i de relevante bestemmelser i tiltrædelsesinstrumenterne til denne konvention.Artikel 7Denne afgørelse berører ikke medlemsstaternes beføjelser til at anerkende stater og territoriale enheder samt pas, rejse- og identitetsdokumenter, som udstedes af disses myndigheder.Artikel 8I retsakter, der vedtages som følge af et forslag eller et initiativ til videreudvikling af Schengen-reglerne, skal der i betragtningerne findes en henvisning til Schengen-protokollen.Artikel 9Denne afgørelse finder straks anvendelse.Den offentliggøres i Den Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 1999.På Rådets vegneE. BULMAHNFormandBILAG AArtikel 2>TABELPOSITION>BILAG BArtikel 3>TABELPOSITION>BILAG CArtikel 4INDDELING AF EKSEKUTIVKOMITÉENS AFGØRELSER OG ERKLÆRINGEREksekutivkomitéens afgørelser>TABELPOSITION>Eksekutivkomitéens erklæringer>TABELPOSITION>BILAG DArtikel 5AFGØRELSER TRUFFET AF CENTRALGRUPPEN>TABELPOSITION>ERKLÆRINGER1. Rådet fremsatte følgende erklæring i forbindelse med vedtagelsen af afgørelsen: "Uanset fastsættelsen af retsgrundlaget for artikel 2, stk. 2 og 3, artikel 4, stk. 1-3, artikel 5, stk. 1, litra e), og artikel 8 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaterne, berører dette ikke medlemsstaternes ansvar og beføjelser for så vidt angår overvågningsforanstaltninger, herunder også ved grænserne, med henblik på opretholdelse af lov og orden og beskyttelse af den indre sikkerhed i overensstemmelse med national ret og under anvendelse af de midler, de har til rådighed."2. Medlemsstaterne i Rådet fremsatte følgende erklæring om de medlemsstater, der er nævnt i artikel 1 i Schengen-protokollen: "Når den første erklæring til slutakten vedrørende konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen er medtaget i denne afgørelse, skal det fortolkes således, at den afgørelse, hvorved det bekræftes, at hver stat, der tiltræder EU, er i stand til at gennemføre Schengen-reglerne, så kontrollen ved de indre grænser kan ophæves, træffes med enstemmighed af Rådet sammensat af de medlemsstater, der er nævnt i Schengen-protokollens artikel 1."3. Kommissionen fremsatte følgende erklæring:Erklæring om Det Stående Udvalg for Schengen-konventionen:"I overensstemmelse med artikel 1 i protokollen om integrationen af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union gennemføres det tættere Schengen-samarbejde 'inden for Den Europæiske Unions institutionelle og juridiske rammer og under overholdelse af de relevante bestemmelser i traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab'. Kommissionen mener derfor, at integrationen af Eksekutivkomitéens afgørelse om oprettelse af Det Stående Udvalg for Schengen-konventionen (SCH/Com-ex (98) 26 def. af 16.9.1998) i Den Europæiske Union på ingen måde berører de beføjelser, som traktaterne har givet den, og navnlig dens ansvar som traktaternes vogter."4. Erklæring fra den nederlandske delegation i forbindelse med vedtagelsen af Rådets afgørelse om fastsættelse af retsgrundlaget for Schengen-reglerne: "Nederlandene mener, at bestemmelserne i EF-traktatens tredje del, afsnit IV, skal udgøre retsgrundlaget for en række af de afgørelser og bestemmelser under Schengen-reglerne, der omhandler Schengen-informationssystemet, da disse vedrører udlændingeretlige aspekter af den frie bevægelighed for personer."Belgien tilslutter sig den af den nederlandske delegation fremsatte erklæring.


Avis juridique important

|

32000D0664

2000/664/EF: Rådets afgørelse af 23. oktober 2000 om ændring af afgørelse 2000/265/EF om en finansforordning vedrørende budgetaspekterne af Rådets vicegeneralsekretærs forvaltning af de kontrakter, som han indgår som repræsentant for visse medlemsstater om oprettelse og drift af kommunikationsinfrastrukturen i Schengen-sammenhæng, "Sisnet"

EF-Tidende nr. L 278 af 31/10/2000 s. 0024 - 0024

Rådets afgørelseaf 23. oktober 2000om ændring af afgørelse 2000/265/EF om en finansforordning vedrørende budgetaspekterne af Rådets vicegeneralsekretærs forvaltning af de kontrakter, som han indgår som repræsentant for visse medlemsstater om oprettelse og drift af kommunikationsinfrastrukturen i Schengen-sammenhæng, "Sisnet"(2000/664/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til artikel 2, stk. 1, andet afsnit, første punktum, i protokollen om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union (i det følgende benævnt "Schengen-protokollen"), der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådets vicegeneralsekretær har ved afgørelse 1999/870/EF(1) fået bemyndigelse til i forbindelse med integrationen af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union at handle som repræsentant for visse medlemsstater i forbindelse med indgåelse af kontrakter om oprettelse og drift af kommunikationsinfrastrukturen i Schengen-sammenhæng (i det følgende benævnt "Sisnet") samt til at forvalte sådanne kontrakter.(2) De finansielle forpligtelser i henhold til sådanne kontrakter afholdes ikke over Den Europæiske Unions almindelige budget. Bestemmelserne i finansforordningen af 21. december 1977 vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget(2), finder derfor ikke anvendelse.(3) Der er derfor ved afgørelse 2000/265/EF(3) vedtaget en finansforordning, hvori der er fastsat specifikke regler for opstilling og gennemførelse af det budget, der er nødvendigt for at dække udgifter, som opstår i forbindelse med indgåelse af kontrakterne, opfyldelse af forpligtelserne i henhold til sådanne kontrakter efter indgåelsen, inddrivelse af bidragene fra de berørte medlemsstater samt regnskabsaflæggelse og revision af regnskaberne.(4) Under hensyn til principperne for god regnskabsførelse er det nødvendigt at foretage en række mindre ændringer af nævnte finansforordning.(5) Denne afgørelse er en udbygning af Schengen-reglerne i Schengen-protokollens forstand -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Rådets afgørelse 2000/265/EF ændres således:1) Artikel 7, stk. 1, litra b), affattes således:"b) bevillinger afsat til betalinger, der er forfaldne pr. 31. december i henhold til forpligtelser indgået mellem den 1. januar og den 15. december, fremføres automatisk, dog kun til det følgende regnskabsår."2) Artikel 7, stk. 2, første punktum, affattes således:"2. Uanset stk. 1 kan vicegeneralsekretæren inden den 31. januar forelægge Gruppen vedrørende Schengen-informationssystemet, i det følgende benævnt SIS-Gruppen, behørigt begrundede anmodninger om fremførsel til det følgende regnskabsår af bevillinger, som der ikke er disponeret over pr. 15. december, hvis bevillingerne til de pågældende budgetposter for det følgende regnskabsår ikke dækker behovene."3) Artikel 21, første punktum, affattes således:"Betalingerne foretages over den bankkonto, der oprettes specielt med henblik herpå i Rådets generalsekretærs navn."Artikel 21. Denne afgørelse får virkning på dagen for vedtagelsen.2. Den offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 23. oktober 2000.På Rådets vegneJ. GlavanyFormand(1) EFT L 337 af 30.12.1999, s. 41.(2) EFT L 356 af 31.12.1977, s. 1. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2673/1999 (EFT L 326 af 18.12.1999, s. 1).(3) EFT L 85 af 6.4.2000, s. 12.


title: 2010/341/FUSP: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EUPOL Afghanistan/2/2010 af 11. juni 2010 om udnævnelse af missionschefen for EUPOL Afghanistan

text:
               19.6.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 154/28

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE EUPOL AFGHANISTAN/2/2010
   af 11. juni 2010
   om udnævnelse af missionschefen for EUPOL Afghanistan
   (2010/341/FUSP)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2010/279/FUSP af 18. maj 2010 om Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan (EUPOL Afghanistan) (1), særlig artikel 10, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har i medfør af artikel 10, stk. 1, i afgørelse 2010/279/FUSP bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité til i overensstemmelse med traktatens artikel 38 at træffe de relevante afgørelser med henblik på den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af missionen EUPOL Afghanistan, herunder at træffe afgørelse om udnævnelse af en missionschef.

               (2)

               Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik har indstillet brigadegeneral Jukka Petri SAVOLAINEN til missionschef med virkning fra den 15. juli 2010 -

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Brigadegeneral Jukka Petri SAVOLAINEN udnævnes herved til chef for Den Europæiske Unions politimission i Afghanistan med virkning fra den 15. juli 2010.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. juni 2010.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

         C. FERNÁNDEZ-ARIAS

            Formand

      (1)  EUT L 123 af 19.5.2010, s. 4.


Avis juridique important

|

31999D0506

99/506/EF, Euratom: Kommissionens afgørelse af 26. juli 1999 om ændring af afgørelse 98/610/EF, Euratom, om nedsættelse af ekspertgrupper til at vejlede Kommissionen angående indhold og sigte af nøgleaktionerne inden for forskning og teknologisk udvikling (meddelt under nummer K(1999) 2359) (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 194 af 27/07/1999 s. 0065 - 0065

KOMMISSIONENS AFGØRELSEaf 26. juli 1999om ændring af afgørelse 98/610/EF, Euratom, om nedsættelse af ekspertgrupper til at vejlede Kommissionen angående indhold og sigte af nøgleaktionerne inden for forskning og teknologisk udvikling(meddelt under nummer K(1999) 2359)(EØS-relevant tekst)(1999/506/EF, Euratom)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionen har med afgørelse 98/610/EF, Euratom(1), nedsat ekspertgrupper til at vejlede den med indhold og sigte af nøgleaktionerne inden for forskning og teknologisk udvikling;(2) medlemmerne af ekspertgrupperne er udnævnt af Kommissionen for en periode på to år; det kan derfor blive nødvendigt med nye udnævnelser bl.a. for at udvide det geografiske område medlemmerne dækker, få en bedre fordeling af videnskabelige og tekniske kvalifikationer og erstatte medlemmer, der er udtrådt i den pågældende periode;(3) det er nødvendigt generelt at sikre ekspertgruppernes homogenitet, lette styringen heraf for Kommissionens tjenestegrene og sikre fuld gennemsigtighed på området;(4) i denne forbindelse skal de nye medlemmers mandat kunne afsluttes samtidig med de andre medlemmers, der er udnævnt tidligere -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Artikel 4, stk. 1, første afsnit, i afgørelse 98/610/EF, Euratom, erstattes af følgende: "Medlemmer af ekspertgrupperne udnævnes af Kommissionen for en periode på højst to år. Udnævnelsen er personlig og kan forlænges én gang med højst to år."Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 1999.På Kommissionens vegneÉdith CRESSONMedlem af Kommissionen(1) EFT L 290 af 29.10.1998, s. 57.


Avis juridique important

|

31982D0837

82/837/EØF: Rådets afgørelse af 3. december 1982 om vedtagelse af et forsknings- og udviklingsprogram på området videnskab og teknik i udviklingens tjeneste (1983-1986)

EF-Tidende nr. L 352 af 14/12/1982 s. 0024 - 0026 den spanske specialudgave: Kapitel 16 bind 1 s. 0124  den portugisiske specialudgave: Kapitel 16 bind 1 s. 0124

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 3. december 1982  om vedtagelse af et forsknings- og udviklingsprogram paa omraadet videnskab og teknik i udviklingens tjeneste (1983-1986)  (82/837/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelsen fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  I henhold til artikel 2 i traktaten har Faellesskabet blandt andet til opgave at fremme en harmonisk udvikling af den oekonomiske virksomhed og en varig og afbalanceret ekspansion i Faellesskabet som helhed; ifoelge artikel 3 i traktaten skal Faellesskabets virke med de i artikel 2 naevnte maal for oeje blandt andet indebaere en foroegelse af samhandelen og en faelles indsats med henblik paa at fremme den oekonomiske og sociale udvikling i udviklingslandene;  i den resolution, som Raadet vedtog under sit moede den 18. november 1980, understreger det betydningen af at udvikle forskningen, navnlig den, der tager sigte paa landbrugets produktion af foedevarer i udviklingslandene, samt betydningen af komplementariteten mellem det arbejde, der udfoeres af forskningscentrene i Faellesskabet, og de bestraebelser, der goeres paa dette omraade i udviklingslandene;  udviklingslandene erkender den betydning, som videnskaben og teknikken har for den oekonomiske og sociale udviklingsproces, og dette praegede droeftelserne under De forenede Nationers anden konference om videnskab og teknik i udviklingens tjeneste (UNCSTD) og har i hoej grad paavirket den endelige konklusion, benaevnt »Wiener-handlingsprogrammet«, som er vedtaget af De forenede Nationers generalforsamling;  et af hovedmaalene i Wiener-handlingsprogrammet er en betydelig foroegelse af forskningsindsatsen i de industrialiserede lande med henblik paa loesning af videnskabelige problemer, der har prioriteret interesse for udviklingslandene;  de forsknings- og udviklingsaktioner, der er genstand for denne afgoerelse vedroerer to saerdeles alvorlige og presserende problemer, nemlig ernaeringen og sundheden, som staar i forbindelse med de vaesentligste behov i udviklingslandene;  det er noedvendigt at styrke et indbyrdes afstemt samarbejde mellem videnskabsmaend i de forskellige medlemsstater og i udviklingslandene med henblik paa at fremme komplementariteten for saa vidt angaar forskning og metodologier samt lette adgangen til de forskellige net af videnskabelige forbindelser, som er etableret af medlemsstaterne med deres partnere i den tredje verden;  det er vigtigt at fremme indfoerelsen af den videnskabelige og tekniske dimension i de udviklingsaktioner, der stoettes af Faellesskabet;  Raadet har den 14. januar 1974 vedtaget en resolution om et foerste handlingsprogram for De europaeiske Faellesskaber paa det videnskabelige og teknologiske omraade (3);  i betragtning af formaalet med og den specifikke karakter af naervaerende program, der gennemfoeres i udviklingslandenes interesse og i snaevert samarbejde med disse, er det hensigtsmaessigt at fastsaette saerlige regler for udbredelsen af den viden, der fremkommer som resultat af programmets gennemfoerelse;  der er taget hensyn til den udtalelse, som er fremsat af Udvalget for videnskabelig og teknisk Forskning (CREST);  da traktaten ikke indeholder den fornoedne saerlige hjemmel for vedtagelse af denne afgoerelse, er det noedvendigt at anvende artikel 235 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Et forsknings- og udviklingsprogram til stoette og styrkelse af de videnskabelige aktiviteter paa omraadet videnskab og teknik i udviklingens tjeneste med henblik paa at hjaelpe udviklingslandene, saaledes som dette er anfoert i bilaget, vedtages for en foerste periode paa fire aar fra den 1. januar 1983 med noejagtigt fastlagte prioriteter. Det kan ligesom finansieringsordningerne forlaenges efter en indgaaende undersoegelse.  Inden for programmets rammer kan kompetente organer i Det europaeiske Faellesskab eller i udviklingslandene selv fremsaette forslag om forsknings- og udviklingsaktioner, stoettet af henstillinger eller anmodninger fra udviklingslandene, herunder forslag om samfinansiering af forskningsaktiviteter, som udfoeres af andre kompetente internationale organisationer.  Artikel 2  De midler, der skoennes noedvendige til programmets gennemfoerelse anslaas til 40 mio ECU, herunder udgifter til et personale paa 9 ansatte.  Den interne fordeling af midlerne er til orientering anfoert under nr. 1 og 2 i bilaget.  Artikel 3  Kommissionen varetager gennemfoerelsen af programmet. Der nedsaettes to raadgivende udvalg for programforvaltning (CCMGP), det ene for delprogrammet »tropisk landbrug« og det andet for delprogrammet »medicin, sundhed og ernaering i troperne«. Udvalgenes opgaver og sammensaetning er fastlagt i Raadets resolution af 18. juli 1977 om raadgivende udvalg for programforvaltning (1), Repraesentanter for Den staaende Komité for Landbrugsforskning, for Udvalget for medicinsk Forskning og for Det tekniske center for samarbejde paa Landbrugsomraadet og i Landdistrikterne indbydes til at deltage i arbejdet i disse CCMGP. Repraesentanter fra udviklingslandene, der er eksperter paa de paagaeldende forskningsomraader, er berettiget til at fremsaette udtalelser i de naevnte CCMGP og deltager i den praktiske gennemfoerelse af de forskellige led i programmet. For at sikre den bedst mulige koordinering mellem Kommissionen og de paagaeldende CCMGP kan repraesentanter for beroerte internationale organisationer deltage i moederne.  Artikel 4  I loebet af programmets foerste gennemfoerelsesaar udsender Kommissionen, efter udtalelse fra de paagaeldende CCMGP, opfordringer til fremsaettelse af forslag med henblik paa gradvis ivaerksaettelse af programmet. I loebet af programmets andet gennemfoerelsesaar foretager Kommissionen, bistaaet af kompetente uafhaengige sagkyndige, herunder et passende antal sagkyndige fra udviklingslandene, en vurdering af programmet og forelaegger eventuelt forslag til aendringer i forbindelse hermed.  Artikel 5  Udbredelsen af viden i forbindelse med programmet sker paa foelgende betingelser:  1. Den viden og de opfindelser, der fremkommer som resultat af programmets gennemfoerelse, uanset om de kan patenteres eller ej, tilhoerer Faellesskabet, og Kommissionen varetager beskyttelsen deraf paa dettes vegne.  2. For saa vidt angaar opfindelser hidroerende fra forskning eller arbejde udfoert paa kontrakt uanset om de kan patenteres eller ej, fastsaettes ejendomsretsordningen og Faellesskabets forpligtelser samt i givet fald tillige kontrahentens forpligtelser i hvert enkelt tilfaelde i kontrakterne.  3. Kommissionen meddeler den viden og de opfindelser, hvorover den har raadighedsret, til medlemsstaterne samt til personer og virksomheder, der paa en medlemsstats omraade eller i et udviklingsland udoever en forsknings- eller produktionsaktivitet, som berettiger, at de faar adgang til denne viden. Kommissionen skal tillige hovedsagelig meddele denne viden til udviklingslandene, og dette ikke blot til de udviklingslande, med hvilke Faellesskabet har indgaaet associerings- eller samarbejdsaftaler, og til de ikke-associerede udviklingslande, der modtager finansiel og faglig bistand fra Faellesskabet, men til alle udviklingslande, der har et presserende behov for denne viden, og som kan udnytte den. Den kan endvidere goere denne meddelelse afhaengig af betingelser, som den fastsaetter.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. december 1982.  Paa Raadets vegne  Ch. CHRISTENSEN  Formand  (1) EFT nr. C 182 af 19. 7. 1982, s. 80.  (2) EFT nr. C 77 af 29. 3. 1982, s. 2.  (3) EFT nr. C 7 af 29. 1. 1974, s. 6.  (1) EFT nr. C 192 af 11. 8. 1977, s. 1.  BILAG  INDIREKTE AKTION  Forsknings- og udviklingsprogram paa omraadet videnskab og teknik i udviklingens tjeneste (1983-1986)  Programmet omfatter foelgende delprogrammer:  1. TROPISK LANDBRUG  Udgiftsforpligtelser paa 30 mio ECU er knyttet til dette delprogram.  Sektor A  Forbedring af landbrugsproduktionen  - Spiselige afgroeder og industriafgroeder  - Produktion af proteiner af animalsk oprindelse  - Skovbrug  Sektor B  Horisontale emner og udnyttelse af miljoeet  - Ressourcer og anvendelse af vand  - Beskyttelse og stabilisering af jordbunden og  genopdyrkning af jorder  - Beskyttelse af afgroeder  Sector C  Efter-hoest teknologi  - Opbevaring af produkter  - Forarbejdning af produkter  Sektor D  Uddannelse  2. MEDICIN, SUNDHED OG ERNAERING I TROPERNE  Udgiftsforpligtelser paa 10 mio ECU er knyttet til dette delprogram.  Sektor A  Medicin og sundhed  - Smitsomme sygdomme  - Moderens og barnets sundhed  - Genetik  - Miljoehygiejne  Sektor B  Ernaering  Sektor C  Uddannelse


title: Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008

text:
               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/182

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 5. maj 2010
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008
   (2010/536/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008, med instituttets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1339/2008 af 16. december 2008 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (3), særlig artikel 17,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0083/2010),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2008;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 136.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 82.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/183

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 5. maj 2010
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008, med instituttets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1339/2008 af 16. december 2008 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (3), særlig artikel 17,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0083/2010),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2008 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Europa-Parlamentet den 23. april 2009 meddelte direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2007 (5) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.:

                           —

                           tog til efterretning, at Revisionsretten havde konstateret, at der i ændringsbudgettet var angivet et forkert beløb i formålsbestemte indtægter (det skulle have været 1 200 000 EUR og ikke, som anført, 3 400 000 EUR)

                           —

                           bemærkede, at direktøren i revisionserklæringen (bilag til instituttets årlige aktivitetsrapport) bevarede forbehold fra det foregående år over for politisk ustabilitet i partnerlandene, den finansielle forvaltning af Tempuskontrakten og eventuelle sociale, juridiske og finansielle såvel som, omdømmerelaterede indvirkninger af den tekniske bistand fra instituttet i forbindelse med Tempusprogrammet,

               1.

               giver udtryk for tilfredshed med, at Revisionsretten har erklæret instituttets årsregnskab for regnskabsåret 2008 for lovligt og formelt rigtigt;

      Præstationer

               2.

               bemærker, at i midtvejsevalueringen af instituttet (EAC/06/05 endelig rapport af 25. maj 2006) vurderes instituttets aktiviteters indvirkning på den direkte målgruppe som generelt positiv; bemærker dog, at indvirkningen på de statslige institutioner vanskeligt kan bevises, eftersom det er vanskeligt at påvise en direkte sammenhæng mellem resultaterne af instituttets projekter og disse institutioners virksomhed;

               3.

               finder det glædeligt, at instituttets støtte til Kommissionen i 2008 opnåede en tilfredshedsrate på 97 % hos sidstnævnte; understreger især, at anmodningerne hyppigst vedrørte politikker og bidrag til forberedelsen af de europæiske naboskabsinstrumenter (32 %), fulgt af formulation (21 %), programmering (11 %), projektidentifikation (10 %) og opfølgning;

               4.

               opfordrer instituttet til i en oversigt, som vedføjes næste beretning fra Revisionsretten, at foretage en sammenligning mellem de tiltag, der er blevet gennemført i det regnskabsår, der er under dechargebehandling, og de tiltag, der blev gennemført i det foregående regnskabsår, således at dechargemyndigheden bedre kan vurdere instituttets præstationer fra år til år;

      Instituttets virkefelt

               5.

               bemærker, at instituttet siden omarbejdelsen i 2008 af Rådets forordning (EØF) nr. 1360/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (6) har fået mulighed for at udvikle sin ekspertise inden for andre sektorer end de foregående år; konstaterer nemlig, at der med forordning (EF) nr. 1339/2008 indføres en række nye proceduremekanismer til godkendelse af en tematisk og geografisk udvidelse af instituttets virkefelt;

      Samarbejde med Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop)

               6.

               opfordrer til, eftersom de temaer, de beskæftiger sig med, er nært beslægtede, at der etableres et tæt samarbejde og en vis synergieffekt mellem instituttet og Cedefop, og anmoder om regelmæssige oplysninger herom i begge direktørers aktivitetsrapporter;

      Intern revision

               7.

               medgiver, at instituttet har iværksat 12 ud af 27 henstillinger fra den interne revisionstjeneste siden 2006; påpeger, at blandt de 15 henstillinger, der stadig ikke er implementeret, betragtes seks som »meget vigtige«; opfordrer derfor indtrængende instituttet til straks at indføre interne kontrolstandarder (vedrørende dokumentering af procedurer, overvågning af finansielle transaktioner og kontinuitet i operationerne) og til at gennemføre visse henstillinger vedrørende forvaltning af de menneskelige ressourcer (vedrørende forvaltning af menneskelige ressourcer i den årlige planlægning og aktivitetsrapportering, fastsættelse af målsætninger og registrering af de ansattes tidsforbrug);

      Menneskelige ressourcer

               8.

               er bekymret over Revisionsrettens bemærkninger vedrørende den manglende gennemsigtighed i forbindelse med personaleudvælgelsesprocedurerne og over Kontoret for Bekæmpelse af Svigs (OLAF) indgriben, der har indledt en undersøgelse (OF/2009/0370); henviser til EU's retningslinjer for beskæftigelsespolitikken og navnlig Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (7) med hensyn til udvælgelseskriterier og ansættelsesvilkår; forventer, at alle EU-agenturer som minimum lever op til disse retningslinjer, og opfordrer instituttet til at gå foran med et godt eksempel ved at gennemføre fair, gennemsigtige og omfattende ansættelsesprocedurer i fremtiden;

               9.

               opfordrer derfor indtrængende instituttet til at aflægge rapport om fordelingen af de menneskelige ressourcer; påpeger især, at en fejlagtig vurdering af de menneskelige ressourcer i forbindelse med den årlige planlægning og aktivitetsrapportering indebærer en risiko for manglende effektivitet og gennemskuelighed i fordelingen og anvendelsen af instituttets personale; understreger desuden, at målene for de enkelte ansatte bør afstemmes bedre med instituttets årlige og strategiske målsætninger, og at systemet til registrering af de ansattes tidsforbrug også bør integreres i den årlige planlægning og budgetlægning;

               10.

               noterer sig Revisionsrettens bemærkninger om forskellige svagheder i ansættelsesprocedurerne; understreger især behovet for, at evalueringsudvalgene vedrørende ansættelse giver tilstrækkelige oplysninger om, hvilke procedurer de har fulgt, og bl.a. angiver begrundelserne for de trufne afgørelser og datoerne herfor for at sikre procedurernes gennemsigtighed;

               11.

               tager dog til efterretning, at instituttet nu har erklæret, at det har foretaget en grundig gennemgang af sine ansættelsesprocedurer som svar på resultaterne af Revisionsrettens konstateringer og i lyset af en intern revision, der blev udført af den interne revisionstjeneste i 2008; anmoder følgelig instituttet om at underrette dechargemyndigheden om de foranstaltninger, den har truffet, og resultaterne heraf;

               12.

               noterer sig instituttets svar, hvori det anerkender rigtigheden af Revisionsrettens synspunkt om udlandstillæg til ansatte, som blev nægtet dette tillæg på basis af en ukorrekt fortolkning af de gældende regler; glæder sig over, at instituttet har givet tilsagn om at gennemgå de enkelte tilfælde og foretage de relevante tilpasninger;

               13.

               henviser vedrørende øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 5. maj 2010 (8) om funktion, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 136.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 82.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (5)  EUT L 255 af 26.9.2009, s. 149.

      (6)  EFT L 131 af 23.5.1990, s. 1.

      (7)  EFT L 303 af 2.12.2000, s. 16.

      (8)  Vedtagne tekster, P7_TA(2010)0139. Se side 241 i denne EUT.


Avis juridique important

|

32001D0784

2001/784/EF,EKSF,Euratom: Rådets afgørelse af 8. november 2001 om udnævnelse af syv medlemmer af Revisionsretten

EF-Tidende nr. L 295 af 13/11/2001 s. 0019 - 0019

Rådets afgørelseaf 8. november 2001om udnævnelse af syv medlemmer af Revisionsretten(2001/784/EF, EKSF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 247, stk. 3,under henvisning til traktaten om Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 45 B, stk. 3,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 160 B, stk. 3,under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelse(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) Mandatperioden for Jean-François BERNICOT, François COLLING, Maarten B. ENGWIRDA, Bernhard FRIEDMANN, Kalliopi NIKOLAOU, Hubert WEBER og John WIGGINS udløber den 31. december 2001.(2) Der skal derfor foretages nyudnævnelser -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Følgende udnævnes til medlemmer af Revisionsretten for perioden fra 1. januar 2002 til 31. december 2007:- Jean-François BERNICOT- David BOSTOCK- François COLLING- Maarten B. ENGWIRDA- Ioannis SARMAS- Hedda VON WEDEL- Hubert WEBER.Artikel 2Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2001.På Rådets vegneE. BoutmansFormand(1) Udtalelse afgivet den 23.10.2001 (endnu ikke offentliggjort EFT).


title: Europa-Parlamentets afgørelse af 23. april 2009 om decharge for gennemførelsen af budgettet for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2007

text:
               26.9.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/202

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 23. april 2009
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2007
   (2009/683/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2007 (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2007 med agenturets svar (2),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 10. februar 2009 (5588/2009 — C6-0060/2009),

               —

               der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 af 26. april 2005 om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur (4), særlig artikel 36,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0179/2009),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for EF-Fiskerikontrolagenturet decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2007;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for EF-Fiskerikontrolagenturet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 278 af 31.10.2008, s. 78.

      (2)  EUT C 311 af 5.12.2008, s. 1.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUT L 128 af 21.5.2005, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
   EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 23. april 2009
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2007
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2007 (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for EF-Fiskerikontrolagenturet for regnskabsåret 2007 med agenturets svar (2),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 10. februar 2009 (5588/2009 — C6-0060/2009),

               —

               der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 af 26. april 2005 om oprettelse af et EF-fiskerikontrolagentur (4), særlig artikel 36,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0179/2009),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2007 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               1.

               noterer sig, at agenturet blev finansielt uafhængigt i november 2007, og at 2007-dechargeproceduren derfor kun dækker et ekstremt kort tidsrum;

               2.

               noterer sig, at agenturet fik en fuldstændig positiv revisionserklæring fra Revisionsretten; opfordrer agenturet til at fortsætte med at tilstræbe en økonomisk forvaltning af høj kvalitet;

               3.

               noterer sig, at agenturets budget for 2007 var på 5 000 000 EUR, hvoraf over halvdelen blev forvaltet af Kommissionen, da agenturet først blev finansielt uafhængigt kort før årets udgang;

               4.

               noterer sig Revisionsrettens bemærkning om, at agenturet ikke havde etableret egnede procedurer, der gjorde det muligt at afgøre, hvilke midler der skulle fremføres, hvilket betød, at mindst 125 000  EUR blev fremført uden retlige forpligtelser; noterer sig, at agenturet lægger stor vægt på at undgå lignende omstændigheder i 2008;

               5.

               noterer sig agenturets svar på Revisionsrettens kritik af den manglende vedtagelse af interne kontrolstandarder, og at dets bestyrelse vedtog interne kontrolstandarder i marts 2008;

               6.

               noterer sig, at Revisionsretten er af den opfattelse, at agenturet endnu ikke i tilstrækkelig grad har dokumenteret de interne kontrolprocedurer; glæder sig over, at agenturet har indført en intern revisionskapacitet og ansat personale med ansvar for en videreudvikling af de interne kontrolsystemer i 2008;

               7.

               noterer sig Revisionsrettens konklusion, at beskrivelsen af regnskabssystemet, som var udarbejdet af den anvisningsberettigede, endnu ikke er blevet godkendt af regnskabsføreren; kræver, at agenturet medtager oplysninger i sin beretning om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning for 2008, hvis systemet er blevet godkendt;

               8.

               henviser vedrørende øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 23. april 2009 om økonomisk forvaltning og kontrol af europæiske agenturer (6).

      (1)  EUT C 278 af 31.10.2008, s. 78.

      (2)  EUT C 311 af 5.12.2008, s. 1.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUT L 128 af 21.5.2005, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Se side 206 i denne EUT.


Avis juridique important

|

31994D0776

94/776/EF: Rådets afgørelse af 28. november 1994 om udnævnelse af en ombudsmand for Mostar for den periode, hvor Den Europæiske Union varetager administrationen af Mostar

EF-Tidende nr. L 312 af 06/12/1994 s. 0034 - 0034 den finske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0207  den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0207

RAADETS AFGOERELSE af 28. november 1994 om udnaevnelse af en ombudsmand for Mostar for den periode, hvor Den Europaeiske Union varetager administrationen af Mostar (94/776/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  1. Raadet for Den Europaeiske Union skal udpege en EU-ombudsmand for Mostar for den periode, hvor Den Europaeiske Union varetager administrationen af Mostar.  2. Ombudsmanden skal vaere uafhaengig under udoevelsen af sit hverv. Han skal vaere bosiddende i Mostar.  3. Enhver umiddelbart og individuelt beroert fysisk person, der har bopael i det af Den Europaeiske Union administrerede omraade, og enhver umiddelbart og individuelt beroert juridisk person, der driver virksomhed i dette omraade, kan, med paastand om, at  vedkommendes rettigheder er blevet kraenket ved en beslutning, der er truffet af Den Europaeiske Unions administrator paa grundlag af en bestemmelse, der er indfoert i henhold til artikel 10, stk. 3, i aftalememorandummet, forelaegge denne beslutning for Den  Europaeiske Unions ombudsmand for Mostar. Ombudsmanden maa kun beskaeftige sig med sagen, hvis alle andre retsmidler er udtoemt.  4. Den Europaeiske Unions ombudsmand for Mostar kan rette henstillinger vedroerende den i punkt 3 naevnte paastand til EU-administratoren. Hvis det i et alvorligt tilfaelde viser sig, at administratoren ikke er enig i ombudsmandens henstillinger, kan  ombudsmanden lade sagen gaa videre til Raadet for Den Europaeiske Union sammen med en skriftlig kommentar fra EU-administratoren.  5. Denne afgoerelse traeder i kraft dags dato.  6. Denne afgoerelse offentliggoeres i Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 28. november 1994.  Paa Raadets vegne K. KINKEL Formand


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/783 af 25. april 2017 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af bilag IV (Energi) til EØS-aftalen (Den tredje energipakke)

text:
               6.5.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 118/6

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/783
   af 25. april 2017
   om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af bilag IV (Energi) til EØS-aftalen
   (Den tredje energipakke)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 53, stk. 1, artikel 62 og artikel 114 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994.

               (2)

               I henhold til EØS-aftalens artikel 98 kan Det Blandede EØS-Udvalg træffe afgørelse om at ændre bl.a. bilag IV (Energi) til EØS-aftalen.

               (3)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (4)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (4) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (5)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 (5) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (6)

               Kommissionens forordning (EU) nr. 543/2013 (6) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (7)

               Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF (7) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (8)

               Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF (8) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (9)

               Kommissionens afgørelse 2010/685/EU (9) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (10)

               Kommissionens afgørelse 2012/490/EU (10) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

               (11)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 (11), som er indarbejdet i EØS-aftalen, blev ophævet ved forordning (EF) nr. 714/2009 og skal derfor udgå af EØS-aftalen.

               (12)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1775/2005 (12), som er indarbejdet i EØS-aftalen, blev ophævet ved forordning (EF) nr. 715/2009 og skal derfor udgå af EØS-aftalen.

               (13)

               Direktiv 2009/72/EF ophæver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF (13), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.

               (14)

               Direktiv 2009/73/EF ophæver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF (14), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.

               (15)

               Kommissionens afgørelse 2011/280/EU (15) ophæver Kommissionens afgørelse 2003/796/EF (16), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.

               (16)

               Bilag IV (Energi) til EØS-aftalen bør derfor ændres.

               (17)

               Den holdning, som Unionen skal indtage i Det Blandede EØS-Udvalg, bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som på Unionens vegne skal indtages i Det Blandede EØS-Udvalg til den foreslåede ændring af bilag IV (Energi) til EØS-aftalen, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 25. april 2017.

            På Rådets vegne

         I. BORG

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 af 13. juli 2009 om oprettelse af et agentur for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 1).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 15).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 36).

      (6)  Kommissionens forordning (EU) nr. 543/2013 af 14. juni 2013 om indsendelse og offentliggørelse af data på elektricitetsmarkederne og om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (EUT L 163 af 15.6.2013, s. 1).

      (7)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 55).

      (8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (EUT L 211, 14.8.2009, s. 94).

      (9)  Kommissionens afgørelse 2010/685/EU af 10. november 2010 om ændring af afsnit 3 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet (EUT L 293 af 11.11.2010, s. 67).

      (10)  Kommissionens afgørelse 2012/490/EU af 24. august 2012 om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet (EUT L 231 af 28.8.2012, s. 16).

      (11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 af 26. juni 2003 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling (EUT L 176 af 15.7.2003, s. 1).

      (12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1775/2005 af 28. september 2005 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet (EUT L 289 af 3.11.2005, s. 1).

      (13)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (EUT L 176 af 15.7.2003, s. 37).

      (14)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF (EUT L 176 af 15.7.2003, s. 57).

      (15)  Kommissionens afgørelse 2011/280/EU af 16. maj 2011 om ophævelse af afgørelse 2003/796/EF om oprettelse af gruppen af europæiske tilsynsmyndigheder for elektricitet og gas (EUT L 129 af 17.5.2011, s. 14).

      (16)  Kommissionens afgørelse 2003/796/EF af 11. november 2003 om oprettelse af gruppen af europæiske tilsynsmyndigheder for elektricitet og gas (EUT L 296 af 14.11.2003, s. 34).

      UDKAST TIL
      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …
      af …
      om ændring af bilag IV (Energi) til EØS-aftalen
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 af 13. juli 2009 om oprettelse af et agentur for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (2)

                  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (3)

                  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 (3), som berigtiget i EUT L 229 af 1.9.2009, s. 29, og EUT L 309 af 24.11.2009, s. 87, skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (4)

                  Kommissionens forordning (EU) nr. 543/2013 af 14. juni 2013 om indsendelse og offentliggørelse af data på elektricitetsmarkederne og om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (4) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (5)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (5) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (6)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (6) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (7)

                  Kommissionens afgørelse 2010/685/EU af 10. november 2010 om ændring af afsnit 3 i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet (7) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (8)

                  Kommissionens afgørelse 2012/490/EU af 24. august 2012 om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet (8) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (9)

                  Forordning (EF) nr. 714/2009 ophæver Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 (9), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.

                  (10)

                  Forordning (EF) nr. 715/2009 ophæver Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1775/2005 (10), som er indarbejdet i aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.

                  (11)

                  Direktiv 2009/72/EF ophæver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF (11), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.

                  (12)

                  Direktiv 2009/73/EF ophæver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF (12), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.

                  (13)

                  Kommissionens afgørelse 2011/280/EU (13) ophæver Kommissionens afgørelse 2003/796/EF (14), som er indarbejdet i EØS-aftalen, og som derfor skal udgå af EØS-aftalen.

                  (14)

                  EFTA-staternes transmissionssystemoperatører betragtes med henblik på ENTSO for elektricitet og ENTSO for gas ikke som operatører fra tredjelande

                  (15)

                  Bilag IV til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      I bilag IV til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:

                  1.

                  Punkt 20 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003) affattes således:
                  »32009 R 0714: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 15), som ændret ved:

                              —

                                 32013 R 0543: Kommissionens forordning (EU) nr. 543/2013 af 14. juni 2013 (EUT L 163 af 15.6.2013, s. 1).

                        Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:

                              a)

                              I artikel 3, stk. 3, og artikel 15, stk. 6, skal »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, læses som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

                              b)

                              Bestemmelserne om agenturets bindende afgørelser, jf. artikel 17, stk. 5, erstattes af følgende bestemmelser i sager, der berører en EFTA-stat:

                                          »i)

                                          I sager, der berører en eller flere EFTA-stater, vedtager EFTA-Tilsynsmyndigheden en afgørelse rettet til de nationale reguleringsmyndigheder i den eller de berørte EFTA-stater.

                                          ii)

                                          Agenturet er berettiget til at deltage fuldt ud arbejdet i EFTA-Tilsynsmyndigheden og dets forberedende organer, når EFTA-Tilsynsmyndigheden, for så vidt angår EFTA-staterne, udfører agenturets funktioner som fastsat i denne aftale, men har ikke stemmeret.

                                          iii)

                                          EFTA-Tilsynsmyndigheden er berettiget til at deltage fuldt ud i arbejdet i agenturet og dets forberedende organer, men har ikke stemmeret.

                                          iv)

                                          Agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden arbejder tæt sammen, når de vedtager afgørelser, udtalelser og henstillinger.
                                          Afgørelser truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden vedtages uden ugrundet ophold på grundlag af udkast udarbejdet af agenturet på eget initiativ eller efter anmodning fra EFTA-Tilsynsmyndigheden.
                                          Når agenturet udarbejder et udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden i overensstemmelse med denne forordning, underretter agenturet EFTA-Tilsynsmyndigheden. EFTA-Tilsynsmyndigheden fastsætter under fuld hensyntagen til, hvor meget sagen haster, dens kompleksitet og mulige følger, en frist, inden for hvilken de nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne har mulighed for at fremføre deres synspunkter.
                                          De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne kan anmode EFTA-Tilsynsmyndigheden om at genoverveje sin afgørelse. EFTA-Tilsynsmyndigheden videresender denne anmodning til agenturet. Agenturet skal i så fald overveje at udarbejde et nyt udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden og svare uden ugrundet ophold.
                                          Hvis agenturet ændrer, suspenderer eller tilbagekalder en afgørelse, der er parallel med den afgørelse, som er truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden, udarbejder agenturet uden ugrundet opholdet udkast med samme virkning til EFTA-Tilsynsmyndigheden.

                                          v)

                                          I tilfælde af uenighed mellem agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden vedrørende anvendelsen af disse bestemmelser indkalder direktøren for agenturet og EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium uden ugrundet ophold og under hensyntagen til, hvor meget sagen haster, til et møde med henblik på at nå til enighed. Hvis der ikke opnås enighed, kan direktøren for agenturet eller EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium anmode de kontraherende parter om at indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg, som behandler den i overensstemmelse med denne aftales artikel 111, der finder tilsvarende anvendelse. Ifølge artikel 2 i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 1/94 af 8. februar 1994 om fastsættelse af Det Blandede EØS-Udvalgs forretningsorden (15) kan en kontraherende part anmode om øjeblikkelig afholdelse af møder i hastetilfælde. Uanset dette afsnit kan en kontraherende part til enhver tid indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg på eget initiativ i henhold til denne aftales artikel 5 eller 111.

                                          vi)

                                          EFTA-staterne såvel som fysiske eller juridiske personer kan anlægge sag ved EFTA-Domstolen, jf. artikel 36 og 37 i tilsyns- og domstolsaftalen, mod EFTA-Tilsynsmyndigheden.«

                              c)

                              I artikel 20 tilføjes følgende:
                              »En anmodning fra Kommissionen vedrørende de oplysninger, der er omhandlet i artikel 20, stk. 2 og stk. 5, indgives, for så vidt angår EFTA-staterne, af EFTA-Tilsynsmyndigheden til den pågældende virksomhed.«

                              d)

                              I artikel 22, stk. 2, tilføjes følgende:
                              »Opgaverne i artikel 22, stk. 2, gennemføres, for så vidt angår de pågældende virksomheder i EFTA-staterne, af EFTA-Tilsynsmyndigheden.«

                              e)

                              I artikel 23 tilføjes følgende:
                              »Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 23 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.««

                  2.

                  Punkt 22 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF) affattes således:
                  »32009 L 0072: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 55).
                  Direktivets bestemmelser gælder med henblik på denne aftale med følgende tilpasninger:

                              a)

                              Henvisninger til traktatens bestemmelser gælder som henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i aftalen.

                              b)

                              Direktivet finder ikke anvendelse på elledninger og tilhørende faciliteter fra et landbaseret sammenkoblingspunkt til faciliteter til olieproduktion.

                              c)

                              Artikel 7, stk. 2, litra j), gælder ikke for EFTA-staterne.

                              d)

                              I artikel 9, stk. 1, gælder for EFTA-staterne et år efter ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. [denne afgørelse] af [dato].

                              e)

                              I artikel 10, stk. 7, skal »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, læses som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

                              f)

                              Artikel 11, stk. 3, litra b), artikel 11, stk. 5, litra b), og artikel 11, stk. 7, gælder ikke for EFTA-staterne.

                              g)

                              I artikel 37, stk. 1, litra d), erstattes »agenturet« af »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

                              h)

                              Artikel 37, stk. 1, litra s), gælder ikke for EFTA-staterne.

                              i)

                              I artikel 40, stk. 1, skal »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, læses som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

                              j)

                              Artikel 44, stk. 2, affattes således:
                              »Artikel 9 gælder ikke for Cypern, Luxembourg, Malta, Liechtenstein og/eller Island. Derudover gælder artikel 26, 32 og 33 ikke for Malta.
                              Hvis Island, efter at denne afgørelse er trådt i kraft, kan påvise, at der er betydelige problemer forbundet med driften af dets systemer, kan Island anmode om undtagelser fra artikel 26, 32 og 33, som vil kunne indrømmes af EFTA-Tilsynsmyndigheden. EFTA-Tilsynsmyndigheden underretter under iagttagelse af kravet om fortrolighed EFTA-staterne og Kommissionen om disse ansøgninger, inden den træffer afgørelse. Afgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg.«

                              k)

                              »Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 46 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.«

                  3.

                  Punkt 23 (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF) affattes således:
                  »32009 L 0073: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 94).
                  Direktivets bestemmelser gælder med henblik på denne aftale med følgende tilpasninger:

                              a)

                              Henvisninger til traktatens bestemmelser gælder som henvisninger til de tilsvarende bestemmelser i aftalen.

                              b)

                              Direktivet gælder ikke for Island.

                              c)

                              I artikel 2, nr. 11), tilføjes følgende:
                              »»LNG-facilitet« omfatter ikke faciliteter til flydendegørelse af naturgas inden for rammerne af et offshore olie- eller gasproduktionsprojekt som f.eks. Melkøya-faciliteten.«

                              d)

                              I artikel 2, nr. 12), tilføjes følgende:
                              »»LNG-systemoperatør« omfatter ikke operatører af faciliteter til flydendegørelse af naturgas inden for rammerne af et offshore olie- eller gasproduktionsprojekt som f.eks. Melkøya-faciliteten.«

                              e)

                              Artikel 6 gælder ikke for EFTA-staterne.

                              f)

                              I artikel 10, stk. 7, skal »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, læses som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

                              g)

                              Artikel 11, stk. 3, litra b), artikel 11, stk. 5, litra b), og artikel 11, stk. 7, finder ikke anvendelse på EFTA-staterne.

                              h)

                              Bestemmelserne om agenturets bindende afgørelser, jf. artikel 36, stk. 4, tredje afsnit, erstattes af følgende bestemmelser i sager, der omfatter en EFTA-stat:

                                          »i)

                                          I sager, som omfatter en eller flere EFTA-stater, træffer EFTA-Tilsynsmyndigheden en beslutning, som er rettet til de nationale regulerende myndigheder i den eller de berørte EFTA-stater.

                                          ii)

                                          Agenturet er berettiget til at deltage fuldt ud arbejdet i EFTA-Tilsynsmyndigheden og dets forberedende organer, når EFTA-Tilsynsmyndigheden, for så vidt angår EFTA-staterne, udfører agenturets funktioner som fastsat i denne aftale, men har ikke stemmeret.

                                          iii)

                                          EFTA-Tilsynsmyndigheden har til at deltage fuldt ud i arbejdet i agenturet og dets forberedende organer, men har ikke stemmeret.

                                          iv)

                                          Agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden arbejder ved vedtagelsen af afgørelser, udtalelser og henstillinger tæt sammen.
                                          Afgørelser truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden vedtages uden ugrundet ophold på grundlag af udkast udarbejdet af agenturet på eget initiativ eller efter anmodning fra EFTA-Tilsynsmyndigheden.
                                          Når agenturet udarbejder et udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden i overensstemmelse med denne forordning, underretter det EFTA-Tilsynsmyndigheden herom. EFTA-Tilsynsmyndigheden fastsætter under fuld hensyntagen til, hvor meget sagen haster, dens kompleksitet og mulige følger, en frist, inden for hvilken de nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne har mulighed for at fremføre deres synspunkter.
                                          De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne kan anmode EFTA-Tilsynsmyndigheden om at genoverveje sin afgørelse. EFTA-Tilsynsmyndigheden videresender denne anmodning til agenturet. Agenturet skal i så fald overveje at udarbejde et nyt udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden og svare uden ugrundet ophold.
                                          Hvis agenturet ændrer, suspenderer eller tilbagekalder en afgørelse, der er parallel med den afgørelse, som er truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden, udarbejder agenturet uden ugrundet opholdet udkast med samme virkning til EFTA-Tilsynsmyndigheden.

                                          v)

                                          I tilfælde af uenighed mellem agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden vedrørende anvendelsen af disse bestemmelser indkalder direktøren for agenturet og EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium uden ugrundet ophold og under hensyntagen til, hvor meget sagen haster, til et møde med henblik på at nå til enighed. Hvis der ikke opnås enighed, kan direktøren for agenturet eller EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium anmode de kontraherende parter om at indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg, som behandler den i overensstemmelse med denne aftales artikel 111, der finder tilsvarende anvendelse. Ifølge artikel 2 i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 1/94 af 8. februar 1994 om fastsættelse af Det Blandede EØS-Udvalgs forretningsorden (16) kan en kontraherende part anmode om øjeblikkelig afholdelse af møder i hastetilfælde. Uanset dette afsnit kan en kontraherende part til enhver tid indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg på eget initiativ i henhold til denne aftales artikel 5 eller 111.

                                          vi)

                                          EFTA-staterne såvel som fysiske eller juridiske personer kan anlægge sag ved EFTA-Domstolen, jf. artikel 36 og 37 i tilsyns- og domstolsaftalen, mod EFTA-Tilsynsmyndigheden.«

                              i)

                              I artikel 36, stk. 8 og 9, skal »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, læses som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

                              j)

                              I artikel 41, stk. 1, litra d), erstattes »agenturet« af »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

                              k)

                              I artikel 44, stk. 1, og artikel 49, stk. 4 og 5, skal »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, læses som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

                              l)

                              I artikel 49, stk. 5, tilføjes følgende:
                              »Følgende geografisk begrænsede områder i Norge er undtaget fra bestemmelserne i artikel 24, 31 og 32 i højst 20 år efter ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. [denne afgørelse] af [dato]:

                                          i)

                                          Jæren og Ryfylke

                                          ii)

                                          Hordaland.

                                    Hvorvidt der er behov for videreførelse af undtagelsesbestemmelsen, besluttes af den norske regulerende myndighed hvert femte år efter ikrafttrædelsen af Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. [denne afgørelse] af [dato] under hensyntagen til kriterierne i denne artikel. Den norske regulerende myndighed underretter Det Blandede EØS-udvalg og EFTA-Tilsynsmyndigheden om sin afgørelse og den vurdering, der ligger til grund for afgørelsen. EFTA-Tilsynsmyndigheden kan inden for en periode på to måneder fra dagen efter modtagelsen af afgørelsen vedtage en afgørelse, som pålægger den norske regulerende myndighed at ændre eller tilbagekalde sin afgørelse. Denne periode kan forlænges efter aftale med både EFTA-Tilsynsmyndigheden og den norske regulerende myndighed. Den norske regulerende myndighed skal efterkomme EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse inden for en måned og skal underrette Det Blandede EØS-Udvalg og EFTA-Tilsynsmyndigheden herom.«

                              m)

                              Artikel 49, stk. 6, affattes således:
                              »Artikel 9 finder ikke anvendelse på Cypern, Luxembourg, Malta og/eller Liechtenstein.«

                              n)

                              »Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 51 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.«

                  4.

                  Teksten i punkt 27 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1775/2005) affattes således:
                  »32009 R 0715: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 af 13. juli 2009 om betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1775/2005 (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 36), som ændret ved EUT L 229 af 1.9.2009, s. 29, og EUT L 309 af 24.11.2009, s. 87, som ændret ved

                              —

                                 32010 D 0685: Kommissionens afgørelse 2010/685/EU af 10. november 2010 (EUT L 293 af 11.11.2010, s. 67)

                              —

                                 32012 D 0490: Kommissionens afgørelse 2012/490/EU af 24. august 2012 (EUT L 231 af 28.8.2012, s. 16).

                        Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:

                              a)

                              Forordningen gælder ikke for Island.

                              b)

                              I artikel 3, stk. 3, og artikel 20 skal »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, læses som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.

                              c)

                              »Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 28 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.«

                              d)

                              I artikel 30 skal »Kommissionen«, hvad angår EFTA-staterne, læses som »EFTA-Tilsynsmyndigheden«.«

                  5.

                  Følgende punkt indsættes efter punkt 45 (Kommissionens afgørelse 2011/13/EU):

                              »46.

                                 32009 R 0713: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009 af 13. juli 2009 om oprettelse af et agentur for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder (EUT L 211 af 14.8.2009, s. 1).
                              Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med denne aftale med følgende tilpasninger:

                                          a)

                                          De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne deltager fuldt ud i det arbejde, der udføres af agenturet for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder, i det følgende benævnt »agenturet«, og alle forberedende organer, herunder arbejdsgrupper, udvalg og taskforcer, der er tilknyttet agenturet, bestyrelsen og repræsentantskabet, men har ikke stemmeret.

                                          b)

                                          Uanset bestemmelserne i protokol 1 til aftalen anses det i forordningen anvendte udtryk »medlemsstat(er)« for også at omfatte EFTA-staterne.

                                          c)

                                          Hvad angår EFTA-staterne, bistår agenturet i givet fald EFTA-Tilsynsmyndigheden eller det Stående Udvalg ved udøvelsen af deres respektive opgaver.

                                          d)

                                          Bestemmelserne om agenturets bindende afgørelser, jf. artikel 7, 8 og 9, erstattes af følgende bestemmelser i sager, der berører en EFTA-stat:

                                                      »i)

                                                      I sager, der berører en eller flere EFTA-stater, træffer EFTA-Tilsynsmyndigheden en beslutning, som retter sig til de nationale reguleringsmyndigheder i den eller de berørte EFTA-stater.

                                                      ii)

                                                      Agenturet er berettiget til at deltage fuldt ud arbejdet i EFTA-Tilsynsmyndigheden og dets forberedende organer, når EFTA-Tilsynsmyndigheden, for så vidt angår EFTA-staterne, udfører agenturets funktioner som fastsat i denne aftale, men har ikke stemmeret.

                                                      iii)

                                                      EFTA-Tilsynsmyndigheden er berettiget til at deltage fuldt ud i arbejdet i agenturet og dets forberedende organer, men har ikke stemmeret.

                                                      iv)

                                                      Agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden arbejder ved vedtagelsen af afgørelser, udtalelser og henstillinger tæt sammen.
                                                      Afgørelser truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden vedtages uden ugrundet ophold på grundlag af udkast udarbejdet af agenturet på eget initiativ eller efter anmodning fra EFTA-Tilsynsmyndigheden.
                                                      Når agenturet udarbejder et udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden i overensstemmelse med denne forordning, underretter agenturet EFTA-Tilsynsmyndigheden. EFTA-Tilsynsmyndigheden fastsætter under fuld hensyntagen til, hvor meget sagen haster, dens kompleksitet og mulige følger, en frist, inden for hvilken de nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne har mulighed for at fremføre deres synspunkter.
                                                      De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne kan anmode EFTA-Tilsynsmyndigheden om at genoverveje sin afgørelse. EFTA-Tilsynsmyndigheden videresender denne anmodning til agenturet. Agenturet skal i så fald overveje at udarbejde et nyt udkast til EFTA-Tilsynsmyndigheden og svare uden ugrundet ophold.
                                                      Hvis agenturet ændrer, suspenderer eller tilbagekalder en afgørelse, der er parallel med den afgørelse, som er truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden, udarbejder agenturet uden ugrundet opholdet udkast med samme virkning til EFTA-Tilsynsmyndigheden.

                                                      v)

                                                      I tilfælde af uenighed mellem agenturet og EFTA-Tilsynsmyndigheden vedrørende anvendelsen af disse bestemmelser indkalder direktøren for agenturet og EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium uden ugrundet ophold og under hensyntagen til, hvor meget sagen haster, til et møde med henblik på at nå til enighed. Hvis der ikke opnås enighed, kan direktøren for agenturet eller EFTA-Tilsynsmyndighedens kollegium anmode de kontraherende parter om at indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg, som behandler den i overensstemmelse med denne aftales artikel 111, der finder tilsvarende anvendelse. Ifølge artikel 2 i Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 1/94 af 8. februar 1994 om fastsættelse af Det Blandede EØS-Udvalgs forretningsorden (17) kan en kontraherende part anmode om øjeblikkelig afholdelse af møder i hastetilfælde. Uanset dette afsnit kan en kontraherende part til enhver tid indbringe sagen for Det Blandede EØS-Udvalg på eget initiativ i henhold til denne aftales artikel 5 eller 111.

                                                      vi)

                                                      EFTA-staterne såvel som fysiske eller juridiske personer kan anlægge sag ved EFTA-Domstolen, jf. artikel 36 og 37 i tilsyns-og domstolsaftalen, mod EFTA-Tilsynsmyndigheden.«

                                          e)

                                          I artikel 12 tilføjes følgende:
                                          »De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne deltager fuldt ud i bestyrelsens arbejde, men har ikke stemmeret. Bestyrelsens interne forretningsorden giver deltagelsen af EFTA-staternes nationale regulerende myndigheder fuld virkning.«

                                          f)

                                          I artikel 14 tilføjes følgende:
                                          »De nationale regulerende myndigheder i EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i repræsentantskabet og alle agenturets forberedende organer. De har ikke stemmeret i repræsentantskabet. Repræsentantskabets interne forretningsorden giver deltagelsen af EFTA-staternes nationale regulerende myndigheder fuld virkning.«

                                          g)

                                          Artikel 19 affattes således:
                                          »Hvis klagen vedrører en afgørelse, som agenturet har truffet i en sag, hvor uenigheden også omfatter de nationale regulerende myndigheder i en eller flere EFTA-stater, opfordrer klagenævnet de nationale regulerende myndigheder i de berørte EFTA-stater til at fremsætte bemærkninger til indlæg fra parter, der berøres af klageproceduren, inden for nærmere fastsatte frister. De nationale regulerende myndigheder i den eller de berørte EFTA-stater er berettiget til at fremsætte mundtlige indlæg. Hvis klagenævnet ændrer, suspenderer eller trækker en afgørelse, der er parallel med den afgørelse, som er truffet af EFTA-Tilsynsmyndigheden, tilbage, udarbejder agenturet uden ugrundet ophold et udkast til afgørelse med samme virkning for EFTA-Tilsynsmyndigheden.«

                                          h)

                                          Bestemmelserne i artikel 20 finder ikke anvendelse i sager, der omfatter en eller flere EFTA-stater.

                                          i)

                                          I artikel 21 tilføjes følgende:
                                          »EFTA-staterne deltager i finansieringen af agenturet. Med henblik herpå finder procedurerne i artikel 82, stk. 1, litra a), og protokol 32 til aftalen anvendelse.«

                                          j)

                                          I artikel 27 tilføjes følgende:
                                          »EFTA-staterne tilstår agenturet privilegier og immuniteter svarende til dem, der er indeholdt i protokollen om Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter.«

                                          k)

                                          I artikel 28 tilføjes følgende:
                                          Uanset artikel 12, stk. 2, litra a), og artikel 82, stk. 3, litra a), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Den Europæiske Union kan statsborgere i EFTA-staterne, der råder over deres fulde borgerlige rettigheder, ansættes på kontrakt af agenturets direktør.
                                          Uanset artikel 12, stk. 2, litra e), artikel 82, stk. 3, litra e), og artikel 85, stk. 3, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte betragter agenturet for så vidt angår dets personale de sprog, der er omhandlet i EØS-aftalens artikel 129, stk. 1, som sprog i Unionen i henhold til artikel 55, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Union.«

                                          l)

                                          I artikel 30, stk. 1, tilføjes følgende:
                                          Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter finder ved anvendelsen af denne forordning ligeledes anvendelse på alle agenturets dokumenter vedrørende EFTA-staterne.«

                                          m)

                                          I artikel 32 tilføjes følgende:
                                          »Repræsentanterne for EFTA-staterne deltager fuldt ud i arbejdet i det i artikel 32 omhandlede udvalg, men har ikke stemmeret.««

                  6.

                  Følgende punkt indsættes efter punkt 46 (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 713/2009):

                              »47.

                                 32013 R 0543: Kommissionens forordning (EU) nr. 543/2013 af 14. juni 2013 om indsendelse og offentliggørelse af data på elektricitetsmarkederne og om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (EUT L 163 af 15.6.2013, s. 1).«

                  7.

                  Teksten til punkt 21 (Kommissionens beslutning 2003/796/EF) udgår.

            Artikel 2
      Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 713/2009, (EF) nr. 714/2009, (EF) nr. 715/2009 som ændret ved EUT L 229 af 1.9.2009, s. 29, og EUT L 309 af 24.11.2009, s. 87, og (EU) nr. 543/2013, direktiv 2009/72/EF og 2009/73/EF og afgørelse 2010/685/EU og 2012/490/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
      Artikel 3
      Denne afgørelse træder i kraft den […], eller dagen efter, at den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. artikel 103, stk. 1, hvis denne dato falder senere (18).
      Artikel 4
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i Bruxelles, den

               På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer for Det Blandede EØS-Udvalg

         (1)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 1.

         (2)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 15.

         (3)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 36.

         (4)  EUT L 163 af 15.6.2013, s. 1.

         (5)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 55.

         (6)  EUT L 211 af 14.8.2009, s. 94.

         (7)  EUT L 293 af 11.11.2010, s. 67.

         (8)  EUT L 231 af 28.8.2012, s. 16.

         (9)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 1.

         (10)  EUT L 289 af 3.11.2005, s. 1.

         (11)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 37.

         (12)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 57.

         (13)  EUT L 129 af 17.5.2011, s. 14.

         (14)  EUT L 296 af 14.11.2003, s. 34.

         (15)  EFT L 85 af 30.3.1994, s. 60.

         (16)  EFT L 85 af 30.3.1994, s. 60.

         (17)  EFT L 85 af 30.3.1994, s. 60.

         (18)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]