title: 2012/799/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 23. oktober 2012 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion II — Rådet

text:
               20.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 350/69

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 23. oktober 2012
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion II — Rådet
   (2012/799/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 (1),

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions årsregnskab for regnskabsåret 2010 (KOM(2011) 473 — C7-0258/2011) (2),

               —

               der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2010 med de kontrollerede institutioners svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) for regnskabsåret 2010 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til afgørelse af 10. maj 2012 (5) om udsættelse af afgørelsen om decharge for regnskabsåret 2010 og den vedføjede beslutning,

               —

               der henviser til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til afgørelse nr. 31/2008 truffet af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer (7),

               —

               der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (8),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0301/2012),

               1.

               nægter at meddele decharge til Rådets generalsekretær for gennemførelsen af Rådets budget for regnskabsåret 2010;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 64 af 12.3.2010.

      (2)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 1.

      (3)  EUT C 326 af 10.11.2011, s. 1.

      (4)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 134.

      (5)  EUT L 286 af 17.10.2012, s. 22.

      (6)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (7)  Afgørelse baseret på Rådets forretningsorden af 22. juli 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 7).

      (8)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.
    ---documentbreak---

               20.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 350/71

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 23. oktober 2012
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion II — Rådet
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 (1),

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions årsregnskab for regnskabsåret 2010 (KOM(2011) 473 — C7-0258/2011) (2),

               —

               der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2010 med de kontrollerede institutioners svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) for regnskabsåret 2010 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til afgørelse af 10. maj 2012 (5) om udsættelse af afgørelsen om decharge for regnskabsåret 2010 og den vedføjede beslutning,

               —

               der henviser til artikel 314, stk. 10, artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til afgørelse nr. 31/2008 truffet af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer (7),

               —

               der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (8),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0301/2012),

               A.

               der henviser til, at borgerne har ret til at vide, hvordan deres skatter bruges, og hvordan de politiske organers beføjelser udøves (9),

               B.

               der henviser til, at Rådet i sin egenskab af EU-institution bør være underlagt kontrol fra EU-borgernes side for så vidt angår anvendelsen af EU-midler,

               C.

               der henviser til, at Parlamentet er den eneste af EU-institutionerne, der er direkte valgt, og at det har ansvaret for meddelelsen af decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget,

               1.

               understreger den rolle, som traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde giver Parlamentet med hensyn til decharge for budgettet;

               2.

               minder om, at Unionen jf. artikel 335 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde »repræsenteres af hver af institutionerne inden for rammerne af deres administrative autonomi for så vidt angår de spørgsmål, der vedrører deres respektive funktioner«, hvilket under hensyntagen til artikel 50 i finansforordningen betyder, at institutionerne er individuelt ansvarlige for gennemførelsen af deres budget;

               3.

               minder om, at bestemmelserne om proceduren for meddelelse af decharge til Kommissionen for budgettets gennemførelse i overensstemmelse med forretningsordenens artikel 77 »finder tilsvarende anvendelse på proceduren for meddelelse af decharge til: (…)

                           —

                           de personer, der er ansvarlige for gennemførelsen af andre af Den Europæiske Unions institutioners og organers budgetter, såsom Rådet (i forbindelse med dets virksomhed som udøvende myndighed), Den Europæiske Unions Domstol, Revisionsretten, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget«;

      Revisionsrettens udtalelse om Rådet i revisionserklæringen for 2010

               4.

               understreger, at Revisionsretten i årsberetningen for 2010 kritiserer finansieringen af byggeprojektet »Residence Palace« på grund af udbetalte forskud (afsnit 7.19); påpeger, at Revisionsretten konstaterer, at Rådet i perioden 2008-2010 betalte forskud på i alt 235 000 000 EUR; konstaterer, at de udbetalte beløb stammede fra underudnyttede budgetposter; understreger, at »underudnyttet« er den politisk korrekte term for »overbudgetterede« bevillinger; understreger, at Rådet i 2010 forhøjede budgetposten til erhvervelse af bygninger med 40 000 000 EUR;

               5.

               noterer sig Rådets svar, hvoraf det fremgår, at de bevillinger, der blev stillet til rådighed ved budgetoverførsler, blev forelagt budgetmyndigheden i overensstemmelse med procedurerne i artikel 22 og 24 i finansforordningen;

               6.

               tilslutter sig Revisionsrettens udtalelse om, at denne fremgangsmåde ikke er i overensstemmelse med princippet om et realistisk budget til trods for de opnåede huslejebesparelser;

               7.

               noterer sig Rådets svar om, at beløbene til budgetposterne til tolkning og delegationers rejseudgifter i øget grad skal stemme overens med det faktiske forbrug, og opfordrer til bedre budgetplanlægning med henblik på at undgå de nuværende praksisser for fremtiden;

               8.

               minder Revisionsretten om Parlamentets henstilling om at foretage en grundig vurdering af de eksisterende overvågnings- og kontrolsystemer i Rådet i lighed med den vurdering, den har foretaget for Domstolen, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse i forbindelse med udarbejdelsen af Revisionsrettens årsberetning for regnskabsåret 2010;

               9.

               gentager, at et effektivt tilsyn med budgetgennemførelsen er et stort ansvar, og udførelsen af det afhænger fuldstændig af et uhindret interinstitutionelt samarbejde mellem Rådet og Parlamentet;

      Udestående spørgsmål

               10.

               beklager de vedvarende vanskeligheder med Rådet i forbindelse med dechargeprocedurerne for regnskabsårene 2007, 2008 og 2009 med henblik på at indlede en åben og formel dialog med Budgetkontroludvalget og på at besvare udvalgets spørgsmål; minder om, at Parlamentet nægtede at meddele decharge til Rådets generalsekretær for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2009 af de årsager, der er anført i Parlamentets beslutninger af 10. maj 2011 (10) og 25. oktober 2011 (11);

               11.

               bekræfter at have modtaget en række dokumenter som led i dechargeproceduren for 2010 (det endelige årsregnskab for 2010, herunder regnskaberne, beretningen om de finansielle aktiviteter og oversigten over de interne revisioner i 2010); afventer stadig alle de dokumenter, der er nødvendige for decharge (herunder den fulde interne revision for 2010);

               12.

               minder om, at Budgetkontroludvalgets formand fremsendte en skrivelse (12) den 31. januar 2012 til Rådets formandskab, hvori Rådet anmodedes om at besvare spørgsmålene i bilaget til nævnte skrivelse i forbindelse med decharge;

               13.

               minder om, at Parlamentet i sin beslutning med bemærkningerne, der er en integrerende del af førnævnte afgørelse af 10. maj 2012 om decharge for gennemførelse af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion II — Rådet, stillede 26 supplerende spørgsmål i forbindelse med dechargeproceduren;

               14.

               beklager, at Rådet nægter at svare på disse spørgsmål;

               15.

               beklager ligeledes, at Rådet ikke har accepteret Parlamentets indbydelse til mødet, hvorunder Budgetkontroludvalget drøftede decharge til Rådet for 2010;

               16.

               beklager, at Rådets holdning forhindrer demokratisk kontrol samt gennemsigtighed og ansvarlighed over for Unionens skatteydere;

               17.

               glæder sig imidlertid over, at Rådets formandskab accepterede Parlamentets indbydelse til debatten om dechargebetænkningerne for 2010 på plenarmødet den 10. maj 2012; deler den opfattelse, at det er ønskeligt, at Parlamentet og Rådet når til enighed om en aftale om forberedelse af decharge snarest muligt;

               18.

               vil gerne takke det danske formandskab for dets konstruktive bidrag under hele dechargeproceduren for 2010; beklager imidlertid, at det danske formandskab ikke har kunnet opretholde resultaterne fra det spanske og svenske formandskab;

      Parlamentets ret til at meddele decharge

               19.

               understreger Parlamentets ret til i henhold til artikel 316, 317 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde at meddele decharge, som bør fortolkes under hensyntagen til baggrund og formål, der går ud på uden undtagelse at underkaste hele Den Europæiske Unions budget parlamentarisk kontrol og at meddele decharge uafhængigt, ikke kun for den sektion af budgettet, der gennemføres af Kommissionen, men også for de sektioner, der gennemføres af de øvrige institutioner, som omhandlet i finansforordningens artikel 1;

               20.

               konstaterer, at Kommissionen i sit svar af 25. november 2011 på skrivelse fra formanden for Budgetkontroludvalget erklærer, at den finder det ønskeligt, at Parlamentet fortsætter med at meddele, udsætte eller nægte decharge til de øvrige institutioner som hidtil, hvilket gør det endnu vanskeligere at forstå Rådets usædvanlige holdning;

               21.

               mener, at der under alle omstændigheder er grund til at foretage en evaluering af Rådets forvaltning i sin egenskab af EU-institution i løbet af det undersøgte regnskabsår, og således respektere Parlamentets beføjelser, navnlig sikring af et demokratisk ansvar over for Unionens borgere;

               22.

               gør opmærksom på, at Rådets udgifter skal gennemgås på samme måde som de øvrige institutioners udgifter, og mener, at grundelementerne i en sådan gennemgang bl.a. bør være:

                           a)

                           et formelt møde, på baggrund af et skriftligt spørgeskema, mellem repræsentanter for Rådet og for Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren med henblik på at få besvaret udvalgsmedlemmernes spørgsmål

                           b)

                           som nævnt i beslutningen af 16. juni 2010 (13) om decharge til Rådet for regnskabsåret 2008 bør dechargen baseres på følgende skriftlige dokumenter, som forelægges af alle institutioner:

                                       —

                                       regnskabet for det foregående regnskabsår, som viser budgettets gennemførelse

                                       —

                                       en oversigt over aktiver og passiver

                                       —

                                       en årlig aktivitetsrapport om den budgetmæssige og finansielle forvaltning

                                       —

                                       den interne revisors årsberetning

                                       —

                                       offentliggørelse af Rådets interne budgetafgørelser;

               23.

               beklager, at det under forhandlingerne om en revideret finansforordning ikke har været muligt at nå til enighed om, hvordan dechargeproceduren kan forbedres;

               24.

               glæder sig over, at Budgetkontroludvalget afholder et seminar om Parlamentets og Rådets forskellige roller i dechargeproceduren, som bl.a. kunne behandle følgende emner:

                           —

                           artikel 13, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union opfordrer institutionerne til loyalt at samarbejde med hinanden

                           —

                           artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fastsætter Rådets og Europa-Parlamentets opgaver i forbindelse med dechargeproceduren

                                       i)

                                       Rådet har til opgave at fremsætte en henstilling til Europa-Parlamentet vedrørende decharge for alle EU's institutioner og agenturer

                                       ii)

                                       Europa-Parlamentets opgave er at træffe afgørelse om decharge for alle EU's institutioner og agenturer

                           —

                           hver af EU's institutioners administrative selvbestemmelse, hvad angår deres egen drift

                           —

                           artiklerne vedrørende decharge i finansforordningen (artikel 145-147)

                           —

                           det grundlæggende demokratiske princip om gennemsigtighed og ansvarsplacering

                           —

                           målet om yderligere at forbedre gennemslagkraften, effektiviteten og økonomien i forbindelse med gennemførelse af budgettet

                           —

                           med henblik på at sætte Parlamentet og Rådet i stand til at varetage deres respektive opgaver fastsætter traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og finansforordningen, at visse bestemte dokumenter skal stilles til rådighed for dechargemyndigheden:

                                       i)

                                       Revisionsrettens årsberetning tillige med svarene på Revisionsrettens bemærkninger fra de institutioner, der revideres, herunder revisionserklæringen og enhver anden særberetning fra Revisionsretten

                                       ii)

                                       en årsberetning baseret på de opnåede resultater, navnlig hvad angår de bemærkninger, som Parlamentet og Rådet fremsætter i henhold til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

                                       iii)

                                       regnskabet for det foregående regnskabsår, som viser budgettets gennemførelse

                                       iv)

                                       en finansieringsoversigt over aktiver og passiver

                                       v)

                                       en rapport over budgetmæssig og finansiel forvaltning

                                       vi)

                                       en rapport, der opsummerer antal og type af gennemførte interne revisioner, fremsatte henstillinger og de skridt, der er truffet som følge heraf

                           —

                           Rådet bør forelægge Parlamentet, der er den beslutningstagende dechargemyndighed, alle decharge-relevante oplysninger, som sidstnævnte udbeder sig

                           —

                           Rådet skal give skriftligt svar på Parlamentets decharge-relaterede spørgsmål

                           —

                           alle EU-institutioner og -organer bør behandles lige i forbindelse med Rådets udarbejdelse af sine dechargehenstillinger

                           —

                           inden udgangen af januar 2013 skal der afholdes et møde mellem Parlamentet og Rådet om decharge-spørgsmål, der angår de ovennævnte punkter

                           —

                           Rådets formandskab bør aktivt være til stede ved fremlæggelsen af Revisionsrettens årsberetning og ved debatten om decharge på Parlamentets plenarmøde.

      (1)  EUT L 64 af 12.3.2010.

      (2)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 1.

      (3)  EUT C 326 af 10.11.2011, s. 1.

      (4)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 134.

      (5)  EUT L 286 af 17.10.2012, s. 22.

      (6)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (7)  Afgørelse baseret på Rådets forretningsorden af 22. juli 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 7).

      (8)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (9)  Det europæiske åbenhedsinitiativ.

      (10)  EUT L 250 af 27.9.2011, s. 25.

      (11)  EUT L 313 af 26.11.2011, s. 13.

      (12)  Skrivelse nr. 301653 af 31.1.2012.

      (13)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 24.


title: 2006/336/EF: Kommissionens afgørelse af  10. maj 2006  om ændring af afgørelse 2005/380/EF om nedsættelse af en gruppe af ikke-statslige eksperter i virksomhedsledelse og selskabsret

text:
               11.5.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 124/29

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 10. maj 2006
   om ændring af afgørelse 2005/380/EF om nedsættelse af en gruppe af ikke-statslige eksperter i virksomhedsledelse og selskabsret
   (2006/336/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Kommissionens afgørelse 2005/380/EF af 28. april 2005 om nedsættelse af en gruppe af ikke-statslige eksperter i virksomhedsledelse og selskabsret (1), særlig artikel 3 og 4, og
   ud fra følgende betragtning:
   Et medlem af gruppen er udtrådt i mandatperioden. Kommissionen bør derfor udpege et nyt medlem af gruppen —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Lajos Váradi udpeges til medlem af gruppen af ikke-statslige eksperter i virksomhedsledelse og selskabsret til afløsning af Józef Okolski.
   Artikel 2
   Denne afgørelse anvendes indtil den 27. april 2008.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 2006.

            På Kommissionens vegne

         Charlie McCREEVY

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 126 af 19.5.2005, s. 40.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2017/1087 af 19. juni 2017 om ændring af afgørelse 2014/386/FUSP om restriktive foranstaltninger som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol

text:
               20.6.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 156/24

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2017/1087
   af 19. juni 2017
   om ændring af afgørelse 2014/386/FUSP om restriktive foranstaltninger som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 23. juni 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/386/FUSP (1).

               (2)

               Rådet anerkender ikke og fordømmer fortsat Den Russiske Føderations ulovlige annektering af Krim og Sevastopol og er fast besluttet på at gennemføre sin ikkeanerkendelsespolitik fuldt ud.

               (3)

               På grundlag af en gennemgang af afgørelse 2014/386/FUSP bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 23. juni 2018.

               (4)

               Afgørelse 2014/386/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Artikel 5, stk. 2, i Rådets afgørelse 2014/386/FUSP affattes således:

      »Afgørelsen finder anvendelse indtil den 23. juni 2018.«

   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juni 2017.

            På Rådets vegne

         F. MOGHERINI

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2014/386/FUSP af 23. juni 2014 om restriktive foranstaltninger som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol (EUT L 183 af 24.6.2014, s. 70).


title: 2006/42/EF: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 15. december 2006 om de nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (ECB/2006/21)

text:
               31.1.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 24/1

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE

   af 15. december 2006
   om de nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank
   (ECB/2006/21)
   (2006/42/EF)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 29.4 og 49.3,
   under henvisning til Den Europæiske Centralbanks (ECB's) Generelle Råds medvirken i overensstemmelse med statuttens artikel 47.2, fjerde led, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Afgørelse ECB/2004/5 af 22. april 2004 om de nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (1) fastlagde de vægte, som blev tildelt de NCB'er, som var medlem af Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) den 1. maj 2004, i fordelingsnøglen for kapitalindskud i ECB (i det følgende benævnt henholdsvis »fordelingsnøglevægtene« og »fordelingsnøglen«), med virkning fra 1. maj 2004.

               (2)

               Som følge af Bulgarien og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union og det faktum, at deres respektive nationalbanker bliver en del af Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) den 1. januar 2007, bør ECB's indskudte kapital automatisk øges i henhold til statuttens artikel 49.3. Øgningen kræver, at fordelingsnøglevægten for hver NCB, som er medlem af ESCB den 1. januar 2007, beregnes i analogi med statuttens artikel 29.1 og i overensstemmelse med statuttens artikel 29.2. ECB's udvidede fordelingsnøgle for kapitalindskud i ECB og fordelingsnøglevægten for hver NCB finder anvendelse med virkning fra den 1. januar 2007. Afgørelse ECB/2004/5 bør derfor ophæves og erstattes af en ny afgørelse, som afspejler denne nye situation.

               (3)

               Europa-Kommissionen har i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2003/517/EF af 15. juli 2003 om de statistiske data, der skal benyttes ved justering af fordelingsnøglen for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (2), forsynet ECB med de statistiske data, der skal benyttes ved fastsættelsen af den udvidede fordelingsnøgle.

               (4)

               I henhold til artikel 3.5 og 6.6 i forretningsordenen for Det Generelle Råd for Den Europæiske Centralbank og som følge af Det Generelle Råds bidrag til denne afgørelse, har cheferne for centralbanken Bulgarian National Bank og Banca Naţională a României haft lejlighed til at fremsætte bemærkninger vedrørende denne afgørelse før dens vedtagelse —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afrunding
   I de tilfælde, hvor Europa-Kommissionen tilvejebringer reviderede statistiske data, som skal benyttes ved udvidelsen af fordelingsnøglen, og tallene ikke sammenlagt udgør 100 pct., udlignes forskellen på følgende måde: i) Hvis det samlede tal er under 100 pct., lægges 0,0001 procentpoint til de(n) mindste andel(e) i stigende orden, indtil præcis 100 pct. er nået; eller ii) hvis det samlede tal er over 100 pct., trækkes 0,0001 procentpoint fra de(n) største andel(e) i faldende orden, indtil præcis 100 pct. er nået.
   Artikel 2
   Fordelingsnøglevægte
   I det følgende er angivet den i statuttens artikel 29 anførte vægt, som tildeles hver enkelt NCB i fordelingsnøglen, med virkning fra den 1. januar 2007:

                           —

                           Nationale Bank van België/Banque nationale de Belgique

               2,4708 pct.

                           —

                           Bulgarian National Bank

               0,8833 pct.

                           —

                           Česká národní banka

               1,3880 pct.

                           —

                           Danmarks Nationalbank

               1,5138 pct.

                           —

                           Deutsche Bundesbank

               20,5211 pct.

                           —

                           Eesti Pank

               0,1703 pct.

                           —

                           Bank of Greece

               1,8168 pct.

                           —

                           Banco de España

               7,5498 pct.

                           —

                           Banque de France

               14,3875 pct.

                           —

                           Central Bank and Financial Services Authority of Ireland

               0,8885 pct.

                           —

                           Banca d'Italia

               12,5297 pct.

                           —

                           Central Bank of Cyprus

               0,1249 pct.

                           —

                           Latvijas Banka

               0,2813 pct.

                           —

                           Lietuvos bankas

               0,4178 pct.

                           —

                           Banque centrale du Luxembourg

               0,1575 pct.

                           —

                           Magyar Nemzeti Bank

               1,3141 pct.

                           —

                           Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta

               0,0622 pct.

                           —

                           De Nederlandsche Bank

               3,8937 pct.

                           —

                           Oesterreichische Nationalbank

               2,0159 pct.

                           —

                           Narodowy Bank Polski

               4,8748 pct.

                           —

                           Banco de Portugal

               1,7137 pct.

                           —

                           Banca Naţională a României

               2,5188 pct.

                           —

                           Banka Slovenije

               0,3194 pct.

                           —

                           Národná banka Slovenska

               0,6765 pct.

                           —

                           Suomen Pankki

               1,2448 pct.

                           —

                           Sveriges riksbank

               2,3313 pct.

                           —

                           Bank of England

               13,9337 pct.

         Artikel 3
   Afsluttende bestemmelser
   1.   Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2007.
   2.   Afgørelse ECB/2004/5 ophæves hermed med virkning fra 1. januar 2007.
   3.   Henvisninger til afgørelse ECB/2004/5 skal forstås som henvisninger til denne afgørelse.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 15. december 2006.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB

      (1)  EUT L 205 af 9.6.2004, s. 5.

      (2)  EUT L 181 af 19.7.2003, s. 43.


Avis juridique important

|

32003D0119

2003/119/EF: Kommissionens afgørelse af 22. januar 2003 om ændring af afgørelse 97/634/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge

EU-Tidende nr. L 047 af 21/02/2003 s. 0046 - 0052

Kommissionens afgørelseaf 22. januar 2003om ændring af afgørelse 97/634/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge(2003/119/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1972/2002(2), særlig artikel 8,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1973/2002(4), særlig artikel 13,efter høring af det rådgivende udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. TIDLIGERE PROCEDURE(1) Den 31. august 1996 offentliggjorde Kommissionen to separate meddelelser i De Europæiske Fællesskabers Tidende om indledning af en antidumpingprocedure(5) og en antisubsidieprocedure(6) vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks (i det følgende benævnt "den pågældende vare") med oprindelse i Norge.(2) Disse procedurer førte til, at der i september 1997 blev indført antidumping- og udligningstold ved Rådets forordning (EF) nr. 1890/97(7) og (EF) nr. 1891/97(8) for at afhjælpe de skadelige virkninger af dumping og subsidiering.(3) Samtidig godtog Kommissionen ved afgørelse 97/634/EF(9), senest ændret ved afgørelse 2002/743/EF(10), tilsagn fra 190 norske eksportører, og importen af den pågældende vare til Fællesskabet fra disse selskaber blev fritaget for antidumping- og udligningstolden.(4) Toldens form var senere genstand for en fornyet undersøgelse, og forordning (EF) nr. 1890/97 og 1891/97 blev erstattet af Rådets forordning (EF) nr. 772/1999(11), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1593/2002(12).B. NYE EKSPORTØRER, NAVNEÆNDRINGER OG FRIVILLIG TILBAGETRÆKNING AF TILSAGN1. Undersøgelse af ny eksportør(5) Efter indførelsen af endelig antidumping- og udligningstold har visse norske eksportører givet sig til kende over for Kommissionen, idet de hævdede at være nye eksportører og i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EF) nr. 772/1999 i forbindelse med artikel 11, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 og artikel 20 i forordning (EF) nr. 2026/97 anmodede om, at de blev omfattet af toldfritagelsen.(6) I denne forbindelse påviste tre sådanne eksportører, Vestmar A/S, Gaia Seafood A/S og Polar Quality A/S, at de ikke havde eksporteret den pågældende vare til Fællesskabet i den undersøgelsesperiode, der førte til indførelsen af den nuværende antidumping- og udligningstold.(7) Selskaberne påviste også, at de ikke var forretningsmæssigt forbundet med noget selskab i Norge, som er genstand for antidumping- og udligningstold. Desuden fremlagde de bevis for, at de havde indgået uigenkaldelige kontraktmæssige forpligtelser til at eksportere en væsentlig mængde af den pågældende vare til Fællesskabet.(8) Selskaberne har afgivet tilsagn, som er identiske med de tilsagn, der tidligere er godtaget fra andre norske selskaber, som eksporterer opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge, og de har derved bl.a. indvilget i at overholde de deri fastsatte mindsteimportpriser og regelmæssigt give Kommissionen detaljerede oplysninger om deres eksport til Fællesskabet.(9) Da de pågældende selskabers tilsagn kan overvåges af Kommissionen på samme måde som de allerede afgivne tilsagn og afhjælper de skadelige virkninger af dumping og subsidiering, finder Kommissionen, at tilsagnene kan godtages. Selskaberne er blevet underrettet om de væsentligste kendsgerninger, overvejelser og forpligtelser, der ligger til grund for denne godtagelse.(10) Selv om antidumping- og antisubsidieforanstaltningerne i øjeblikket er genstand for en fornyet undersøgelse, bør Vestmar A/S, Gaia Seafood A/S og Polar Quality A/S alligevel tilføjes på listen i bilaget til afgørelse 97/634/EF over selskaber, hvis tilsagn er godtaget.2. Navneændringer(11) En norsk eksportør, der har afgivet tilsagn, Arctic Group International (nr. 11, Taric-tillægskode 8109 ), har meddelt Kommissionen, at den koncern, som det tilhørte, var blevet reorganiseret, og at et andet selskab i koncernen nu har ansvaret for eksporten af laks til Fællesskabet. Selskabet anmodede derfor om, at det blev erstattet med Arctic Group Maritime A/S på listen i bilaget til afgørelse 97/634/EF over eksportører, hvis tilsagn er godtaget.(12) Et andet norsk selskab, der har afgivet tilsagn, Fjord Seafood Midt-Norge A/S (nr. 101, Taric-tillægskode 8207 ), meddelte Kommissionen, at det har ændret navn til Fjord Seafood Norway A/S. Det anmodede derfor om, at dets navn blev ændret på listen i bilaget til afgørelse 97/634/EF over eksportører, hvis tilsagn er godtaget. Selskabet meddelte også Kommissionen, at det var blevet fusioneret med et forretningsmæssigt forbundet selskab, Fjord Seafood Måløy A/S (nr. 62, Taric-tillægskode 8304 ), og at det tilsagn, der var afgivet af Fjord Seafood Måløy A/S, ikke længere var relevant, hvorfor dette selskab burde slettes fra ovennævnte liste over selskaber, hvis tilsagn er godtaget.(13) Efter at have undersøgt sagen finder Kommissionen, at anmodningerne kan imødekommes, da forandringerne ikke indebærer nogen betydelige ændringer, der gør det nødvendigt igen at vurdere spørgsmålet om dumping eller subsidiering, og de påvirker heller ikke de overvejelser, der lå til grund for godtagelsen af tilsagnene.(14) Navnene Arctic Group International og Fjord Seafood Midt-Norge A/S bør derfor ændres til henholdsvis Arctic Group Maritime A/S og Fjord Seafood Norway A/S på listen i bilaget til afgørelse 97/634/EF over selskaber, hvis tilsagn er godtaget, og navnet Fjord Seafood Måløy A/S bør slettes på samme liste.3. Frivillig tilbagetrækning af tilsagn(15) Et andet norsk selskab, Timar Seafood A/S (nr. 180, Taric-tillægskode 8294 ), meddelte Kommissionen, at det ønskede at trække sit tilsagn tilbage. Dette selskab bør derfor slettes af listen i bilaget til afgørelse 97/634/EF over eksportører, hvis tilsagn er godtaget.C. ÆNDRING AF BILAGET TIL AFGØRELSE 97/634/EF(16) Listen i bilaget til afgørelse 97/634/EF over selskaber, fra hvilke der er godtaget tilsagn, bør derfor ændres i overensstemmelse med ovenstående.(17) Det rådgivende udvalg er blevet hørt om alle de nævnte ændringer og har ikke gjort indsigelse.(18) Af overskuelighedshensyn bør der offentliggøres en ajourført version af bilaget til nævnte afgørelse, der angiver alle de eksportører, hvis tilsagn stadig er gældende.(19) Samtidig med denne afgørelse har Rådet ved forordning (EF) nr. 321/2003(13) indrømmet Vestmar A/S, Gaia Seafood A/S og Polar Quality A/S fritagelse for antidumping- og antisubsidietold, ændret Arctic Group Internationals og Fjord Seafood Midt-Norge A/S' navne til henholdsvis Arctic Group Maritime A/S og Fjord Seafood Norway A/S og tilbagekaldt fritagelsen for antidumping- og antisubsidietold ved at slette Fjord Seafood Måløy A/S og Timar Seafood A/S af listen i bilaget til forordning (EF) nr. 772/1999 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1De tilsagn, der er afgivet af Vestmar A/S, Gaia Seafood A/S og Polar Quality A/S i forbindelse med antidumping- og antisubsidieprocedurerne vedrørende importen af opdrættede atlanterhavslaks med oprindelse i Norge, godtages.Artikel 2Bilaget til afgørelse 97/634/EF erstattes af bilaget til denne afgørelse.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. januar 2003.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.(2) EFT L 305 af 7.11.2002, s. 1.(3) EFT L 288 af 21.10.1997, s. 1.(4) EFT L 305 af 7.11.2002, s. 4.(5) EFT C 253 af 31.8.1996, s. 18.(6) EFT C 253 af 31.8.1996, s. 20.(7) EFT L 267 af 30.9.1997, s. 1.(8) EFT L 267 af 30.9.1997, s. 19.(9) EFT L 267 af 30.9.1997, s. 81.(10) EFT L 240 af 7.9.2002, s. 51.(11) EFT L 101 af 16.4.1999, s. 1.(12) EFT L 240 af 7.9.2002, s. 22.(13) Se side 3 i denne EUT.BILAG"BILAGLISTE OVER SELSKABER, FRA HVILKE DER ER GODTAGET TILSAGN>TABELPOSITION>"


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2016/994 af 20. juni 2016 om ophævelse af fælles holdning 2008/109/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Liberia

text:
               21.6.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 162/21

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2016/994
   af 20. juni 2016
   om ophævelse af fælles holdning 2008/109/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Liberia
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 12. februar 2008 fælles holdning 2008/109/FUSP (1) om restriktive foranstaltninger over for Liberia, hvorved der indførtes våbenembargo.

               (2)

               De Forenede Nationers Sikkerhedsråd vedtog den 25. maj 2016 UNSCR 2288 (2016) om Liberia, hvorved de våbenforanstaltninger, der tidligere var fastsat i punkt 2 i UNSCR 1521 (2003) og ændret ved punkt 1 og 2 i UNSCR 1683 (2006), ved punkt 1, litra b), i UNSCR 1731 (2006), ved punkt 3, 4, 5 og 6 i UNSCR 1903 (2009), ved punkt 3 i UNSCR 1961 (2010) og ved punkt 2, litra b), i UNSCR 2128 (2013), med øjeblikkelig virkning blev ophævet.

               (3)

               Fælles holdning 2008/109/FUSP bør derfor ophæves —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Fælles holdning 2008/109/FUSP ophæves.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 20. juni 2016.

            På Rådets vegne

         F. MOGHERINI

            Formand

      (1)  Rådets fælles holdning 2008/109/FUSP af 12. februar 2008 om restriktive foranstaltninger over for Liberia (EUT L 38 af 13.2.2008, s. 26).


title: Rådets afgørelse 2012/324/FUSP af 25. juni 2012 om ændring og forlængelse af afgørelse 2010/784/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS)

text:
               26.6.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 165/48

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/324/FUSP
   af 25. juni 2012
   om ændring og forlængelse af afgørelse 2010/784/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (EUPOL COPPS)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 42, stk. 4, og artikel 43, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 14. november 2005 fælles aktion 2005/797/FUSP om Den Europæiske Unions politimission i de palæstinensiske områder (1) (EUPOL COPPS), der senest blev forlænget ved Rådets afgørelse 2009/955/FUSP (2), og som udløb den 31. december 2010.

               (2)

               Rådet vedtog den 17. december 2010 afgørelse 2010/784/FUSP (3), der fra den 1. januar 2011 fortsætter EUPOL COPPS, der senest blev ændret ved afgørelse 2011/858/FUSP (4). Afgørelse 2010/784/FUSP udløber den 30. juni 2012.

               (3)

               Den 4. maj 2012 anbefalede Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) en forlængelse af EUPOL COPPS indtil den 30. juni 2013.

               (4)

               EUPOL COPPS bør forlænges yderligere fra den 1. juli 2012 indtil den 30. juni 2013 på grundlag af sit nuværende mandat.

               (5)

               Det er også nødvendigt at fastsætte det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUPOL COPPS for perioden fra den 1. juli 2012 indtil den 30. juni 2013.

               (6)

               EUPOL COPPS vil blive gennemført under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2010/784/FUSP foretages følgende ændringer:

               1)

               I artikel 13, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
               »Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUPOL COPPS for perioden fra den 1. juli 2012 indtil den 30. juni 2013 udgør 9 330 000 EUR.«

               2)

               Artikel 16, stk. 2, affattes således:
               »Den udløber den 30. juni 2013.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1. juli 2012.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 25. juni 2012.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  EUT L 300 af 17.11.2005, s. 65.

      (2)  EUT L 330 af 16.12.2009, s. 76.

      (3)  EUT L 335 af 18.12.2010, s. 60.

      (4)  EUT L 338 af 21.12.2011, s. 54.


title: 2009/891/EF: Rådets afgørelse af 30. november 2009 om makrofinansiel bistand til Bosnien-Hercegovina

text:
               5.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 320/6

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 30. november 2009
   om makrofinansiel bistand til Bosnien-Hercegovina
   (2009/891/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
   efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Forbindelserne mellem Bosnien-Hercegovina og Den Europæiske Union (EU) udvikles inden for rammerne af stabiliserings- og associeringsprocessen og det europæiske partnerskab. Bosnien-Hercegovina og Kommissionen undertegnede den 16. juni 2008 en stabiliserings- og associeringsaftale og interimsaftalen om handel og handelsanliggender.

               (2)

               Bosniens økonomi er siden fjerde kvartal 2008 blevet hårdere og hårdere ramt af den internationale økonomiske og finansielle krise, hvilket har resulteret i faldende produktion og handel og faldende skatteindtægter.

               (3)

               Bosnien-Hercegovinas økonomiske stabilisering og genopretning støttes med finansiel bistand fra Den Internationale Valutafond (IMF). I maj 2009 indgik myndighederne i Bosnien og IMF en ny aftale om udbetaling af 1,15 mia. EUR over en periode på tre år, som blev godkendt af IMF's bestyrelse i juli 2009.

               (4)

               Bosnien-Hercegovina har anmodet om supplerende makrofinansiel bistand fra Fællesskabet på baggrund af den stadig ringere økonomiske situation og fremtidsudsigt.

               (5)

               Eftersom der ifølge IMF's beregninger stadig er et residualt finansieringsunderskud på betalingsbalancen i 2010, anses det for hensigtsmæssigt at yde makrofinansiel bistand som svar på Bosnien-Hercegovinas anmodning under de nuværende ekstraordinære omstændigheder for at støtte den økonomiske stabilisering i koordination med det igangværende IMF-program. Denne finansielle bistand forventes også at bidrage til at lette budgetfinansieringsbehovene.

               (6)

               For at sikre en effektiv beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser i forbindelse med denne finansielle bistand er det nødvendigt, at Bosnien-Hercegovina træffer egnede foranstaltninger for at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med denne bistand, og at Kommissionen og Revisionsretten udfører den fornødne kontrol og revision.

               (7)

               Tilrådighedsstillelsen af Fællesskabets finansielle bistand sker med forbehold af budgetmyndighedens bemyndigelse.

               (8)

               Denne bistand bør forvaltes af Kommissionen i samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg.

               (9)

               Traktaten indeholder ingen anden hjemmel til vedtagelsen af denne afgørelse end artikel 308 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Fællesskabet stiller makrofinansiel bistand til rådighed for Bosnien-Hercegovina i form af en lånefacilitet med en maksimal hovedstol på 100 mio. EUR og en maksimal gennemsnitlig løbetid på 15 år med henblik på at støtte Bosnien-Hercegovinas økonomiske stabilisering og lette landets betalingsbalance- og budgetbehov, som er identificeret i det igangværende IMF-program.
   2.   Til det formål bemyndiges Kommissionen til på Fællesskabets vegne at låne de nødvendige midler.
   3.   Tilrådighedsstillelsen af Fællesskabets finansielle bistand forvaltes af Kommissionen i tæt samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg på en måde, der er i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der er indgået mellem IMF og Bosnien-Hercegovina.
   4.   Fællesskabets finansielle bistand stilles til rådighed i to år fra den første dag efter ikrafttrædelsen af det aftalememorandum, der henvises til i artikel 2, stk. 1. Hvis omstændighederne gør det nødvendigt, kan Kommissionen imidlertid efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg beslutte at forlænge denne periode med maksimalt et år.
   Artikel 2
   1.   Kommissionen bemyndiges til sammen med myndighederne i Bosnien-Hercegovina og efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg at aftale de økonomisk-politiske betingelser knyttet til Fællesskabets makrofinansielle bistand, og disse betingelser fastlægges i et aftalememorandum. Betingelserne skal være i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der er indgået mellem IMF og Bosnien-Hercegovina. De detaljerede finansielle vilkår knyttet til bistanden fastlægges i en låneaftale, der indgås mellem Kommissionen og myndighederne i Bosnien-Hercegovina.
   2.   I forbindelse med gennemførelsen af Fællesskabets finansielle bistand overvåger Kommissionen, om Bosnien-Hercegovina råder over fornuftige finansielle arrangementer, administrative procedurer samt interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for denne bistand.
   3.   Kommissionen kontrollerer jævnligt, at Bosnien-Hercegovinas økonomiske politikker er i overensstemmelse med formålene med Fællesskabets bistand, og at de aftalte økonomisk-politiske betingelser er opfyldt på tilfredsstillende vis. I denne forbindelse arbejder Kommissionen tæt sammen med IMF og Verdensbanken og, når det er nødvendigt, med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg.
   Artikel 3
   1.   Kommissionen stiller Fællesskabets finansielle bistand til rådighed for Bosnien-Hercegovina i to lånerater i henhold til betingelserne i stk. 2. Størrelsen af låneraterne fastlægges i aftalememorandummet.
   2.   Kommissionen frigiver raterne under forudsætning af en tilfredsstillende opfyldelse af de økonomisk-politiske betingelser i aftalememorandummet. Udbetalingen af anden rate sker tidligst tre måneder efter frigivelsen af første rate.
   3.   Fællesskabets midler udbetales til Bosnien-Hercegovinas centralbank. Med forbehold af de bestemmelser, der fastlægges i aftalememorandummet, herunder en bekræftelse af de resterende budgetfinansieringsbehov, kan deres modværdi i lokal valuta overføres til Bosnien-Hercegovinas statskasser og dets enheder som de endelige modtagere.
   Artikel 4
   1.   De lånoptagelses- og långivningstransaktioner, der er nævnt i denne afgørelse, gennemføres i euro med samme valørdato og må for Fællesskabet ikke indebære nogen ændring af forfaldsdatoen, valutakurs- eller renterisici eller nogen anden kommerciel risiko.
   2.   Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til på anmodning af Bosnien-Hercegovina at sikre, at der i lånevilkårene indføjes en klausul om førtidig tilbagebetaling, og at vilkårene for låntagningstransaktionerne indeholder en tilsvarende klausul.
   3.   Efter anmodning fra Bosnien-Hercegovina kan Kommissionen, hvis omstændighederne tillader en forbedring af rentesatsen på lånet, refinansiere hele eller en del af sin oprindelige låntagning eller omlægge de tilsvarende finansielle betingelser. Refinansierings- eller omlægningstransaktioner skal foregå på de vilkår, der er fastsat i stk. 1, og må ikke resultere i en forlængelse af den gennemsnitlige løbetid for den pågældende låntagning eller i en forhøjelse af restgælden på datoen for refinansieringen eller omlægningen.
   4.   Alle Fællesskabets omkostninger i forbindelse med de låntagnings- og långivningstransaktioner, der gennemføres i henhold til denne afgørelse, afholdes af Bosnien-Hercegovina.
   5.   Det Økonomiske og Finansielle Udvalg holdes underrettet om gennemførelsen af de i stk. 2 og 3 omhandlede transaktioner.
   Artikel 5
   Fællesskabets finansielle bistand gennemføres i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (1) samt gennemførelsesbestemmelserne hertil (2). Især gælder det, at det aftalememorandum og de låneaftaler, der indgås med Bosnien-Hercegovinas myndigheder, skal indeholde bestemmelser om, at Armenien skal træffe hensigtsmæssige foranstaltninger for at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder, der kan berøre bistanden. De skal også indeholde bestemmelser, som giver Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), ret til at udføre kontrol og inspektion på stedet og Revisionsretten ret til at udføre revision, eventuelt på stedet.
   Artikel 6
   Senest den 31. august hvert år forlægger Kommissionen en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet med en vurdering af gennemførelsen af denne afgørelse i det foregående år. I rapporten redegøres der for forbindelsen mellem de politiske betingelser, der i henhold til artikel 2, stk. 1, er fastlagt i et aftalememorandum, Bosnien-Hercegovinas løbende økonomiske og finanspolitiske resultater og Kommissionens beslutning om frigivelsen af den relevante rate af bistanden.
   Artikel 7
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2009.

            På Rådets vegne

         B. ASK

            Formand

      (1)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (2)  Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002, (EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1).


title: 2005/549/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 12. april 2005 om decharge til den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for gennemførelsen af autoritetens budget for regnskabsåret 2003

text:
               27.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 196/132

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 12. april 2005
   om decharge til den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for gennemførelsen af autoritetens budget for regnskabsåret 2003
   (2005/549/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2003 med autoritetens svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 8. marts 2005 (6857/2005 — C6-0066/2005),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1642/2003 af 22. juli 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (3), særlig artikel 44,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 70 og 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0074/2005),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet decharge for gennemførelsen af autoritetens budget for regnskabsåret 2003;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen til den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 324 af 30.12.2004, s. 39.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 4.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      med bemærkningerne til afgørelsen om decharge til den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for gennemførelsen af autoritetens budget for regnskabsåret 2003
      EUROPA-PARLAMENTET,
      der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2003 med autoritetens svar (1),
      der henviser til Rådets henstilling af 8. marts 2005 (6857/2005 — C6-0066/2005),
      der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
      der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1642/2003 af 22. juli 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 178/2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (3), særlig artikel 44,
      der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
      der henviser til forretningsordenens artikel 70 og 71 og bilag V,
      der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0074/2005),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten i ovennævnte særlige årsberetning fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. 31. december 2003, var rigtigt, og at de underliggende transaktioner som helhed betragtet var lovlige og formelt rigtige,

                  B.

                  der henviser til, at Europa-Parlamentet i overensstemmelse med finansforordningens artikel 185 for første gang udøver sin beføjelse til at meddele autoritetens administrerende direktør decharge for gennemførelsen af autoritetens budget for regnskabsåret 2003,

                  C.

                  der henviser til, at Europa-Parlamentet nu, hvor det optager forbindelserne med Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, glæder sig over, at dets kompetente udvalg har modtaget oplysninger fra autoriteten, således som det havde anmodet om, og ser frem til at etablere et nært samarbejde mellem det kompetente udvalg og autoriteten,

                  D.

                  der henviser til, at et af autoritetens overordnede mål er at øge forbrugernes tillid til fødevarer generelt,

            1.   bemærker følgende tal fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets regnskab for regnskabsåret 2003;
      Forvaltningsregnskab for regnskabsåret 2003

                  (1000 EUR)

                  2003

                  Indtægter

                  Tilskud fra Kommissionen

                  10 284

                  Diverse indtægter

                  33

                  Indtægter i alt (a)

                  10 317

                  Udgifter

                  Personale — Budgetafsnit I

                  Betalinger

                  3 567

                  Fremførte bevillinger

                  149

                  Driftsudgifter — Budgetafsnit II

                  Betalinger

                  1 092

                  Fremførte bevillinger

                  1 189

                  Aktionsudgifter — Budgetafsnit III

                  Betalinger

                  1 278

                  Fremførte bevillinger

                  2 895

                  Udgifter i alt (b)

                  10 171

                  Regnskabsårets resultat (a – b)

                  146

                  Kursdifferencer

                  0

                  Regnskabsårets saldo

                  146

                     NB: Tallet er afrundet, og summen af tallene kan derfor afvige fra totalen.

                     Kilde: Fødevaresikkerhedsautoriteten.

            2.   noterer sig Revisionsrettens bemærkninger med hensyn til problemerne med overholdelse af finansforordningen (f.eks. den manglende adskillelse mellem de forskellige finansielle aktørers opgaver eller den forsinkede godkendelse af systemerne til udlevering af regnskabsmæssige oplysninger); noterer sig desuden Revisionsrettens konstateringer med hensyn til den manglende anvendelse af reglerne om lønfastsættelse og de ansattes rettigheder;
      3.   noterer sig autoritetens svar, hvoraf det fremgår, hvilke foranstaltninger der er truffet som reaktion på Revisionsrettens bemærkninger;
      4.   mener, at manglerne fortrinsvis skyldtes, at autoriteten befandt sig i etableringsfasen; opfordrer autoriteten til, hvor det er hensigtsmæssigt, at træffe yderligere foranstaltninger til afhjælpning af manglerne for i fuldt omfang at følge Revisionsrettens bemærkninger op;
      5.   beklager, at der ikke findes nogen ligestillingsplan, og forventer, at autoriteten snarest udvikler en plan, som gør det muligt for den som arbejdsgiver at sikre lige muligheder; forventer, at autoriteten ikke blot behandler ligestillingsspørgsmål i forbindelse med ansættelse, men også gør en proaktiv og langsigtet indsats for at fremme ligestilling mellem kønnene;
      6.   forventer, at Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet følger den filosofi om deling af resultaterne af dyreforsøg, som er foreslået i Reach-programmet, for at undgå at påføre dyr lidelse;
      7.   forventer, at autoriteten fortolker udtrykket »mere tungtvejende offentlig interesse« som anvendt i artikel 1, litra a) og artikel 4, stk. 2 og 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (5) om aktindsigt så bredt som muligt, når den behandler anmodninger om oplysninger, for at sikre, at forbrugerne får så mange oplysninger som muligt, før de skal træffe deres valg som forbrugere;
      8.   glæder sig over, at autoriteten har forpligtet sig til at kommunikere med vigtige målgrupper, men håber, at der vil blive truffet yderligere foranstaltninger med henblik på at udvikle og styrke dens strategier, især strategierne for udlevering af oplysninger til borgerne;
      9.   forventer, at autoriteten aflægger fuldstændig beretning om fremskridtene i den årlige aktivitetsrapport for 2004;
      Generelle bemærkninger til Kommissionen og agenturerne

                  10.

                  gør opmærksom på, at det ganske vist støttede Kommissionens bestræbelser på at fastlægge et begrænset antal modeller, i det mindste for fremtidige »reguleringsagenturer«, men at det samtidig indtog den holdning, at nuværende og fremtidige agenturers opbygning burde overvejes grundigt på interinstitutionelt plan; understreger desuden, at der bør indgås en interinstitutionel aftale om fælles retningslinjer, inden Kommissionen fastlægger rammebetingelserne for anvendelsen af reguleringsagenturer; mener, at dette bør ske, før der fastlægges en harmoniseret ramme for agenturernes struktur;

                  11.

                  noterer sig Kommissionens holdning (6) med hensyn til uddelegering af ansvar for gennemførelse af opgaver til andre organer end Kommissionens hovedadministration, herunder agenturer; mener ikke, at den tager højde for Europa-Parlamentets krav om grundig overvejelse på interinstitutionelt plan af de eksisterende agenturers struktur; opfordrer derfor Kommissionen til at skabe klarhed med hensyn til dette punkt og den fremtidige generelle interinstitutionelle aftale vedrørende de nye ordninger, der skal indføres inden for rammerne af eller sideløbende med de finansielle overslag (7);

                  12.

                  opfordrer Kommissionen til at indføre og med jævne mellemrum, f.eks. regelmæssigt hvert tredje år, udarbejde en tværgående analyse af de evalueringer, der er foretaget af de enkelte agenturer, med henblik på

                              a)

                              at drage konklusioner med hensyn til overensstemmelsen mellem agenturernes aktiviteter og EU's politikker generelt, hvad angår de synergier, der findes eller bør udvikles mellem agenturerne og Kommissionens tjenestegrene samt undgåelse af overlapning mellem dem

                              b)

                              at vurdere den generelle europæiske merværdi, der opnås som følge af agenturernes resultater inden for deres respektive arbejdsområder, og agenturmodellens relevans, produktivitet og effektivitet, når det drejer sig om at gennemføre eller bidrage til EU's politikker

                              c)

                              at fastslå og øge virkningen af agenturernes aktioner, hvad angår EU's nærhed til samt tilgængelighed og synlighed for borgerne;

                  13.

                  forventer, at en sådan samlet analyse foreligger inden udgangen af 2005, således at den dækker den treårige periode fra indførelsen af den nye finansforordning og den deraf følgende nye struktur for agenturerne;

                  14.

                  opfordrer agenturerne til at deltage aktivt i denne proces og samarbejde med Kommissionen ved at bidrage med de nødvendige oplysninger om emner, som de mener har betydning for deres arbejde, rolle, mandat og behov, samt om et hvilket som helst emne, som kan bidrage til at forbedre hele dechargeproceduren, med henblik på at medvirke til, at processen lykkes og agenturernes regnskabspligt og gennemsigtighed øges; opfordrer agenturerne til også at give Europa-Parlamentets kompetente udvalg disse oplysninger;

                  15.

                  opfordrer Kommissionen til sideløbende med denne proces og senest inden udgangen af 2005 at fremsætte forslag til ændring af de eksisterende retsakter om oprettelse af agenturerne bl.a. med henblik på at forbedre forholdet til agenturerne mest muligt; mener, at disse forslag bør tage sigte på

                              a)

                              at øge kommunikationen mellem Kommissionen og agenturerne

                              b)

                              at etablere et samarbejde eller udvide et eventuelt eksisterende samarbejde om fastlæggelse af behov, der skal dækkes, af målsætninger og af tilstræbte resultater og strategier til at nå dem samt om fastsættelse af standarder for kontrol og evaluering

                              c)

                              at øge komplementariteten, forbedre organiseringen af de nødvendige ressourcer og den effektive fordeling heraf med henblik på at opnå resultater samt udarbejde en kommunikationsstrategi med henblik på udbredelse af disse resultater;

                  16.

                  understreger, at Kommissionen, inden der træffes nogen afgørelse om at foreslå oprettelse af et nyt agentur, bør foretage en grundig vurdering af nødvendigheden og merværdien af de funktioner, som dette agentur skal udfylde, idet der tages hensyn til de bestående strukturer, subsidiaritetsprincippet og budgetdisciplinen samt forenkling af procedurerne;

                  17.

                  forventer, at Kommissionen hurtigt forelægger de retningslinjer for agenturernes personalepolitik, som Europa-Parlamentet har anmodet Kommissionen om at forelægge inden afslutningen på 2005-budgetproceduren;

            Generelle bemærkninger til agenturerne

                  18.

                  forventer, at hvert enkelt agentur fra nu af sender det beretningen, som opsummerer det antal og de typer interne revisioner, der er foretaget af den interne revisor, de henstillinger, der er fremsat, og den opfølgning, der har fundet sted af disse henstillinger, jf. artikel 72, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002;

                  19.

                  opfordrer agenturerne til fortsat at bestræbe sig på at anvende ordningerne og forordningerne for tjenestemænd og øvrige ansatte korrekt på deres personale (ansættelsesprocedurer og dertil knyttede afgørelser, personlige akter, beregning af vederlag og andre rettigheder, forfremmelsespolitik, andelen af ledige stillinger, kønskvotering osv.);

                  20.

                  bemærker, at den procentvise andel af henholdsvis mandlige og kvindelige ansatte i agenturerne viser, at kønsfordelingen er skæv; beklager, at mændene udgør ca. en tredjedel af de ansatte, men er overrepræsenteret i stillinger i de højere lønklasser, mens kvinderne generelt er overrepræsenteret i stillinger i de lavere lønklasser; forventer, at agenturerne træffer omgående og effektive foranstaltninger til at afhjælpe denne situation;

                  21.

                  opfordrer agenturerne til at sikre, at alle de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (8) indføres i deres respektive personalepolitikker;

                  22.

                  forventer, at agenturerne tager Revisionsrettens bemærkninger til efterretning og nøje følger de budgetmæssige principper, der er fastlagt i finansforordningen, især principperne om budgettets enhed og om, at budgettet skal være realistisk; opfordrer de agenturer, der hidtil ikke har gjort det, til at opfylde finansforordningens regnskabsmæssige krav og yderligere stramme deres procedurer for intern forvaltning og kontrol med henblik på at øge regnskabspligten, gennemsigtigheden og den europæiske merværdi;

                  23.

                  opfordrer agenturerne, især dem, hvis aktiviteter på nogle punkter overlapper andre agenturers aktiviteter eller opgaver, til at forstærke deres samarbejde og derved skabe mulighed for udvikling af synergier; opfordrer dem til, hvor det er hensigtsmæssigt, at formalisere dette samarbejde igennem specifikke aftaler (fælleserklæringer, aftalememoranda, beslutninger om fælles planlægning og komplementære aktioner/programmer) for at sikre, at deres arbejde ikke overlapper hinanden, at det klart fremgår, hvilket agentur der har lavet hvad, og at resultatet af fælles bestræbelser skaber størst mulig merværdi og får den størst mulige virkning; forventer at blive holdt løbende underrettet om dette spørgsmål;

                  24.

                  opfordrer agenturerne til at være særligt opmærksomme på procedurerne for tildeling og forvaltning af kontrakter; opfordrer dem til at træffe alle egnede foranstaltninger, for så vidt angår deres administrative strukturer, for at styrke deres interne kontrolprocedurer, kanaler og forvaltning; mener, at disse foranstaltninger, hvor det er nødvendigt eller muligt, kan omfatte etablering af specialiserede enheder, der får til opgave på basis af risikoanalyser at vejlede i, hvordan procedurer for kontrakttildeling bedst kan tilrettelægges, at sikre kontrol og sørge for den opfølgning, der måtte være nødvendig; opfordrer Kommissionen og Revisionsretten til at forstærke samarbejdet med agenturerne på dette område;

                  25.

                  noterer sig de problemer, nogle direktører, især direktører fra de »nyoprettede« agenturer, har gjort gældende med hensyn til agenturernes overholdelse af tidsplanen og fristerne for aflæggelse af beretning som fastsat i finansforordningen; opfordrer agenturernes direktører til med henblik på den revision af finansforordningen, der skal finde sted i 2005, at underrette Budgetudvalget og Budgetkontroludvalget om de problemer, de hidtil er stødt på, således at de kan blive taget med i betragtning ved revisionen; forventer, at direktørerne fremsætter specifikke forslag til alternative ordninger med hensyn til tidsfrister, som passer bedst muligt til arbejdsgangen, samtidig med at agenturernes pligt til at aflægge beretning, som fastsat i finansforordningen, overholdes;

                  26.

                  noterer sig, at agenturernes direktører har reageret positivt på anmodningen fra Europa-Parlamentets udvalg med ansvar for decharge om, at der indføres et mere præcist kommunikationssystem, især med hensyn til agenturernes fremsendelse til dette udvalg af dokumenter, der vedrører deres pligt til at aflægge beretning; er af den opfattelse, at bedre tilrettelæggelse af kommunikationen vil forstærke samarbejdet med agenturerne og øge den demokratiske kontrol;

                  27.

                  opfordrer agenturernes direktører til fra nu af at lade deres årlige aktivitetsrapport, som forelægges sammen med oplysninger om den finansielle og administrative situation, ledsage af en erklæring om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed i lighed med de erklæringer, der underskrives af Kommissionens generaldirektører;

                  28.

                  opfordrer agenturerne til at udvikle en omfattende kommunikationsstrategi for at tage højde for nødvendigheden af, at resultaterne af deres arbejde i passende form når ud til den brede offentlighed og ikke kun forelægges institutionerne, medlemsstaternes ansvarlige myndigheder, specialister, partnere eller specifikke modtagere; opfordrer agenturerne til med henblik på udvikling af en sådan strategi at forstærke deres samarbejde og udveksling af oplysninger om bedste praksis til opfyldelse af denne målsætning; forventer, at de kompetente udvalg inden den næste dechargeprocedure underrettes behørigt af agenturerne om de fremskridt, der er sket med udviklingen af en sådan strategi med henblik på at sikre effektiv og rettidig overvågning af deres aktiviteter;

            Generelle bemærkninger til Revisionsretten og agenturerne

                  29.

                  glæder sig over, at Revisionsretten har vedføjet de særlige årsberetninger om agenturerne en tabel, der giver en oversigt over det pågældende agenturs kompetenceområder, ledelse, disponible ressourcer og produkter/tjenesteydelser; mener, at denne tabel gør disse fællesskabsorganers arbejde mere klart og gennemskueligt, samtidig med at den danner et nyttigt grundlag for sammenligning, hvor det måtte være hensigtsmæssigt, med henblik på at etablere den harmoniserede struktur for agenturerne, som Europa-Parlamentet har krævet;

                  30.

                  opfordrer Revisionsretten og agenturerne til at forstærke deres samarbejde med henblik på at forbedre procedurerne og de tekniske redskaber til fremme af forsvarlig forvaltning af alle budgetmæssige og finansielle områder med henblik på at udvikle metoder, som kan berede vejen for en positiv dechargeprocedure lige fra begyndelsen; forventer at blive holdt løbende underrettet om de fremskridt, der gøres, og om anvendelsen af bedste praksis;

                  31.

                  opfordrer Revisionsretten og agenturerne til at forbedre gennemsigtigheden af den kontradiktoriske procedure forud for Revisionsrettens beretning om decharge for at undgå uoverensstemmelser eller tvetydigheder, som kan true hele processens troværdighed; opfordrer i den forbindelse Revisionsretten og Kommissionen til at foreslå en realistisk metode til opdatering af oplysninger om de forbedringer, der er sket, og/eller de problemer, der er konstateret, fra det tidspunkt, hvor Revisionsrettens forberedende beretning drøftes første gang, til det tidspunkt, hvor der træffes afgørelse om, hvorvidt der skal meddeles decharge, for at give et så nøjagtigt billede af agenturernes situation som muligt.

         (1)  EUT C 324 af 30.12.2004, s. 39.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 4.

         (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (5)  EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

         (6)  Se bilag 1 til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »Fremtiden skaber vi i fællesskab — Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013« (KOM(2004) 101, s. 38).

         (7)  Se bilaget til Kommissionens beretning om opfølgningen af decharge for 2002 (KOM(2004) 648, s. 108).

         (8)  EFT L 269 af 5.10.2002, s. 15.


title: 2013/682/EU: Rådets afgørelse af 19. november 2013 om udnævnelse af et medlem af Det Europæiske Kemikalieagenturs bestyrelse

text:
               27.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 316/43

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 19. november 2013
   om udnævnelse af et medlem af Det Europæiske Kemikalieagenturs bestyrelse
   (2013/682/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur (1), særlig artikel 79, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det fremgår af artikel 79 i forordning (EF) nr. 1907/2006, at Rådet udnævner én repræsentant for hver medlemsstat som medlem af Det Europæiske Kemikalieagenturs bestyrelse (»bestyrelsen«).

               (2)

               Ved dets afgørelse af 17. maj 2011 (2) udnævnte Rådet 15 medlemmer af bestyrelsen.

               (3)

               Den rumænske regering har meddelt Rådet, at den agter at udskifte Rumæniens repræsentant i bestyrelsen, og har foretaget indstilling af en ny repræsentant, som bør udnævnes for perioden indtil den 31. maj 2015 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Liliana Luminița TÎRCHILĂ, som er rumænsk statsborger og født den 1. februar 1960, udnævnes til medlem af Det Europæiske Kemikalieagenturs bestyrelse i stedet for Ionuț GEORGESCU for perioden fra den 19. november 2013 til den 31. maj 2015.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. november 2013.

            På Rådets vegne

         L. LINKEVIČIUS

            Formand

      (1)  EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.

      (2)  EUT C 151 af 21.5.2011, s. 1.