title: 2011/619/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2009#Europa-Parlamentets beslutning af 10. maj 2011 om decharge for regnskabsåret 2009: præstationer, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/268

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2009
   (2011/619/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2009,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2009 med akademiets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets afgørelse 2005/681/RIA af 20. september 2005 om oprettelse af Det Europæiske Politiakademi (Cepol) (3), særlig artikel 16,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0150/2011),

               1.

               udsætter afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2009;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Det Europæiske Politiakademi, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 137.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 256 af 1.10.2005, s. 63.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 10. maj 2011
      om decharge for regnskabsåret 2009: præstationer, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til Kommissionens beretning til Europa-Parlamentet af 15. oktober 2008 om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2006 (KOM(2008) 629) og Kommissionens arbejdsdokument (SEK(2008) 2579), som ledsagede den,

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 11. marts 2008»Europæiske agenturer — vejen frem« (KOM(2008) 135),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 5. maj 2010 om decharge for regnskabsåret 2008: præstationer, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer (1),

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2),

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 96,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens særberetning nr. 5/2008 »Den Europæiske Unions organer: resultatopnåelse«,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetninger (4) om årsregnskaberne for hvert af de decentraliserede agenturer for regnskabsåret 2009,

                  —

                  der henviser til sin undersøgelse om mulighederne for og gennemførligheden af at etablere fælles støttetjenester for EU-agenturer (»Opportunity and feasibility of establishing common support services for EU agencies«), som blev offentliggjort den 7. april 2009,

                  —

                  der henviser til sin erklæring af 18. maj 2010 om Unionens bestræbelser for at bekæmpe korruption (5);

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0149/2011),

                  A.

                  der henviser til, at denne beslutning for hvert enkelt organ, jf. artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, indeholder de horisontale bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelserne i henhold til artikel 96 i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 og artikel 3 i Bilag VI til Parlamentets forretningsorden,

                  B.

                  der henviser til, at der er sket en hidtil uset forøgelse i antallet af agenturer i de seneste år, og at dette har gjort det muligt at udlicitere visse af Kommissionens arbejdsopgaver,

                  C.

                  der henviser til, at Parlamentet, Rådet og Kommissionen efter vedtagelsen af ovennævnte meddelelse fra Kommissionen af 11. marts 2008 relancerede projektet med fastlæggelse af en fælles ramme for agenturerne og i 2009 nedsatte en interinstitutionel arbejdsgruppe om agenturer,

                  D.

                  der henviser til, at denne interinstitutionelle arbejdsgruppe for tredje gang samledes på politisk niveau den 10. november 2010 og drøftede følgende punkter: kriterier for oprettelse af nye agenturer, valg af agenturernes hjemsted og hjemstedsaftale, sammensætning af bestyrelser, udnævnelsesprocedure for direktører, evaluering og arbejdsresultater, det flerårige program og administrativ bistand,

                  E.

                  der henviser til, at Revisionsretten også planlægger at vurdere agenturernes arbejdsresultater og fremlægge en særberetning med en sammenlignende analyse af EU-agenturernes udgifter inden udgangen af 2011,

                  F.

                  der henviser til, at Unionens bidrag til de decentraliserede agenturer steg drastisk mellem 2000 og 2011,

                  G.

                  der henviser til, at Parlamentets erklæring af 18. maj 2010 om Unionens bestræbelser for at bekæmpe korruption opfordrer Kommissionen og de relevante EU-agenturer til at træffe alle nødvendige foranstaltninger, herunder tilvejebringelse af tilstrækkelige ressourcer, til at sikre, at EU-midler ikke bliver genstand for korruption, og til at træffe afskrækkende straffeforanstaltninger i tilfælde, hvor korruption og svindel kan påvises,

            I.   FÆLLES UDFORDRINGER VED DEN FINANSIELLE FORVALTNING

         Fremførsel og bortfald af aktionsbevillinger

                  1.

                  bemærker, at Revisionsretten for flere agenturers vedkommende atter har henledt opmærksomheden på et højt niveau for fremførte og bortfaldne aktionsbevillinger i regnskabsåret 2009; bemærker desuden, at der hos nogle agenturer er tale om uudnyttede budgetposter og et højt antal overførsler; opfordrer de pågældende agenturer til at intensivere deres bestræbelser på at forbedre den finansielle og budgetmæssige planlægning og programmering;

                  2.

                  er klar over de problemer, der skyldes mange af programmernes flerårige karakter, og over, at der går en rum tid mellem modtagelsen af midler og udførelsen og den efterfølgende betaling af de opgaver, midlerne finansierer; understreger ikke desto mindre, at det bør være muligt at forudse de heraf følgende udgifter, og at der bør findes en løsning, der overholder princippet om EU-budgettets etårighed;

                  3.

                  påpeger, at et højt antal fremførsler og bortfald ofte afspejler et agenturs manglende evne til at forvalte en omfattende forøgelse af dets budget; spørger sig selv, om det mon ikke ville være mere ansvarligt af budgetmyndigheden fremover at udvise større forsigtighed i forbindelse med beslutninger om forhøjelse af et agenturs budget i betragtning af, hvor lang tid det tager at gennemføre nye aktiviteter;

         Likviditetsstyring

                  4.

                  opfordrer agenturerne til at forbedre de årlige overslag over deres likviditetsbehov; bemærker således, at agenturerne ofte registrerer store likviditetsbeholdninger, og opfordrer dem derfor til at følge det gode eksempel, som Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug foregik med ved for 2009 at forbedre sit overslag ved at tilsende Kommissionens relevante tjenestegrene bilag, der derpå løbende blev opdateret, med begrundelser for dets kvartalsmæssige betalingsanmodninger;

         Svagheder i udbudsproceduren

                  5.

                  udtrykker endnu en gang bekymring over, at Revisionsretten har konstateret mangler i en række agenturers udbudsprocedurer;

                  6.

                  opfordrer følgelig agenturerne til at styrke deres interne kontroller for at sikre, at kontrakter og udbudsprocedurer anvendes korrekt; er således ikke rede til at acceptere den kronisk manglende evne til at etablere et kontrolsystem, der i tide kan afværge eller opdage vedvarende fejl, som undergraver lovligheden og den formelle rigtighed agenturernes transaktioner;

                  7.

                  opfordrer i denne henseende indtrængende agenturerne til, at:

                              —

                              forbedre gennemsigtigheden for så vidt angår overslag og projektansvar

                              —

                              styrke deres procedurer for godkendelse af indkøbskontrakter, både i forbindelse med finansieringsbeslutninger og arbejdsprogrammer

                              —

                              sikre, at redegørelser for undtagelser i årsberetningen om deres aktiviteter er udtømmende

                              —

                              sikre tilstrækkelig opfølgning af mulige uregelmæssigheder

                              —

                              udvikle og rapportere om efterfølgende kontroller;

                  8.

                  opfordrer desuden agenturerne til at opstille og derefter regelmæssigt opdatere en omfattende oversigt over deres finansielle kredsløb og de finansielle og operative aktørers ansvar;

                  9.

                  opfordrer alle agenturer til på deres websted at offentliggøre en liste over alle de kontrakter, der er indgået i løbet af som minimum de sidste tre år, og opfordrer Kommissionen til at fortsætte sine bestræbelser på at gøre denne information mere tilgængelig og til endelig at integrere den i sin ordning for finansiel gennemsigtighed;

                  10.

                  lykønsker dog Eurojust med at have truffet foranstaltninger til ansættelse af markedsværdien af relevante produkter og tjenesteydelser forud for åbningen af sine udbudsprocedurer; finder, at dette er en vigtig praksis, som bør følges af andre agenturer; glæder sig desuden over Eurojusts årlige indkøbsplan for 2009, som var til stor hjælp for dette agenturs enheder og tjenester i forbindelse med forvaltningen af dets udbud; understreger navnlig, at disse initiativer forbedrer den anvisningsberettigedes vejledning og kontrol;

         Forvaltning af tilskud

                  11.

                  anser det for vigtigt, at agenturerne forbedrer forvaltningen af deres tilskud ved

                              —

                              at gennemføre kontrol på stedet af tilskudsmodtagerne

                              —

                              at indføre standardenhedsudgifter for hver kategori i stedet for at yde tilskud i form af godtgørelse af støtteberettigede udgifter

                              —

                              klart at beskrive, give meddelelse om og overvåge aktørernes ansvar

                              —

                              at forelægge en operationel plan, som alle aktører er blevet enige om;

            II.   FÆLLES UDFORDRINGER VEDRØRENDE PERSONALE

         Ansættelsesprocedurer

                  12.

                  konstaterer, at adskillige agenturers ansættelsesprocedurer udviser mangler, der truer gennemsigtigheden af procedurerne og/eller princippet om ligebehandling ved anvendelsen af udvælgelseskriterierne; erkender navnlig, at Revisionsretten gentagne gange har påpeget følgende mangler:

                              —

                              der findes ikke dokumentation for, hvorvidt de udvælgelseskriterier og adgangskrav, som ansøgerne skal opfylde for at blive indkaldt til den skriftlige prøve/samtale, fastsættes forud for evalueringsprocessens påbegyndelse

                              —

                              utilstrækkelig dokumentation af ansættelsesprocedurerne

                              —

                              ulige behandling af interne og eksterne ansøgere i forbindelse med ansættelsesprocedurer

                              —

                              begrænset konkurrence;

                        finder, at disse mangler kan begrænse agenturernes evne til at imødegå beskyldninger om vilkårlig beslutningstagning i forbindelse med ansættelser; finder også, at der, i den udstrækning konkurrencen er begrænset, måske ikke træffes de optimale valg ved besættelse af stillinger, og at de finansielle og menneskelige ressourcer måske anvendes ineffektivt;

                  13.

                  opfordrer til etablering af en ordning med krydskontrol mellem agenturerne, således at disse ved modtagelsen af en ansøgning fra en person, der tidligere har været ansat ved et andet agentur, får mulighed for at kontrollere, om denne person har gjort sig skyld i forseelser eller dårlig forvaltning under sin tidligere agenturansættelse;

                  14.

                  opfordrer følgelig agenturerne til at tage de nødvendige skridt til at forbedre objektiviteten og gennemsigtigheden af deres ansættelsesprocedurer; mener i denne forbindelse, at Frontex' initiativ til at indføre gennemførelsesbestemmelser og interne retningslinjer for medlemmerne af sine udvælgelseskomitéer er en vigtig foranstaltning, som også bør træffes af de øvrige agenturer; glæder sig navnlig over Frontex' initiativ til at indføre en ansættelsespolitik, der omfatter konkrete aktioner såsom:

                              —

                              overholdelse af tidsfrister ved udnævnelsen af medlemmer af udvælgelseskomitéer

                              —

                              forudgående udarbejdelse af samtalespørgsmål og af indholdet af skriftlige prøver

                              —

                              anonym vurdering af skriftlige prøver

                              —

                              modelsvar til samtalespørgsmål og skriftlige prøver

                              —

                              protokolføring af alle beslutninger om ansættelse

                              —

                              et elektronisk ansættelsesværktøj, der skal gøre ansættelses- og udvælgelsesprocessen lettere;

                        understreger behovet for en stringent gennemførelse af denne politik og for at bevise, at den giver resultater;

         Gennemførelse af ansættelsesplaner

                  15.

                  bemærker, at agenturernes ansættelsesplaner ofte ikke gennemføres i fuld udstrækning, og konstaterer, at der savnes overensstemmelse mellem budget- og personaleprognoser, hvilket kan påvirke interessehavernes holdning til agenturernes anvendelse af deres personale; tilskynder EU-institutionerne til at foretage yderligere undersøgelse af, hvorledes ansættelsesprocedurerne kan forenkles; opfordrer derfor agenturerne til at gøre sig yderligere bestræbelser på at gennemføre og føre tilsyn med deres ansættelsesplanlægning; tilskynder også agenturerne til i deres arbejdsprogrammer og årsberetninger at inkludere flere oplysninger om fordelingen og anvendelsen af deres personale og en beskrivelse af, hvilke indvirkninger fastsættelsen af målsætninger har på det til rådighed stående personale; opfordrer Kommissionen til at evaluere de nødvendige personaleniveauer i agenturerne, sammenligne de faktiske personaleniveauer på nuværende tidspunkt med de budgetterede prognoser, træffe afgørelse om, hvorvidt prognoserne overstiger agenturernes behov og kapacitet og forelægge Parlamentet en oversigt over dette spørgsmål;

                  16.

                  konstaterer, at medarbejdere, herunder også direktører, hvert år roterer mellem agenturerne; opfordrer Kommissionen til at forelægge Parlamentet en oversigt over alle de ansatte, der har ændret arbejdssted fra ét agentur til et andet siden 2008;

                  17.

                  anmoder Kommissionen om at fremlægge oplysninger om eksistensen og anvendelsen af bestemmelser om tjenestemænds relevante pligter og forpligtelser, jf. artikel 16 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union (6) (benævnt »fortrydelsesfrister«) i alle agenturerne;

         Midlertidigt personale

                  18.

                  opfordrer agenturerne til at sikre, at følsomme arbejdsopgaver ikke gives til midlertidigt ansatte, da midlertidigt ansatte ansættes inden for stillingsfortegnelsens grænser; beklager, at agenturerne i visse tilfælde har ansat sådanne medarbejdere til at udføre følsomme arbejdsopgaver eller opgaver, hvor de har adgang til følsomme oplysninger; ønsker at understrege risikoen for brud på sikkerheden i forbindelse med midlertidigt ansattes adgang til følsomme oplysninger eller deres manglende kendskab til gældende procedurer;

         Interessekonflikter

                  19.

                  minder agenturerne om betydningen af at give fuld garanti for deres personales og eksperters uafhængighed; opfordrer navnlig agenturerne til omhyggeligt at arkivere og evaluere optegnelser vedrørende deres kontrol af denne uafhængighed; understreger således, at det kan påvirke et agenturs renommé, hvis der fremsættes påstand om interessekonflikter;

                  20.

                  opfordrer Kommissionen til at forelægge Parlamentet en detaljeret oversigt over de kriterier, der anvendes for at sikre de ansattes uafhængighed, navnlig med hensyn til eventuelle interessekonflikter, og til at anvende afskrækkende sanktioner i tilfælde, hvor der konstateres uregelmæssigheder;

                  21.

                  opfordrer Revisionsretten til at foretage en gennemgribende analyse af agenturernes tilgang til håndteringen af situationer, hvor der kunne opstå interessekonflikter;

            III.   FÆLLES UDFORDRINGER FOR SÅ VIDT ANGÅR DET INTERNE KONTROLSYSTEM

                  22.

                  tilskynder agenturerne til at foretage yderligere forbedringer af deres interne kontrolsystemer for at understøtte deres respektive direktørers årlige revisionserklæringer; understreger også, at det er vigtigt, at agenturerne indfører en faktisk risikostyringsfunktion, som skal tage sig af registrering af risici og udarbejdelse af planer for afbødende foranstaltninger;

         Sammendrag af de interne revisionsberetninger

                  23.

                  opfordrer indtrængende direktørerne for hvert agentur til fuldt ud at opfylde deres forpligtelse til i deres beretninger med sammendrag af den interne revisionstjenestes (IAS') beretninger til dechargemyndigheden at medtage:

                              —

                              oplysninger om antal og type interne revisioner foretaget af IAS

                              —

                              alle anbefalinger (inklusive anbefalinger, som muligvis vil blive afvist af agenturerne), og

                              —

                              oplysninger om alle de foranstaltninger, der er truffet for at efterkomme anbefalingerne;

                        glæder sig i den forbindelse over, at Frontex' har taget initiativ til at fremme en harmoniseret struktur for alle agenturernes forelæggelse af disse resumeer for dechargemyndigheden;

                  24.

                  bemærker dog, at visse agenturer frivilligt har forelagt deres interne IAS-revisionsberetninger for dechargemyndigheden; finder, at dette bør være normal praksis, og forventer, at alle Unionens øvrige agenturer vil følge denne praksis, idet det konstaterer, at dechargemyndigheden vil sikre, at disse beretningers fortrolige karakter respekteres;

         IAS' rolle

                  25.

                  mener, at IAS spiller en afgørende rolle som intern revisor for de decentraliserede agenturer; understreger navnlig, at IAS afgiver uafhængige udtalelser om kvaliteten af forvaltningen og kontrolsystemerne og fremsætter anbefalinger til forbedring af vilkårene for agenturernes gennemførelse af deres opgaver og til fremme af en forsvarlig økonomisk forvaltning af dem;

                  26.

                  opfordrer derfor agenturernes bestyrelser til i behørigt omfang at tage hensyn til IAS' anbefalinger for således hurtigst muligt at rette op på de fejl, der er blevet påpeget;

                  27.

                  glæder sig over, at agenturerne i overensstemmelse med artikel 86, stk. 4, i finansforordningen fremsender et sammendrag af IAS' konklusioner til Parlamentet; gentager, at beretninger udarbejdet af IAS er interne og ikke offentlige dokumenter; bemærker endvidere, at dette også gælder særskilte årsberetninger om agenturerne og andre organer; glæder sig over enhver samarbejdsvilje fra agenturernes side med henblik på at gøre disse rapporter tilgængelige efter specifik og begrundet anmodning fra Parlamentet; opfordrer den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturer til at tage fat på de lovgivningsmæssige mangler for så vidt angår IAS-beretninger om agenturerne og til at foreslå en løsning;

                  28.

                  opfordrer indtrængende Revisionsretten til i sine årsberetninger om agenturerne at medtage en reference til konklusionerne fra IAS' revisioner og en evaluering af agenturernes gennemførelse af IAS' anbefalinger;

                  29.

                  ønsker ligeledes at understrege, at IAS udfylder en vigtig rolle ved at foretage revisioner af agenturernes arbejdsresultater; beklager imidlertid, at dechargemyndigheden ikke nødvendigvis underrettes om resultaterne af disse revisioner som følge af de i punkt 27 nævnte mangler i lovgivningen om agenturerne;

         Den interne revisionsfunktions rolle

                  30.

                  opfordrer indtrængende agenturerne til at etablere en intern revisionsfunktion, der kan yde støtte og rådgivning til agenturernes direktører vedrørende forvaltning af internt tilsyn, og til at foretage risikovurderinger og interne revisioner;

                  31.

                  glæder sig også over, at EF-Fiskerikontrolagenturet og Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed har etableret en fælles intern revisionsfunktion; anser denne fælles tjeneste for en bedste praksis, som de øvrige agenturer bør følge;

                  32.

                  glæder sig over og støtter endvidere op om IAS' forsæde i Audinet-netværket for agenturer, der afholder møde to-tre gange om året med det formål at samordne aktiviteterne vedrørende interne revisionsfunktioner og udveksle erfaringer om revisionstilgange, metodologi og bedste praksis;

         Pilotrevision af de etiske rammer

                  33.

                  glæder sig over, at Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) er det første agentur, der frivilligt har ladet sig underkaste en pilotrevision af den etiske ramme i 2009; tilskynder Cedefop til at formidle dette initiativ til de øvrige agenturer;

            IV.   REVISIONSERKLÆRING OG ÅRSBERETNING

         Revisionserklæring

                  34.

                  tilskynder agenturerne til at offentliggøre deres direktørers revisionserklæringer på deres websteder og vedlægge dem som bilag til deres årsberetninger til bekræftelse af, at oplysningerne i årsberetningerne giver et korrekt og rimeligt billede af indtægter og udgifter, medmindre andet er anført i forbehold vedrørende afgrænsede områder;

                  35.

                  understreger, at agenturernes direktører er forpligtede til at anføre eventuelle forbehold i deres revisionserklæringer, hvis Revisionsretten eller Kommissionens IAS har rejst vigtige spørgsmål såsom afgørende revisionsanbefalinger om underliggende svagheder, og hvis væsentlighedstærsklen er overskredet;

         Årsberetninger

                  36.

                  opfordrer agenturerne til at standardisere strukturen i deres årsberetninger i overensstemmelse med det format, Kommissionens generaldirektorater benytter, og således medtage udførte aktiviteter, forvaltningsudfordringer, resultaterne af intern revision og forbedringer på personaleområdet i det pågældende regnskabsår; lykønsker i denne forbindelse Det Europæiske Miljøagentur (EEA) med allerede at have udarbejdet sin egen årsberetning i overensstemmelse med ovennævnte struktur og anser dette for en bedste praksis, som de andre agenturer bør følge;

                  37.

                  lykønsker desuden Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme og igen EEA for at have forsynet deres årsberetninger med letlæselige tabeller/diagrammer, der opsummerer de vigtigste arbejdsresultater; anser dette for en meget positiv praksis, som bør følges af de øvrige agenturer;

                  38.

                  opfordrer Revisionsretten til at medtage en samlet evaluering af hver årsberetning i dens særlige årsberetninger om agenturerne, således som den allerede gør i sin årsberetning om Kommissionen, hvori den gennemgår årsberetningerne fra Kommissionens forskellige generaldirektorater;

            V.   LEDELSEN AF AGENTURERNE

         Agenturernes bestyrelser

                  39.

                  bemærker, at visse agenturers meget store bestyrelser og den hurtige udskiftning af bestyrelsesmedlemmerne kan føre til ineffektiv beslutningstagning i agenturerne; opfordrer derfor den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturer til at tage dette spørgsmål op; foreslår også, at man overvejer muligheden af at sammenlægge bestyrelserne for agenturer, der beskæftiger sig med beslægtede områder, med henblik på at begrænse udgifterne til møder;

                  40.

                  opfordrer derudover agenturernes direktører til at tage skridt til at styrke deres bestyrelsers rolle ved at lægge spørgsmål/prioriteter af strategisk betydning frem til drøftelse tidsnok til, at der kan træffes strategiske beslutninger;

                  41.

                  opfordrer agenturernes bestyrelser til at sikre maksimal overensstemmelse mellem planlægningen af opgaver og planlægningen af såvel finansielle som menneskelige ressourcer ved at forbedre deres aktivitetsbaserede budgetting og forvaltning (ABB/ABM);

         Kommissionens rolle

                  42.

                  udtrykker tilfredshed med Det Europæiske Kemikalieagenturs (ECHA) andet vellykkede driftsår, idet Kommissionen (GD for Erhvervspolitik) var ansvarlig for forvaltningen af agenturets budget i 2007; understreger navnlig, at den gnidningsløse og relativt hurtige etablering af ECHA hovedsagelig er et resultat af den effektive støtte, som dets partner-generaldirektorat ydede, udvekslingen af erfaringer med andre lignende agenturer og den store støtte fra værtslandets side; finder følgelig, at Kommissionen bør følge denne bedste praksis, når der oprettes nye agenturer;

                  43.

                  bemærker, at den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturer har konstateret, at omkring 30 % af agenturernes ressourcer anvendes til administration; opfordrer Kommissionen til at øge sine bestræbelser på at yde al den nødvendige administrative bistand til de forholdsvis små agenturer, navnlig små nyoprettede agenturer, og til at sikre, at alle agenturer arbejder effektivt;

         Disciplinære procedurer

                  44.

                  minder atter om, at det i sine beslutninger om decharge for 2006, 2007 og 2008 opfordrede agenturerne til at overveje at oprette et fælles disciplinærudvalg; tager til efterretning, at dette projekt er vanskeligt at gennemføre, navnlig på grund af problemer med at finde ansatte med den nødvendige indplacering til at sidde i udvalget; opfordrer ikke desto mindre det agentur, der er ansvarligt for koordineringen af agenturnetværket, til at etablere et net af ansatte med den nødvendige indplacering, der kan indgå som medlemmer af disciplinærudvalget;

            VI.   ARBEJDSRESULTATER

                  45.

                  anser Eurojusts medtagelse af nøgleresultatindikatorer i sin plan for 2010 som en bedste praksis, som de øvrige agenturer bør følge; opfordrer desuden agenturerne til reelt at knytte nøgleresultatindikatorer til deres målsætninger, budgetter og årlige arbejdsprogrammer; finder ligefrem, at denne praksis vil gøre det lettere for interessenter at evaluere agenturernes arbejdsresultater; tilskynder andre agenturer til at medtage nøgleresultatindikatorer i deres årlige arbejdsprogrammer;

                  46.

                  bemærker, at resultater og effektivitet ikke måles på en standardiseret måde; opfordrer den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturer til at tage dette spørgsmål op;

                  47.

                  bemærker, at agenturer, der ikke medtager nøgleresultatindikatorer, hovedsagelig baserer sig på resultaternes procedure- og procesmæssige aspekter, og ikke på de faktiske resultater; tilskynder agenturerne til at fastlægge resultatorienterede nøgleresultatindikatorer og opfordrer den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturer til at tage dette spørgsmål op;

         Flerårigt arbejdsprogram

                  48.

                  opfordrer indtrængende hvert agentur til at opstille et flerårigt arbejdsprogram i overensstemmelse med den flerårige EU-strategi for den pågældende sektor; fremhæver et flerårigt arbejdsprograms betydning for at sætte et agentur i stand til at forbedre planlægningen af sine aktiviteter, foretage forbedret risikovurdering af disse, træffe effektive organisatoriske foranstaltninger til gennemførelse af sin strategi og nå sine mål;

         Årligt arbejdsprogram

                  49.

                  opfordrer indtrængende agenturerne til at forbedre sammenhængen mellem deres budgetter og deres årlige arbejdsprogrammer; fremhæver således, at Revisionsretten ofte har anført, at procedurerne for budgetopstilling ikke er tilstrækkeligt strenge, hvilket resulterer i et betydeligt antal budgetoverførsler for de fleste budgetposters vedkommende;

                  50.

                  glæder sig over Cedefops og ECHA's intention om at fremlægge Gantt-diagrammer over vigtige operationelle aktiviteter; minder agenturerne om, at det af disse diagrammer præcist fremgår, hvor lang tid den enkelte medarbejder har brugt på et projekt, og at det fremmer en resultatorienteret tilgang;

         Feedback-procedurer

                  51.

                  opfordrer agenturerne til at forbedre deres kundepleje og feedback-procedurer og til at gøre fuld brug af resultaterne af deres evalueringer på dette område; lykønsker især ECHA for at have foretaget en spørgeundersøgelse blandt sine interessenter i 2009 og for at have øget sine bistandsaktiviteter til industrien (f.eks. ved at oprette en telefonrådgivningstjeneste for ledende registranter, workshopper, netværksmøder og offentlige høringer);

                  52.

                  glæder sig over Eurofunds initiativ til at foretage en anden efterfølgende evaluering af sit arbejdsprogram for 2005-2008; mener, at dette også vil være en værdifuld øvelse for de øvrige agenturer som et middel til at håndtere agenturernes udfordringer;

                  53.

                  mener desuden, at det er yderst vigtigt, at agenturerne videreudvikler deres system for tilsyn med arbejdsresultater med henblik på at sikre tilsynet med disse resultater, og opfordrer agenturerne til at henvise til dem i deres årlige aktivitetsplaner;

                  54.

                  opfordrer desuden agenturerne til at sikre konsekvent rapportering om nøgleresultatindikatorer;

         Tabel vedføjet Revisionsrettens beretning som bilag

                  55.

                  lykønsker Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EONN), Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer (CdT) og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) med i en oversigt vedføjet Revisionsrettens særlige årsberetninger for 2009 at have foretaget en sammenligning mellem aktiviteterne udført i 2008 og i 2009 for at gøre det muligt for dechargemyndigheden bedre at vurdere agenturernes arbejdsresultater fra år til år;

            VII.   OVERVEJELSER OM AGENTURERNE: EN FÆLLES TILGANG

                  56.

                  glæder sig over det igangværende arbejde i den interinstitutionelle gruppe om agenturer, hvis formålet er at analysere de decentraliserede agenturers rolle og stilling i Unionens institutionelle rammer, disse agenturers oprettelse, struktur og drift samt spørgsmål angående finansiering, budgetter, tilsyn og ledelse; anmoder arbejdsgruppen om at udarbejde en analyse af og generelle anbefalinger vedrørende effektiviteten af de nuværende agenturer og om at foreslå planer for omfattende effektivitetsforbedringer med hensyn til arten og antallet af agenturer;

                  57.

                  minder om, at den fælleserklæring, som den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturer udstedte i marts 2009, lancerede en dialog om reguleringsagenturer med henblik på at vurdere den nuværende situation, særlig den indbyrdes overensstemmelse mellem disse agenturers virke og deres effektivitet, ansvar og gennemsigtighed, og anførte, at arbejdsgruppen ville tage fat på en række centrale spørgsmål, der er rejst af de deltagende institutioner, herunder agenturernes rolle og stilling inden for Unionens institutionelle rammer, disse agenturers oprettelse, struktur og drift samt spørgsmål angående finansiering, budgetter, tilsyn og ledelse;

                  58.

                  bemærker, at Parlamentet i sin beslutning af 5. maj 2010 om decharge for regnskabsåret 2008 udtalte, at den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturer burde gøre sig »overvejelser om muligheden for en tilnærmelse eller endog en sammenlægning af visse agenturer«, og »at de små agenturer […] står over for alvorlige effektivitetsmæssige problemer«;

                  59.

                  opfordrer til indførelse af et moratorium for oprettelse af yderligere agenturer, i det mindste indtil de spørgsmål, der blev rejst i fælleserklæringen fra den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturer og i dechargebeslutningen af 5. maj 2010 er blevet løst på tilfredsstillende vis;

                  60.

                  mener, at oprettelsen af yderligere agenturer, efter at der er fundet en løsning på disse spørgsmål, bør gøres til genstand for særdeles nøje overvejelser for at sikre, at de virkelig er nødvendige, og at de giver mest muligt for pengene i bestræbelserne på at nå et vedtaget politisk mål;

                  61.

                  understreger endnu engang, at det er vigtigt at overveje en sammenlægning af nogle agenturer, så de kan dele de administrative omkostninger og andre omkostninger;

                  62.

                  anmoder om, at den interinstitutionelle arbejdsgruppe om agenturer overvejer at samle nogle af de mindre agenturer, som muligvis ikke egner sig til direkte sammenlægning, i samme by og endog muligvis i samme bygning, så de kan drage nytte af fælles centrale ressourcer med henblik på at begrænse administrative og andre omkostninger til et minimum;

                  63.

                  glæder sig over Revisionsrettens intention om til efteråret 2011 at offentliggøre en særberetning med en sammenlignende analyse af EU-agenturernes udgifter;

                  64.

                  bemærker, at en række agenturer, som er aktive på fælles indsatsområder, udfører aktiviteter med store lighedstræk; minder om, at overlappende aktiviteter skaber unødvendige ekstraomkostninger;

                  65.

                  minder om, at Unionens budget skal være baseret på en forsvarlig økonomisk forvaltning, der forudsætter, at udgifter er relevante og effektive, og at der tages behørigt fat på unødvendige udgifter;

                  66.

                  opfordrer derfor Kommissionen til at foretage en evaluering af alle EU-agenturer med henblik på at afsløre forekomster af overlappende aktiviteter og til, hvis der konstateres overlapninger, at analysere muligheden for en sammenlægning af de pågældende agenturer, og til senest den 31. december 2011 at forelægge Parlamentet en rapport om dette spørgsmål;

            VIII.   GENERELLE BETRAGTNINGER VEDRØRENDE DET STIGENDE ANTAL FÆLLESFORETAGENDER

                  67.

                  gør opmærksom på den rekordstore stigning i antallet af fællesforetagender i de seneste år; bemærker især, at disse organer er omfattet af den samme rammefinansforordning som de decentraliserede agenturer, men at de i deres finansielle bestemmelser fortsat ikke henviser klart til IAS' beføjelser som deres interne revisor;

                  68.

                  glæder sig ikke desto mindre over IAS' intention om at påtage sig rollen som intern revisor for fællesforetagenderne fra og med regnskabsåret 2011;

                  69.

                  er endvidere af den opfattelse, at fællesforetagenderne i betragtning af størrelsen af deres budgetter og kompleksiteten af deres opgaver bør nedsætte et revisionsudvalg, der rapporterer direkte til bestyrelsen;

                  70.

                  pålægger sin formand at sende denne beslutning til de agenturer, der er underlagt denne dechargeprocedure, og til Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.

         (1)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 241.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (4)  EUT C 338 af 14.12.2010.

         (5)  Vedtagne tekster, P7_TA(2010)0176.

         (6)  EFT L 56 af 4.3.1968, s. 1.


title: 2011/755/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 25. oktober 2011 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion II — Rådet#Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2011 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion II — Rådet

text:
               26.11.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 313/11

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 25. oktober 2011
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion II — Rådet
   (2011/755/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 (1),
   der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2009 (SEC(2010)963 — C7-0213/2010) (2),
   der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2009,
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2009 med de kontrollerede institutioners svar (3),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (4),
   der henviser til afgørelse af 10. maj 2011 (5) om udsættelse af afgørelsen om decharge for regnskabsåret 2009 og den vedføjede beslutning,
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276 og artikel 314, stk. 10 og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,
   der henviser til afgørelse nr. 190/2003 truffet af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer (7),
   der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (8),
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0328/2011),

               1.

               nægter at meddele Rådets generalsekretær decharge for gennemførelsen af Rådets budget for regnskabsåret 2009;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 69 af 13.3.2009.

      (2)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 1.

      (3)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 1.

      (4)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 129.

      (5)  EUT L 250 af 27.9.2011, s. 23.

      (6)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (7)  Afgørelse baseret på Rådets forretningsorden af 22. juli 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 7).

      (8)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 25. oktober 2011
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion II — Rådet
      EUROPA-PARLAMENTET,
      der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 (1),
      der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2009 (SEC(2010)0963 — C7-0213/2010) (2),
      der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2009,
      der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2009 med de kontrollerede institutioners svar (3),
      der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (4),
      der henviser til afgørelse af 10. maj 2011 (5) om udsættelse af afgørelsen om decharge for regnskabsåret 2009 og den vedføjede beslutning,
      der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276 og artikel 314, stk. 10 og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
      der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6) (finansforordningen), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,
      der henviser til afgørelse nr. 190/2003 truffet af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer (7),
      der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (8),
      der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
      der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0328/2011),

                  A.

                  der henviser til, at »borgerne har ret til at vide, hvad deres skatter bliver brugt til, og hvordan de politiske organer forvalter den magt, de får betroet« (9);

                  B.

                  der henviser til, at Rådets administration bør være underlagt demokratisk kontrol over for EU-borgerne for så vidt angår anvendelsen af EU-midler;

                  C.

                  der henviser til, at det også er vigtigt at sikre større gennemsigtighed i forbindelse med anvendelsen af EU-lovgivningen, og at de europæiske borgere også har ret til at blive bedre informeret herom; der hilser aftalen indgået med Rådet om sammenligningstabeller velkommen;

                  D.

                  der henviser til, at Parlamentet er den eneste af EU-institutionerne, der er direkte valgt, og at det har ansvaret for meddelelsen af decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget;

         Udestående spørgsmål

                  1.

                  beklager de problemer, der opstod under dechargeprocedurerne for 2007-2009, og bekræfter den holdning, det har givet udtryk for i sine tidligere dechargebeslutninger for de pågældende regnskabsår;

                  2.

                  anerkender modtagelsen den 28. februar 2011 af en skrivelse fra Rådets generalsekretær indeholdende en række dokumenter vedrørende Rådets dechargeprocedure for 2009 (det endelige årsregnskab for 2009 med regnskaberne, beretningen om de finansielle aktiviteter og resuméet af de interne revisioner for 2009), som det betragter som et konstruktivt bidrag til at sikre demokratisk kontrol med Rådets administrationsbudget;

                  3.

                  glæder sig over, at Rådet udleverede de ovennævnte dokumenter til Parlamentet, og at Rådets formandskab deltog i det plenarmøde, hvor forhandlingen om decharge for 2009 fandt sted; minder imidlertid om, at meddelelsen af decharge blev udsat, fordi Parlamentet ikke havde fået svar på en række udestående spørgsmål vedrørende decharge til Rådet for 2009, som var blevet rejst på et tidligere tidspunkt, herunder:

                              a)

                              Rådets administration har ikke accepteret nogen indbydelse til at mødes med Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren med henblik på at drøfte spørgsmål vedrørende Rådets gennemførelse af 2009-budgettet, og Parlamentet har således stadig ikke fået bekræftet, at Rådets generalsekretær er parat til personligt at deltage i et møde i det udvalg, der har ansvar for dechargeproceduren, for at besvare udvalgsmedlemmernes spørgsmål

                              b)

                              Parlamentet har ikke modtaget de oplysninger og dokumenter fra Rådet, som det anmodede om i sin beslutning af 10. maj 2011;

         Parlamentets ret til at meddele decharge

                  4.

                  noterer sig skrivelsen af 2. juni 2011 fra Rådets formandskab til Europa-Parlamentets formand, hvori Rådet fastslår, at der er meddelt decharge for alle Unionens regnskaber for 2009, herunder Rådets eget, i overensstemmelse med EU-retten med Parlamentets afstemning den 10. maj 2011, jf. artikel 319 i TEUF;

                  5.

                  understreger Parlamentets ret til at meddele decharge, jf. en samlet læsning af artikel 316, 317 og 319 i TEUF, der bør fortolkes under hensyntagen til baggrund og formål, som er uden undtagelse at underkaste hele Den Europæiske Unions budget parlamentarisk kontrol og at meddele decharge uafhængigt, ikke kun for den sektion af budgettet, der gennemføres af Kommissionen, men også for de sektioner, der gennemføres af de øvrige institutioner, som omhandlet i finansforordningens artikel 1;

                  6.

                  mener, at de øvrige institutioner i henhold til artikel 319 i TFEU og artikel 50 i finansforordningen skal overholde de samme regler og vilkår som Kommissionen ved gennemførelsen af dens budget; mener, at ansvaret for gennemførelsen af hvert enkelt budget derfor ligger hos hver enkelt institution og ikke hos Kommissionen alene;

                  7.

                  understreger, at Parlamentet, trods eventuelle forskellige juridiske fortolkninger af den selvstændige afslutning af regnskaberne, er af den opfattelse, at den politiske vurdering af institutionens økonomiske forvaltning i det pågældende år stort set skulle fuldføres, hvorved man bevarer den nuværende institutionelle ligevægt, i overensstemmelse med hvilken Parlamentet er ansvarlig for sikringen af den demokratiske ansvarlighed over for Unionens borgere;

                  8.

                  er af den opfattelse, at ovennævnte juridiske argumenter og den etablerede praksis med at vedtage individuelle dechargeafgørelser for de enkelte EU-institutioner og -organer støtter denne fortolkning, samt at dechargeafgørelserne skal vedtages enkeltvis af operationelle årsager for at undgå diskontinuitet og splittelse i Unionens arbejde;

                  9.

                  er af den opfattelse, at den korrekte fortolkning af finansforordningens artikel 147 og artikel 265 i TFEU er, at undladelse af at tage de passende skridt til at handle på grundlag af de iagttagelser, der ledsager Parlamentets dechargeafgørelse, berettiger Parlamentet til at indlede et passivitetssøgsmål;

         Forskellige roller til Parlamentet og Rådet i forbindelse med dechargeproceduren

                  10.

                  konstaterer, at det »aftalememorandum«, der blev vedtaget af COREPER den 2. marts 2011, ifølge den erklæring, Rådets formandskab afgav på Budgetkontroludvalgets møde den 21. juni 2011, skal danne grundlag for forbindelserne mellem Parlamentet og Rådet hvad angår decharge for gennemførelsen af deres respektive budgetter; konstaterer endvidere, at dette memorandum kræver fuld gensidighed Parlamentet og Rådet imellem med hensyn til udlevering af dokumenter, besvarelse af spørgsmål og tilrettelæggelse af et årligt bilateralt møde mellem repræsentanter for Rådet og Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren samt de to institutioners generalsekretærer;

                  11.

                  respekterer fuldt ud Rådets rolle som den myndighed, der kan rette henstillinger under den årlige dechargeprocedure, jf. artikel 319 i TEUF; ville imidlertid være uenig med Rådet, hvis det skulle være af den opfattelse, at det var i samme position som Parlamentet med hensyn til meddelelse af decharge;

                  12.

                  gentager, at der bør opretholdes en skelnen mellem Parlamentets og Rådets forskellige roller i forbindelse med dechargeproceduren, og at Rådets administration (generalsekretariatet) i lighed med andre EU-institutioners administrationer, herunder også Parlamentets egen administration, bør være underlagt Revisionsrettens kontrol og i fuldt omfang bør stå til regnskab over for EU-borgerne for gennemførelsen af deres respektive budgetter igennem dechargeproceduren som fastsat i TEUF;

                  13.

                  bemærker, at Revisionsretten gennemfører sine kontroller med disse institutioner uafhængigt af Kommissionens kontroller, og understreger, at det sidste led i kontrolkæden bør være den demokratiske kontrol igennem decharge meddelt af Parlamentet;

                  14.

                  minder Revisionsretten om Parlamentets forslag om at foretage en grundig vurdering af overvågnings- og kontrolsystemerne i Rådet i lighed med den vurdering, den har foretaget for Domstolen, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse i forbindelse med udarbejdelsen af årsberetningen for regnskabsåret 2010;

         Hovedpunkter i forbindelse med decharge til Rådet

                  15.

                  gør opmærksom på, at Rådets udgifter skal gennemgås på samme måde som de øvrige institutioners udgifter, og at hovedpunkterne i en sådan gennemgang bør være:

                              a)

                              et formelt møde mellem repræsentanter for Rådet og Parlamentets udvalg med ansvar for dechargeproceduren, eventuelt for lukkede døre, med henblik på at få besvaret udvalgsmedlemmernes spørgsmål; i dette møde bør også Rådets generalsekretær, formandskabet for udvalget med ansvar for dechargeproceduren, ordføreren og de medlemmer, der repræsenterer de politiske grupper (koordinatorer og/eller skyggeordførere) deltage

                              b)

                              som nævnt i beslutningen af 16. juni 2010 (10) om decharge til Rådet for regnskabsåret 2008 bør dechargen baseres på følgende skriftlige dokumenter, som forelægges af alle institutioner:

                                          —

                                          regnskabet for det foregående regnskabsår, som viser budgettets gennemførelse

                                          —

                                          en oversigt over aktiver og passiver

                                          —

                                          en årlig aktivitetsrapport om den budgetmæssige og finansielle forvaltning

                                          —

                                          den interne revisors årsberetning.

         (1)  EUT L 69 af 13.3.2009.

         (2)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 1.

         (3)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 1.

         (4)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 129.

         (5)  EUT L 250 af 27.9.2011, s. 23.

         (6)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (7)  Afgørelse baseret på Rådets forretningsorden af 22. juli 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 7).

         (8)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

         (9)  Det europæiske åbenhedsinitiativ.

         (10)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 22.


title: 2013/588/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds budget for regnskabsåret 2011#Europa-Parlamentets beslutning af 17. april 2013 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/267

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds budget for regnskabsåret 2011
   (2013/588/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (4), særlig artikel 19,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A7-0078/2013),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 129.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013);

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (4), særlig artikel 19,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A7-0078/2013),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (agenturet) for regnskabsåret 2011 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

         Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

                  1.

                  bemærker, at agenturets budget for 2011 var på 56,4 mio. EUR mod 54,4 mio. EUR det foregående år;

                  2.

                  bemærker med bekymring Revisionsrettens konstatering af, at budgetforpligtelser til et beløb på 0,9 mio. EUR ikke var knyttet til eksisterende retlige forpligtelser, og at agenturet burde have frigjort beløbet og tilbagebetalt det til Kommissionen i begyndelsen af 2012; bemærker imidlertid, at agenturet iværksatte processen for sent, og at midlerne som følge af restriktioner i it-systemet vil være blokeret i et år og først vil blive frigjort og tilbagebetalt ved udgangen af 2012;

                  3.

                  anerkender, at agenturet traf foranstaltninger til at sikre, at resterende udgifter til bevillinger, der ikke var forbundet med eksisterende retlige forpligtelser, blev frigjort inden udgangen af året, og at det havde givet de anvisningsberettigede besked på at indlede frigørelsesproceduren, så snart der var sikkerhed for, at en foranstaltning ikke var eller ville blive gennemført fuldt ud; opfordrer agenturet til at aflægge rapport til dechargemyndigheden om, hvorvidt foranstaltningerne har været tilstrækkelige til at undgå, at der kan opstå en lignende situation i fremtiden;

                  4.

                  beklager, at Revisionsretten konstaterede et behov for at forbedre agenturets forvaltning af aktiver, idet den blandt andet fandt uforklarede forskelle mellem den registrerede årlige afskrivning og den registrerede akkumulerede afskrivning, og fandt, at regnskabsprocedurerne og oplysningerne om omkostninger for internt skabte immaterielle aktiver ikke var pålidelige; bemærker, at der ikke foreligger nogen dokumentation for, at der er foretaget en opgørelse over den faktiske beholdning af administrativt udstyr inden for det krævede tidsrum;

                  5.

                  anerkender, at agenturet har taget sig af alle spørgsmål vedrørende forvaltning af aktiver, navnlig i løbet af 2012, idet der er udarbejdet og gennemført detaljerede regler og procedurer for forvaltning af aktiver, opgørelsens korrekthed er blevet verificeret og der, som forventet, er blevet udarbejdet en uddybende opgørelse over anlægsaktiver i løbet af anden halvdel af 2012; bemærker, at registeret over aktiver, der ligger til grund for den periodiserede regnskabspraksis for aktiver, som er agenturets redskab til at holde styr på alle sine aktiver, endelig er blevet ajourført fuldt ud;

                  6.

                  bemærker med bekymring Revisionsrettens konstatering af, at agenturet i december 2011 solgte to sæt opfejningssvingarme til olieoprensning til søs med intention om mindst at opnå den bogførte værdi for udstyret, nemlig 319 050 EUR, bemærker, at som følge af at minimumsprisen ved en fejl blev fastsat under den bogførte værdi, blev udstyret solgt med et tab på 93 950 EUR; mener, at dette tyder på, at de anvendte afskrivningssatser bør revurderes, eftersom den pris, der blev opnået, var resultatet af et udbud;

                  7.

                  anerkender, at agenturet har etableret en række retningslinjer og procedurer til forvaltning af sine indsatsmidler mod havforurening, at disse konsekvent er blevet samlet i et kompendium, og at dette kompendium omfatter et kapitel om proceduren for offentligt udbud og en detaljeret procedure for etablering af den relevante nedskrevne bogførte værdi;

         Ansættelser

                  8.

                  bemærker på baggrund af fra Revisionsrettens beretning, at der var plads til forbedring af gennemsigtigheden i ansættelsesprocedurerne, navnlig at det antal point, ansøgerne skulle opnå for at blive indkaldt til samtale, spørgsmålene til de skriftlige prøver og samtalerne og vægtningen heraf i forbindelse med evalueringen af kandidaterne ikke blev fastsat, inden ansøgningerne blev gennemgået; anerkender, at agenturet har opdateret sine ansættelsesprocedurer i overensstemmelse hermed;

         Interessekonflikter

                  9.

                  opfordrer agenturet til at overvåge og forbyde eventuelle interessekonflikter i forbindelse med ansættelse af eksperter og personale fra den sektor, det overvåger;

         Intern revision

                  10.

                  bemærker, at Kommissionens interne revisionstjeneste gennemførte en revision af agenturet for søfartssikkerhed »Inspection at EMSA«, og at agenturet efter denne revision udarbejdede en detaljeret handlingsplan, som ifølge revisionstjenesten håndterede de meget vigtige risici på hensigtsmæssig vis; bemærker, at den interne revisionstjeneste også fulgte op på status for gennemførelsen af de åbne »meget vigtige« henstillinger fra tidligere revisioner og konstaterede, at agenturet havde gennemført alle disse henstillinger; bemærker, at agenturet ved udgangen af 2011 betragtede 26 ud af i alt 30 henstillinger fra såvel den interne revisionstjeneste som agenturets interne revisor (den interne revisionsfunktion) som afsluttede;

                  11.

                  henviser i forbindelse med de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 17. april 2013 (6) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 129.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1.

         (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (6)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0134 (Se side 374 i denne EUT).