title: 2013/552/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/146

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2011
   (2013/552/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for regnskabsåret 2010 (COM(2012) 585) og til de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2012) 330 og SWD(2012) 340),

               —

               der henviser til balancer og regnskaber for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2011 (COM(2012) 435 — C7-0223/2012),

               —

               der henviser til Kommissionens årsberetning af 26. april 2012 om den økonomiske forvaltning af 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond i 2011,

               —

               der henviser til de finansielle oplysninger om de europæiske udviklingsfonde (COM(2012) 386),

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter i regnskabsåret 2011, med Kommissionens svar (1) og til Revisionsrettens særberetninger,

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed for regnskabsåret 2011, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (2),

               —

               der henviser til Rådets henstillinger af 4. februar 2013 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under de europæiske udviklingsfonde for regnskabsåret 2011 (05190/2012 — C7-0083/2013, 05191/2012 — C7-0084/2013, 05192/2012 — C7-0085/2013),

               —

               der henviser til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne på den anden side undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (3) og revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 (4),

               —

               der henviser til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (associeringsafgørelse) (5) ændret ved Rådets afgørelse 2007/249/EF (6),

               —

               der henviser til artikel 33 i den interne aftale af 20. december 1995 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (7),

               —

               der henviser til artikel 32 i den interne aftale af 18. september 2000 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (8),

               —

               der henviser til Kommissionens meddelelse af 21. april 2010 om »Skat og udvikling — samarbejde med udviklingslandene om fremme af god forvaltningspraksis på skatteområdet« og af 13. oktober 2011 om »EU's fremtidige tilgang til budgetstøtte til tredjelande«,

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til artikel 74 i finansforordningen af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS/EF-konvention (9),

               —

               der henviser til artikel 119 i finansforordningen af 27. marts 2003 for den 9. Europæiske Udviklingsfond (10),

               —

               der henviser til artikel 142 i Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (11),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 76, artikel 77, tredje led, og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A7-0062/2013),

               1.

               meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol, Revisionsretten og Den Europæiske Investeringsbank og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 344 af 12.11.2012, s. 243.

      (2)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 130.

      (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (4)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (5)  EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1 og EFT L 324 af 7.12.2001, s. 1.

      (6)  EUT L 109 af 26.4.2007, s. 33.

      (7)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

      (8)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

      (9)  EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

      (10)  EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

      (11)  EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for regnskabsåret 2010 (COM(2012) 585) og til de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2012) 330 og SWD(2012) 340),

                  —

                  der henviser til balancer og regnskaber for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2011 (COM(2012) 435 — C7-0223/2012),

                  —

                  der henviser til Kommissionens årsberetning af 26. april 2012 om den økonomiske forvaltning af 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond i 2011,

                  —

                  der henviser til de finansielle oplysninger om de europæiske udviklingsfonde (COM(2012) 386),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter i regnskabsåret 2011, med Kommissionens svar (1) og til Revisionsrettens særberetninger,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed for regnskabsåret 2011, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (2),

                  —

                  der henviser til Rådets henstillinger af 4. februar 2013 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under de europæiske udviklingsfonde for regnskabsåret 2011 (05190/2012 — C7-0083/2013, 05191/2012 — C7-0084/2013, 05192/2012 — C7-0085/2013),

                  —

                  der henviser til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne på den anden side undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (3) og revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 (4),

                  —

                  der henviser til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (associeringsafgørelse) (5) ændret ved Rådets afgørelse 2007/249/EF (6),

                  —

                  der henviser til artikel 33 i den interne aftale af 20. december 1995 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF- konvention (7),

                  —

                  der henviser til artikel 32 i den interne aftale af 18. september 2000 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (8),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 28. september 2006 om mere, bedre og hurtigere EU-udviklingsbistand: 2006-bistandseffektivitetspakken (9),

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 21. april 2010 om »Skat og udvikling — samarbejde med udviklingslandene om fremme af god forvaltningspraksis på skatteområdet« og af 13. oktober 2011 om »EU's fremtidige tilgang til budgetstøtte til tredjelande«,

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 22. maj 2008 om opfølgning på Pariserklæringen fra 2005 om bistandseffektivitet (10),

                  —

                  der henviser til rapporten fra OECD's Komité for Udviklingsbistands (DAC) om bistandseffektivitet — en fremskridtsrapport om gennemførelsen af Pariserklæringen fra juni 2009,

                  —

                  der henviser til »Tuniskonsensussen: Targeting Effective Development« af 4.-5. november 2010 — en afrikansk dagsorden om bistandseffektivitet,

                  —

                  der henviser til slutdokumentet fra OECD-mødet på højt plan om bistandseffektivitet i Busan i december 2011,

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til artikel 74 i finansforordningen af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS/EF-konvention (11),

                  —

                  der henviser til artikel 119 i finansforordningen af 27. marts 2003 for den 9. Europæiske Udviklingsfond (12),

                  —

                  der henviser til artikel 142 i Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (13),

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 76, artikel 77, tredje led, og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A7-0062/2013),

                  A.

                  der henviser til, at hovedformålet med Cotonouaftalen som led i Unionens forbindelser med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-landene) og de oversøiske lande og territorier (OLT) er at reducere og i sidste ende udrydde fattigdom i samspil med målene om bæredygtig udvikling og gradvis integration af AVS-landene og OLT'er i verdensøkonomien, og at Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) er Unionens vigtigste finansielle instrument for udviklingssamarbejdet med AVS-landene,

                  B.

                  der henviser til, at Kommissionen som gennemførelsesorgan er ansvarlig for dechargen for EUF,

                  C.

                  der henviser til, at gennemsigtighed og ansvarliggørelse er forudsætninger for demokratisk kontrol samt en effektiv udviklingsbistand,

                  D.

                  der henviser til, at landskabet for udviklingsbistanden ændrer sig, der henviser til, at udviklingsbistand indgår i en større sammenhæng, hvor handel, pengeoverførsler og andre indtægtskilder i dag er vigtigere end betalingerne fra den samlede officielle udviklingsbistand (ODA) for de fleste udviklingslande,

                  E.

                  der henviser til ulovlige kapitalstrømme fra udviklingslandene alvorligt underminerer deres muligheder for vækst og bekæmpelse af fattigdom,

                  F.

                  der henviser til, at udviklingsbistand i mange tilfælde ydes under omstændigheder, hvor der er tale om svage statsinstitutioner, høj forekomst af korruption og utilstrækkelige interne kontrolsystemer i den modtagende stat, og hvor revisionen af Unionens udviklingsbudget derfor er særligt vigtig,

                  G.

                  der henviser til, at budgetstøtte, selv om den er et nyttigt udviklingsinstrument, medfører en høj risiko (fiduciary risk) og kun bør ydes, hvis den giver tilstrækkelig gennemsigtighed, ansvarliggørelse og effektivitet,

                  H.

                  der henviser til, at åbenhed og ansvarlighed på skatteområdet endnu en gang er blevet understreget i ovennævnte meddelelse fra Kommissionen om »Skat og udvikling — samarbejde med udviklingslandene om fremme af god forvaltningspraksis på skatteområdet«; der henviser til, at budgetstøtte medfører en høj risiko (fiduciary risk) — den bør kun ydes, hvis den giver tilstrækkelig gennemsigtighed, ansvarliggørelse og effektivitet,

                  I.

                  der henviser til, at fremme af gennemsigtighed og bekæmpelse af korruption og svig er afgørende for, at Unionens budgetstøtteoperationer kan blive vellykkede, som det fremhæves i ovennævnte meddelelse fra Kommissionen om »EU's fremtidige tilgang til budgetstøtte til tredjelande«,

                  J.

                  der henviser til, at bæredygtighed er afgørende for effektiviteten af udviklingsbistanden,

                  K.

                  der henviser til, at de samlede forpligtelser, de individuelle forpligtelser og betalingerne nåede op på henholdsvis 3,279 mia. EUR, 2,786 mia. EUR og 2,941 mia. EUR i regnskabsåret 2011 (14),

                  L.

                  der henviser til, at Europa-Parlamentet gentagne har opfordret til opførelse af EUF på det almindelige budget,

         Revisionserklæring

         Regnskabernes rigtighed

                  1.

                  glæder sig over Revisionsrettens opfattelse af, at 8., 9. og 10. EUF's årsregnskab i alt væsentligt giver et retvisende billede af EUF's finansielle stilling pr. 31. december 2011;

                  2.

                  minder om, at der ifølge Revisionsrettens opfattelse stadig er en høj forekomst af indkodningsfejl, som stadig giver anledning til bekymring, da de indvirker på nøjagtigheden af de data, der anvendes ved opstillingen af årsregnskabet, navnlig i forbindelse med den årlige periodeafgrænsning ved regnskabsårets afslutning; er bekymret over, at Kommissionen endnu ikke har rettet op på denne situation på trods af Revisionsrettens gentagne kritik og Parlamentets krav om forbedringer;

         Transaktionernes formelle rigtighed

                  3.

                  konstaterer med tilfredshed, at indtægterne og forpligtelserne ifølge Revisionsretten er uden væsentlig fejlforekomst;

                  4.

                  er bekymret over Revisionsrettens holdning til lovligheden og den formelle rigtighed af betalingerne, der ligger til grund for regnskabet, ifølge hvilken betalingerne var væsentligt fejlbehæftede; er bekymret over, at der for andet år i træk blev fundet væsentlige fejl i EUF's betalinger og et væsentligt højere omfang end i 2010 (med en anslået fejlprocent på 5,1 % i 2011, dvs. en betydelig forøgelse i forhold til 2010, da den var på 3,4 %);

                  5.

                  beklager, at den mest sandsynlige fejlprocent fortsat er høj; beklager især, at både den mest sandsynlige fejlprocent og fejlfrekvensen er steget i 2011; erkender, at der kan være statistiske udsving fra år til år, og finder det afgørende, at denne tendens ikke fortsætter; opfordrer Kommissionen til at færdiggøre den sammenlignende analyse af de fejl, som Revisionsretten fandt frem til i 2010 og 2011, og til at rapportere herom til Parlamentet;

                  6.

                  bemærker, at den ovennævnte fejlprocent kun afspejler kvantificerbare fejl, hvorimod fejl, der kan være opstået i forbindelse med de 737 mio. EUR, der er brugt til budgetstøtte, ikke er medtaget;

                  7.

                  bemærker med bekymring, at 29 af de transaktioner, der var behæftet med kvantificerbare fejl, var 11 endelige betalinger, som Kommissionen allerede havde kontrolleret;

                  8.

                  er bekymret over, at mange af disse fejl hverken var blevet konstateret ved eksterne revisioner eller ved Kommissionens egen kontrol, hvilket påviser svagheder i Kommissionens Generaldirektorat for Udvikling og Samarbejde — EuropeAid's overvågnings- og kontrolsystemer; opfordrer indtrængende Kommissionen til at undersøge årsagerne til disse fejl og træffe afhjælpende foranstaltninger for at rette op på dem;

                  9.

                  glæder sig over Revisionsrettens årsberetning; glæder sig navnlig over, at den klart identificerer problemområder, såsom stigningen i fejlprocenten og budgetstøtten; noterer sig, at Revisionsretten ikke uforbeholdent deler Kommissionens optimisme over, at forvaltningen af budgettet stadig forbedres;

                  10.

                  opfordrer Kommissionen til at benytte et »trafiklyssystem« i sin årlige EUF-beretning for at vise, hvad der er blevet bedre eller dårligere fra det ene år til det andet;

         Systemernes effektivitet

                  11.

                  er dybt bekymret over Revisionsrettens konstatering af, at overvågnings- og kontrolsystemerne kun delvist er effektive;

                  12.

                  glæder sig over Revisionsrettens positive vurdering af EuropeAid's bekæmpelsesstrategi for at forebygge eller opdage og korrigere fejl og gennemførelsen af Kommissionens interne kontrolstandarder;

                  13.

                  bemærker, at forsinkelser i forbindelse med indgåelsen af kontrakter vedrørende store infrastrukturprogrammer og tilbageholdte budgetstøttebetalinger gjorde, at individuelle forpligtelser og betalinger var henholdsvis 13 % og 16 % under målet i 2011; gentager sin særlige bekymring over den lave forpligtelsesgrad for den 10. EUF's regionale ramme (31 %), kun to år inden programmeringsperiodens udløb; opfordrer Kommissionen til at tilstræbe en problemfri økonomisk forvaltning af denne ramme og drage lære af de aktuelle forsinkelser med henblik på den næste programmeringsperiode;

                  14.

                  er bekymret over, at politikken for menneskelige ressourcer fortsat giver anledning til bekymring på grund af den store personaleudskiftning og den omstrukturering, der fandt sted midten af 2011, og at EuropeAids ansatte blev sat til at udføre andre opgaver end bistandsforvaltning ud over de fleksibilitetsgrænser, der var aftalt med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten); forventer, at denne situation vil være blevet forbedret i 2012 og kræver, at Parlamentet holdes orienteret om situationen;

                  15.

                  noterer sig med bekymring, at Revisionsretten vurderede, at den forudgående kontrol, som de anvisningsberettigede i EuropeAids centrale tjenestegrene og i delegationerne udfører, kun delvist er effektiv; opfordrer Kommissionen til at fortsætte sine bestræbelser på at forbedre sine nuværende systemer og aflægge beretning til Parlamentet om resultaterne ved udgangen af november 2013;

                  16.

                  noterer sig, at Revisionsretten fandt, at hovedparten af præstationerne fra de nationale anvisningsberettigede i EUF-modtagerlandene lå under de påbudte standarder for økonomisk forvaltning; opfordrer indtrængende Kommissionen til at forøge sin tekniske bistand og uddannelsesindsats for at forbedre de nationale anvisningsberettigedes overvågnings- og tilsynsmæssige kapacitet;

                  17.

                  glæder sig over, at der er indført et sæt værktøjer til finansiel forvaltning med henblik på at øge kontrahenternes og støttemodtagernes kendskab til Unionens finansielle forvaltning og regler for støtteberettigelse; opfordrer indtrængende Kommissionen til at forbedre forvaltningen af kontrakttildelingsprocedurerne yderligere ved at udarbejde klare udvælgelseskriterier og dokumentere evalueringen bedre samt til at forbedre kvaliteten af tilsynet med tilskudsaftaler for at mindske det store antal fejl, der er fundet i projektbetalingerne;

                  18.

                  opfordrer Kommissionen til at udarbejde en sortliste over eksterne tjenesteydere, der ikke opfylder de krævede standarder, herunder en række bindende kriterier, og til at orientere dechargemyndigheden om sine konklusioner, inden den næste dechargeprocedure indledes;

                  19.

                  konstaterer med tilfredshed, at overvågningen og tilsynet er effektiv i EuropeAids hovedkvarter; hilser den nye version af den halvårlige rapport om forvaltningen af bistand til tredjelande velkommen; beklager imidlertid, at pålideligheden af de nøgleresultatindikatorer relateret til finansiel kontrol, som den er baseret på, er påvirket af unøjagtige oplysninger i det fælles Relex-informationssystem (CRIS);

                  20.

                  er bekymret over de eksisterende mangler i CRIS med hensyn til oplysninger om resultaterne og opfølgningen af alle forudgående kontroller, idet CRIS-Audit ikke giver oplysninger om de beløb, EuropeAid i sidste ende vurderer ikke er støtteberettigede, og CRIS giver ikke fuldstændige oplysninger om de beløb, der ikke længere opfylder kriterierne, og som er korrigeret af Kommissionens egne forudgående kontroller, og at nøjagtigheden af CRIS data forbliver problematisk; glæder sig over Kommissionens indsats for at forbedre kvaliteten af CRIS-oplysninger i 2012;

                  21.

                  er alvorligt bekymret over Revisionsrettens konstatering af, at overvågningen og tilsynet kun delvist var effektiv for delegationer; bemærker, at begrænsninger med hensyn til ansatte og utilstrækkelige menneskelige ressourcer, som kan have en negativ indvirkning på finansiel kontrol, er blevet rapporteret i de sidste fire af Revisionsrettens beretninger om EUF; er meget bekymret over dette tilbagevendende problem;

                  22.

                  noterer sig det lave antal indberettede tilfælde af uregelmæssigheder på trods af den høje fejlprocent; opfordrer Kommissionen til at genoverveje sin politik for rapportering af uregelmæssigheder, herunder gennemførelsen af denne politik i delegationerne; anmoder Kommissionen om at rapportere til Parlamentet om sine aktuelle politikker og foranstaltninger for modtagelse og beskyttelse af såvel interne som eksterne informanter (whistle blowers) og alle ændringer i disse;

                  23.

                  er tilfreds med, at Revisionsretten anser den eksterne revisionsfunktion med hensyn til EuropeAids hovedkvarter for at være effektiv; er bekymret over, at den samme konklusion ikke kan drages for delegationerne, idet der er mangler i risikobaserede revisioner og forsinkelser i revisionsafslutningen, hvilket kan medføre, at ikke-støtteberettigede udgifter ikke vil kunne inddrives; opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjeneste til snarest at løse dette problem;

                  24.

                  er bekymret over, at Revisionsretten mente, at den interne revisionsfunktion delvist var effektiv; erkender, at det er Kommissionens omstrukturering i 2011, som har haft en stor indflydelse på den interne revisionsfunktions (IAC’s) arbejde; forventer, at situationen vil blive forbedret i 2012;

                  25.

                  beklager den manglende overensstemmelse mellem Revisionsrettens skøn over den mest sandsynlige fejlprocent på grundlag af Revisionsrettens årlige revisionstilgang og den nuværende metode og Kommissionens praksis med at henvise til nettorestfejlprocenten, der dækker mere end et år; glæder sig over Kommissionens initiativ til at iværksætte en undersøgelse af EuropeAids restfejlfrekvens og forventer, at den er afsluttet inden for den fastsatte tidsramme, dvs. i første kvartal af 2013; opfordrer Kommissionen til at forelægge Europa-Parlamentet resultaterne af denne undersøgelse, så snart de foreligger;

                  26.

                  er tilfreds med, at EuropeAid ifølge Revisionsretten har gjort betydelige fremskridt med at gennemføre mange af Revisionsrettens anbefalinger; opfordrer indtrængende Kommissionen til fuldt ud at gennemføre Revisionsrettens anbefalinger i årsberetningen for 2011;

                  27.

                  noterer sig Kommissionens forsikring om, at Kommissionen ikke besidder eller forvalter bankkonti uden for budgettet forstået på den måde, at midlerne anvendes til betaling af aktioner, der ikke er godkendt af budgetmyndigheden;

         Ulovlige kapitalstrømme

                  28.

                  erkender, at en af de største udfordringer, som udviklingslandene er stillet over for, er de betydelige ulovlige kapitalstrømme; erkender, at offshore-centre og skattely er med til at muliggøre en årlig illegal kapitalflugt på en billion USD; bemærker, at disse illegale pengestrømme svarer til omtrent ti gange det beløb, der ydes i bistand til udviklingslande til fattigdomsbekæmpelse og økonomisk udvikling;

                  29.

                  henviser konkret til sin beslutning af 8. marts 2011 om skat og udvikling — samarbejde med udviklingslandene om fremme af god forvaltningspraksis på skatteområdet (15);

                  30.

                  understreger, at den grænseoverskridende strøm af ulovlige penge, indtægter fra kommerciel skatteunddragelse, primært gennem forkert prisfastsættelse inden for handel, udgør den største komponent;

                  31.

                  bemærker, at skattesystemer kan omgås gennem skattely, jurisdiktioner med bankhemmelighed, skjulte selskaber, anonyme forvaltningskonti, falske fonde, forkert prisfastsættelse inden for handel og teknikker til hvidvaskning af penge; understreger, at det er nødvendigt omgående at få tacklet skatteunddragelse og skattesvig på alle niveauer (nationalt niveau, EU-niveau og internationalt niveau); opfordrer Kommissionen til at finde frem til områder, hvor der kan ske forbedringer, både i EU-lovgivningen og i det administrative samarbejde mellem medlemsstaterne; anmoder Kommissionen om at undersøge mulighederne for at involvere modtagerlandene i bekæmpelsen af skatteunddragelse ved hjælp af et incitamentsbaseret program og til at rapportere tilbage til dechargemyndigheden om dens resultater inden udgangen af 2013;

                  32.

                  glæder sig over Kommissionens handlingsplan til at styrke indsatsen mod skattesvig og skatteunddragelse; mener, at en fælles definition og sortlistning af skattely såvel som øget gennemsigtighed for selskaber, herunder indførelse af »retmæssig ejerskab« i virksomhedsregistreringer er vigtige skridt til at begrænse ulovlige kapitalstrømme;

                  33.

                  er enig med Kommissionen i, at »[d]en øgede integration på de internationale markeder og den økonomiske globalisering influerer også på de nationale skattevæseners effektivitet« (16), og at »[h]vis dette problem skal løses, må både udviklingslande og industrilande gøre en samlet indsat for at implementere princippet om god forvaltningspraksis på skatteområdet; hermed vil man ikke blot styrke vækstmulighederne og fattigdomsbekæmpelsen i udviklingslandene, men også styrke skattesystemerne på verdensplan« (17);

                  34.

                  understreger, at en del af de ulovlige kapitalstrømme foretages ved hjælp af transaktioner i forbindelse med forkert prisfastsættelse inden for handel, som går ud på at prisfastsætte importen for højt og eksporten for lavt i tolddokumenter; fremhæver den vigtige rolle, som toldmyndighederne spiller i forbindelse med afsløring svigagtige transaktioner, idet de er dem, der er til stede på indgangssteder og ved udførsel af varer; påpeger, at den ulovlige praksis er mulig som følge af, at der mangler en effektiv national toldkontrol;

                  35.

                  bemærker, at toldmyndighederne i mange udviklingslande ikke fungerer effektivt, hovedsagelig på grund af manglen på effektive risikostyringssystemer; opfordrer Kommissionen til at være særlig opmærksom på dette aspekt af udviklingen og til at koncentrere sine ressourcer om at afhjælpe denne situation, især ved at gennemføre bæredygtige reformer af toldsystemer i den offentlige økonomiske forvaltning som kriterier for tildeling af budgetstøtte;

                  36.

                  understreger, at ineffektiv toldkontrol ikke kun findes i udviklingslandene; beklager, at toldkontrollen i medlemsstaterne ikke fungerer ordentligt (18), hvilket giver mulighed for svigagtig adfærd; opfordrer indtrængende Kommissionen til at træffe alle nødvendige skridt til at rette op på situationen ved at styrke dens samarbejde med internationale netværk, som f.eks. Economic Crime Agency Network og nationale toldmyndigheder om at indsamle bevismateriale fra producenter, rederier, logistikvirksomheder og havnemyndigheder overalt i verden;

         Koordinering af udviklingsbistand, udviklingsprioriteter og opnåelse af resultater fra Unionens bistand

                  37.

                  bemærker, at Unionens bistand stadig er opsplittet mellem Unionens instrumenter, hvad angår graden af aktiviteter i Unionen samt medlemsstaternes bilaterale programmer og Den Europæiske Investeringsbanks (EIB's) interventioner; mener, at denne situation bidrager til svagheder i programmeringen af bistanden i forbindelse med kriser og skrøbelige situationer; opfordrer Kommissionen til at samordne de forskellige bistandsinstrumenter i hele Unionen;

                  38.

                  beklager, at kun fire lande — Sverige, Luxembourg, Danmark og Nederlandene — overgik Unionens mål for international udviklingsbistand i 2012, til trods for at alle har forpligtet sig til at bidrage med 0,70 % af deres bruttonationalprodukt (BNP) i udviklingsbistand;

                  39.

                  gentager, at god regeringsførelse, demokrati, respekt for menneskerettigheder og fattigdomsbekæmpelse skal være integrerede målsætninger i de gennemførelsesorganisationer i de lande, hvor EUF-støtten fordeles; opfordrer Kommissionen til oftere at gøre brug af den politiske dialog under artikel 8 i Cotonouaftalen, når der er krænkelser af menneskerettigheder, og om nødvendigt suspendere bistanden;

                  40.

                  understreger, at Unionen har brug for en bred vifte af værktøjer til udviklingssamarbejde, som er tilpasset forskellige kontekster; understreger navnlig behovet for effektive værktøjer og arbejdsmetoder til samarbejdet med stater i opløsning eller dybt udemokratiske stater;

                  41.

                  understreger, at de specifikke udviklingspolitiske mål skal sikres under EU-Udenrigstjenesten; fremhæver, at andre hensyn såsom handels- og udenrigs- og sikkerhedspolitiske hensyn ikke bør være i modstrid med Unionens udviklingsprioriteter;

                  42.

                  bemærker, at den overordnede virkning af Unionens udviklingspolitik bestemmes af Unionens politikker på områderne landbrug, fiskeri, energi og handel; understeger behovet for at sikre en udviklingsvenlig politikkohærens i henhold til artikel 208 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og at disse politikker bør omfatte og være i overensstemmelse med princippet om ikke at gøre skade;

                  43.

                  understreger, at der bør lægges mere vægt på støttens bæredygtighed; er bekymret over de vedvarende svagheder med hensyn til virkningsgraden (problemer i forbindelse med 40,3 % af de undersøgte interventioner), effektiviteten (43 %) og bæredygtigheden (46 %) af de igangværende projekter og programmer i Afrika syd for Sahara (19), som blev afdækket gennem evalueringer på stedet foretaget af uafhængige eksperter; konstaterer, at tilsvarende resultatmæssige bekymringer er rettet mod implementeringen i Vestindien, hvor den overordnede procentdel af projekter, som giver gode eller meget gode resultater, er faldet fra 74,6 % i 2009 til 72,9 % i 2010 og 61,5 % i 2011 (20), og Stillehavsregionen, hvor en betydelig andel af programmerne havde problemer med implementeringen (21);

                  44.

                  er dybt bekymret over Revisionsrettens resultater, som findes i Revisionsrettens særberetning nr. 1/2012 og 13/2012 om henholdsvis om effektiviteten af Den Europæiske Union udviklingsbistand til fødevaresikkerhed i Afrika syd for Sahara og om Den Europæiske Unions udviklingsbistand til drikkevandsforsyning og basal sanitet i lande syd for Sahara, der har vist, at udsigterne til bæredygtighed er gode for halvdelen af interventionerne, men at der for den resterende halvdel er mindre garantier for fortsatte resultater; glæder sig over Revisionsrettens anbefalinger i disse beretninger og opfordrer indtrængende Kommissionen til at imødekomme dem for at maksimere fordelene af Unionens midler til udvikling;

                  45.

                  mener, at uddannelse spiller en vigtig rolle inden for udvikling, idet den giver udsigter til bæredygtighed i bistandsindsatsen, og at uden den vil selv den bedste tanke via tekniske politikker mislykkes; erkender udfordringerne på dette område, især vanskelighederne med at opfylde globale mål i form af ligestilling for indskrivning i grundskolen;

                  46.

                  mener, at Kommissionen bør være i stand til at bevise over for skatteyderne, hvad der er blevet opnået med Unionens udviklingsbistand på dette område; opfordrer Kommissionen til at udarbejde klare mål, som derefter gør det muligt at foretage de faktiske forvaltningsrevisioner;

                  47.

                  glæder sig over, at Kommissionens tjenestegrene arbejder på en fælles ramme for måling og formidling af resultaterne af udviklingspolitikken, herunder for inklusiv og bæredygtig vækst, som led i gennemførelsen af »dagsordenen for forandring«; opfordrer Kommissionen til at formidle resultatet af disse bestræbelser til Parlamentet inden udgangen af november 2013;

                  48.

                  understreger værdien af forvaltningsrevisioner, som Revisionsretten har foretaget inden for udviklingsbistand; opfordrer Revisionsretten til at koncentrere flere af sine ressourcer om revisionsarbejde, der vedrører risiciene med hensyn til effektivitet, produktivitet og sparsommelighed;

                  49.

                  understreger, at den langfristede sociale og økonomiske udvikling kræver bæredygtige indtægtskilder ud over udviklingsbistand; mener, at sunde og velfungerende handelsrelationer, der følger WTO-principperne, i denne forbindelse er vigtige for udviklingslandene, og opfordrer derfor indtrængende Kommissionen, Rådet og AVS-landene til at finde løsninger på problemerne vedrørende de økonomiske partnerskabsaftaler og frihandel mellem Unionen og AVS-regionen;

         Budgetstøtte

                  50.

                  noterer sig, at der i 2011 var afsat 207 mio. EUR til budgetstøtte, hvilket svarer til 6,3 % af den samlede sum af de samlede forpligtelsesbevillinger;

                  51.

                  minder om, at Revisionsretten i sin årsberetning om EUF for regnskabsåret 2011 konstaterede, at 23 % af betalingerne til budgetstøtte var behæftet med fejl, som var ikke-kvantificerbare fejl; noterer sig en forbedring med hensyn til de tidligere beretningers resultater; er dog af den opfattelse, at resultatet for 2011 endnu ikke er tilfredsstillende;

                  52.

                  er dybt bekymret over Revisionsrettens konklusion om, at de ikke-kvantificerbare fejl skyldes, at det ikke velstruktureret var påvist, at støtteberettigelseskriterierne var opfyldt, fordi resultaterne med hensyn til den offentlige økonomiske forvaltning ikke blev sammenlignet med de mål, der var fastsat for den undersøgte periode; opfordrer Kommissionen til at sikre en streng kontrol med modtagerlandene både før og efter beslutningen om at yde budgetstøtte, især i lande, der modtager betydelig økonomisk bistand fra Unionens udviklingsfonde, men hvor korruptionen er stærkt stigende; efterlyser derfor mere effektive kontrolmekanismer i Kommissionen med henblik på at sikre, at de europæiske skatteyderes penge ikke anvendes uretmæssigt til finansiering af terrorisme eller korruption;

                  53.

                  anerkender de potentielle fordele ved budgetstøtte; henleder dog opmærksomheden på, at de risici, som denne bistandsmetode medfører, idet den er mere sårbar over for svindel og korruption end andre former for støtte på grund af dens ombyttelighed; minder om, at kontrol fra Revisionsretten med de midler, der er udbetalt som budgetstøtte, ophører, når Unionens bistand betales til partnerlandets finansministerium;

                  54.

                  understreger, at disse risici er særligt alarmerende i forbindelse med de massive ulovlige kapitalstrømme fra udviklingslandene, der er omhandlet i punkt 25; opfordrer indtrængende Kommissionen til at tage hensyn til den eksisterende rapportering om de ulovlige kapitalstrømme, inden den træffer en afgørelse om tildeling af budgetstøtte;

                  55.

                  glæder sig over Kommissionens erklæring om, at bekæmpelsen af svig og korruption bør spille en større rolle i forbindelse med budgetstøtte, navnlig ved vurderingen af tildelingskriteriet om forvaltning af offentlige finanser; opfordrer derfor indtrængende Kommissionen til at tage hensyn til den eksisterende rapportering om korruption og svig, inden den træffer en afgørelse om tildeling af budgetstøtte; insisterer på, at et uafhængigt nationalt revisionsorgan skal være en betingelse for tildeling af budgetstøtte;

                  56.

                  bemærker, programmer vedrørende god regeringsførelse finansieres for at støtte udviklingslandene i deres bekæmpelse af svig, korruption og dårlig økonomisk forvaltning; opfordrer — idet der huskes på, at et korruptionsfrit retsvæsen er en ufravigelig betingelse for at sikre god regeringsførelse og retsstaten — Kommissionen til at lægge stor vægt på programmer for reform af retsvæsenet; anerkender desuden, at Kommissionen i 2011 færdiggjorde en tematisk evaluering om reformer på rets- og sikkerhedsområdet; opfordrer Kommissionen til at gøre resultaterne af denne evaluering offentligt tilgængelige;

                  57.

                  anerkender, at den relativt lave udbetalingsgrad for EUF's budgetstøttebetalinger i 2011 er en direkte konsekvens af en grundigere vurdering af partnerregeringernes overholdelse af støtteberettigelseskriterierne og/eller resultatindikatorerne, som fik Kommissionen til at tilbageholde udbetalinger for i alt 200 mio. EUR i 16 AVS-lande, hvor der var påvist utilstrækkelige fremskridt i forhold til foruddefinerede mål; glæder sig over den nye tilgang til Unionens budgetstøtte (22), som blev indført i oktober 2011, og som bidrager til at styrke egne ansvarlighedsmekanismer i AVS-lande; opfordrer Kommissionen til at forelægge Parlamentet de første resultater for effektiviteten af denne nye tilgang, når de nye retningslinjer anvendes fuldt ud;

                  58.

                  gentager sin opfordring til Kommissionen og medlemsstaterne om at oprette et offentligt register, der indeholder en klar oversigt over aftaler om samt procedurer og udviklingsindikatorer for budgetstøtte (23);

                  59.

                  gentager sin opfordring til Kommissionen om at forelægge regelmæssige rapporter om opnåelsen af de mål, der er sat for Unionens budgetstøtte, og om konkrete problemer, man støder på i bestemte modtagerlande; opfordrer Kommissionen til at sikre, at budgetstøtten nedsættes eller annulleres, hvis der ikke opfyldes klare mål;

         Unionens bistand til Haiti

                  60.

                  opfordrer indtrængende Kommissionen til at offentliggøre resultatindikatorerne for budgetstøtte til Republikken Haiti og de respektive vurderinger af Haitis regerings resultater for at være berettiget til budgetstøtte, der fokuserer på følgende kriterier: a) en stabil makroøkonomisk ramme, b) nationale politikker eller sektorpolitikker og reformer med fokus på bæredygtig vækst og fattigdomsbekæmpelse, c) offentlig økonomisk forvaltning, herunder bekæmpelse af korruption, d) budgettets gennemsigtighed og tilsyn, også over for offentligheden;

                  61.

                  opfordrer Kommissionen til på en gennemsigtig måde fra 2013 og fremefter at anvende nye kriterier for budgetstøtte, som det er beskrevet i Kommissionens politik »EU's fremtidige tilgang til budgetstøtte til tredjelande« på budgetstøtten til Haitis regering;

                  62.

                  beklager dybt nogle projekters manglende bæredygtighed og understreger, at projekter først og fremmest bør sigte mod at skabe beskæftigelse og bæredygtig vækst, som vil gøre det muligt for den haitianske stat at øge sine egne indtægter og dermed blive mindre afhængig af bistand udefra;

                  63.

                  opfordrer Kommissionen til at foretage en vurdering af bæredygtigheden af Unionens finansierede projekter i Haiti baseret på et femårsperspektiv og årligt underrette dechargemyndighederne;

                  64.

                  opfordrer indtrængende Kommissionen til at fortsætte sine bestræbelser på at styrke den haitianske regering og offentlige forvaltning; anmoder Kommissionen om at rapportere om situationen og om, hvilke foranstaltninger der er truffet;

                  65.

                  beklager den utilstrækkelige koordination mellem EU-delegationen og repræsentationen for Kommissionens GD for Humanitær Bistand; støtter en forstærket koordination mellem alle Unionens aktører i landet; opfordrer derfor indtrængende Kommissionen til at sikre bedre sammenhæng og komplementaritet mellem den humanitære bistand og udviklingsbistanden såvel på politisk plan som i praksis;

                  66.

                  opfordrer indtrængende Kommissionen til at sikre, at den udsatte, den første konsekvensanalyse nogensinde, af Unionens bistandsprogram for Haiti foretages i 2013;

                  67.

                  insisterer på, at da det på nuværende tidspunkt er det umuligt for både Parlamentet og for borgerne i Unionen at få adgang til oplysninger om resultaterne af Unionens finansierede programmer og projekter i Haiti, bør Kommissionen væsentligt forbedre sin politik vedrørende offentlighedens adgang til overvågningen af programmet og projekterne inden udgangen af 2013;

         Samarbejde med internationale organisationer

                  68.

                  er dybt bekymret over Revisionsrettens konstatering af, at hovedparten af fejlene blev konstateret i forbindelse med gavebistand og tilskudsaftaler med internationale organisationer, hvor 58 % af de reviderede transaktioner var behæftet med fejl; mener derfor, at sikkerhedsforanstaltningerne for gennemførelse af kontrol og opfølgning af Unionens midler under fælles forvaltning ikke er tilfredsstilende, og opfordrer alle de berørte parter til at rette op på denne situation;

                  69.

                  beklager, at det har taget så lang tid at gennemføre Verdensbankgruppens (WBG's) tilsagn om at udveksle deres interne revisionsberetninger med Kommissionens tjenestegrene; beklager, at der indtil videre ikke er nogen bæredygtige løsninger og procedurer for forelæggelse af de nødvendige finansielle oplysninger fra WBG til Unionens institutioner i hvert enkelt tilfælde; opfordrer WBG og Kommissionen til straks at nå frem til et tilfredsstillende resultat af drøftelserne på dette område; opfordrer Kommissionen til at underrette Parlamentet om udviklingen i disse drøftelser;

                  70.

                  er enigt med Kommissionen i, at det vil få konsekvenser for det fremtidige samarbejde med WBG, såfremt der ikke findes en holdbar løsning på leveringen af de nødvendige finansielle oplysninger fra WBG til den relevante EU-institution; opfordrer Kommissionen til at indstille sine tilskuds- og bidragsaftaler med WBG, hvis ikke der findes en løsning;

         Investeringsfaciliteten

                  71.

                  minder om, at de midler, der blev bevilget til investeringsfaciliteten fra den 9. og 10. EUF, beløb sig til i alt 3 185,5 mio. EUR til AVS-lande og OLT'er;

                  72.

                  gentager sin beklagelse over, at investeringsfaciliteten ikke er omfattet af Revisionsrettens revisionserklæring eller Parlamentets dechargeprocedure, selv om transaktionerne udføres af EIB på vegne af og for Unionens risiko ved hjælp af EUF's midler;

                  73.

                  glæder sig over det gode samarbejde mellem EIB's ledelse og Parlamentet i forbindelse med den årlige dechargeprocedure vedrørende EUF i form af drøftelser i forbindelse med udvalgsmøder;

                  74.

                  glæder sig over, at den nye ramme for resultatmåling (REM) blev indført den 1. januar 2012 for alle transaktioner uden for Unionen, hvilket vil gøre det muligt med en forudgående vurdering af det forventede bidrag til Unionens og landenes udviklingsmål (søjle 1), den forventede kvalitet og resultat af transaktionerne, herunder projektets økonomiske, sociale, miljømæssige og institutionelle resultater (søjle 2) og EIB's forventede additionalitet i forhold til markedsalternativer (søjle 3) såvel som for overvågning af indikatorer, indtil projektet er fuldt ud gennemført og operationelt, og de første udviklingsresultater kan måles; forventer, at EIB præsenterer den første vurdering af REM i forbindelse med dechargeproceduren for regnskabsåret 2012;

                  75.

                  gentager sin opfordring til EIB om mere direkte at sammenkæde dens finansiering af projekter med fattigdomsbekæmpelse og opnåelse af 2015-målene, menneskerettigheder, demokrati, god regeringsførelse, virksomheders sociale ansvar, principper for anstændigt arbejde og miljøprincipper;

                  76.

                  glæder sig over EIB's erklærede mål om at sikre en restriktiv udlånspolitik for finansiering af nye kulfyrede og lignitfyrede kraftværker; opfordrer indtrængende EIB til at gennemføre denne politik;

                  77.

                  glæder sig over de skridt, som EIB har taget som reaktion på Parlamentets krav om mere gennemsigtighed i form af offentliggørelse af hvert nyt lån på EIB's websted, inden de godkendes af bestyrelsen med angivelse af hver finansiel formidler, som anvendes af EIB, på EIB's websted (herunder kontaktoplysninger), og anmoder formidlerne af EIB-lån til små og mellemstore virksomheder (SMV'er) om at etablere en særlig produktside på deres websted til brug for SMV'erne;

                  78.

                  gentager, at trepartsaftalen mellem Kommissionen, EIB og Revisionsretten definerer Revisionsrettens rolle med at kontrollere de europæiske udviklingsfonde, som forvaltes af EIB; gentager sin opfordring til Revisionsretten om at udarbejde en særberetning om effektiviteten og produktiviteten af de europæiske udviklingsfonde, som forvaltes af EIB, set fra et fattigdomsbekæmpelsesperspektiv;

                  79.

                  bemærker endvidere, at EIB's nuværende bestyrelse består af otte kvinder og tyve mænd; opfordrer medlemsstaterne til at overveje at nominere kandidater af begge køn med henblik på at opnå en mere kønsbalanceret repræsentation i EIB's bestyrelse;

         Opførelse af EUF på budgettet

                  80.

                  fremhæver behovet for forudsigelighed i bistanden og demokratisk kontrol, hvilket kun kan opnås, hvis EUF er en del af Unionens almindelige budget; fremhæver betydningen af, at en opførelse på budgettet ville nedbringe transaktionsomkostningerne og forenkle afrapporterings- og regnskabskravene ved, at der kun var ét sæt administrative regler og beslutningstagningsstrukturer i stedet for to; understreger, at en opførelse af EUF på budgettet ikke betyder, at de samlede udgifter til udviklingssamarbejde kan skæres ned;

                  81.

                  glæder sig over Kommissionens tilsagn (24) om at foreslå EUF's opførelse på budgettet i 2020, når Cotonouaftalen udløber; forventer, at Kommissionen lever op til dette tilsagn og træffer passende foranstaltninger for at lette EUF's indarbejdelse i Unionens budget, begyndende med den flerårige finansielle ramme efter 2020; er af den opfattelse, at der i lyset af den nuværende budgetmæssige og økonomiske krise er alt for høj risiko for, at opførelsen af EUF på budgettet vil føre til en nedgang i det samlede finansieringsniveau for samarbejde med AVS-partnerne; insisterer derfor på, at hvis man overvejer at opføre EUF på budgettet for den flerårige finansielle ramme for 2014-2020, at hele EUF's finansielle ramme som foreslået af Kommissionen (30,3 mia. EUR i 2011-priser) (25) overføres til udgiftsområde 4 — et globalt Europa, og at det ikke under nogen omstændigheder må benyttes som påskud til at reducere det overordnede udgiftsloft for EU's optræden udadtil generelt og udviklingsbistand i særdeleshed;

                  82.

                  glæder sig over Kommissionens tilsagn om at tilpasse Parlamentets kontrolbeføjelser i forhold til EUF til dem, det har i forhold til Unionens almindelige budget, i særdeleshed i forhold til instrumentet for udviklingssamarbejde; opfordrer indtrængende Kommissionen til snarest muligt at forelægge konkrete forslag i dette øjemed og indlede en dialog med henblik på at få fastsat de præcise metoder for Parlamentets fremtidige kontrol med den strategiske beslutningstagning i forbindelse med EUF.

         (1)  EUT C 344 af 12.11.2012, s. 243.

         (2)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 130.

         (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

         (4)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

         (5)  EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1 og EFT L 324 af 7.12.2001, s. 1.

         (6)  EUT L 109 af 26.4.2007, s. 33.

         (7)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

         (8)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

         (9)  EUT C 306 E af 15.12.2006, s. 373.

         (10)  EUT C 279 E af 19.11.2009, s. 100.

         (11)  EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

         (12)  EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

         (13)  EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

         (14)  Den ovennævnte årsberetning om den økonomiske forvaltning af den 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond (EUF'er) i 2011.

         (15)  EUT C 199 E af 7.7.2012, s. 37.

         (16)  Kommissionens meddelelse af 21. april 2010 om skat og udvikling — samarbejde med udviklingslandene om fremme af god forvaltningspraksis på skatteområdet.

         (17)  Ibidem.

         (18)  Den Europæiske Revisionsrets særberetninger nr. 1/2010 og nr. 13/2011.

         (19)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene: »Annual Report 2012 on the European Union's Development and external assistance policies and their implementation in 2011«, s. 67.

         (20)  Idem, s. 90.

         (21)  Idem, s. 113.

         (22)  Kommissionens meddelelse af 13. oktober 2011 med titlen »EU's fremtidige tilgang til budgetstøtte til tredjelande«.

         (23)  Som der blev anmodet om i punkt 52 i Parlamentets beslutning af 5. juli 2011 om EU's budgetstøtte til udviklingslande i fremtiden (Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0317) og punkt 42 i betænkningen om decharge for 2010.

         (24)  Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011 med titlen »Et budget for Europa 2020«.

         (25)  Ibidem.


Vigtig juridisk meddelelse

|

E1999C0429(01)

Godkendelse af statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61 og protokol 3, artikel 1, stk. 3, i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen (EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse)

EF-Tidende nr. C 117 af 29/04/1999 s. 0005 - 0005

Godkendelse af statsstøtte i henhold til EØS-aftalens artikel 61 og protokol 3, artikel 1, stk. 3, i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen(EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse)(1999/C 117/05)Vedtagelsesdato: 16.12.1998Medlemsstat: IslandSag nr.: 98-001Titel: Ny venturefondFormål: Fremme af udviklingen og væksten i den islandske økonomi gennem deltagelse i innovative investeringsprojekter og støtte til udviklings- og marketingprojekterRetsgrundlag: Lov nr. 61/1997 om en ny venturefond ("Lög um Nýsköpunarsjóð atvinnulífsins") og tilhørende gennemførelsesbestemmelserRammebeløb: - Basisfond (fond med revolverende midler) 4 mia. ISK (ca. 48,8 mio. ECU)- Initiativfond (revolverende egenkapitalfond) 1 mia. ISK (ca. 12,2 mio. ECU)- Afdeling for produktudvikling og marketing 700 mio. ISK (planlagt) (ca. 8,5 mio. ECU)Støtteintensitet: - Kapitalindskud og undtagelsesvis lån og sikkerhedsstillelser ved Basisfonden (ikke støtte)- Kapitalindskud ved Initiativfonden (ikke støtte)- Tilskud ydet af Basisfonden og afdelingen for produktudvikling og marketing, som hovedregel inden for de minimis-støttens grænser. I de tilfælde, hvor støtten er større end de minimis-støtten, skal den følge støttereglerne for enten SMV'er eller F& UVarighed: Ubestemt tid, undtagen for afdelingen for produktudvikling og marketing, som kun skal fungere indtil udgangen af år 2000, hvorefter dens aktiver skal overgå til Basisfonden. Initiativfonden skal opløses inden for ti år, og dens aktiver skal overføres til statskassenBetingelser: Der skal i hvert enkelt tilfælde gives forhåndsmeddelelse om tilskud til sektorer, som ikke er omfattet af de minimis-reglen (værftsindustri, EKSF-stålindustri og transport); dette gælder også støtte, som omfattes af retningslinjerne for redning og omstrukturering af virksomheder i vanskeligheder. Der fremlægges en årsberetning om venturefondens aktiviteter


               11.4.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 117/3

         Vedtagelse af Kommissionens afgørelse om Den Tjekkiske Republiks meddelelse af en national overgangsplan, der er omhandlet i artikel 32 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner
   (2015/C 117/03)
   Den 10. april 2015 vedtog Kommissionen afgørelse C(2015) 2298 om Den Tjekkiske Republiks meddelelse af en national overgangsplan, der er omhandlet i artikel 32 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner (1).
   Dokumentet findes på følgende internetadresse: https://circabc.europa.eu/w/browse/36205e98-8e7a-47d7-808d-931bc5baf6ee

      (1)  EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17.


title: 2005/526/EF: Rådets afgørelse af 2. juni 2005 om indgåelse af en rammeaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kroatien om de generelle principper for Republikken Kroatiens deltagelse i fællesskabsprogrammer

text:
               22.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 192/82

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 2. juni 2005
   om indgåelse af en rammeaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kroatien om de generelle principper for Republikken Kroatiens deltagelse i fællesskabsprogrammer
   (2005/526/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, navnlig artikel 13, 71, 80, 95, 127, 137, 149, 150, 151, 152, 153, 157, 166, 175, 280 og 308, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, andet punktum, artikel 300, stk. 3, andet afsnit, og artikel 300, stk. 4,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)(2)(3)(4)(5)(6)(7)(8)(9)(10)

               Det Europæiske Råd i Thessaloniki i juni 2003 godkendte »Thessaloniki-dagsordenen for det vestlige Balkan: på vej mod europæisk integration«, ifølge hvilken fællesskabsprogrammerne skal åbnes for landene i stabiliserings- og associeringsprocessen efter de samme principper som for kandidatlandene.Kommissionen anbefaler i sin meddelelse »Forberedelse af de vestlige Balkanlandes deltagelse i Fællesskabets programmer og agenturer«, at der indgås en rammeaftale med henholdsvis Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Serbien og Montenegro om de generelle principper for disse landes deltagelse i fællesskabsprogrammer.I overensstemmelse med de forhandlingsdirektiver, der blev vedtaget af Rådet den 29. april 2004, har Kommissionen på Fællesskabets vegne ført forhandlinger med Republikken Kroatien om en rammeaftale om de generelle principper for Republikken Kroatiens deltagelse i fællesskabsprogrammer.Aftalen blev med forbehold af senere indgåelse undertegnet på Fællesskabets vegne den 22. november 2004 i Bruxelles.For visse af de programmer, der er omfattet af aftalen, indeholder traktaten ingen anden hjemmel end artikel 308.De specifikke betingelser og vilkår, herunder det finansielle bidrag, for Republikken Kroatiens deltagelse i fællesskabsprogrammer fastsættes af Kommissionen på Fællesskabets vegne. Kommissionen bør med henblik herpå bistås af et særligt udvalg oprettet af Rådet.Republikken Kroatien kan anmode om finansiel bistand til at deltage i fællesskabsprogrammer i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 3906/89 af 18. december 1989 om økonomisk bistand til andre lande i Central- og Østeuropa (2) eller i medfør af lignende fremtidige forordninger om ekstern bistand fra Fællesskabet til Republikken Kroatien.Rammeaftalen tilføjes som protokol til og udgør en integrerende del af stabiliserings- og associeringsaftalen (SAA) mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side, som trådte i kraft den 1. februar 2005.Aftalens anvendelse bør regelmæssigt gennemgås.Aftalen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Rammeaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kroatien om de generelle principper for Republikken Kroatiens deltagelse i fællesskabsprogrammer godkendes på Fællesskabets vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse (3).
   Artikel 2
   1.   Kommissionen bemyndiges til på Fællesskabets vegne at fastsætte de specifikke betingelser og vilkår, herunder det finansielle bidrag, for Republikken Kroatiens deltagelse i hvert enkelt program. Kommissionen bistås i denne opgave af et særligt udvalg oprettet af Rådet.
   2.   Hvis Republikken Kroatien anmoder om ekstern bistand, anvendes de procedurer, der er fastsat i forordning (EF) nr. 3906/89, eller som fastsættes i lignende fremtidige forordninger om ekstern bistand fra Fællesskabet til Republikken Kroatien.
   Artikel 3
   Senest tre år efter aftalens ikrafttræden og hvert tredje år derefter vurderer Kommissionen aftalens gennemførelse og aflægger rapport herom til Rådet. Rapporten ledsages eventuelt af hensigtsmæssige forslag.
   Artikel 4
   Formanden for Rådet fremsender på Fællesskabets vegne den meddelelse, der er omhandlet i artikel 10 i aftalen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 2. juni 2005.

            På Rådets vegne

         L. FRIEDEN

            Formand

      (1)  Samstemmende udtalelse af 10. maj 2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EFT L 375 af 23.12.1989, s. 11. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2257/2004 (EUT L 389 af 30.12.2004, s. 1).

      (3)  Se s. 8 i denne EUT.


title: 2006/830/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 27. april 2006 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2004

text:
               6.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 340/90

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 27. april 2006
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2004
   (2006/830/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2004 (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2004 med Miljøagenturets svar (2),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 14. marts 2006 (5972/2006 — C6-0093/2006),

               —

               der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til forordning (EØF) nr. 1210/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (4), særlig artikel 13,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A6-0098/2006),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Miljøagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2004;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i den vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der udgør en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Miljøagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 269 af 28.10.2005, s. 13.

      (2)  EUT C 332 af 28.12.2005, s. 37.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 120 af 11.5.1990, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1641/2003 (EUT L 245 af 29.9.2005, s. 1).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1261/2005 (EUT L 201 af 2.8.2005, s. 3).


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2016/1495 af 28. april 2016 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2014

text:
               14.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 246/187

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2016/1495
   af 28. april 2016
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2014
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2014,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsåret 2014 med centrets svar (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2014 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2016 om decharge til centret for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2014 (05584/2016 — C8-0062/2016),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse (4), særlig artikel 12a,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A8-0082/2016),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse decharge for gennemførelsen af centrets budget for regnskabsåret 2014;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 409 af 9.12.2015, s. 39.

      (2)  Se fodnote 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EFT L 39 af 13.2.1975, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: 2012/400/EU: Rådets afgørelse af 10. juli 2012 om den holdning som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg til ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder

text:
               18.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 188/4

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 10. juli 2012
   om den holdning som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg til ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
   (2012/400/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 46 og 48 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Protokol 31 til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) indeholder særlige bestemmelser og ordninger vedrørende samarbejdet på særlige områder ud over de fire friheder.

               (2)

               Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter til at omfatte aktiviteter ud over de fire friheder, herunder samarbejde om fri bevægelighed for arbejdstagere, koordinering af socialsikringssystemer og foranstaltninger for migranter, herunder migranter fra tredjelande.

               (3)

               Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (4)

               Unionens holdning i Det Blandede EØS-udvalg bør baseres på det udkast til afgørelse, som er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg til den foreslåede ændring af protokol 31 til EØS-aftalen, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, som er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2012.

            På Rådets vegne

         V. SHIARLY

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

      UDKAST
      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …/2012
      af
      om ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Protokol 31 til EØS-aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. …/… af …. (1).

                  (2)

                  Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter til at omfatte samarbejde om fri bevægelighed for arbejdstagere, koordinering af socialsikringssystemer og foranstaltninger for migranter, herunder migranter fra tredjelande.

                  (3)

                  Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2012 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Artikel 5 i protokol 31 til EØS-aftalen ændres således:

                  1)

                  Følgende stykke indsættes efter stk. 11:
                  »12.   EFTA-staterne deltager fra den 1. januar 2012 i aktioner finansieret over følgende budgetposter i Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2012:

                              —

                                 Budgetpost 04 01 04 08:»Fri bevægelighed for arbejdstagere, koordinering af socialsikringssystemerne og foranstaltninger for indvandrere, herunder indvandrere fra tredjelande - udgifter til den administrative forvaltning«.

                              —

                                 Budgetpost 04 03 05:»Fri bevægelighed for arbejdstagere, koordinering af socialsikringssystemerne og foranstaltninger for indvandrere, herunder indvandrere fra tredjelande«.«

                  2)

                  I stk. 5 erstattes »og i det program, der er nævnt i tolvte led, fra 1. januar 2009« med »i det program, der er nævnt i tolvte led, fra 1. januar 2009 og i de aktioner, som finansieres over budgetposterne for regnskabsåret 2012, der er nævnt i stk. 12, fra 1. januar 2012«.

                  3)

                  I stk. 6 og 7 erstattes »stk. 8« med »stk. 8 og 12«.

            Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft dagen efter den seneste meddelelse til Det Blandede EØS-udvalg i henhold til EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
      Den finder anvendelse fra den 1. januar 2012.
      Artikel 3
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i …, den …

               På Det Blandede EØS-udvalg vegne

               Formand

               Sekretærer for Det Blandede EØS-udvalg

         (1)  EUT L …

         (2)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/870 af 24. maj 2016 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om fastsættelse for en periode på fire år af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Mauretanien

text:
               2.6.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 145/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/870
   af 24. maj 2016
   om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om fastsættelse for en periode på fire år af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Mauretanien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), og artikel 218, stk. 7,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 30. november 2006 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 1801/2006 om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Mauretanien (2) (»partnerskabsaftalen«).

               (2)

               Den seneste protokol om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i partnerskabsaftalen, udløb den 16. december 2014.

               (3)

               Unionen og Den Islamiske Republik Mauretanien har ført forhandlinger om en ny protokol (3) til partnerskabsaftalen (»protokollen«).

               (4)

               Protokollen blev undertegnet i overensstemmelse med afgørelse (EU) 2015/2191 (4) og finder midlertidig anvendelse fra den 16. november 2015.

               (5)

               Ved partnerskabsaftalens artikel 10 nedsættes der en blandet komité, der skal kontrollere anvendelsen af partnerskabsaftalen og sikre dens gennemførelse. I overensstemmelse med protokollen kan Den Blandede Komité desuden godkende visse ændringer af protokollen. Med henblik på at lette godkendelsen af sådanne ændringer er det hensigtsmæssigt at bemyndige Kommissionen til under nærmere bestemte betingelser at godkende dem ved en forenklet procedure —

               (6)

               Protokollen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen om fastsættelse for en periode på fire år af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Mauretanien, godkendes hermed på Unionens vegne (5).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den meddelelse, der er omhandlet i protokollens artikel 17.
   Artikel 3
   Med forbehold af bestemmelserne og betingelserne i bilaget til denne afgørelse bemyndiges Europa-Kommissionen til inden for Den Blandede Komité og på Unionens vegne at godkende ændringer af protokollen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. maj 2016.

            På Rådets vegne

         A.G. KOENDERS

            Formand

      (1)  Godkendelse af 10. maj 2016 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Rådets forordning (EF) nr. 1801/2006 af 30. november 2006 om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Mauretanien (EUT L 343 af 8.12.2006, s. 1).

      (3)  Protokollen om fastsættelse for en periode på fire år af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Mauretanien (EUT L 315 af 1.12.2015, s. 3).

      (4)  Rådets afgørelse (EU) 2015/2191 af 10. november 2015 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af protokollen om fastsættelse for en periode å fire år af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Mauretanien (EUT L 315 af 1.12.2015, s. 1).

      (5)  Protokollen er offentliggjort i EUT L 315 af 1.12.2015 sammen med afgørelsen om undertegnelse.

      BILAG

         Bemyndigelsens omfang og procedure for fastlæggelse af Unionens holdning i Den Blandede Komité

                  1.

                  Kommissionen bemyndiges til at forhandle med Den Islamiske Republik Mauretanien og i givet fald, forudsat at betingelserne i punkt 3 i dette bilag er opfyldt, at godkende ændringer af protokollen med hensyn til følgende spørgsmål:

                              a)

                              revision af fiskerimulighederne i overensstemmelse med protokollens artikel 5 og 6

                              b)

                              afgørelse om reglerne for sektorstøtten i overensstemmelse med protokollens artikel 3 og bilag 2

                              c)

                              betingelserne for fiskeri i overensstemmelse med protokollens artikel 5 og 6.

                  2.

                  I Den Blandede Komité skal Unionen

                              a)

                              handle i overensstemmelse med de mål, som Unionen forfølger inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik

                              b)

                              følge Rådets konklusioner af 19. marts 2012 om meddelelsen om den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension

                              c)

                              fremme holdninger, der er forenelige med de relevante regler, som er vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer.

                  3.

                  Når en afgørelse om ændringer af protokollen som nævnt i punkt 1 forventes at blive vedtaget på et møde i Den Blandede Komité, træffes de nødvendige foranstaltninger, så den holdning, der skal indtages på Unionens vegne, tager de seneste statistiske, biologiske og andre relevante oplysninger, der er fremsendt til Kommissionen, i betragtning.
                  Med henblik herpå og på grundlag af disse oplysninger fremsender Kommissionens tjenestegrene rettidigt inden det relevante møde i Den Blandede Komité et dokument med enkelthederne i Unionens foreslåede holdning, til Rådet eller dets forberedende organer med henblik på drøftelse og godkendelse.
                  Med hensyn til de spørgsmål, der er nævnt i punkt 1, litra a), godkender Rådet Unionens påtænkte holdning med kvalificeret flertal. I andre tilfælde betragtes Unionens påtænkte holdning i det forberedende dokument som godkendt, medmindre et bestemt antal medlemsstater svarende til et blokerende mindretal gør indsigelse på et møde i Rådets forberedende organ eller senest 20 dage efter modtagelsen af det forberedende dokument afhængigt af, hvad der indtræffer først. I tilfælde af indsigelse henvises sagen til Rådet.
                  Hvis det på senere møder, herunder på stedet, er umuligt at nå til enighed, således at Unionens holdning tager hensyn de nye elementer, henvises sagen til Rådet eller dets forberedende organer.

                  4.

                  Kommissionen opfordres til rettidigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger til opfølgning af Den Blandede Komités afgørelse, herunder eventuelt offentliggørelse af den relevante afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende og forelæggelse af alle de forslag, der er nødvendige for at gennemføre denne afgørelse.


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2016/2156 af 27. oktober 2016 om afslutning af regnskaberne for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2014

text:
               8.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 333/58

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2016/2156
   af 27. oktober 2016
   om afslutning af regnskaberne for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2014
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2014,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2014 med fællesforetagendets svar (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2014 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2016 om meddelelse af decharge til fællesforetagendet for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2014 (05587/2016 — C8-0058/2016),

               —

               der henviser til sin afgørelse af 28. april 2016 (3) om udsættelse af afgørelsen om decharge for regnskabsåret 2014 og svarene fra den administrerende direktør for fællesforetagendet ECSEL (efterfølger til fællesforetagenderne ENIAC og Artemis),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 209,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 72/2008 af 20. december 2007 om oprettelse af fællesforetagendet ENIAC (5),

               —

               der henviser til Rådets forordning (EU) nr. 561/2014 af 6. maj 2014 om oprettelse af fællesforetagendet ECSEL (6), særlig artikel 12,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (7),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 110/2014 af 30. september 2013 om en finansforordningsmodel for offentlig-private partnerskabsorganer, jf. artikel 209 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (8),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag V,

               —

               der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A8-0264/2016),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for fællesforetagendet ENIAC for regnskabsåret 2014;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for fællesforetagendet ECSEL (efterfølger til fællesforetagenderne ENIAC og Artemis), Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 422 af 17.12.2015, s. 25.

      (2)  EUT C 422 af 17.12.2015, s. 26.

      (3)  EUT L 246 af 14.9.2016, s. 432.

      (4)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (5)  EUT L 30 af 4.2.2008, s. 21.

      (6)  EUT L 169 af 7.6.2014, s. 152.

      (7)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (8)  EUT L 38 af 7.2.2014, s. 2.


Avis juridique important

|

32001D0511

2001/511/EF: Rådets afgørelse af 27. juni 2001 om yderligere ekstraordinær finansiel bistand til Kosovo

EF-Tidende nr. L 183 af 06/07/2001 s. 0042 - 0043

Rådets afgørelseaf 27. juni 2001om yderligere ekstraordinær finansiel bistand til Kosovo(2001/511/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionen har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg inden fremlæggelsen af sit forslag.(2) De Forenede Nationers Sikkerhedsråd vedtog den 10. juni 1999 resolution 1244 (1999), der tager sigte på, i afventning af en endelig løsning, at tilvejebringe en betydelig autonomi og et betydeligt selvstyre i Kosovo inden for Forbundsrepublikken Jugoslavien.(3) Det internationale samfund har på basis af resolution 1244 (1999) oprettet en international sikkerhedsstyrke (KFOR) og en civil overgangsadministration, De Forenede Nationers mission i Kosovo ("United Nations Interim Administration Mission in Kosovo" (UNMIK)).(4) UNMIK består af fire komponenter ("søjler"), og Den Europæiske Union har påtaget sig lederrollen(2) for søjle IV, hvorunder økonomisk genopbygning hører.(5) UNMIK har taget skridt til at inddrage de vigtigste politiske partier og etniske grupper i Kosovo i sine aktiviteter og fortsætter hermed.(6) UNMIK, og især søjle IV, har gjort betydelige fremskridt med at etablere institutionelle, retlige og politiske rammer, der kan føre til en sund økonomi baseret på markedsprincipper. Den har tilvejebragt et fungerende bank- og betalingssystem og fremmet udviklingen af den private sektor. UNMIK har også gjort fremskridt med at udvide indtægtsgrundlaget og holde udgifterne under kontrol.(7) UNMIK har oprettet en central budgetadministration ("Central Fiscal Authority" (CFA)), som har tilvejebragt gennemsigtige regnskabsprocedurer med henblik på forvaltningen af Kosovos budget.(8) På basis af skøn fra UNMIK fremlagt efter aftale med Den Internationale Valutafond (IMF) har Kosovo behov for ekstern bistand, hvis det skal gøre yderligere fremskridt med etableringen af en sund markedsøkonomi og en civil administration. Det skønnes, at der vil blive behov for ekstraordinær ekstern finansiel bistand på omkring 90 mio. EUR frem til udgangen af 2001.(9) UNMIK har fremsat anmodning om ekstraordinær finansiel bistand. Det internationale samfund finder, at ydelse af en ekstern budgetstøtte, som fordeles retfærdigt mellem donorerne, er af afgørende betydning som et bidrag til at dække det resterende finansieringsbehov, der er konstateret under det budget, UNMIK har udarbejdet for Kosovo.(10) Kosovo er ikke i stand til at optage lån hverken indenlandsk eller på det internationale finansielle marked, og det er ikke berettiget til medlemskab af de internationale finansielle institutioner og kan derfor ikke komme i betragtning til finansiel bistand under deres programmer.(11) Selv om der meget hurtigt efter konflikten på ny er kommet gang i den økonomiske aktivitet, står Kosovo på et lavt økonomisk udviklingsstade, og dets BNP pr. indbygger skønnes at være et af de laveste i regionen og i Europa.(12) Kosovos aktuelle lave økonomiske udviklingsstade er resultatet af mange års misrøgt og konfliktrelateret skade, som ikke kan overvindes hurtigt, men kræver en stabil bistand gennem et betydeligt tidsrum, så der kan opbygges levedygtige institutioner og sikres en varig økonomisk vækst.(13) Fællesskabet fandt det passende at medvirke til at lette Kosovos finansielle byrde under de exceptionelt vanskelige betingelser og ydede allerede i henhold til Rådets afgørelse 2000/140/EF(3) finansiel bistand, der udgjorde 35 mio. EUR i form af gavebistand i 2000.(14) Finansiel bistand fra Fællesskabet i samarbejde med andre donorer i form af ren gavebistand, som skal stilles til rådighed for UNMIK til støtte for befolkningen i Kosovo, er fortsat en passende foranstaltning.(15) Den finansielle bistand berører ikke budgetmyndighedens beføjelser og vil være en del af den samlede bistandsbevilling til Kosovo og ydes derfor med forbehold af, at der er disponible midler på det almindelige budget.(16) Den ekstraordinære finansielle bistand bør forvaltes af Kommissionen i samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg.(17) Traktaten indeholder ikke anden hjemmel til vedtagelse af denne afgørelse end artikel 308 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 11. Ud over den finansielle bistand, som Rådet ved afgørelse 2000/140/EF allerede traf beslutning om at yde den 14. februar 2000, stiller Fællesskabet samtidig med de øvrige donorers bidrag en ekstraordinær finansiel bistand i form af ren gavebistand på op til 30 mio. EUR til rådighed for UNMIK med henblik på at lette den finansielle situation i Kosovo, bane vejen for oprettelsen og videreførelsen af basale administrative funktioner og støtte udviklingen af sunde økonomiske rammer.2. Denne bistand forvaltes af Kommissionen i nært samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og på en måde, der er i overensstemmelse med aftaler eller andre ordninger indgået mellem IMF og UNMIK eller enhver anden internationalt anerkendt myndighed i Kosovo.Artikel 21. Kommissionen bemyndiges til i nært samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg at aftale de økonomiske betingelser i tilknytning til bistanden med UNMIK. Disse betingelser skal være i overensstemmelse med de aftaler, der er nævnt i artikel 1, stk. 2.2. Kommissionen kontrollerer med regelmæssige mellemrum i samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og i koordination med IMF og Verdensbanken, at den økonomiske politik i Kosovo er i overensstemmelse med formålene med bistanden, og at de økonomisk-politiske betingelser i tilknytning til bistanden overholdes.Artikel 31. Bistanden stilles til rådighed for UNMIK i mindst to rater. Med forbehold af bestemmelserne i artikel 2 frigives første rate på basis af et aftalememorandum mellem UNMIK og Fællesskabet.2. Med forbehold af artikel 2 frigives anden og eventuelle yderligere rater på grundlag af tilfredsstillende resultater med opfyldelsen af de økonomiske betingelser, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, og tidligst tre måneder efter frigivelsen af den foregående rate.3. Midlerne stilles til rådighed for UNMIK via den centrale budgetadministration ("Central Fiscal Authority" (CFA)) og tjener udelukkende til støtte for Kosovos budgetbehov.Artikel 4Alle relaterede udgifter, som Fællesskabet pådrager sig i forbindelse med afslutningen og udførelsen af den transaktion, denne afgørelse vedrører, bæres af UNMIK, hvis dette er passende.Artikel 5Kommissionen sender en årlig rapport til Europa-Parlamentet og Rådet, der skal indeholde en vurdering af gennemførelsen af denne afgørelse.Udfærdiget i Luxembourg, den 27. juni 2001.På Rådets vegneB. RosengrenFormand(1) Udtalelse af 14. juni 2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(2) International civil tilstedeværelse i Kosovo: Rapport fra generalsekretæren i henhold til afsnit 10 i Sikkerhedsrådets resolution 1244 (1999), S/1999/672 af 12. juni 1999, II.5.(3) EFT L 47 af 19.2.2000, s. 28.