Avis juridique important

|

31994D0023

94/23/EF: Kommissionens afgørelse af 17. januar 1994 om fælles procedureregler for de europæiske tekniske godkendelser

EF-Tidende nr. L 017 af 20/01/1994 s. 0034 - 0040 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 25 s. 0235  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 25 s. 0235

KOMMISSIONENS AFGOERELSE af 17. januar 1994 om faelles procedureregler for de europaeiske tekniske godkendelser (94/23/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets direktiv 89/106/EOEF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer (1), saerlig bilag II, og ud fra foelgende betragtninger:  Ifoelge naevnte direktivs artikel 8 kan en europaeisk teknisk godkendelse blandt andet gives til varer, for hvilke der hverken foreligger en harmoniseret eller national standard, og til varer, som afviger betydeligt fra harmoniserede eller anerkendte  nationale standarder;  det er fastsat, at indgivelsen af ansoegninger samt behandlingen og udstedelsen af godkendelser foretages efter faelles procedureregler; i bilag II til ovennaevnte direktiv er det endvidere fastsat, at de faelles procedureregler vedtages af Kommissionen paa  grundlag af en udtalelse fra udvalget i overensstemmelse med direktivets artikel 20;  det udvalg, der er omhandlet i direktivet, afgav positiv udtalelse om disse faelles regler paa dets moede den 22. april 1993 i overensstemmelse med den fremgangsmaade, der er fastsat i naevnte direktiv - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Eneste artikel  Indgivelsen af ansoegninger om samt behandlingen og udstedelsen af europaeiske tekniske godkendelser som omhandlet i 89/106/EOEF foretages efter de faelles procedureregler, der er fastsat i bilaget til denne afgoerelse.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 17. januar 1994.  Paa Kommissionens vegne Martin BANGEMANN Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 40 af 11. 2. 1989, s. 12.      BILAG   FAELLES PROCEDUREREGLER FOR ANSOEGNING OM SAMT UDARBEJDELSE OG UDSTEDELSE AF EUROPAEISKE TEKNISKE GODKENDELSER  0. Introduktion 0.1. Disse faelles regler fastsaetter, hvilke procedurer der skal benyttes ved ansoegning om samt udarbejdelse og udstedelse af europaeiske tekniske godkendelser, som omhandlet i bilag II, punkt 3 til Raadets direktiv 89/106/EOEF af 21. december 1988 om  indbyrdes tilnaermelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om byggevarer (1), i det foelgende benaevnt »direktivet«.  0.2. EOTA er en sammenslutning af de godkendelsesorganer, der er udpeget af EF-medlemsstaterne til at udstede europaeiske tekniske godkendelser (ETA'er) i henhold til direktivet.  1. Generelle regler 1.1. EOTA's sekretariat foerer en opdateret liste over udstedte ETA'er. Listen offentliggoeres mindst én gang om aaret.  1.2. EOTA's tekniske raad er ansvarligt for nedsaettelsen af de noedvendige udvalg til at planlaegge og koordinere udarbejdelsen af ETA'er.  1.3. Godkendelsesorganerne offentliggoer de af dem udstedte ETA'er paa deres respektive officielle sprog.  1.4. Problemer i forbindelse med direktivet, som ikke kan loeses af EOTA's Eksekutivkommission, videregives til afgoerelse i Kommissionen for De Europaeiske Faellesskaber (herefter kaldt »EF-Kommissionen«).  2. Regler vedroerende ansoegning om en ETA 2.1. En ansoegning om en europaeisk teknisk godkendelse kan indgives af en fabrikant eller en i Faellesskabet etableret agent, i det foelgende benaevnt »ansoegeren«. Agenten skal vaere specielt udpeget af fabrikanten til at handle paa hans vegne.  2.2. Ansoegningen kan sendes til et hvilket som helst af de EOTA-organer, der er ansvarlige for det relevante omraade. Det er dog ikke tilladt at stile en ansoegning om den samme byggevare til mere end ét organ.  2.3. Naar der indgives en ansoegning i henhold til denne artikel, bemyndiger ansoegeren det godkendelsesorgan, hvortil han har stilet ansoegningen, til at informere EF-Kommissionen, de oevrige EOTA-organer samt EOTA's sekretariat om indholdet af ansoegningen.   2.4. Foer ansoegeren indsender sin ansoegning, modtager han - efter anmodning og efter at have tilsendt godkendelsesorganet de af dette oenskede oplysninger - information vedroerende:   - godkendelsesproceduren  - godkendelsesorganets skoen over det noedvendige tidsforbrug til godkendelsesproceduren for den paagaeldende vare  og  - den anslaaede pris for behandling af sagen og betalingsbetingelserne.   I tilfaelde af, at emneomraadet ikke allerede er godkendt som egnet for en ETA, eller hvor der er tale om en vare, der adskiller sig vaesentligt fra de harmoniserede standarder eller anerkendte nationale standarder, vil de ovennaevnte oplysninger kun blive  givet ansoegeren efter en beslutning om, hvorvidt det er muligt at udstede en ETA, truffet efter fremgangsmaaden i punkt 3.2.   Beslutningen vil blive meddelt ansoegeren.  2.5. Til ansoegningen benyttes et standardskema (se tillaeg 1), der udfyldes paa sproget i den medlemsstat, hvor godkendelsesorganet er beliggende, medmindre andet er aftalt med godkendelsesorganet.  2.6. Ansoegningen skal vedlaegges en beskrivelse af byggevaren, specifikationer, tegninger og proevningsrapporter, som detaljeret redegoer for varen og dens paataenkte anvendelse.  2.7. I ansoegningesskemaet skal ansoegeren angive alle produktionssteder. Han skal sikre, at disse steder kan besigtiges i arbejdstiden af godkendelsesorganet eller dets repraesentant med henblik paa udstedelsen af en ETA.  2.8. Godkendelsesorganet skal inden for to maaneder anerkende modtagelsen af ansoegningen og bekraefte, at det vil ivaerksaette procedurerne (se standardskema i tillaeg 2).   Hvis ansoegningen fastslaas, skal godkendelsesorganet angive aarsagerne hertil.   Ansoegeren kan herefter ansoege hos et andet godkendelsesorgan.  2.9. Godkendelsesorganet skal oplyse ansoegeren om, hvilke dokumenter, proevningsresultater, beregninger m.v. han skal tilvejebringe, for at godkendelsesorganet kan vurdere varens egnethed til dens paataenkte anvendelse.   Det er ansoegerens pligt at forsyne godkendelsesorganet med de noedvendige dokumenter og at vaere godkendelsesorganet behjaelpelig ved vurderingen af varen.  2.10. EOTA-organerne skal tage de noedvendige forholdsregler for at sikre fortroligheden omkring vigtige informationer, som kommer til deres kendskab under udoevelsen af deres virksomhed.  2.11. Ansoegeren skal paa juridisk bindende vis bekraefte, at han vil betale alle omkostninger i forbindelse med godkendelsesproceduren og udarbejdelsen af tilhoerende dokumenter i overensstemmelse med de nationale regler.  2.12. Hvis ansoegeren ikke opfylder sine forpligtelser som beskrevet i dette dokument, kan godkendelsesorganet annullere ansoegningen efter en passende tid.  3. Regler vedroerende udstedelse af en ETA 3.0. ETA'en vedroerer udelukkende de af varens egenskaber, som har relation til de vaesentlige krav som defineret i direktivets bilag I og i de i direktivets artikel 3, stk. 3 naevnte basisdokumenter. Kun disse egenskaber angaar CE-maerkningen.   Hvis andre egenskaber tages i betragtning, skal de hertil svarende bedoemmelser klart adskilles fra de bedoemmelser, der angaar de vaesentlige krav, efter aftale mellem EOTA-medlemmerne. Saadanne bedoemmelser er frivillige.   Opstillingen af en ETA skal svare til den »almindelige opstilling«, der er vedtaget af EF-Kommissionen.  3.1. Udstedelse af en ETA paa basis af en ETA-retningslinje (jf. direktivets artikel 9, stk. 1) 3.1.1. Indhold og opstilling af en ETA skal svare til den relevante ETA-retningslinje.  3.1.2. Det godkendelsesorgan, som udsteder ETA'en, sender den til:   - alle oevrige EOTA-organer  - EOTA's sekretariat, som sender en kopi til EF-Kommissionen.  3.1.3. I en overgangsperiode, som EOTA fastsaetter individuelt for hver ETA-retningslinje, forelaegges ETA-udkastet med bilag (proevningsresultaterne) til forudgaaende hoering hos de relevante EOTA-organer (1) og EOTA's sekretariat for at sikre  sammenligneligheden af ETA'er udstedt af godkendelsesorganerne. Kommentarer skal fremsaettes inden to maaneder.  3.1.4. Hvis EF-Kommissionen i henhold til direktivets artikel 5, stk. 1 og efter udtalelse fra Det Staaende Byggeudvalg paaviser en mangel i en udstedt ETA, der skyldes en mangel i en ETA-retningslinje, maa godkendelsesorganerne ikke udstede flere ETA'er  paa basis af naevnte ETA-retningslinje.  3.2. Udstedelse af en ETA uden en ETA-retningslinje (jf. direktivets artikel 9, stk. 2) 3.2.1. Indhold og opstilling af en ETA skal svare til den »almindelige opstilling«, der er vedtaget af EF-Kommissionen.  3.2.2. Et godkendelsesorgan, som modtager en forespoergsel i henhold til punkt 2.4 eller en ansoegning om en ETA for en vare af en type, der ikke tidligere har vaeret genstand for en ansoegning, skal foerst raadfoere sig med EOTA's tekniske raad om muligheden  for at give sin principtilslutning til udstedelsen af en ETA for denne vare samt for at benytte den foreslaaede procedure for overensstemmelsesattestering.   Hvis der i EOTA's tekniske raad opnaas konsensus om ansoegninger i henhold til direktivets artikel 8, stk. 2, litra a), sendes de fornoedne oplysninger, som EF-Kommissionen har udbedt sig, med godkendelse af EOTA's formand til EF-Kommissionen for at opnaa  befoejelse til at udstede ETA'er. Hvis der ikke kan opnaas konsensus i det tekniske raad, videregives sagen til Eksekutivkommissionen, som beslutter, hvorvidt den skal forelaegges EF-Kommissionen.   I tilfaelde af ansoegninger om ETA'er i henhold til direktivets artikel 8, stk. 2, litra b), afgoer Kommissionen paa basis af EOTA's vurdering og de relevante oplysninger, hvorvidt en vare af en type, der er omfattet af harmoniserede standarder eller  anerkendte nationale standarder, afviger vaesentligt fra disse, og der som foelge heraf kan udstedes en europaeisk teknisk godkendelse.  3.2.3. Hvis der opnaas enighed under punkt 3.2.2, skal det godkendelsesorgan, der har modtaget en ansoegning, have en forudgaaende droeftelse med de oevrige relevante EOTA-organer og redegoere for, hvorledes det har til hensigt at behandle ansoegningen,  herunder proevningsprogrammet, ydeevnekravene og maaden, hvorpaa overensstemmelsesattesteringen paataenkes gennemfoert.   Godkendelsesorganet skal tage hensyn til bemaerkninger fra de oevrige EOTA-organer.  3.2.4. Naar ansoegningen om en ETA vedroerer en vare af en type, for hvilken den i punkt 3.2.3 omhandlede procedure allerede er fastlagt, skal ETA'en baseres paa denne fastlagte procedure.  3.2.5. Foer udstedelse af en ETA sender godkendelsesorganet ETA-udkastet til de relevante EOTA-organer og til EOTA's sekretariat med ansoegerens dokumentation og beder om deres kommentarer inden for to maaneder.   ETA'en udstedes af godkendelsesorganet, naar alle relevante EOTA-organer skriftligt har erklaeret sig enige, idet der tages hensyn til direktivets bilag II, punkt 2, tredje punktum.   ETA'en rundsendes i overensstemmelse med punkt 3.1.2.   Hvis der er uafklarede problemer, saettes sagen paa det teniske raads dagsorden.   Hvis der opnaas konsensus i det tekniske raad, udstedes ETA'en af godkendelsesorganet.   Hvis der ikke kan opnaas konsensus, saettes sagen paa Eksekutivkommissionens dagsorden, og denne beslutter, hvad der videre skal ske.   Hvis der ikke kan opnaas konsensus i Eksekutivkommissionen, henvises sagen til Det Staaende Byggeudvalg via EF-Kommissionen (jf. direktivets artikel 9, stk. 2).  4. Tilbagekaldelse af en ETA 4.1. Godkendelsesorganet tilbagekalder en ETA, hvis EF-Kommissionen har informeret medlemsstaterne i henhold til direktivets artikel 5, stk. 1.  4.2. Godkendelsesorganet informerer de oevrige EOTA-organer og EOTA's sekretariatet om tilbagekaldelsen. EOTA's sekretariat informerer EF-Kommissionen.  5. AEndring af en ETA 5.1. AEndring af en ETA sker efter den normale ansoegningsprocedure. Ansoegningen stilles til det godkendelsesorgan, som har udstedt den ETA, der skal aendres.  5.2. Bestemmelserne i punkt 3.1 og 3.2 anvendes i overensstemmelse hermed: godkendelsesproceduren omfatter udelukkende de punkter, som aendringen direkte vedroerer.  5.3. Der udstedes en ny ETA, som erstatter den foregaaende.  6. Forlaengelse af gyldighedsperioden 6.1. I henhold til direktivets artikel 8, stk. 4, kan en ETA's gyldighedsperiode forlaenges med (normalt) fem aar, forudsat at EF-Kommissionen ikke har meddelt de paagaeldende godkendelsesorganer og/eller EOTA, at de betingelser, paa hvilke den oprindelige  ETA er udstedt, er aendret. Ansoegninger skal vaere skriftlige og vaere godkendelsesorganet i haende mindst seks maaneder foer udloebsdatoen.   Bestemmelserne i punkt 3.1 og 3.2 anvendes i overensstemmelse hermed.  6.2. Ansoegning om forlaengelse skal vedlaegges de relevante tekniske dokumenter, som ifoelge ETA-retningslinjerne er noedvendige ved en saadan forlaengelse. Hvis der ikke eksisterer saadanne ETA-retningslinjer, vil godkendelsesorganet, efter samraad med  EOTA-organerne, informere ansoegeren om, hvilke tekniske dokumenter der skal vedlaegges.  6.3. Ansvaret for saadanne forlaengelser ligger hos det organ, der udsteder dem, og behandlingen skal vaere lige saa fyldestgoerende som den oprindelige bedoemmelse.   Tillaeg 1  ANSOEGNING OM EUROPAEISK TEKNISK GODKENDELSE I HENHOLD TIL KAPITEL III I RAADETS DIREKTIV 89/106/EOEF  1. Ansoegningen sendes til:  (Navn paa det autoriserede godkendelsesorgan i henhold til kapitel III, artikel 10, i direktiv 89/106/EOEF).  2. Ansoeger:  (Fabrikanten eller dennes i Faellesskabet etablerede og autoriserede agent. Hvor ansoegningen fremsendes af en i Faellesskabet etableret agent, skal den vedlaegges en fuldmagt udstedt af fabrikanten).  3. Byggevaretype:  4. Varens handelsbetegnelse(r), som det skal fremgaa af godkendelsen:  5. Definition af byggevaren og dens anvendelsesomraade:  (Supplerende dokumenter skal fremsendes sammen med ansoegningen, jf. punkt 2.6 i de faelles procedureregler for ansoegning om samt udarbejdelse og udstedelse af europaeiske tekniske godkendelser).  6. Produktionssteder, hvor byggevaren vil blive fremstillet:  7. Ansoegerens erklaering:  Hermed erklaerer jeg (*) - at jeg ikke har ansoegt om en europaeisk teknisk godkendelse af den i punkt 3 og 4 omhandlede byggevare hos noget andet EOTA-organ (*) - at jeg har ansoegt om en europaeisk teknisk godkendelse af den i punkt 3 og 4 omhandlede byggevare hos  (navn paa andet EOTA-organ) Ansoegningen blev afslaaet - at jeg er indforstaaet med, at de oevrige EOTA-organer og EF-Kommissionen bliver informeret om ansoegningen - at jeg betaler omkostningerne i forbindelse med godkendelsesproceduren efter de nationale regler, der gaelder for det i punkt 1 naevnte godkendelsesorgan (jf. direktiv 89/106/EOEF, bilag II, punkt 6) - at jeg vil yde den noedvendige bistand under godkendelsesproceduren - at jeg vil sikre, at produktionsstederne til enhver tid kan besigtiges i arbejdstiden af godkendelsesorganet eller dets repraesentant med henblik paa udstedelse af ETA'en.   (sted og dato)    (autoriseret underskrift)  Tillaeg 2 (Navn og adresse paa det autoriserede godkendelsesorgan)  BEKRAEFTELSE PAA MODTAGELSE AF ANSOEGNING OM UDSTEDELSE AF EUROPAEISK TEKNISK GODKENDELSE I HENHOLD TIL RAADETS DIREKTIV 89/106/EOEF  1. Ansoegningen, som er fremsendt af     og dateret   (dato for ansoegningen) om en europaeisk teknisk godkendelse af byggevaren  (jf. punkt 3 og 4 i ansoegningen) accepteres hermed, og proceduren er ivaerksat.  2. Godkendelsesproceduren faar foelgende referencenummer:   3. Godkendelsesproceduren baseres paa:  - foelgende lovbestemmelser:   (lovbestemmelser, ved hjaelp af hvilke Raadets direktiv 89/106/EOEF er blevet gennemfoert i den nationale lovgivning) - de faelles procedureregler for ansoegning om samt udarbejdelse og udstedelse af europaeiske godkendelser - (det paagaeldende godkendelsesorgans bestemmelser, vedtaegter, kontrakttekster eller lignende, hvor det er paakraevet).  4. Godkendelsesprocedurens omkostning er fastsat paa basis af:      (takster, lovbestemmelser eller andre bestemmelser, der gaelder for godkendelsesorganet (med henvisning))  (sted og dato)    (autoriseret underskrift)   (1) EFT nr. L 40 af 11. 2. 1989, s. 12.  (2) Relevante EOTA-organer: organer udpeget af medlemsstaterne til at arbejde inden for det specielle emneomraade.  (3)() Saet x.


title: Rådets afgørelse 2013/497/FUSP af 10. oktober 2013 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran

text:
               12.10.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 272/46

         RÅDETS AFGØRELSE 2013/497/FUSP
   af 10. oktober 2013
   om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 26. juli 2010 afgørelse 2010/413/FUSP (1).

               (2)

               Kriterierne for udpegelse for så vidt angår restriktioner for indrejse i Unionen og indefrysning af midler, der omfatter personer og enheder, der har bistået udpegede personer eller enheder i at unddrage sig eller overtræde bestemmelserne i de relevante resolutioner fra De Forenede Nationers Sikkerhedsråd eller i afgørelse 2010/413/FUSP, bør tilpasses, således at personer og enheder, der selv har unddraget sig eller overtrådt disse bestemmelser, omfattes.

               (3)

               Afgørelse 2010/413/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2010/413/FUSP ændres således:

               1)

               Artikel 19, stk. 1, litra b) affattes således:

                           "b)

                           andre personer, der ikke er opført på listen i bilag I, men som er involveret i, har direkte tilknytning til eller yder støtte til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også ved at være involveret i indkøb af forbudte produkter, materiel, udstyr, varer og teknologi, eller personer, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, samt personer, der har unddraget sig eller overtrådt, eller som har bistået udpegede personer eller enheder med at unddrage sig eller overtræde bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) og UNSCR 1929 (2010) eller i denne afgørelse, samt andre medlemmer af IRGC og personer, der handler på vegne af IRGC eller IRISL, og personer der forsyner IRGC og IRISL, eller enheder der ejes eller kontrolleres af dem, med forsikring eller andre grundlæggende ydelser, som opført på listen i bilag II".

               2)

               Artikel 20, stk. 1, litra b), affattes således:

                           "b)

                           de personer og enheder, der ikke er omfattet af bilag I, men som er involveret i, har direkte tilknytning til eller yder støtte til Irans spredningsfølsomme nukleare aktiviteter eller til udvikling af fremføringsmidler til kernevåben, herunder også ved at være involveret i indkøb af forbudte produkter, varer, udstyr, materiel og teknologi, eller personer eller enheder, der handler på deres vegne eller efter deres anvisninger, eller enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, herunder ved hjælp af ulovlige midler, eller personer og enheder, der har unddraget sig eller overtrådt, eller som har bistået udpegede personer eller enheder med at unddrage sig eller overtræde bestemmelserne i UNSCR 1737 (2006), UNSCR 1747 (2007), UNSCR 1803 (2008) og UNSCR 1929 (2010) eller i denne afgørelse, samt andre medlemmer af og enheder i IRGC og IRISL og enheder, der ejes eller kontrolleres af dem, eller personer og enheder der handler på deres vegne, eller personer og enheder som forsyner IRGC og IRISL eller enheder der ejes eller kontrolleres af dem eller handler på deres vegne, med forsikring eller andre grundlæggende ydelser, som opført på listen i bilag II."

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 10. oktober 2013.

            På Rådets vegne

         R. SINKEVIČIUS

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT L 195 af 27.7.2010, s. 39).


title: 2011/578/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2009

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/155

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2009
   (2011/578/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2009,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2009 med agenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1210/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (3), særlig artikel 13,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009 af 23. april 2009 om Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (4), særlig artikel 13,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0122/2011),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Miljøagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2009;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Miljøagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 58.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EFT L 120 af 11.5.1990, s. 1.

      (4)  EUT L 126 af 21.5.2009, s. 13.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/157

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 10. maj 2011
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2009
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2009,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2009 med agenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1210/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (3), særlig artikel 13,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009 af 23. april 2009 om Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (4), særlig artikel 13,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0122/2011),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2009 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Parlamentet den 5. maj 2010 meddelte den administrerende direktør for Det Europæiske Miljøagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2008 (6), og i beslutningen, som ledsagede dechargeafgørelsen, bl.a.:

                           —

                           opfordrede agenturet til fortsat regelmæssigt (dvs. hvert femte år) at få foretaget en uafhængig, ekstern evaluering på basis af grundforordningen (EØF) nr. 1210/90 og de arbejdsprogrammer, bestyrelsen har vedtaget

                           —

                           noterede sig Revisionsrettens observation, ifølge hvilken der skulle have været indledt en udbudsprocedure for kontrakten om ombygningen af de lokaler, som agenturet lejer, i stedet for at betale et firma, som bygningens ejere havde valgt

                           —

                           anerkendte, at agenturet har iværksat 9 ud af 27 henstillinger fra Den Interne Revisionstjeneste (IAS) siden 2006,

               C.

               der henviser til, at agenturets budget for 2009 var på 39 900 000 EUR, hvilket er en stigning på 7,1 % i forhold til regnskabsåret 2008,

               1.

               bemærker, at agenturets samlede midler i 2009 androg 39 900 000 EUR, hvoraf 34 560 000 EUR stammede fra EU-tilskud;

               2.

               bemærker, at stigningen på 2 800 000 EUR sammenlignet med agenturets budget i 2008 havde til formål at udvikle fire hovedområder, nemlig tilpasning til klimaændringer, vurdering af økosystemet, bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion samt forebyggelse og forvaltning af katastrofer, som det fremgår af den flerårige strategi for 2009-2013;

      Præstationer

               3.

               glæder sig over agenturets initiativ til fortsat regelmæssigt at få foretaget en uafhængig, ekstern evaluering på basis af grundforordningen (EØF) nr. 1210/90 og de arbejdsprogrammer, bestyrelsen har vedtaget; bemærker især, at den næste evaluering vil blive foretaget i 2012-2013;

               4.

               opfordrer igen agenturet til i en oversigt, der vedføjes næste årsberetning fra Revisionsretten, at foretage en sammenligning mellem de tiltag, der er blevet gennemført i det regnskabsår, der er under dechargebehandling, og de tiltag, der er blevet gennemført i det forudgående regnskabsår, således at dechargemyndigheden bedre kan vurdere agenturets præstationer fra år til år;

               5.

               opfordrer agenturet til at give behandlingen af disse fire hovedområder prioritet og i højere grad fremme deres videreudvikling;

               6.

               glæder sig specifikt over agenturet som en pålidelig leverandør af uafhængige og pålidelige miljøoplysninger til alle EU-institutioner, medlemsstaterne og politiske organer;

               7.

               opfordrer på ny agenturet til at fortsætte sine bestræbelser på at udvikle sine kommunikationsmetoder yderligere med henblik på at opnå større mediedækning af agenturets resultater og dermed bidrage til den offentlige debat om vigtige miljøspørgsmål, f.eks. klimaændringer, biodiversitet og forvaltning af naturressourcer; er af den opfattelse, at sådanne foranstaltninger kan føre til en mere gennemsigtig måde at arbejde på og en større offentlig interesse for agenturets arbejde;

               8.

               anmoder Revisionsretten om at gennemføre resultatrevisioner af agenturet;

      Budgetprocedurer

               9.

               opfordrer agenturet til at styrke forbindelsen mellem budgettet og arbejdsprogrammet; anerkender, at Revisionsretten rapporterede, at procedurerne for opstilling af budgettet ikke er tilstrækkeligt strenge, hvilket resulterer i et anseligt antal budgetoverførsler, som indvirker på de fleste budgetposter (svarende til 8 % af agenturets budget); bemærker især, at nogle af disse overførsler medførte, at de samme budgetposter skiftevis blev forhøjet og formindsket, mens nogle bevillinger ikke blev udnyttet og blev overført til andre poster i årets løb;

               10.

               er bekymret for agenturets praksis med at foretage overførsler for at øge en budgetpost med henblik på at betale (pr. 30. december 2009) lejen for agenturets lokaler for første kvartal af 2010 og opføre beløbet på budgettet for 2009; understreger, at denne praksis er i strid med princippet om etårighed, og at den reducerede det beløb, som skulle tilbagebetales til Kommissionen;

               11.

               opfordrer agenturet til inden årets udgang at forbedre nøjagtigheden af de oplysninger, som de operationelle afdelinger forelægger vedrørende de anslåede driftsudgifter;

      Menneskelige ressourcer

               12.

               opfordrer agenturet til at rette op på manglerne i forbindelse med ansættelsesprocedurerne, som udgør en risiko for disse procedurers gennemsigtighed; bemærker især, at Revisionsretten rapporterede følgende svagheder: det maksimale antal ansøgere, der kunne opføres på reservelisterne, blev ikke præciseret i stillingsopslagene, der blev ikke truffet beslutning om de spørgsmål, der blev stillet i forbindelse med de skriftlige prøver og samtalerne, inden behandlingen af ansøgningerne, dokumentationen for udvælgelseskomitéernes beslutninger var utilstrækkelig, kriterierne for at blive indkaldt til samtale eller blive opført på reservelisten var ikke fastsat på forhånd, og referaterne var ikke fuldstændige;

               13.

               bemærker, at det har været nødvendigt med 10 yderligere stillinger i 2009 for at styrke kapaciteten inden for vurdering af økosystemet, bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion, udvikling af et fælles miljøinformationssystem samt for at etablere kapacitet til at udvikle nye arbejdsområder inden for tilpasning til klimaændringer og forebyggelse og forvaltning af katastrofer; tilskynder i denne forbindelse til yderligere forbedringer i ansættelsesproceduren med hensyn til gennemsigtighed, således som Revisionsretten har påpeget;

      Intern revision

               14.

               konstaterer, at tre anbefalinger fra Den Interne Revisionstjenestes (IAS) opfølgning på tidligere revisionsanbefalinger stadig ikke er blevet gennemført; bemærker især, at disse særligt vedrører følsomme stillinger, stedlig kontrol/verifikation af tilskud og finansielle kredsløb og anses for at være »meget vigtige«;

               15.

               bifalder, at agenturet i sin årlige aktivitetsrapport har medtaget IAS' generelle vurdering af agenturet; mener, at dette er en bedste praksis, som andre agenturer med fordel kan følge;

               16.

               henviser vedrørende øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 10. maj 2011 (7) om præstationer, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 58.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EFT L 120 af 11.5.1990, s. 1.

      (4)  EUT L 126 af 21.5.2009, s. 13.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 151.

      (7)  Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0163 (Se side 269 i denne EUT).


Avis juridique important

|

31994D0974

94/974/EF: Rådets afgørelse af 19. december 1994 om Det Europæiske Fællesskabs indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Europæiske Atomenergifællesskab og Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab på den ene side og Republikken Estland på den anden side om frihandel og handelsanliggender

EF-Tidende nr. L 373 af 31/12/1994 s. 0001 - 0001

RAADETS AFGOERELSE af 19. december 1994 om Det Europaeiske Faellesskabs indgaaelse af aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab, Det Europaeiske Atomenergifaellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken Estland paa den anden side om frihandel og handelsanliggender (94/974/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2, foerste punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogunder henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1) -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Artikel 1Aftalen mellem Det Europaeiske Faellesskab, Det Europaeiske Atomenergifaellesskab og Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab paa den ene side og Republikken Estland paa den anden side om frihandel og handelsanliggender samt protokollerne, brevvekslingerne og erklaeringerne godkendes herved paa Faellesskabets vegne.Disse tekster er knyttet til denne afgoerelse.Artikel 2Formanden for Raadet foranstalter paa Faellesskabets vegne den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 49.Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1994.Paa Raadets vegneK. KINKELFormand(1) EFT nr. C 341 af 5. 12. 1994.


Avis juridique important

|

32002D0902

2002/902/EF: Kommissionens afgørelse af 13. november 2002 om udsættelse af afgørelsen vedrørende Den Russiske Føderations anmodning om særlige ansporende ordninger til beskyttelse af arbejdstageres rettigheder

EF-Tidende nr. L 312 af 15/11/2002 s. 0027 - 0027

Kommissionens afgørelseaf 13. november 2002om udsættelse af afgørelsen vedrørende Den Russiske Føderations anmodning om særlige ansporende ordninger til beskyttelse af arbejdstageres rettigheder(2002/902/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2501/2001 af 10. december 2001 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer for perioden 1. januar 2002 til 31. december 2004(1), særlig artikel 16, stk. 4, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den Russiske Føderation forelagde i juni 1999 en anmodning om særlige ansporende ordninger til beskyttelse af arbejdstageres rettigheder.(2) Det er fastsat i artikel 16, stk. 4, i forordning (EF) nr. 2501/2001, at ansøgerlande, som har brug for mere tid til at opfylde betingelserne i artikel 14, stk. 2, kan bede Kommissionen om at udsætte den afgørelse, der er nævnt i artikel 18, stk. 1, om, hvorvidt der indrømmes særlige ordninger. Det er fastsat i artikel 16, stk. 5, at behandlingen af anmodningen skal være afsluttet senest et år efter offentliggørelsen af den meddelelse, der er omhandlet i stk. 1. Kommissionen kan forlænge denne frist efter at have underrettet udvalget.(3) Den Russiske Føderation har anmodet om udsættelse af nævnte afgørelse.(4) Fristen for behandlingen af anmodningen forlænges.(5) De i denne beslutning omhandlede foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Forvaltning af Generelle Præferencer -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelDen i artikel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2501/2001 omhandlede afgørelse vedrørende Den Russiske Føderations anmodning om særlige ansporende ordninger til beskyttelse af arbejdstageres rettigheder udsættes, indtil resultaterne af endnu en behandling af denne anmodning foreligger. Behandlingen af anmodningen skal være afsluttet i juli 2003.Udfærdiget i Bruxelles, den 13. november 2002.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) EFT L 346 af 31.12.2001, s. 1.


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/1138 af 19. juni 2017 om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne på det første møde i partskonferencen under Minamatakonventionen om kviksølv, med hensyn til vedtagelsen af det krævede indhold af den attestering, der er omhandlet i konventionens artikel 3, stk. 12, og de retningslinjer, der er omhandlet i konventionens artikel 8, stk. 8 og 9

text:
               27.6.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 164/56

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/1138
   af 19. juni 2017
   om den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne på det første møde i partskonferencen under Minamatakonventionen om kviksølv, med hensyn til vedtagelsen af det krævede indhold af den attestering, der er omhandlet i konventionens artikel 3, stk. 12, og de retningslinjer, der er omhandlet i konventionens artikel 8, stk. 8 og 9
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 11. maj 2017 blev Minamatakonventionen om kviksølv (1) (»konventionen«) godkendt på Unionens vegne i medfør af Rådets afgørelse (EU) 2017/939 (2).

               (2)

               Konventionen træder i kraft den 16. august 2017. Det første møde i konventionens partskonference (»COP 1«) holdes den 24.-29. september 2017 i Genève. Under disse omstændigheder bør Unionen fastlægge den holdning, der skal indtages på COP 1.

               (3)

               Konventionens artikel 3, stk. 8, foreskriver, at parter, der har til hensigt at importere kviksølv fra en ikkepart, kun tillader den pågældende import på den betingelse, at den eksporterende ikkepart attesterer over for dem, at det importerede kviksølv hverken stammer fra primær kviksølvudvinding eller fra overskydende kviksølv fra nedlukningen af klor-alkalianlæg (»attesteringen«).

               (4)

               I henhold til konventionens artikel 3, stk. 12, skal COP 1 vedtage det krævede indhold af attesteringen. Sådant krævet indhold har derfor retsvirkninger.

               (5)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/852 (3) overholder bestemmelserne i konventionens artikel 3, stk. 8, som suppleret ved det foreslåede krævede indhold af attesteringen.

               (6)

               Konventionens artikel 8, stk. 4, fastsætter, at parterne skal sikre, at nye punktkilder, der falder ind under de i bilag D angivne kildekategorier, gør brug af de bedste tilgængelige teknikker og den bedste miljøpraksis til at kontrollere og, hvis muligt, nedbringe udledninger af kviksølv og kviksølvforbindelser til luften.

               (7)

               Konventionens artikel 8, stk. 5, bestemmer, at parterne skal kontrollere, hvis muligt nedbringe udledninger af kviksølv og kviksølvforbindelser til luften fra de eksisterende kategorier af punktkilder, der er angivet i bilag D, ved at gennemføre en eller flere af følgende foranstaltninger: brug af de bedste tilgængelige teknikker og bedste miljøpraksis, opstilling af kvantificerede mål eller udledningsgrænseværdier, en strategi til bekæmpelse af flere forurenende stoffer eller alternative foranstaltninger.

               (8)

               Konventionens artikel 8, stk. 7, kræver, at parterne udarbejder og vedligeholder en opgørelse over udledninger af kviksølv og kviksølvforbindelser til luften.

               (9)

               Konventionens artikel 8, stk. 8, fastsætter, at COP 1 skal vedtage retningslinjer for de bedste tilgængelige teknikker og bedste miljøpraksis under hensyntagen til eventuelle forskelle mellem nye og eksisterende kilder og under hensyntagen til behovet for at minimere tværmedievirkninger, og at konferencen også skal vedtage retningslinjer, der har til formål at støtte parterne i deres opfyldelse af deres forpligtelser efter artikel 8, stk. 5, navnlig med hensyn til opstilling af mål og udledningsgrænseværdier.

               (10)

               I henhold til artikel 8, stk. 9, skal konventionens partskonference, så snart det er praktisk muligt, vedtage retningslinjer for de kriterier, som parterne kan opstille efter artikel 8, stk. 2, litra b), når de vælger kun at anvende kontrolforanstaltninger for udledninger af kviksølv og kviksølvforbindelser til luften i forhold til punktkilder, som falder ind under en given kildekategori i bilag D, forudsat at de omfatter mindst 75 % af udledningerne fra den pågældende kildekategori, samt retningslinjer for de metoder, der anvendes ved opstilling af opgørelser over udledninger af kviksølv og kviksølvforbindelser til luften.

               (11)

               I henhold til konventionens artikel 8, stk. 10, andet punktum, skal parterne tage hensyn til retningslinjerne ved gennemførelsen af de relevante bestemmelser i nævnte artikel. Sådanne retningslinjer har derfor retsvirkninger.

               (12)

               Den Mellemstatslige Forhandlingskomité for Konventionen vedtog på sit syvende møde den 10.-15. marts 2016 i Jordan på foreløbigt grundlag, i afventning af COP 1's formelle vedtagelse, de fire dokumenter med retningslinjer, der er omhandlet i konventionens artikel 8, stk. 8 og 9.

               (13)

               Unionens lovgivning, herunder Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU (4) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 166/2006 (5) overholder bestemmelserne i konventionens artikel 8 som suppleret af de foreslåede retningslinjer.

               (14)

               Det foreslåede krævede indhold af attesteringen og de foreslåede fire dokumenter med retningslinjer bør derfor støttes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages på det første møde i partskonferencen under Minamatakonventionen om kviksølv (»konventionen«), skal være at støtte vedtagelsen af det krævede indhold af den attestering, der er omhandlet i konventionens artikel 3, stk. 12, og af de retningslinjer, der er omhandlet i konventionens artikel 8, stk. 8 og 9.
   Unionens repræsentanter kan i samråd med medlemsstaterne under koordineringsmøder uden yderligere afgørelse fra Rådet acceptere mindre ændringer i de i stk. 1 omhandlede dokumenter.
   Artikel 2
   Den eller de afgørelser, som konventionens partskonference træffer om vedtagelse af de i artikel 1 omhandlede dokumenter, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 19. juni 2017.

            På Rådets vegne

         J. HERRERA

            Formand

      (1)  EUT L 142 af 2.6.2017, s. 6.

      (2)  Rådets afgørelse (EU) 2017/939 af 11. maj 2017 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af Minamatakonventionen om kviksølv (EUT L 142 af 2.6.2017, s. 4).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/852 af 17. maj 2017 om kviksølv og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1102/2008 (EUT L 137 af 24.5.2017, s. 1).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU af 24. november 2010 om industrielle emissioner (integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening) (EUT L 334 af 17.12.2010, s. 17).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 166/2006 af 18. januar 2006 om oprettelse af et europæisk register over udledning og overførsel af forurenende stoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/689/EØF og 96/61/EF (EUT L 33 af 4.2.2006, s. 1).


title: 2012/832/EU: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 10. december 2012 om ændring af afgørelse ECB/2010/21 om Den Europæiske Centralbanks årsregnskab (ECB/2012/30)

text:
               22.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 356/93

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
   af 10. december 2012
   om ændring af afgørelse ECB/2010/21 om Den Europæiske Centralbanks årsregnskab
   (ECB/2012/30)
   (2012/832/EU)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 26.2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Afgørelse ECB/2010/21 af 11. november 2010 om Den Europæiske Centralbanks årsregnskab (1) fastsætter reglerne for udarbejdelse af Den Europæiske Centralbanks (ECB) årsregnskaber.

               (2)

               Det følger af artikel 3 i afgørelse ECB/2010/21, at de grundlæggende regnskabsprincipper, som er defineret i artikel 3 i retningslinje ECB/2010/20 af 11. november 2010 om den retlige ramme for bogføring og regnskabsrapportering i Det Europæiske System af Centralbanker (2), også finder anvendelse på afgørelse ECB/2010/21. Dette gælder bl.a. artikel 3, litra c), i retningslinje ECB/2010/20 i forbindelse med begivenheder efter balancetidspunktet, hvorefter aktiver og passiver korrigeres for begivenheder, der finder sted mellem årsbalancetidspunktet og den dag, hvor regnskabet godkendes af de kompetente organer, såfremt de pågældende begivenheder påvirker størrelsen af aktiverne eller passiver på balancetidspunktet.

               (3)

               Det er nødvendigt at præcisere, at der i ECB's årsregnskaber kun skal tages højde for begivenheder efter balancetidspunktet, frem til den dato, hvor regnskabet er godkendt til offentliggørelse, dvs. datoen hvor Direktionen godkender fremlæggelsen af ECB's årsregnskab for Styrelsesrådet til godkendelse.

               (4)

               Afgørelse ECB/2010/21 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ændring
   Artikel 3 i afgørelse ECB/2010/21 erstattes af følgende:

      »Artikel 3
      Grundlæggende regnskabsprincipper
      De grundlæggende regnskabsprincipper, som er defineret i artikel 3 i retningslinje ECB/2010/20, finder også anvendelse på denne afgørelse. Som undtagelse til artikel 3, litra c), første punktum, i retningslinje ECB/2010/20 skal der kun tages højde for begivenheder efter balancetidspunktet, indtil den dato hvor Direktionen godkender fremlæggelse af ECB's årsregnskab for Styrelsesrådet til godkendelse.«

   Artikel 2
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse træder i kraft den 31. december 2012.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 10. december 2012.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB

      (1)  EUT L 35 af 9.2.2011, s. 1.

      (2)  EUT L 35 af 9.2.2011, s. 31.


Avis juridique important

|

31997D0819

97/819/FUSP: Rådets afgørelse af 28. november 1997 om iværksættelse af fælles aktion 96/588/FUSP vedrørende personelminer med henblik på at bidrage til finansieringen af visse programmer under SADC og IRKK

EF-Tidende nr. L 338 af 09/12/1997 s. 0006 - 0006

RÅDETS AFGØRELSE af 28. november 1997 om iværksættelse af fælles aktion 96/588/FUSP vedrørende personelminer med henblik på at bidrage til finansieringen af visse programmer under SADC og IRKK (97/819/FUSP) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel J.3 og J.11,under henvisning til fælles aktion 96/588/FUSP af 1. oktober 1996 vedtaget af Rådet på grundlag af artikel J.3 i traktaten om Den Europæiske Union, vedrørende personelminer (1), ogud fra følgende betragtning:i henhold til de særlige aktioner, der er fastsat i den fælles aktions artikel 8, til støtte for Unionens prioriterede indsats for ofrene for personelminer, bør der ydes et bidrag til finansiering af det regionale minerydningsprogram under »Southern Africa Development Conference« (SADC) og til Den Internationale Røde Kors Komités (IRKK) programmer i det tidligere Jugoslavien og i Irak -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. Følgende initiativer kan komme i betragtning til finansiering under den fælles aktion 96/588/FUSP:- SADC's regionale minerydningsprogram med et beløb på 2,07 mio. ECU, og- IRKK's »Mines Awareness Programme« i det tidligere Jugoslavien samt rehabiliteringsprogrammet for ofre, der er blevet handicappet af miner i Irak, med et beløb på 1,43 mio. ECU.Udgifterne kan dækkes fra 1. juli 1997.2. De udgifter, der finansieres ved de i stk. 1 fastsatte beløb, forvaltes under iagttagelse af de EF-procedurer og -regler, der finder anvendelse på budgetområdet.Artikel 2 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens vedtagelse.Den offentliggøres i Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 28. november 1997.På Rådets vegneG. WOHLFARTFormand(1) EFT L 260 af 12. 10. 1996, s. 1.


title: Kommissionens afgørelse (EU) 2017/1525 af 4. september 2017 om ændring af afgørelse 2014/256/EU for at forlænge gyldigheden af miljøkriterierne for tildeling af EU-miljømærket til bearbejdede papirprodukter (meddelt under nummer C(2017) 5948) (EØS-relevant tekst. )

text:
               6.9.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 230/28

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2017/1525
   af 4. september 2017
   om ændring af afgørelse 2014/256/EU for at forlænge gyldigheden af miljøkriterierne for tildeling af EU-miljømærket til bearbejdede papirprodukter

         (meddelt under nummer C(2017) 5948)

   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket (1), særlig artikel 8, stk. 3, litra c),
   efter høring af Den Europæiske Unions Miljømærkenævn og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionens afgørelse 2014/256/EU (2) udløber den 2. maj 2017.

               (2)

               Der er gennemført en vurdering, som bekræfter relevansen og formålstjenligheden af de nuværende miljøkriterier og de krav til vurdering og verifikation, der er knyttet til disse kriterier, som blev fastsat ved afgørelse 2014/256/EU. Afgørelse 2014/256/EU bør derfor ændres.

               (3)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 16 i forordning (EF) nr. 66/2010 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Artikel 4 i afgørelse 2014/256/EU affattes således:

      »Artikel 4
      Miljøkriterierne for produktgruppen »bearbejdede papirprodukter« og de krav til vurdering og verifikation, der er knyttet til disse kriterier, gælder indtil den 31. december 2020.«

   Artikel 2
   Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. september 2017.

            På Kommissionens vegne

         Karmenu VELLA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 27 af 30.1.2010, s. 1.

      (2)  Kommissionens afgørelse 2014/256/EU af 2. maj 2014 om opstilling af miljøkriterier for tildeling af EU-miljømærket til bearbejdede papirprodukter (EUT L 135 af 8.5.2014, s. 24).


Avis juridique important

|

31993D0407

93/407/EØF: Rådets afgørelse af 19. juli 1993 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Slovenien

EF-Tidende nr. L 189 af 29/07/1993 s. 0001 - 0001 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 22 s. 0073  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 22 s. 0073

RAADETS AFGOERELSE af 19. juli 1993 om indgaaelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Slovenien (93/407/EOEF)RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113 og 235,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), ogud fra foelgende betragtning:Samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Slovenien, undertegnet i Luxembourg den 5. april 1993, boer godkendes;Traktaten indeholder ikke anden hjemmel for vedtagelsen af denne afgoerelse end artikel 235 -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Artikel 1 Samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Slovenien godkendes herved paa Faellesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.Artikel 2 Formanden for Raadet foranstalter paa Faellesskabets vegne den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 53, stk. 2.Artikel 3 Formandskabet for Raadet repraesenterer Faellesskabet i Samarbejdsraadet, der er nedsat ved aftalens artikel 38.Artikel 4 Denne afgoerelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Den traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen.Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. juli 1993.Paa Raadets vegneW. CLAESFormand(1) Udtalelse afgivet den 25. juni 1993 (endnu ikke offentliggjort i Tidende).


title: 2008/514/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 24. april 2007 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2005

text:
               15.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/104

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 24. april 2007
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2005
   (2008/514/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2005 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2005 med centrets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 302/93 af 8. februar 1993 om oprettelse af et europæisk overvågningscenter for narkotika og narkotikamisbrug (4), særlig artikel 11a,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A6-0100/2007),

               1.

               noterer sig, at det endelige årsregnskab for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2004 og 2005 ser ud som følger:
               Resultatopgørelse for regnskabsårene 2004 og 2005

                           (1000 EUR)

                           2005

                           2004

                           Indtægter

                           Tilskud fra Kommissionen

                           12 000

                           11 730

                           Tilskud fra Norge

                           516

                           514

                           Formålsbestemte indtægter

                           190

                           211

                           Diverse indtægter

                           93

                           33

                              Indtægter i alt (a)

                              12 799

                              12 488

                           Udgifter

                           Personale — Afsnit I i budgettet

                           Betalinger

                           5 762

                           5 832

                           Fremførte bevillinger

                           154

                           122

                           Driftsudgifter — Afsnit II i budgettet

                           Betalinger

                           1 094

                           1 088

                           Fremførte bevillinger

                           650

                           356

                           Aktionsudgifterer — Afsnit III i budgettet (eksklusive formålsbestemte indtægter)

                           Betalinger vedrørende regnskabsårets betalingsbevillinger

                           4 159

                           2 342

                           Fremførte bevillinger

                           1 260

                              Formålsbestemte indtægter (Phare + tredjelande)

                           101

                           201

                              Udgifter i alt (b)

                              11 920

                              11 200

                              Regnskabsårets resultat (a – b)

                              879

                              1 288

                           Saldo fremført fra det foregående regnskabsår

                           1 508

                           295

                           Bevillinger, der er fremført og bortfaldet

                           1 239

                           245

                           Indtægter fra det foregående regnskabsår, som kan anvendes på ny, men ikke er blevet det

                           - 58

                           15

                           Tilbagebetaling til Kommissionen

                           -1 508

                           - 3

                           Tilbagebetaling til Norge

                           - 128

                           81

                           Kursdifferencer

                           1

                           - 1

                           Regnskabsårets saldo (EU-tilskud + Norsk bidrag)

                           1 933

                           1 920

                           Norsk bidrag 2005

                           - 516

                              Regnskabsårets saldo/EU-bidrag alene

                              1 417

                              Kilde: Narkotikacentret. Tabellen er udarbejdet på grundlag af centrets eget årsregnskab.

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug for regnskabsåret 2005;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 266 af 31.10.2006, s. 43.

      (2)  EUT C 312 af 19.12.2006, s. 86.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EFT L 36 af 12.2.1993, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1651/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 30).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


Avis juridique important

|

32002D0968

2002/968/FUSP: Rådets afgørelse af 10. december 2002 om gennemførelse af fælles aktion 2002/210/FUSP om Den Europæiske Unions politimission

EF-Tidende nr. L 335 af 12/12/2002 s. 0001 - 0001

Rådets afgørelseaf 10. december 2002om gennemførelse af fælles aktion 2002/210/FUSP om Den Europæiske Unions politimission(2002/968/FUSP)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til Rådets fælles aktion 2002/210/FUSP af 11. marts 2002 om Den Europæiske Unions politimission (EUPM)(1), særlig artikel 9, stk. 1, litra b), sidste afsnit, i tilknytning til artikel 23, stk. 2, andet led, i traktaten om oprettelse af Den Europæiske Union, ogud fra følgende betragtning:Det endelige budget for 2003 fastsættes af Rådet -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 11. Budgettet for EUPM for 2003 fastsættes til 38 mio. EUR, hvoraf et referencebeløb på 20 mio. EUR afholdes i fællesskab over Den Europæiske Unions almindelige budget.2. Forvaltningen af de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Unions almindelige budget, jf. stk. 1, skal ske i overensstemmelse med Fællesskabets procedurer og regler på budgetområdet med den undtagelse, at forudfinansieringer ikke forbliver Fællesskabets ejendom.Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft på datoen for vedtagelsen.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i EF-Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. december 2002.På Rådets vegneP. S. MøllerFormand(1) EFT L 70 af 13.3.2002, s. 1.


Avis juridique important

|

31990D0507

90/507/EOEF: KOMMISSIONENS AFGOERELSE AF 7. SEPTEMBER 1990 OM AFSLUTNING AF DEN FORNYEDE UNDERSOEGELSE AF ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGERNE VEDROERENDE IMPORTEN AF SVAERT NATRIUMCARBONAT MED OPRINDELSE I AMERIKAS FORENEDE STATER

EF-Tidende nr. L 283 af 16/10/1990 s. 0038 - 0042

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 7. september 1990  om afslutning af den fornyede undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen af svaert natriumcarbonat med oprindelse i  Amerikas Forenede Stater  (90/507/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 14,  efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  I. PROCEDURE  (1) Den 8. marts 1983 indfoertes der ved Raadets forordning (EOEF) nr. 550/83 (2) en antidumpingtold paa importen af svaert natriumcarbonat med oprindelse i Amerikas Forenede Stater. Tolden blev ikke paalagt svaert natriumcarbonat, der eksporteredes af Allied Corporation (nu benaevnt General Chemical Corporation), FMC, Stauffer Chemicals Company og Texas Gulf Chemicals Company, som ved toldens indfoerelse afgav pristilsagn, der kunne godtages.  (2) I april 1984 (3) genoptog Kommissionen antidumpingproceduren vedroerende naevnte import af natriumcarbonat efter anmodning fra Conseil européen des fédérations de l'industrie chimique (CEFIC) paa grundlag af beviser for, at der igen fandt dumping sted i et omfang, hvorved der paafoertes den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skade.  (3) Den 29. november 1984 aendrede Raadet den oprindelige forordning ved forordning (EOEF) nr. 3337/84 (4). Den nye antidumpingtold, der indfoertes paa importen af svaert natriumcarbonat med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, blev dog ikke paalagt det produkt, som eksporteredes af Allied Chemical Corporation (nu benaevnt General Chemical Corporation) og Texas Gulf Chemicals Company, der paa ny afgav pristilsagn, som kunne godtages (5).  (4) Kommissionen modtog i 1988 en anmodning om fornyet undersoegelse af naevnte foranstaltninger fra visse amerikanske producenter og/eller eksportoerer samt fra Det Staaende Udvalg for EF's Glasindustri paa vegne af glasindustrien i Faellesskabet; disse parter gjorde gaeldende, at de amerikanske producenter af det paagaeldende produkt ikke laengere eksporterer til dumpingpriser, samt at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet saaledes ikke paafoeres vaesentlig skade, som kan tilskrives dumpingimport af amerikanske varer. De foranstaltninger, der blev truffet i 1984 burde foelgelig ophaeves eller aendres.  (5) Kommissionen fastslog efter konsultationer, at der forelaa tilstraekkelige beviser til at begrunde ivaerksaettelsen af en fornyet undersoegelse og indledte en undersoegelse i henhold til artikel 14 i forordning (EOEF) nr. 2423/88. Da Kommissionen endvidere havde grund til at tro, at de omstaendigheder, der blev paaberaabt af visse amerikanske eksportoerer, ogsaa gjaldt for andre amerikanske producenter/eksportoerer, blev proceduren for den fornyede undersoegelse udvidet til at omfatte alle amerikanske producenter/eksportoerer (1).  (6) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og de producenter i Faellesskabet samt de importoerer og forbrugere, som den vidste var beroert af sagen, og den gav de beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.  (7) Faellesskabsproducenterne, eksportoererne og visse importoerer tilkendegav deres mening skriftligt.  (8) Visse eksportoerer samt flere importoerer og forbrugere af natriumcarbonat anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet.  (9) Flere eksportoerer og producenter i Faellesskabet anmodede om at blive underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, som laa til grund for Kommissionens forslag til Raadet, hvilket blev imoedekommet.  (10) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en afgoerelse om dumping, skade og trussel om skade, og aflagde kontrolbesoeg hos foelgende:  - Producenter i Faellesskabet  - Solvay, Belgien  - Solvay, Frankrig  - Rhone-Poulenc, Frankrig  - Solvay, Italien  - Chemische Fabrik Kalk, Tyskland  - Matthes & Weber, Tyskland  - Deutsche Solvay, Tyskland  - Akzo, Nederlandene  - ICI, Det Forenede Kongerige  - Solvay, Spanien  - Soda Povoa, Portugal  - Importoerer i Faellesskabet  - General Chemical Ltd, Det Forenede Kongerige  - Saint-Gobain, Frankrig  - BSN, Frankrig  - Durand, Frankrig  - Producenter/eksportoerer i Amerikas Forenede Stater  - General Chemical Corporation, New Jersey  - Texas Gulf Inc., North Carolina  - Kerr McGee Corporation, Oklahoma  - FMC Wyoming Corporation, Pennsylvania  - Stauffer Chemical Company, Connecticut  - Tenneco Minerals Company, Colorado.  (11) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden 1. december 1987 til 28. februar 1989.  (12) Paa grund af sagens komplicerede karakter har det ikke vaeret muligt at afslutte den fornyede undersoegelse inden for en frist paa et aar, som er anfoert i artikel 7, stk. 9, litra a), i forordning (EOEF) nr. 2423/88; proceduren var stadig i gang ved udloebet af den frist paa fem aar, der er anfoert i artikel 15, stk. 1. Kommissionen offentliggjorde en meddelelse herom i overensstemmelse med artikel 15, stk. 4 (2).  II. VARE  1. Varebeskrivelse  (13) Den vare, der er omfattet af undersoegelsen, er svaert natriumcarbonat, dvs. natriumcarbonat med en vaegtfylde paa over 0,700 kg/dm3 og med en kornstoerrelse paa mellem 0,25 og 0,60 mm i diameter, henhoerende under KN-kode ex 2836 20 00.  2. Samme vare  (14) Kommissionen fastslog, at natriumcarbonat produceret i Faellesskabet og natriumcarbonat eksporteret fra Amerikas Forenede Stater var samme varer med hensyn til alle de vaesentligste fysiske og tekniske egenskaber.  III. DUMPING  1. Normal vaerdi  (15) Den normale vaerdi blev generelt beregnet pr. maaned paa grundlag af hjemmemarkedspriserne hos de amerikanske producenter, der eksporterede til Faellesskabet, og som fremlagde tilstraekkelige beviser. Kommissionen baserede sine beregninger paa den pris, der faktisk var betalt eller skulle betales i normale handelstransaktioner, idet den saa bort fra alt salg til priser, som var lavere end produktionsomkostningerne. Selv om det tabsgivende salg omfattede betydelige maengder, udgjorde eksportoerernes salg af samme vare paa hjemmemarkedet gennemsnitlig ca. 30 % af det samlede salg og laa saaledes langt over den taerskel paa 5 % af eksportmaengden til Faellesskabet af den paagaeldende vare, som Kommissionen har anvendt i tidligere tilfaelde.  (16) For at bestemme det tabsgivende salg fastsatte Kommissionen for hvert enkelt selskab produktionsomkostningerne for den paagaeldende eksportperiode baseret paa samtlige omkostninger, baade faste og variable, til materialer og fremstilling i oprindelseslandet, forhoejet med salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger. Produktionsomkostningerne blev fratrukket de direkte omkostninger - og ikke salgspriserne - der kunne bestemmes for hvert biprodukt fra fremstillingen af svaert natriumcarbonat.  (17) Ved beregningen af den normale vaerdi i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 blev der ikke taget hensyn til salget af varer paa hjemmemarkedet til priser, som var lavere end produktionsomkostningerne.  2. Eksportpris  (18) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.  I de tilfaelde hvor varerne eksporteredes til datterselskaber i Faellesskabet, blev eksportpriserne beregnet paa grundlag af de priser, hvortil den importerede vare foerste gang videresolgtes til en uafhaengig koeber, idet der blev taget passende hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg, navnlig udgifter til oplagring samt en rimelig fortjenstmargen paa 3 %, beregnet i forhold til uafhaengige importoerers fortjenstmargen paa den paagaeldende vare.  (19) Eksportpriserne blev nedskrevet med de omkostninger i forbindelse med affald, der ikke kan genanvendes, der paaloeb af successive af- og paalaesninger af de eksporterede sendinger. I de tilfaelde, hvor visse producenter ikke foerte bevis for disse omkostninger, blev en procentdel, som ansaas for rimelig paa baggrund af alle de finansielle oplysninger, der var blevet efterproevet i loebet af undersoegelsen hos producenter, som havde foert saadanne beviser, fratrukket salgspriserne for at opnaa prisen netto ab fabrik for de eksporterede varer.  (20) Hvad angaar visse oplysninger meddelt af de amerikanske producenter, der ikke regelmaessigt havde eksporteret varer, fandt Kommissionen det passende at justere disse, navnlig vedroerende transport- og forsikringsomkostninger, provision og renter, paa grundlag af de oplysninger, der efterproevedes vedroerende den regelmaessige eksport; baseret paa et eneste salg i Faellesskabet forekom disse omkostninger at vaere usaedvanligt lave.  3. Sammenligning  (21) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i hvert enkelt tilfaelde, naar omstaendighederne kraevede det, og i det omfang der forelaa tilstraekklige beviser, hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed. Der blev isaer foretaget justering for betalings- og leveringsbetingelser og transport- og forsikringsomkostninger.  Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.  4. Dumpingmargen  (22) Af sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne i perioden fra december 1987 til februar 1989 fremgik det, at der i forbindelse med importen fra USA var tale om foelgende gennemsnitlige vejede dumpingmargener paa grundlag af prisen frit Faellesskabets graense for de fire producenter, som havde eksporteret til Faellesskabet:  - General Chemical Corporation: 2,9 %  - Texas Gulf Inc.: 12,8 %  - FMC Wyoming Corporation: 9,8 %  - Kerr McGee Corporation: 11,9 %.  IV. SKADE  (23) Kommissionen skulle udtale sig om, hvorvidt udloebet af gyldighedsperioden for de gaeldende antidumpingforanstaltninger paa ny vil foere til skade.  1. Den nuvaerende situation  (24) Siden antidumpingforanstaltningerne traadte i kraft, har eksporten til Faellesskabet af varer med oprindelse i De Forenede Stater fortsat vaeret begraenset  Foer 1983 tegnede denne eksport sig for en markedsandel paa 3,2 %. Siden er denne andel faldet til 1,4 % og har ligget stabilt paa dette niveau.  (25) I perioden 1982 til 1989 var der en ganske let stigning i Faellesskabets forbrug af svaert natriumcarbonat fra 3,55 mio. tons i 1982 til ca. 4 mio. tons i 1989.  (26) Hvad angaar importpriserne konstaterede Kommissionen, at disse priser i undersoegelsesperioden var gennemsnitligt 6 % lavere end priserne hos den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet. I betragtning af den begraensede importmaengde havde disse underbudspriser naesten ingen indvirkning paa det generelle prisniveau. (27) Den finansielle situation for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet er forbedret og giver den globalt set mulighed for at registrere tilfredsstillende resultater. Denne forbedring kan delvis forklares ved virkningerne af omstruktureringen, som har gjort det muligt at opretholde en hoej kapacitetsudnyttelse, delvis i kraft af virkningerne af antidumpingtolden paa den paagaeldende import, men ogsaa paa grund af et genopsving paa glasmarkedet.  2. Trussel om skade  (28) For at vurdere om udloebet af gyldighedsperioden for antidumpingforanstaltningerne kan medfoere, at der igen paafoeres faellesskabsproducenterne vaesentlig skade, blev der taget hensyn til foelgende forhold.  (29) Samtlige beroerte amerikanske eksportselskaber tegner sig med en produktionskapacitet paa 10 mio. tons for en meget stor andel af produktionskapaciteten paa verdensplan. I oejeblikket omfatter deres kumulerede produktion ca. 9 mio. tons, og det interne forbrug omfatter ca. 6 mio. tons.  (30) Forbruget har tendens til at stabiliserede sig, og der er derfor betydelige maengder til raadighed til eksport. Paa grund af udviklingen af nye produktionsenheder overalt i verden vil De Forenede Stater paa kort eller laengere sigt miste en del af deres traditionelle markeder, saerlig i Den Kinesiske Folkerepublik og Sydafrika. Under disse omstaendigheder kan det ikke udelukkes, at yderligere maengder af den amerikanske vare vil blive eksporteret til Faellesskabet, der udgoer et attraktivt marked paa grund af prisniveauet.  (31) Det kan dog ikke konkluderes, at denne mulighed for en foroegelse under de foreliggende omstaendigheder vil kunne foere til, at der faktisk forvoldes skade. For det foerste er den nuvaerende amerikanske eksport af yderst begraenset omfang, og de amerikanske eksportoerer har i oejeblikket ikke salgsstrukturer til raadighed, som kan skabe betydelig stigning i salget, bl.a. fordi deres faelles salgsorganisation ikke arbejder paa markedet i Faellesskabet. Markedet for svaert natriumcarbonat i Faellesskabet er endvidere karakteriseret ved stor stabilitet i forholdet mellem leverandoerer og brugere. Brugerne laegger vaegt paa regelmaessige og konstante forsyninger fra deres traditionelle leverandoerer.  (32) Det fremgaar desuden af undersoegelsen, at den amerikanske eksportoer, som har haft en regelmaessig eksport, har foert en moderat prispolitik i den paagaeldende periode. Alle de amerikanske eksportoerer vil antagelig basere deres eksportpriser til Faellesskabet paa den normale vaerdi for at undgaa enhver form for dumping og foelgelig nye klager.  (33) Paa baggrund af ovenstaaende maa det erkendes, at det ikke er godtgjort, at der, naar gyldighedsperioden for de gaeldende antidumpingforanstaltninger udloeber, vil opstaa en situation, hvor der er trussel om, at den omhandlede import vil paafoere den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.  V. AFSLUTNING AF PROCEDUREN FOR DEN FORNYEDE UNDERSOEGELSE  (34) Producenterne i Faellesskabet og andre beroerte parter er blevet underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, som laa til grund for Kommissionens overvejelser om at afslutte denne procedure. Nogle af parterne fremlagde deres synspunkter, som Kommissionen gennemgik i detaljer.  (35) Faellesskabsproducenternes kommentarer omfattede en sammenlignende analyse af produktionsomkostningerne i eksportlandene og Faellesskabet, en analyse, som viste mere fordelagtige omkostningsstrukturer i USA. Det konstateredes dog, at en saadan analyse ikke var relevant for Kommissionens konklusioner, eftersom en sammenlignelig fordel for de amerikanske eksportoerer - forudsat at en saadan fordel ogsaa afspejler sig i priserne paa hjemmemarkedet - ikke er et bevis for dumping.  (36) Hvad angaar virkningerne af en eventuel stigning i den amerikanske eksport til Faellesskabet gjorde faellesskabsproducenterne gaeldende, at selv en lille maengde importerede varer til lave priser vil vaere tilstraekkelig til at forvolde den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade paa grund af prisfoelsomheden paa markedet for den paagaeldende vare i Faellesskabet. Selv om det godtages, at forskelle i prisniveau for et basisprodukt som natriumcarbonat har afgoerende indflydelse paa de forskellige erhvervsdrivendes konkurrenceevne, mener Kommissionen dog ikke, at dette argument kan anvendes i denne sag under de omstaendigheder, der er fastlagt ved undersoegelsen.  Da den nuvaerende amerikanske eksport er af ubetydeligt omfang, vil kun en vaesentlig foroegelse kunne indvirke paa det generelle prisniveau i Faellesskabet. En saadan foroegelse er dog ikke til at forudse i oejeblikket (se betragtning 31 og 32).  (37) Under disse omstaendigheder og i betragtning af den nuvaerende situation paa markedet for svaert natriumcarbonat i Faellesskabet boer proceduren for den fornyede undersoegelse vedroerende importen af svaert natriumcarbonat med oprindelse i Amerikas Forenede Stater afsluttes, uden at der indfoeres nye beskyttelsesforanstaltninger, idet det dog skal bemaerkes, at det, hvis der igen finder dumping sted og paa ny forvoldes skade, vil berettige til oejeblikkelig ivaerksaettelse af en ny undersoegelse og indfoerelse af en endelig antidumpingtold med tilbagevirkende kraft under de omstaendigheder, der er angivet i artikel 13, stk. 4 i forordning (EOEF) nr. 2423/88, da der tidligere har foreligget dumping, som forvoldte skade -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Proceduren for den fornyede undersoegelse af antidumpingforanstaltningerne vedroerende importen af svaert natriumcarbonat henhoerende under KN-kode ex 2836 20 00 og med oprindelse i Amerikas Forenede Stater afsluttes.  Artikel 2  Denne afgoerelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Den faar virkning fra dagen for offentliggoerelsen.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 7. september 1990.  Paa Kommissionens vegne  Frans ANDRIESSEN  Naestformand  (1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.  (2) EFT nr. L 64 af 10. 3. 1983, s. 23.  (3) EFT nr. C 101 af 13. 4. 1984, s. 10.  (4) EFT nr. L 311 af 29. 11. 1984, s. 26.  (5) EFT nr. L 206 af 2. 8. 1984, s. 15.  (1) EFT nr. C 64 af 14. 3. 1989, s. 6.  (2) EFT nr. C 183 af 20. 7. 1989, s. 10.


title: 2012/243/EU: Rådets afgørelse af 8. marts 2012 om indgåelse af et samarbejdsmemorandum mellem Den Europæiske Union og Organisationen for International Civil Luftfart om en ramme for et styrket samarbejde og om fastlæggelse af proceduremæssige ordninger i forbindelse hermed

text:
               8.5.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 121/16

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. marts 2012
   om indgåelse af et samarbejdsmemorandum mellem Den Europæiske Union og Organisationen for International Civil Luftfart om en ramme for et styrket samarbejde og om fastlæggelse af proceduremæssige ordninger i forbindelse hermed
   (2012/243/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), artikel 218, stk. 7, og artikel 218, stk. 8, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har forhandlet et samarbejdsmemorandum mellem Den Europæiske Union og Organisationen for International Civil Luftfart om en ramme for et styrket samarbejde (»samarbejdsmemorandummet«) i overensstemmelse med det mandat, som Rådet vedtog den 17. december 2009 om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger.

               (2)

               Dette samarbejdsmemorandum blev undertegnet på Unionens vegne den 4. maj 2011 og er blevet anvendt midlertidigt fra denne dato med forbehold af eventuel senere indgåelse.

               (3)

               Samarbejdsmemorandummet bør indgås på Unionens vegne.

               (4)

               Det er nødvendigt at fastlægge proceduremæssige ordninger for Unionens deltagelse i det fælles udvalg, der nedsættes ved samarbejdsmemorandummet, for tvistbilæggelse, for vedtagelse af yderligere bilag og for ændringer af bilag til memorandummet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Samarbejdsmemorandummet mellem Den Europæiske Union og Organisationen for International Civil Luftfart om en ramme for et styrket samarbejde godkendes herved på Unionens vegne (1).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at foranstalte den meddelelse, der er omhandlet i artikel 9.2 i samarbejdsmemorandummet.
   Artikel 3
   Rådet fastlægger den holdning, som Unionen skal indtage i det fælles udvalg nedsat i henhold til artikel 7.1 i samarbejdsmemorandummet (»det fælles udvalg«) til vedtagelsen af yderligere bilag til memorandummet samt ændringer heraf, jf. artikel 7.3, litra c), i memorandummet.
   Artikel 4
   1.   Kommissionen fastlægger efter høring af et særligt udvalg, som udnævnes af Rådet, og under fuld hensyntagen til udvalgets udtalelse, hvilken holdning Unionen skal indtage i det fælles udvalg til de afgørelser, der er omhandlet i artikel 7.3, litra a), b) og c), i aftalememorandummet med hensyn til arbejdsgange og de afgørelser, der er omhandlet i artikel 7.3, litra d) og e), i samarbejdsmemorandummet.
   2.   Kommissionen kan efter høring af det særlige udvalg, der er omhandlet i stk. 1, træffe passende foranstaltninger i henhold til artikel 4 og 5 i samarbejdsmemorandummet.
   3.   Unionen repræsenteres i det fælles udvalg af Kommissionen bistået af repræsentanter fra medlemsstaterne.
   4.   Kommissionen repræsenterer Unionen under samråd i henhold til artikel 8 i samarbejdsmemorandummet.
   Artikel 5
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. marts 2012.

            På Rådets vegne

         M. BØDSKOV

            Formand

      (1)  Samarbejdsmemorandummet blev offentliggjort i EUT L 232 af 9.9.2011, s. 2, sammen med afgørelsen om undertegnelse.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1023 af 17. juni 2016 om ophævelse af afgørelse 2010/289/EU om et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovenien

text:
               24.6.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 166/17

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1023
   af 17. juni 2016
   om ophævelse af afgørelse 2010/289/EU om et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovenien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 12,
   under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               På grundlag af en henstilling fra Kommissionen fastslog Rådet den 2. december 2009 ved Rådets afgørelse 2010/289/EU (1) i overensstemmelse med artikel 126, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovenien. Rådet konstaterede, at der for 2009 var planlagt et offentligt underskud på 5,9 % af BNP og således over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Den offentlige bruttogæld ventedes at nå op på 34,2 % af BNP i 2009, hvilket er under traktatens referenceværdi på 60 % af BNP.

               (2)

               Den 2. december 2009 rettede Rådet i overensstemmelse med artikel 126, stk. 7, i TEUF, og artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (2) på grundlag af en henstilling fra Kommissionen en henstilling til Slovenien med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2013. Rådets henstilling blev offentliggjort.

               (3)

               Den 21. juni 2013 konkluderede Rådet, at Slovenien havde truffet virkningsfulde foranstaltninger i overensstemmelse med Rådets henstilling af 2. december 2009 efter artikel 126, stk. 7, i TEUF, men at uventede negative økonomiske forhold med store ugunstige virkninger for de offentlige finanser havde gjort sig gældende efter vedtagelsen af den nævnte henstilling. Rådet fandt derfor på grundlag af en henstilling fra Kommissionen, at betingelserne i artikel 3, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1467/97 var opfyldt, og vedtog efter artikel 126, stk. 7, i TEUF en ny henstilling rettet til Slovenien med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2015. Rådets nye henstilling blev offentliggjort.

               (4)

               I betragtning af risikoen for ikke at opnå en varig korrektion af det uforholdsmæssigt store underskud senest i 2015 rettede Kommissionen den 5. marts 2014 i overensstemmelse med artikel 11, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 (3) en henstilling til Slovenien med henblik på at træffe de fornødne foranstaltninger til at sikre fuld overholdelse af Rådets henstilling af 21. juni 2013, navnlig ved at levere den finanspolitiske indsats, der blev henstillet af Rådet.

               (5)

               I overensstemmelse med artikel 4 i protokol nr. 12 om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TEUF, tilvejebringer Kommissionen de data, der skal benyttes med henblik på gennemførelsen af proceduren. Som led i anvendelsen af protokollen skal medlemsstaterne indberette oplysninger om det offentlige underskud og den offentlige gæld samt andre relaterede variabler to gange årligt, nemlig inden den 1. april og inden den 1. oktober, jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 (4).

               (6)

               Ophævelse af en afgørelse om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, sker ved en afgørelse vedtaget af Rådet på basis af de indberettede oplysninger. Desuden skal en afgørelse om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, alene ophæves, hvis Kommissionens prognoser viser, at underskuddet ikke vil overstige traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden (5).

               (7)

               På basis af de data, som Kommissionen (Eurostat) har fremlagt i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EF) nr. 479/2009 efter indberetningen fra Slovenien i april 2016, og på grundlag af stabilitetsprogrammet for 2016 og Kommissionens forårsprognose 2016 kan der drages følgende konklusioner:

                           —

                           Efter at have toppet på 15 % af BNP i 2013 blev det offentlige underskud bragt ned til 5 % af BNP i 2014 og 2,9 % af BNP i 2015. Nedbringelsen af underskuddet i 2015 skyldtes primært, at de engangsforanstaltninger, der påvirkede underskuddet i 2014 (1,1 % af BNP), ikke blev gentaget, og en betydelig stigning af de løbende indtægter (med 1,4 % af BNP), hvilket mere end udlignede stigningen i de løbende udgifter (med 0,2 % af BNP), og af nettokapitaludgifterne (med 0,2 % af BNP), som kan forklares ved en højere udnyttelsesgrad af EU-midler.

                           —

                           Ifølge stabilitetsprogrammet for 2016-2019, som den slovenske regering fremlagde den 28. april 2016, forventes et fald i det offentlige underskud til 2,2 % af BNP i 2016 og 1,6 % af BNP i 2017. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2016 ventes underskuddet at udgøre 2,4 % af BNP i 2016 og 2,1 % af BNP i 2017. Underskuddet forventes således at forblive under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden.

                           —

                           Den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede offentlige saldo uden engangs- og andre midlertidige foranstaltninger, blev forværret med 0,7 % af BNP i perioden 2013-2015.

                           —

                           Gældskvoten steg fra 71 % af BNP i 2013 til 83,2 % af BNP i 2015 som følge af gældsforøgende stockflow-tilpasninger og engangsudgifter. Ifølge Kommissionens forårsprognose fra 2016 ventes den offentlige bruttogæld at have nået sit højeste i 2015 og at falde til 78 % af BNP i 2017 som følge af en reduktion af kontantreserverne.

               (8)

               Fra 2016, altså året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, er Slovenien underlagt den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten og bør i et rimeligt tempo nærme sig den mellemfristede målsætning, herunder overholde udgiftsbenchmarket og gældskriteriet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1a, i forordning (EF) nr. 1467/97. Der lader i den forbindelse til at være en risiko for en vis afvigelse fra den påkrævede tilpasning på 0,6 % af BNP i retning af den mellemfristede målsætning i 2016. I 2017 lader der — under forudsætning af en uændret politik — til at være en risiko for en betydelig afvigelse fra den anbefalede tilpasning på 0,6 % af BNP i retning af den mellemfristede målsætning. Det ventes, at Slovenien vil overholde overgangsbestemmelsen vedrørende gældskriteriet i 2016 og i det store hele overholde den i 2017. Der vil samlet set være behov for yderligere foranstaltninger i 2016 og 2017.

               (9)

               I overensstemmelse med artikel 126, stk. 12, i TEUF skal en rådsafgørelse om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret.

               (10)

               Efter Rådets opfattelse er det uforholdsmæssigt store underskud i Slovenien blevet korrigeret, og afgørelse 2010/289/EU bør derfor ophæves —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ud fra en samlet vurdering kan det konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovenien er blevet korrigeret.
   Artikel 2
   Afgørelse 2010/289/EU ophæves.
   Artikel 3
   Denne afgørelse er rettet til Republikken Slovenien.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 17. juni 2016.

            På Rådets vegne

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2010/289/EU af 2. december 2009 om et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovenien (EUT L 125 af 21.5.2010, s. 46).

      (2)  Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 473/2013 af 21. maj 2013 om fælles bestemmelser om overvågning og evaluering af udkast til budgetplaner og til sikring af korrektion af uforholdsmæssigt store underskud i medlemsstaterne i euroområdet (EUT L 140 af 27.5.2013, s. 11).

      (4)  Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 af om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1).

      (5)  I overensstemmelse med »Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form«.


title: Unionens symboler (ændring af forretningsordenen) Europa-Parlamentets afgørelse af 9. oktober 2008 om indføjelse i Europa-Parlamentets forretningsorden af en ny artikel 202a om Parlamentets anvendelse af Unionens symboler (2007/2240(REG))

text:
               15.1.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 9/67

         Torsdag, den 9. oktober 2008Unionens symboler (ændring af forretningsordenen)
   P6_TA(2008)0472
   Europa-Parlamentets afgørelse af 9. oktober 2008 om indføjelse i Europa-Parlamentets forretningsorden af en ny artikel 202a om Parlamentets anvendelse af Unionens symboler (2007/2240(REG))
   2010/C 9 E/12

      Europa-Parlamentet,
   der henviser til sin beslutning af 11. juli 2007 om indkaldelse af regeringskonferencen (1), særlig punkt 23,
   der henviser til formandens skrivelse af 12. september 2007,
   der henviser til symbolers betydning for at fremme borgernes tilknytning til Den Europæiske Union og for opbygningen af en europæisk identitet, som supplerer medlemsstaternes nationale identiteter,
   der henviser til, at symbolerne har været anvendt i over 30 år af alle europæiske institutioner og formelt blev godkendt af Det Europæiske Råd i 1985 (2),
   der henviser til forretningsordenens artikel 201 og 202,
   der henviser til betænkning fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender (A6-0347/2008),

               1.

               vedtager at optage nedenstående ændring i forretningsordenen;

               2.

               vedtager, at denne ændring træder i kraft dagen efter dens vedtagelse;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen til orientering.

               NUVÆRENDE ORDLYD

               ÆNDRING

                  Ændring 1

                  Europa-Parlamentets forretningsorden

                  Afsnit XIII — Forskellige bestemmelser — artikel 202 a (ny)

                  Artikel 202a

                     Unionens symboler

                     1.

                     Parlamentet anerkender og går ind for anvendelsen af følgende EU-symboler:

                           —

                                 flaget med en cirkel bestående af tolv gyldne stjerner på blå baggrund

                           —

                                 hymnen hentet fra »Ode til Glæden« i Ludwig van Beethovens niende symfoni

                           —

                                 mottoet »Forenet i mangfoldighed«
                              .

                     2.

                     Parlamentet fejrer Europa-dagen den 9. maj.

                     3.

                     Der flages ved alle Parlamentets bygninger og ved officielle lejligheder. Flaget anvendes i alle Parlamentets mødeværelser.

                     4.

                     Hymnen spilles ved åbningen af alle konstituerende møder og på andre højtidelige møder, særlig for at byde stats- eller regeringschefer velkommen eller for at hilse nye medlemmer velkommen efter udvidelser.

                     5.

                     Mottoet gengives på Parlamentets officielle dokumenter.

                     6.

                     Præsidiet undersøger yderligere anvendelse af symbolerne i Parlamentet. Præsidiet fastlægger de nærmere bestemmelser for gennemførelsen af denne artikel.

      (1)  EUT C 175 E af 10.7.2008, s. 347.

      (2)  Det Europæiske Råd i Milano den 28.-29. juni 1985.