Avis juridique important

|

32001D0419

2001/419/RIA: Rådets afgørelse af 28. maj 2001 om fremsendelse af udtagne prøver af kontrollerede stoffer

EF-Tidende nr. L 150 af 06/06/2001 s. 0001 - 0003

Rådets afgørelseaf 28. maj 2001om fremsendelse af udtagne prøver af kontrollerede stoffer(2001/419/RIA)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, 31 og artikel 34, stk. 2, litra c),under henvisning til initiativ fra Kongeriget Sverige,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) Bekæmpelse af ulovlig fremstilling af og handel med narkotika er et område, der er af fælles interesse for de retshåndhævende og retslige myndigheder i medlemsstaterne.(2) Bekæmpelsen af ulovlig fremstilling af og handel med narkotika vil kunne gøres mere effektiv, hvis der indføres mulighed for mellem medlemsstaternes myndigheder lovligt at fremsende udtagne prøver af beslaglagte kontrollerede stoffer med henblik på afsløring, efterforskning og retsforfølgning af strafbare handlinger eller en retskemisk analyse af prøverne.(3) Der findes for øjeblikket ingen retligt bindende regler for fremsendelse mellem medlemsstaternes myndigheder af udtagne prøver af beslaglagte kontrollerede stoffer. Der bør derfor indføres en ordning på EU-plan, som muliggør lovlig fremsendelse af sådanne udtagne prøver. En sådan ordning bør gælde for alle former for fremsendelse mellem medlemsstaterne af prøver af beslaglagte kontrollerede stoffer. Fremsendelsen bør ske i medfør af en aftale mellem den fremsendende medlemsstat og den modtagende medlemsstat.(4) Fremsendelsen bør finde sted under sikre forhold, så de fremsendte prøver ikke på nogen måde kan misbruges -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Indførelse af en ordning for fremsendelse af udtagne prøver1. Ved denne afgørelse indføres der en ordning for lovlig fremsendelse mellem medlemsstaterne af udtagne prøver af kontrollerede stoffer.2. Fremsendelse af udtagne prøver af kontrollerede stoffer (i det følgende benævnt "prøver") anses for lovlig i alle medlemsstater, hvis fremsendelsen sker i overensstemmelse med denne afgørelse.Artikel 2DefinitionerI denne afgørelse forstås ved kontrollerede stoffer:a) alle naturlige eller syntetiske stoffer, der er optaget i bilag I eller II til De Forenede Nationers enkeltkonvention fra 1961 angående narkotiske midler og samme konvention som ændret ved protokollen fra 1972b) alle stoffer, der er optaget i de reviderede bilag I, II, III og IV til De Forenede Nationers konvention om psykotrope stoffer fra 1971c) alle stoffer, der er omfattet af kontrolforanstaltninger truffet i medfør af artikel 5, stk. 1, i fælles aktion 97/396/RIA af 16. juni 1997 vedrørende udveksling af oplysninger, risikovurdering og kontrol med nye former for syntetisk narkotika(2).Artikel 3Nationale kontaktpunkter1. Hver medlemsstat udpeger et nationalt kontaktpunkt med henblik på gennemførelsen af denne afgørelse.2. Oplysninger om de udpegede nationale kontaktpunkter samt senere ændringer af sådanne oplysninger sendes til Generalsekretariatet for Rådet, som lader oplysningerne offentliggøre i EF-Tidende.3. De nationale kontaktpunkter og eventuelt andre relevante nationale organer, som de arbejder sammen med, er de eneste instanser, der har kompetence til at tillade fremsendelse af prøver i medfør af denne afgørelse, uanset de relevante bestemmelser om gensidig retshjælp i straffesager.Artikel 4Aftaler om fremsendelse af prøver og anerkendelse af modtagelse1. Det nationale kontaktpunkt i den medlemsstat, der har til hensigt at fremsende en prøve, træffer forinden aftale om fremsendelsen med det nationale kontaktpunkt i den medlemsstat, der skal modtage prøven. Med henblik herpå anvendes den formular til fremsendelse af udtagne prøver, der findes i bilaget.2. Hvis fremsendelsen af en udtagen prøve indebærer transport gennem en anden medlemsstats område, i det følgende benævnt "transitmedlemsstaten", underretter det nationale kontaktpunkt i den fremsendende medlemsstat det nationale kontaktpunkt i transitmedlemsstaten om den planlagte transport. I denne forbindelse tilsendes hver transitmedlemsstat inden fremsendelsen en kopi af den behørigt udfyldte prøvefremsendelsesformular.3. Den modtagende medlemsstat anerkender over for den fremsendende medlemsstat at have modtaget prøven.Artikel 5Fremsendelsesmåde1. Fremsendelsen af prøver skal foregå under sikre forhold.2. Følgende fremsendelsesmåder betragtes som sikre:a) transport foretaget af en embedsmand fra den fremsendende eller fra den modtagende medlemsstatb) fremsendelse som kurerpostc) fremsendelse som diplomatpostd) fremsendelse som rekommanderet (ekspres) forsendelse.3. Den behørigt udfyldte prøvefremsendelsesformular, jf. artikel 4, ledsager prøven under hele fremsendelsen.4. Myndighederne i de berørte medlemsstater må ikke hindre eller standse en forsendelse, der ledsages af en behørigt udfyldt prøvefremsendelsesformular, medmindre der er tvivl om, hvorvidt fremsendelsen foregår lovligt. Er der tvivl om en formulars lovlighed, kontakter det nationale kontaktpunkt i den medlemsstat, der har standset forsendelsen, straks det nationale kontaktpunkt i den medlemsstat, hvor formularen er blevet udfyldt, med henblik på at få situationen afklaret.5. Er der som fremsendelsesmåde valgt transport foretaget af en embedsmand fra den fremsendende eller fra den modtagende medlemsstat, må embedsmanden ikke bære uniform. Den pågældende må heller ikke udføre nogen operative opgaver i forbindelse med transporten, medmindre sådanne er forenelige med gældende national lovgivning og fastlagt af den fremsendende medlemsstat, transitmedlemsstaten eller den modtagende medlemsstat. I tilfælde af flytransport må der kun anvendes luftfartsselskaber, der er registreret i en af medlemsstaterne.Artikel 6Prøvens mængde og anvendelse1. En prøve må ikke overstige den mængde, der anses for nødvendig med henblik på retshåndhævelse og retsforfølgning eller i analyseøjemed.2. Den fremsendende og den modtagende medlemsstat aftaler indbyrdes, hvordan prøven skal anvendes i den modtagende medlemsstat, idet den kan anvendes med henblik på afsløring, efterforskning og retsforfølgning af strafbare handlinger eller en retskemisk analyse af prøverne.Artikel 7Evaluering1. Der foretages en evaluering i Rådet af anvendelsen af denne afgørelse tidligst to og højst fem år efter dens ikrafttræden.2. Med henblik på evalueringen opbevarer de nationale kontaktpunkter i de fremsendende medlemsstater i deres arkiver en kopi af alle prøvefremsendelsesformularer, der er udstedt i mindst de sidste fem år.Artikel 8IkrafttrædenDenne afgørelse har virkning fra den 1. juli 2001.Udfærdiget i Bruxelles, den 28. maj 2001.På Rådets vegneT. BodströmFormand(1) Udtalelse afgivet den 4.5.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(2) EFT L 167 af 25.6.1997, s. 1.BILAG>PIC FILE= "L_2001150DA.000302.EPS">


title: 2011/213/EU: Rådets afgørelse af 9. marts 2011 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Japans regering om videnskabeligt og teknologisk samarbejde

text:
               6.4.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 90/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 9. marts 2011
   om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Japans regering om videnskabeligt og teknologisk samarbejde
   (2011/213/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 186, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har på Det Europæiske Fællesskab vegne ført forhandlinger med Japans regering om en aftale om videnskabeligt og teknologisk samarbejde.

               (2)

               Den nævnte aftale blev undertegnet af parternes repræsentanter den 30. november 2009 i Bruxelles med forbehold for senere indgåelse.

               (3)

               Som en følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 er Den Europæiske Union trådt i stedet for og har efterfulgt Det Europæiske Fællesskab.

               (4)

               Aftalen bør indgås på Unionens vegne —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Japans regering om videnskabeligt og teknisk samarbejde godkendes hermed på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Kommissionen fastlægger den holdning, som Unionen skal indtage i det blandede udvalg, som nedsættes ved aftalens artikel 6, stk. 1, angående ændringer af aftalen efter aftalens artikel 13. stk. 5.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet fremsender på Unionens vegne den i aftalens artikel 13, stk. 1, omhandlede meddelelse og afgiver følgende meddelelse til Japans regering:

      »Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 er Den Europæiske Union trådt i stedet for og har efterfulgt Det Europæiske Fællesskab og udøver fra nævnte dato alle Det Europæiske Fællesskabs rettigheder og påtager sig alle dets forpligtelser. Henvisninger i aftalen til »Det Europæiske Fællesskab« gælder i givet fald som henvisninger til »Den Europæiske Union« «.

   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. marts 2011.

            På Rådets vegne

         CSÉFALVAY Z.

            Formand

      AFTALE
      mellem Det Europæiske Fællesskab og Japans regering om videnskabeligt og teknologisk samarbejde
      DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB (i det følgende benævnt »Fællesskabet«)
      og
      JAPANS REGERING;
      SOM ØNSKER at fremme de bestående nære og venskabelige forbindelser mellem Japan og Fællesskabet under hensyntagen til den hastige udvikling af videnskabelig viden og dens gunstige bidrag til at fremme det bilaterale og internationale samarbejde,
      SOM ØNSKER at udvide det videnskabelige og teknologiske samarbejde på en række områder af fælles interesse gennem etablering af et produktivt partnerskab i fredeligt øjemed og til gensidig fordel,
      SOM ER OVERBEVIST om, at et sådant samarbejde og anvendelsen af resultaterne af et sådant samarbejde vil bidrage til Japans og Fællesskabets økonomiske og sociale udvikling,
      SOM ØNSKER at etablere en formel ramme omkring gennemførelsen af de samlede samarbejdsaktiviteter, som vil styrke samarbejdet inden for videnskab og teknologi mellem parterne,
      ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
      Artikel 1
      1.   Parterne fremmer, udvikler og letter samarbejdsaktiviteter i medfør af denne aftale inden for videnskab og teknologi i fredeligt øjemed.
      2.   Samarbejdsaktiviteter i medfør af denne aftale gennemføres på grundlag af følgende principper:

                  a)

                  gensidige og ligelige bidrag og fordele

                  b)

                  gensidig adgang til F&U-programmer og -projekter og ordninger for gæsteforskere

                  c)

                  rettidig udveksling af oplysninger, der kan fremme samarbejdsaktiviteter i medfør af denne aftale

                  d)

                  fremme af vidensamfundet til gavn for Japans og Fællesskabets økonomiske og sociale udvikling.

            Artikel 2
      1.   Samarbejdsaktiviteter i medfør af denne aftale består af såvel direkte samarbejdsaktiviteter som indirekte samarbejdsaktiviteter.
      2.   I denne aftale forstås ved:
      a)   »parterne«: Japans regering og Fællesskabet
      b)   »direkte samarbejdsaktiviteter«: samarbejdsaktiviteter mellem parterne eller deres agenturer
      c)   »indirekte samarbejdsaktiviteter«: samarbejdsaktiviteter mellem personer i Japan og Fællesskabet, som udføres inden for rammerne af F&U-programmer og -projekter
      d)   »F&U-programmer og -projekter «: rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling, som gennemføres af Fællesskabet, eller F&U-programmer og -projekter inden for det konkurrencebaserede finansieringssystem, som gennemføres af Japan, eller dettes agenturer eller officielle institutioner
      e)   »personer«:

                  i)

                  for Japans vedkommende alle Japans statsborgere eller enhver juridisk person, der er etableret i overensstemmelse med Japans love, og

                  ii)

                  for Fællesskabets vedkommende alle statsborgere i Fællesskabet eller enhver juridisk person, som er etableret i overensstemmelse med de nationale love i Fællesskabets medlemsstater eller fællesskabslovgivningen

            f)   »agenturer«:

                  i)

                  for Japans vedkommende Japans statslige agenturer, og

                  ii)

                  for Fællesskabets vedkommende Europa-Kommissionen

            g)   »officielle institutioner«: officielle institutioner, hvis budgetter og driftsplaner godkendes af de kompetente ministre i Japans regering, og hvis F&U-programmer og -projekter inden for det konkurrencebaserede finansieringssystem med deres samtykke indgår i programmer og projekter under indirekte samarbejdsaktiviteter
      h)   »intellektuel ejendomsret«: intellektuel ejendom i den betydning, som tillægges ifølge artikel 2 i konventionen om oprettelse af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret, underskrevet i Stockholm den 14. juli 1967.
      Artikel 3
      1.   Direkte samarbejdsaktiviteter kan bl.a. antage følgende former:

                  a)

                  møder af enhver art, f.eks. ekspertmøder, for at drøfte og udveksle informationer om videnskabelige og teknologiske aspekter af generel karakter eller specifikke emner eller for at identificere F&U-programmer og -projekter, som med fordel vil kunne gennemføres i et samarbejde

                  b)

                  udveksling af informationer om aktiviteter, politikker, praksis og love og bestemmelser vedrørende forskning og udvikling

                  c)

                  besøg og udveksling af videnskabsmænd, teknisk personale eller andre eksperter i forbindelse med generelle eller specifikke emner

                  d)

                  gennemførelse af andre former for samarbejdsaktiviteter, som kan identificeres, foreslås og besluttes i det blandede udvalg for videnskabeligt og teknologisk samarbejde, der er omhandlet i denne aftales artikel 6.

            2.   Med sigte på at udvikle indirekte samarbejdsaktiviteter kan enhver person, der er hjemmehørende i en af parterne, deltage i F&U-programmer og -projekter, som gennemføres af den anden part eller dennes agenturer eller officielle institutioner, i overensstemmelse med parternes love og bestemmelser og med forbehold af bestemmelserne i bilag I og II til denne aftale.
      Artikel 4
      De nærmere bestemmelser og procedurer for hver samarbejdsaktivitet i medfør af denne aftale kan fastlægges mellem de parter, deres agenturer eller officielle institutioner, som deltager i denne samarbejdsaktivitet.
      Artikel 5
      For så vidt angår direkte samarbejdsaktiviteter under denne aftale kan hver part eller i givet fald dennes agenturer — med den anden parts eller dennes agenturers samtykke — tillade deltagelse af forskere og organisationer fra alle sektorer af forskningsverdenen, herunder den private sektor.
      Artikel 6
      1.   Af hensyn til en effektiv gennemførelse af aftalen opretter parterne et blandet udvalg for videnskabeligt og teknologisk samarbejde (i det følgende benævnt »det blandede udvalg«. Formandskabet for det blandede udvalg varetages i fællesskab af embedsmænd fra Japans udenrigsministerium og fra Europa-Kommissionen.
      2.   Det blandede udvalg har til opgave at:

                  a)

                  udveksle information og synspunkter om spørgsmål vedrørende videnskabs- og teknologipolitik

                  b)

                  identificere, foreslå og træffe beslutning om samarbejdsaktiviteter i medfør af denne aftale

                  c)

                  vurdere og drøfte resultaterne af samarbejdsaktiviteter under denne aftale

                  d)

                  rådgive og tilskynde parterne i forbindelse med gennemførelsen af denne aftale

                  e)

                  regelmæssigt overvåge den gensidige adgang til F&U-programmer og -projekter og til ordninger for gæsteforskere og undersøge konkrete foranstaltninger til at forbedre denne adgang og sikre, at princippet om gensidighed, jf. denne aftales artikel 1, fungerer efter hensigten.

            3.   Beslutningerne i det blandede udvalg træffes ved fælles overenskomst.
      4.   Det blandede udvalg mødes på tidspunkter, som begge parter er indforstået med, mindst hvert andet år.
      5.   Japans regering og Fællesskabet varetager på skift værtsfunktionen for det blandede udvalgs møder, medmindre andet aftales.
      6.   I forbindelse med møder i det blandede udvalg afholdes deltagernes rejse- og opholdsudgifter af den part, de tilhører. Alle andre udgifter i forbindelse med møderne i det blandede udvalg afholdes af værtsparten.
      7.   Det blandede udvalg fastsætter selv sin forretningsorden.
      8.   Det blandede udvalg kan træffe beslutninger via de diplomatiske kanaler, når det ikke er trådt sammen.
      Artikel 7
      Gennemførelsen af denne aftale er betinget af tilstedeværelsen af de nødvendige midler og af parternes gældende love og bestemmelser.
      Artikel 8
      1.   Videnskabelig og teknologisk viden, som ikke er fortrolig, og som er resultatet af direkte samarbejdsaktiviteter, kan frigives til offentligheden af hver af parterne via de normale kanaler og i overensstemmelse med de deltagende agenturers normale procedurer.
      2.   Intellektuel ejendomsret og ikke-frigivet viden, som er resultatet af, som anvendes i forbindelse med, eller som opnås via samarbejdsaktiviteterne under denne aftale, behandles i overensstemmelse med bestemmelserne i bilag II til denne aftale.
      Artikel 9
      Hver part bestræber sig på inden for rammerne af sine respektive love og administrative bestemmelser at give de personer, som udfører samarbejdsaktiviteterne under denne aftale, de bedste muligheder for at lette fri bevægelighed og ophold for forskere, som deltager i disse samarbejdsaktiviteter, og for at lette adgangen til at indføre og udføre materialer, data eller udstyr til brug for samarbejdsaktiviteterne til og fra sit område.
      Artikel 10
      Bestemmelserne i denne aftale berører ikke rettigheder og forpligtelser i medfør af eksisterende og fremtidige aftaler om samarbejde mellem parterne eller mellem Japans regering og regeringen i en medlemsstat i Fællesskabet.
      Artikel 11
      Alle spørgsmål og tvister om fortolkningen og gennemførelsen af denne aftale afgøres af parterne ved fælles overenskomst.
      Artikel 12
      Bilag I og II til denne aftale udgør en integrerende del af aftalen.
      Artikel 13
      1.   Denne aftale træder i kraft på den dato, hvor parterne udveksler diplomatiske noter, hvori de meddeler hinanden, at deres respektive interne procedurer for aftalens ikrafttræden er gennemført.
      2.   Denne aftale forbliver i kraft i en periode på fem år og gælder fortsat derefter, medmindre den ved udløbet af den første femårsperiode eller på ethvert tidspunkt derefter opsiges af den ene part med mindst seks måneders skriftligt varsel.
      3.   Denne aftales ophør berører ikke gennemførelsen af samarbejdsaktiviteter, der er iværksat i henhold til denne aftale, men ikke fuldt gennemført på tidspunktet for aftalens ophør, eller specifikke rettigheder og forpligtelser, som er opstået i overensstemmelse med bilag II til denne aftale.
      4.   Hver af parterne kan evaluere resultaterne af denne aftale og aktiviteterne under denne aftale hvert femte år, og parten informerer i så tilfælde den anden part om resultaterne af evalueringen. Hver part vil bestræbe sig på at lette en evaluering, som udføres af den anden part.
      5.   Denne aftale kan ændres ved fælles overenskomst af parterne gennem udveksling af diplomatiske noter. Ændringer træder i kraft på samme betingelser som nævnt i stk. 1, medmindre andet aftales.
      Aftalen og bilag I og II til denne aftale er udfærdiget i to originale eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og japansk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed. I tilfælde af uoverensstemmelse har den japanske og den engelske udgave forrang frem for de øvrige sprogudgaver.

         TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, der er behørigt bemyndiget hertil af henholdsvis Det Europæiske Fællesskab og Japans regering undertegnet denne aftale.
         Udfærdiget i Bruxelles, den tredivte november 2009.

               For Det Europæiske Fællesskab

               For Japans regering

         BILAG I

            VILKÅR FOR PERSONERS DELTAGELSE I F&U-PROGRAMMER OG -PROJEKTER

                     I.

                     Hvis en part eller dennes agenturer eller officielle institutioner inden for rammerne af denne aftale indgår en kontrakt med en person henhørende under den anden part om F&U-programmer og -projekter, yder den anden part, efter anmodning herom, den første part eller dennes agenturer eller officielle institutioner enhver rimelig og gennemførlig bistand, der måtte være nødvendig og hensigtsmæssig for at sikre en smidig gennemførelse af en sådan kontrakt.

                     II.

                     Personer fra Japan kan deltage i rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling, som gennemføres af Fællesskabet. En sådan deltagelse af personer fra Japan skal være i overensstemmelse med rammeprogrammets regler for deltagelse, formidling og gennemførelse.

                     III.

                     Personer fra Fællesskabet kan deltage i F&U-programmer og -projekter inden for det konkurrencebaserede finansieringssystem, som gennemføres af Japan, eller dettes agenturer eller officielle institutioner på videnskabelige og teknologiske områder svarende til rammeprogrammet for forskning og teknologisk udvikling. En sådan deltagelse af personer fra Fællesskabet skal være i overensstemmelse med Japans love og administrative bestemmelser og det specifikke program eller projekts relevante regler for deltagelse, formidling og gennemførelse.

         BILAG II

            INTELLEKTUEL EJENDOMSRET OG IKKE-FRIGIVET VIDEN

         I.   Parternes intellektuelle ejendomsret i forbindelse med direkte samarbejdsaktiviteter

                     1.

                     Følgende regler finder anvendelse for så vidt angår intellektuel ejendomsret, som er resultatet af direkte samarbejdsaktiviteter, bortset fra ophavsret og hermed beslægtede rettigheder som omhandlet i nedenstående punkt 3:

                                 a)

                                 De intellektuelle ejendomsrettigheder skal ejes af parten eller dennes agenturer, som skaber den intellektuelle ejendom. Skabes den intellektuelle ejendom i fællesskab, holder parterne eller deres agenturer samråd med henblik på at nå til enighed om ejerskabet eller tildelingen af intellektuelle ejendomsrettigheder under hensyntagen til parternes eller deres agenturers respektive andel af arbejdet.

                                 b)

                                 Parten eller dens agenturer, som er i besiddelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder, tildeler den anden part eller dennes agenturer en licens til at udnytte disse rettigheder med henblik på at udføre direkte samarbejdsaktiviteter, hvis dette er nødvendigt for at sætte den anden part eller dennes agenturer i stand til at udføre deres arbejde inden for det specifikke projekt under denne aftale. Drejer det sig om patenter og brugsmodeller, tildeles denne licens royaltyfrit. Tildelingen af en licens til at benytte intellektuelle ejendomsrettigheder i medfør af dette litra er underlagt hver parts gældende love og administrative bestemmelser og betingelser, som parterne eller deres agenturer enes om, inden projektet indledes.

                     2.

                     Parten eller dens agenturer, som er i besiddelse af de intellektuelle ejendomsrettigheder, som indføres i forbindelse med direkte samarbejdsaktiviteter, tildeler den anden part eller dennes agenturer en licens til at udnytte disse rettigheder med henblik på at udføre direkte samarbejdsaktiviteter, hvis dette er nødvendigt for at sætte den anden part eller dennes agenturer i stand til at udføre deres arbejde inden for det specifikke projekt under denne aftale. Tildelingen af en licens til at benytte intellektuelle ejendomsrettigheder i medfør af dette afsnit er underlagt hver parts gældende love og administrative bestemmelser og betingelser, som parterne eller deres agenturer enes om, inden projektet indledes.

                     3.

                     Følgende regler finder anvendelse i relation til parternes eller deres agenturers ophavsret og beslægtede rettigheder:

                                 a)

                                 Hvis en part eller dennes agenturer offentliggør videnskabelige og tekniske data, informationer og resultater i tidsskrifter, artikler, rapporter, bøger eller i form af videomateriale og digitale lagermedier, der er et resultat af direkte samarbejdsaktiviteter, bestræber denne part sig så vidt muligt på at opnå ikke-eksklusiv, uigenkaldelig og royaltyfri ret for den anden part til at oversætte, reproducere, tilpasse, transmittere og offentligt distribuere sådanne værker i alle lande, hvor der er adgang til beskyttelse af ophavsret.

                                 b)

                                 Alle offentligt distribuerede eksemplarer af ophavsretligt beskyttede værker, der omfattes af bestemmelserne i ovenstående litra a), skal være forsynet med forfatternavn, medmindre en forfatter udtrykkeligt anmoder om ikke at blive navngivet. Desuden skal der klart og tydeligt henvises til parternes fælles medvirken.

               II.   Ikke-frigivet viden i forbindelse med direkte samarbejdsaktiviteter

         Følgende regler finder anvendelse i relation til parternes eller deres agenturers ikke-frigivne viden:

                     1.

                     Når en part meddeler den anden part eller dennes agenturer viden, der er nødvendig for at gennemføre direkte samarbejdsaktiviteter, angiver hver part, hvilken viden parten ikke ønsker frigivet.

                     2.

                     Parten eller dennes agenturer, som modtager ikke-frigivet viden, kan på eget ansvar meddele denne ikke-frigivne viden til sine agenturer eller personer, som er ansat hos agenturerne eller parten, hvis dette er nødvendigt for at sætte disse agenturer eller personer i stand til at udføre deres arbejde inden for det specifikke projekt under denne aftale.

                     3.

                     Med forudgående skriftligt samtykke fra den part eller dennes agenturer, der stiller ikke-frigivet viden til rådighed, kan den anden part eller dennes agenturer give en sådan viden større udbredelse end tilladt efter punkt 2. Parterne eller deres agenturer fastlægger sammen procedurer for anmodning om og opnåelse af forudgående skriftligt samtykke til en sådan større udbredelse, og hver part giver sit samtykke i den udstrækning, det er muligt efter denne parts love og bestemmelser.

                     4.

                     Informationer, der fremkommer i forbindelse med seminarer, andre møder, personaleallokering og anvendelse af faciliteter under denne aftale, forbliver fortrolige, hvis modtageren af en sådan ikke-frigivet viden eller anden fortrolig eller privilegeret viden blev gjort bekendt med den meddelte videns fortrolige karakter på meddelelsestidspunktet i overensstemmelse med punkt 1, og skal behandles som angivet i punkt 2 og 3.

                     5.

                     Hvis en part bliver opmærksom på, at den vil blive eller kan forventes at blive ude af stand til at opfylde de i punkt 2, 3 og 4, omhandlede begrænsninger og betingelser for videregivelse, giver den omgående den anden part meddelelse herom. Parterne rådfører sig derefter med hinanden om, hvilke skridt der skal tages.

               III.   Personers intellektuelle ejendomsrettigheder i forbindelse med indirekte samarbejdsaktiviteter

         Hver part sikrer, at intellektuel ejendomsret tilhørende en af den anden parts personer, som deltager i F&U–programmer og –projekter, der gennemføres af førstnævnte part, dennes agenturer eller officielle institutioner, og hermed beslægtede rettigheder og forpligtelser, som følger af en sådan deltagelse, er i overensstemmelse med de relevante internationale konventioner, der har bindende virkning for Japans regering og Fællesskabet eller alle dets medlemsstater, herunder aftalen om handelsrelaterede aspekter af intellektuelle ejendomsrettigheder i bilag 1C til Marrakechaftalen om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, Parisakten af 24. juli 1971 til Bernerkonventionen til værn for litterære og kunstneriske værker og Stockholmakten af 14. juli 1967 til Pariserkonventionen til beskyttelse af industriel ejendom.


title: 2007/187/EF: Rådets afgørelse af 22. marts 2007 om beskikkelse af to tyske medlemmer af og to tyske suppleanter til Regionsudvalget

text:
               28.3.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 87/12

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 22. marts 2007
   om beskikkelse af to tyske medlemmer af og to tyske suppleanter til Regionsudvalget
   (2007/187/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,
   under henvisning til indstilling fra den tyske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 24. januar 2006 afgørelse 2006/116/EF (1) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2006 til 25. januar 2010.

               (2)

               Der er blevet to pladser ledige som medlemmer af Regionsudvalget, efter at Eberhard SINNER er trådt tilbage, og Helmut HOLTERs mandat er udløbet. Der bliver en plads ledig som suppleant, efter at Emilia MÜLLER er blevet beskikket som medlem. Der er derudover blevet en plads ledig som suppleant, efter at Sylvia BRETSCHNEIDER er trådt tilbage —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Følgende beskikkes herved til Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2010:

               a)

               som medlemmer:

                           —

                           Emilia MÜLLER, som efterfølger for Eberhard SINNER

                           —

                           Uta-Maria KUDER, Justizministerin des Landes Mecklenburg-Vorpommern, som efterfølger for Helmut HOLTER

                     og

               b)

               som suppleanter:

                           —

                           Edmund STOIBER, Ministerpräsident des Freistaates Bayern som efterfølger for Emilia MÜLLER

                           —

                           Detlef MÜLLER, Mitglied des Landtages von Mecklenburg-Vorpommern, som efterfølger for Sylvia BRETSCHNEIDER.

         Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. marts 2007.

            På Rådets vegne

         W. TIEFENSEE

            Formand

      (1)  EUT L 56 af 25.2.2006, s. 75.


Avis juridique important

|

41979D0008

79/8/EØF: Afgørelse truffet af repræsentanterne for regeringerne for Det Europæiske Økonomiske Fællesskabs medlemsstater, forsamlet i Rådet, af 18. december 1978, om afskaffelse af visse postale fortoldningsgebyrer

EF-Tidende nr. L 006 af 10/01/1979 s. 0026 - 0026 den finske specialudgave: kapitel 9 bind 1 s. 0079  den græske specialudgave: Kapitel 02 bind 7 s. 0031  den svenske specialudgave: kapitel 9 bind 1 s. 0079  den spanske specialudgave: Kapitel 02 bind 5 s. 0139  den portugisiske specialudgave: Kapitel 02 bind 5 s. 0139

++++  AFGOERELSE  TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKABS MEDLEMSSTATER , FORSAMLET I RAADET ,  af 18 . december 1978  om afskaffelse af visse postale fortoldningsgebyrer   ( 79/8/EOEF )  REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKABS MEDLEMSSTATER , FORSAMLET I RAADET , HAR _  i betragtning af Kommissionens forslag og udtalelserne fra Europa-Parlamentet og Det oekonomiske og sociale Udvalg herom ;  i betragtning af , at det er vigtigt at goere fremskridt henimod virkelig frie varebevaegelser og at lade de europaeiske borgere drage direkte fordel deraf _  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Der skal ikke laengere opkraeves fortoldningsgebyrer for vareforsendelser fra en anden medlemsstat , som er fritaget for omsaetningsafgifter og punktafgifter ved indfoerselen .  Artikel 2  Medlemsstaterne traeffer de noedvendige foranstaltninger med henblik paa gennemfoerelsen af denne afgoerelse hurtigst muligt og senest den 1 . juli 1979 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 18 . december 1978 .  H.-D . GENSCHER  Formand


Avis juridique important

|

31983D0212

83/212/EØF: Europa-Parlamentets afgørelse af 15. april 1983 om decharge til Kommissionen for De europæiske Fællesskaber vedrørende Den anden og tredje europæiske Udviklingsfonds virksomhed i regnskabsåret 1981

EF-Tidende nr. L 119 af 06/05/1983 s. 0023 - 0023

*****  EUROPA-PARLAMENTETS  AFGOERELSE  af 15. april 1983  om decharge til Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber vedroerende Den anden og tredje europaeiske Udviklingsfonds virksomhed i regnskabsaaret 1981  (83/212/EOEF)  EUROPA-PARLAMENTET,  - der henviser til Revisionsrettens beretning om regnskaberne for regnskabsaaret 1981 samt til institutionernes svar (1)  - der henviser til opgoerelser for Den europaeiske Udviklingsfond for regnskabsaaret 1981 (KOM(82) 824 endel.),  - der henviser til betaenkning fra budgetkontroludvalget (dok. 1-112/83),  - der henviser til, at traktaten af 22. juli 1975 giver Parlamentet befoejelse til at give decharge vedroerende EFs budgetaktiviteter,  1. giver Kommissionen decharge vedroerende forvaltningen af Den anden og tredje europaeiske Udviklingsfond i regnskabsaaret 1981;  2. paalaegger sin formand at meddele Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber denne afgoerelse, sende den til de oevrige institutioner og soerge for ,at den offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (L-udgaven).  1.2 // H.-J. OPITZ  // Pieter DANKERT  // Generalsekretaer  // Formand  (1) EFT nr. C 344 af 31. 12. 1982, s. 1.


title: Kommissionens afgørelse 2009/724/RIA af 17. september 2009 om fastsættelse af datoen for den endelige overgang fra Schengeninformationssystemet (SIS 1+) til anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II)

text:
               30.9.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 257/41

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE 2009/724/RIA
   af 17. september 2009
   om fastsættelse af datoen for den endelige overgang fra Schengeninformationssystemet (SIS 1+) til anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/839/RIA af 24. oktober 2008 om overgang fra Schengeninformationssystemet (SIS 1+) til anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (1), særlig artikel 11, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge artikel 11, stk. 2, i afgørelse 2008/839/RIA skal de medlemsstater, der deltager i SIS 1+, overgå fra N.SIS til N.SIS II ved hjælp af den midlertidige overgangsarkitektur med støtte fra Frankrig og fra Kommissionen senest den 30. september 2009. Denne dato kan om nødvendigt ændres efter proceduren i artikel 17, stk. 2, i den pågældende afgørelse.

               (2)

               Problemer, der blev identificeret under testningen af SIS II, medførte en forsinket gennemførelse af aktiviteterne i henhold til afgørelse 2008/839/RIA. Rådet fastslog i sine konklusioner af 26. og 27. februar 2009, at datoen for migration fra SIS 1+ til SIS II, der var fastsat til september 2009, ikke længere var realistisk på grund af den tid, der kræves for at løse de udestående spørgsmål.

               (3)

               På grund af forsinkelsen med overgangen fra SIS 1+ til SIS II bør den nye dato for den endelige overgang falde sammen med den dato, hvor afgørelse 2008/839/RIA udløber, således at aktiviteterne forud for iværksættelsen af SIS II kan fortsætte indtil denne dato.

               (4)

               Det Forenede Kongerige deltager i denne afgørelse i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (2).

               (5)

               Irland deltager i denne afgørelse i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (3).

               (6)

               For så vidt angår Island og Norge udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (4), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (5).

               (7)

               For så vidt angår Schweiz udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i afgørelse 2008/146/EF (6) om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af denne af aftale.

               (8)

               For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om dette lands associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i afgørelse 2008/262/RIA af 28. februar 2008 om undertegnelse, på Den Europæiske Unions vegne, af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (7).

               (9)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 67, stk. 1, i Rådets afgørelse 2007/533/RIA (8) og nævnt i artikel 17, stk. 1, i afgørelse 2008/839/RIA —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   De medlemsstater, der deltager i SIS 1+, skal senest den dato, hvor afgørelse 2008/839/RIA udløber, endeligt overgå fra N.SIS til N.SIS II ved hjælp af den midlertidige overgangsarkitektur med støtte fra Frankrig og fra Kommissionen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. september 2009.

            På Kommissionens vegne

         Jacques BARROT

            Næstformand

      (1)  EUT L 299 af 8.11.2008, s. 43.

      (2)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

      (3)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

      (4)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

      (5)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

      (6)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 50.

      (7)  EUT L 83 af 26.3.2008, s. 5.

      (8)  EUT L 205 af 7.8.2007, s. 63.


title: Rådets afgørelse 2012/421/FUSP af 23. juli 2012 til støtte for konventionen om forbud mod biologiske våben og toksinvåben (BTWC) inden for rammerne af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben

text:
               24.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 196/61

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/421/FUSP
   af 23. juli 2012
   til støtte for konventionen om forbud mod biologiske våben og toksinvåben (BTWC) inden for rammerne af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 26, stk. 2, og artikel 31, stk. 1,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Råd vedtog den 12. december 2003 EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (»EU-strategien«), hvis kapitel III indeholder en liste over foranstaltninger til bekæmpelse af en sådan spredning.

               (2)

               Unionen er aktivt i gang med at gennemføre EU-strategien og er i færd med at iværksætte de foranstaltninger, der er nævnt i EU-strategiens kapitel III, især de foranstaltninger, der sigter mod styrkelse, gennemførelse og universel anvendelse af konventionen om forbud mod biologiske våben og toksinvåben (BTWC).

               (3)

               Rådet vedtog den 27. februar 2006 fælles aktion 2006/184/FUSP (1) til støtte for BTWC inden for rammerne af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben, der udløb den 26. august 2007. Yderligere syv stater blev deltagende stater i BTWC efter vedtagelsen af fælles aktion 2006/184/FUSP.

               (4)

               Den 20. marts 2006 vedtog Rådet en handlingsplan om biologiske våben og toxinvåben, som supplerer fælles aktion 2006/184/FUSP til støtte for BTWC (2). Handlingsplanen omhandlede en effektiv udnyttelse af tillidsskabende foranstaltninger (CBM'er) og De Forenede Nationers generalsekretærs mekanisme til efterforskning af påstået anvendelse af biologiske våben.

               (5)

               Rådet vedtog den 10. november 2008 fælles aktion 2008/858/FUSP (3) til støtte for BTWC inden for rammerne af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben. Yderligere tre stater blev deltagende stater i BTWC siden vedtagelsen af fælles aktion 2008/858/FUSP, og flere stater fik bistand fra EU-eksperter.

               (6)

               På sjette BTWC-gennemgangskonference blev det besluttet at etablere støtteenheden for gennemførelsen (ISU) med et mandat på fem år (2007-2011) inden for De Forenede Nationers Kontor for Nedrustningsanliggender (UN-ODA) i Genève med henblik på at give administrativ støtte til de møder, som sjette gennemgangskonference har aftalt, samt støtte til den omfattende gennemførelse og universelle anvendelse af BTWC og udvekslingen af tillidsskabende foranstaltninger.

               (7)

               Den 18. juli 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/429/FUSP (4) vedrørende den holdning, Den Europæiske Union skal indtage på den syvende BTWC-gennemgangskonference.

               (8)

               På syvende BTWC-gennemgangskonference blev det besluttet at forlænge mandatet for støtteenheden for gennemførelsen med endnu fem år (2012-2016) og at udvide dens opgaver til at omfatte gennemførelsen af afgørelsen om at etablere og administrere databasen for anmodninger og tilbud om bistand og at lette den dermed forbundne udveksling af oplysninger blandt de deltagende stater samt eventuelt at støtte de deltagende staters gennemførelse af beslutninger og anbefalinger fra syvende gennemgangskonference.

               (9)

               Kommissionen bør få til opgave at overvåge, at Unionens finansielle bidrag gennemføres korrekt —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Med henblik på at sikre en umiddelbar og praktisk anvendelse af nogle af elementerne i EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben støtter Den Europæiske Union BTWC med følgende målsætninger:

               —

               fremme af BTWC's universelle anvendelse

               —

               støtte til gennemførelsen af BTWC, herunder de deltagende staters indgivelse af CBM'er

               —

               støtte til arbejdet med 2012-2015-programmet for perioden mellem konferencerne med henblik på at styrke BTWC's gennemførelse og effektivitet.

         2.   Projekter, der svarer til foranstaltninger i EU-strategien, er projekter, som sigter mod

               —

               fremme af bevidstheden om gennemførelsen af BTWC, styrkelse af den regionale debat om spørgsmål i perioden mellem konferencerne og realiseringen af dem samt hjælp til centrale regionale aktører med at definere nationale gennemførelsesbehov og -krav

               —

               bistand til både deltagende og ikkedeltagende stater for at sikre, at de deltagende stater omsætter deres internationale forpligtelser til national lovgivning og administrative foranstaltninger og etablerer fungerende forbindelser mellem alle nationale interessenter. Bistanden omfatter støtte til deltagende stater til etablering af nationale CBM-processer og udpegelse af nationale kontaktpunkter. For ikkedeltagende stater omfatter bistanden støtte til tiltrædelse eller ratificering af BTWC

               —

               støtte til udvikling af forskellige støtteredskaber og -aktiviteter, der kan bistå de deltagende stater med den nationale gennemførelse, herunder indgivelse af CBM'er, gøre det muligt for repræsentanter fra de deltagende stater at gå aktivt ind i den internationale BTWC-proces og øge de deltagende staters bevidsthed om den internationale støtte, der er til rådighed

         Bilaget indeholder en detaljeret beskrivelse af disse projekter.
   Artikel 2
   1.   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR) har ansvaret for gennemførelsen af denne afgørelse.
   2.   Den tekniske gennemførelse af aktiviteterne i artikel 1 overlades til UN-ODA. Det udfører sin opgave under HR's ansvar. Med henblik herpå indgår HR de nødvendige aftaler med UN-ODA.
   Artikel 3
   1.   Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter er på 1 700 000 EUR.
   2.   De udgifter, der finansieres af det i stk. 1 angivne beløb, forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Kommissionen overvåger, at de i stk. 1 omhandlede udgifter forvaltes korrekt. Med henblik herpå indgår den en finansieringsaftale med UN-ODA. Det skal fremgå af aftalen, at UN-ODA skal sørge for, at Unionens bidrag bliver synligt.
   4.   Kommissionen bestræber sig på at indgå den finansieringsaftale, der er omhandlet i stk. 3, snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af aftalen.
   Artikel 4
   HR aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter udarbejdet af UN-ODA. Disse rapporter skal danne grundlag for Rådets evaluering. Kommissionen oplyser om de finansielle aspekter af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter.
   Artikel 5
   1.   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   2.   Denne afgørelse udløber 24 måneder efter datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen i artikel 3, stk. 3, eller seks måneder efter datoen for denne afgørelses vedtagelse, hvis der ikke er indgået en finansieringsaftale inden da.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2012.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  EUT L 65 af 7.3.2006, s. 51.

      (2)  EUT C 57 af 9.3.2006, s. 1.

      (3)  EUT L 302 af 13.11.2008, s. 29.

      (4)  EUT L 188 af 19.7.2011, s. 42.

      BILAG
      1.   GENEREL RAMME
      Denne afgørelse, der bygger på den vellykkede gennemførelse af fælles aktion 2008/858/FUSP, fungerer som et operativt politikredskab til gennemførelse af målene i afgørelse 2011/429/FUSP og fokuserer navnlig på de aspekter, som der blev opnået konsensus om på syvende gennemgangskonference, jf. slutdokumentet for denne konference.
      Principperne for denne afgørelse er som følger:

                  a)

                  den bedst mulige udnyttelse af erfaringerne fra fælles aktion 2008/858/FUSP

                  b)

                  hensyntagen til specifikke behov, som de deltagende og ikkedeltagende stater i BTWC har givet udtryk for, for så vidt angår en bedre gennemførelse og universel anvendelse af BTWC

                  c)

                  tilskyndelse til lokalt og regionalt ejerskab til projekterne for at sikre deres bæredygtighed på lang sigt og opbygge et partnerskab mellem Unionen og tredjeparter inden for rammerne af BTWC

                  d)

                  fokus på de aktiviteter, der giver konkrete resultater og/eller bidrager til på et tidligt tidspunkt at skabe rammerne for en fælles forståelse, der er relevant for BTWC-gennemgangsprocessen i 2016

                  e)

                  støtte til formanden for møderne mellem de deltagende stater og bedst mulig udnyttelse af det mandat til ISU, som blev fastlagt på sjette gennemgangskonference og fornyet og udvidet på syvende gennemgangskonference.

            2.   PROJEKTER
      2.1.   Projekt nr.1: Regionale workshopper for at øge bevidstheden og identificere behov
      2.1.1.   Projektformål
      Øge bevidstheden blandt relevante nationale embedsmænd og eksperter om forskellige aspekter af gennemførelsen af BTWC (herunder CBM'er), drøfte spørgsmål i forbindelse med programmet for perioden mellem konferencerne og realiseringen af dem i regional sammenhæng og indkredse nøglepersonale, nationale behov og krav samt eventuelle modtagerlande med henblik på udvidet bistand til national gennemførelse (jf. projekt nr.2) gennem afholdelse af regionale workshopper, der bygger på erfaringer og kontakter fra fælles aktion 2008/858/FUSP.
      Dette projekt støtter gennemførelsen af beslutninger og anbefalinger fra syvende gennemgangskonference vedrørende artikel IV i BTWC (navnlig punkt 13 og 14 i sluterklæringen) og 2012-2015-programmet for perioden mellem konferencerne.
      2.1.2.   Forventede projektresultater

                  a)

                  øget tilslutning til BTWC i alle geografiske regioner

                  b)

                  bedre forståelse af BTWC blandt de relevante nationale myndigheder og/eller styrket subregionalt netværkssamarbejde vedrørende BTWC med henblik på at fremme tiltrædelsen og gennemførelsen af BTWC

                  c)

                  identifikation af behov for at fremme regionale og nationale aktiviteter, der sigter mod gennemførelsen af BTWC

                  d)

                  fremme af og støtte til oprettelse af og tilslutning til nationale og regionale biosikkerhedsorganisationer

                  e)

                  anmodninger om udvidet bistand, der skal udføres under projekt nr.2.

            2.1.3.   Projektbeskrivelse og gennemførelse
      Der vil højst blive afholdt fire regionale eller subregionale workshopper, hvis det er relevant i samarbejde med internationale og regionale organisationer og i samordning med BTWC's 2012-2015-program for perioden mellem konferencerne.
      Både deltagende og ikkedeltagende stater i BTWC vil blive indbudt til workshopperne, og dette gælder også for relevante internationale og regionale organisationer, nationale og regionale biosikkerhedsorganisationer, akademiske eksperter og ikkestatslige organisationer (ngo'er).
      Regioner eller subregioner vil blive udvalgt med henblik på workshopper på grundlag af kriterier såsom tidligere aktiviteter inden for rammerne af fælles aktion 2006/184/FUSP og fælles aktion 2008/858/FUSP og Rådets fælles holdning 2006/242/FUSP (1), andre EU-aktiviteter (herunder projektet vedrørende ekspertisecentre), aktiviteter fra andre bistandsyderes side og anslåede behov for og interesse i en styrkelse af BTWC-processer i regionerne.
      Workshopperne vil blive brugt til outreach og oplysninger om det udvidede bistandsprogram og disponible støtteaktiviteter.
      2.2.   Projekt nr.2: Udvidede nationale programmer for gennemførelsesbistand
      2.2.1.   Projektformål
      Fremme universel tiltrædelse af BTWC og styrke de nationale kapaciteter til gennemførelse af forpligtelserne under BTWC, herunder CBM-indgivelser, ved hjælp af lovgivning, administrative foranstaltninger og håndhævelsesforanstaltninger, bevidstgørelse, adfærdskodekser, standarder for biosikkerhed og biosikring og etablering af retningslinjer for national samordning gennem udvidede bistandsprogrammer.
      2.2.2.   Forventede projektresultater

                  a)

                  øget antal deltagende stater i BTWC

                  b)

                  staternes frivillige gennemførelse af BTWC forud for deres tiltrædelse af den

                  c)

                  vedtagelse af passende lovgivningsforanstaltninger og administrative foranstaltninger, herunder strafferetlige bestemmelser, der dækker hele det spektrum af forbud og forebyggende foranstaltninger, som er omhandlet i BTWC og udarbejdet af syvende gennemgangskonference

                  d)

                  reel gennemførelse og håndhævelse for at forebygge overtrædelser af BTWC og for at sanktionere overtrædelser

                  e)

                  indførelse eller forbedring af nationale mekanismer til indsamling af krævede oplysninger og årlige indgivelser af CBM'er med henblik på at øge antallet af stater, der deltager i udveksling af CBM'er

                  f)

                  bedre koordinering og netværkssamarbejde mellem alle de interessenter, der deltager i BTWC-processen, herunder nationale og regionale biosikkerhedsorganisationer og den private sektor, for at fremme en reel gennemførelse

                  g)

                  fremme af bevidstgørende programmer, adfærdskodekser og standarder for biosikkerhed og biosikring.

            2.2.3.   Projektbeskrivelse
      Syvende gennemgangskonference bekræftede, at indførelse og gennemførelse af nødvendige nationale foranstaltninger vil kunne styrke BTWC's effektivitet. Konferencen opfordrede de deltagende stater til at vedtage love, administrative, retlige og andre foranstaltninger, der er beregnet til at styrke den nationale gennemførelse af BTWC og sørge for sikkerhed og sikring i forbindelse med mikrobiologiske eller andre biologiske stoffer eller toksiner. Konferencen understregede betydningen af udveksling af oplysninger mellem de deltagende stater på grundlag af CBM'er og erkendte behovet for at øge antallet af stater, der deltager i CBM'er. Konferencen var enig om, at der er behov for en yderligere fælles indsats fra de deltagende staters side gennem bilaterale, regionale og multilaterale aktiviteter for at fremme den universelle anvendelse af BTWC.
      Baseret på erfaringerne fra fælles aktion 2008/858/FUSP vil der blive forelagt udvidede nationale programmer for gennemførelsesbistand til højst otte lande, der på grundlag af de regionale workshopper under projekt nr.1 anses som egnede.
      Hvert program løber over ca. 12 måneder, indebærer deltagelse af EU-delegationer i modtagerlande og FN's regionale kontorer for nedrustning, hvis det er relevant, og omfatter:

                  —

                  en første national workshop, der skal samle alle relevante nationale myndigheder og interessenter, introducere forskellige BTWC-koncepter, indkredse motiverede og pålidelige lokale partnere og foretage en indledende vurdering af behov og prioriteter

                  —

                  udvikling af en struktureret plan for bistand (handlingsplan) skræddersyet til modtagerlandet, der omfatter besøg af og/eller workshopper ved forskellige bistandsydere i løbet af programmets varighed samt uddannelse i EU-medlemsstater eller andetsteds

                  —

                  gennemførelse af handlingsplanen, med bistandsydere såsom Interpol, WHO, VERTIC, EU-medlemsstater, BTWC ISU og akademiske institutioner, der gennemfører de respektive bistandsaktiviteter (f.eks. udarbejdelse af lovgivning, uddannelse på området biosikkerhed/-biosikring, CBM-forberedelse, politiuddannelse, bevidstgørelse for videnskabelige medarbejdere, katastrofeberedskabsplaner, etc.)

                  —

                  en afrundende workshop efter aktiviteternes afslutning, hvor trådene samles, myndighederne aflægger rapport om deres aktiviteter og fremskridt, og behov for yderligere eller fortsat bistand vurderes

                  —

                  for at støtte universel anvendelse af BTWC kan der, hvor det er hensigtsmæssigt, forelægges udvidede nationale programmer for bistand til ikkedeltagende stater; i sådanne tilfælde indgår tiltrædelse af BTWC i handlingsplanen, der aftales med modtagerlandet

                  —

                  for at sikre effektiv og produktiv bistand arrangeres der en EU-workshop for EU-eksperter, der bistår modtagerlande under projekt nr.2, med det formål at drøfte bedste praksis og passende forberedelser af bistandsaktiviteter.

            2.3.   Projekt nr.3: Støtteredskaber og -aktiviteter
      2.3.1.   Projektformål
      Tilvejebringe forskellige redskaber og aktiviteter, der muliggør og støtter en effektiv national gennemførelse af BTWC, herunder indgivelse af CBM'er.
      2.3.2.   Forventede projektresultater

                  a)

                  vejledende brochure om national gennemførelse

                  b)

                  revideret vejledende brochure om CBM'er

                  c)

                  system for elektronisk indgivelse af CBM'er

                  d)

                  øget deltagelse af udviklingslande i BTWC-programmet for perioden mellem konferencerne

                  e)

                  øget kapacitet for så vidt angår FN's generalsekretærs mekanisme til efterforskning af påstået anvendelse af biologiske våben og toksinvåben.

            2.3.3.   Projektbeskrivelse
      Syvende gennemgangskonference besluttede, at styrkelsen af den nationale gennemførelse skal være et fast punkt på dagsordenen i forbindelse med 2012-2015-programmet for perioden mellem konferencerne. De spørgsmål, der skal behandles, omfatter specifikke foranstaltninger til fuld og omfattende gennemførelse af BTWC, især artikel III ogIV, og metoder til forbedring af den nationale gennemførelse og udveksling af bedste praksis og erfaringer.
      Syvende gennemgangskonference besluttede at vedtage en revision af rapporteringsformularerne for indgivelser af CBM'er. Den besluttede endvidere, at ISU i samarbejde med de deltagende stater undersøger og udvikler mulighederne for elektronisk indgivelse af CBM'er.
      Syvende gennemgangskonference drøftede og traf beslutning om specifikke foranstaltninger, der skal støtte og øge deltagelsen af udviklingslande, der deltager i BTWC, i møderne inden for rammerne af programmet for perioden mellem konferencerne.
      Syvende gennemgangskonference henviste til FN's generalsekretærs mekanisme til efterforskning af påstået anvendelse af kemiske og biologiske våben. Den bør fremmes, bl.a. gennem specialiserede uddannelseskurser for eksperter.
      Baseret på erfaringerne fra fælles aktion 2008/858/FUSP og i fortsættelse af afsluttede og/eller indledte aktiviteter vil følgende aktioner blive udført:

                  a)

                  forberedelse af omfattende dokumentation (vejledende brochure), der giver en oversigt over forpligtelserne for de deltagende stater i BTWC og dækker nationale foranstaltninger til fuld og omfattende gennemførelse af BTWC. Brochuren udformes som et værktøjssæt af gennemførelsesforanstaltninger og kommer til at indeholde eksempler på bedste praksis, samtidig med at der tages højde for forskellene i de nationale procedurer. Eksperter fra EU-medlemsstaterne, de deltagende stater i BTWC, relevante internationale organisationer såvel som den ikkestatslige sektor, der beskæftiger sig med gennemførelsen af BTWC, vil blive hørt under processen med dens udarbejdelse. Brochuren udsendes på alle FN's officielle sprog. UN-ODA står for den overordnede koordination af udarbejdelsen af brochuren

                  b)

                  revision og videreudvikling af den vejledende brochure om CBM'er, der er udarbejdet i henhold til fælles aktion 2008/858/FUSP, i overensstemmelse med den beslutning, der blev truffet af syvende gennemgangskonference

                  c)

                  udvikling og vedligeholdelse af et elektronisk redskab til indgivelse, behandling og formidling af CBM'er (den elektroniske CBM-facilitet)

                  d)

                  videreudvikling af ISU's websted og it- og kommunikationsredskaber i tilknytning hertil

                  e)

                  sponsorering af ekspertdeltagelse fra højst ti udviklingslande i BTWC-programmet for perioden mellem konferencerne

                  f)

                  tilrettelæggelse af en international øvelse i forbindelse med FN's generalsekretærs mekanisme til efterforskning af påstået anvendelse af biologiske våben, med sponsoreret ekspertdeltagelse.

            3.   PROCEDURE OG KOORDINATION
      Gennemførelsen af projekterne iværksættes af en styringskomité med det formål at fastlægge procedurerne og de nærmere bestemmelser for samarbejdet. Styringskomitéen fører regelmæssigt og mindst en gang hvert halve år tilsyn med gennemførelsen af projekterne, bl.a. ved hjælp af elektroniske kommunikationsmidler.
      Styringskomitéen vil komme til at bestå af repræsentanter for HR og UN-ODA.
      Anmodninger fra deltagende stater, som ikke er EU-medlemsstater, om enhver form for bistand og samarbejde under denne afgørelse stiles til UN-ODA. UN-ODA gennemgår og bedømmer eventuelle anmodninger og forelægger anbefalinger for styringskomitéen. Styringskomitéen behandler anmodningerne om bistand såvel som handlingsplanerne og deres gennemførelse. På forslag af HR og under hensyn til resultaterne af drøftelserne i styringskomitéen træffer HR den endelige beslutning om modtagerlandene i samråd med Rådets kompetente arbejdsgrupper.
      For at sikre, at modtagerlandene har et stærkt ejerskab til aktiviteter, som EU har taget initiativet til, og at disse er bæredygtige, er det meningen, at de udvalgte modtagere, når det er muligt og relevant, skal anmodes om at udarbejde handlingsplanerne, hvori de bl.a. opstiller en tidsplan for gennemførelsen af de finansierede aktiviteter (herunder også aktiviteter finansieret med nationale midler), nærmere oplysninger om projektets formål og varighed og de vigtigste involverede parter. UN-ODA eller, hvis det er mest hensigtsmæssigt, EU-medlemsstaterne tilknyttes udarbejdelsen af disse handlingsplaner. Projekterne gennemføres i overensstemmelse med handlingsplanerne.
      4.   RAPPORTERING OG EVALUERING
      UN-ODA forelægger hver sjette måned HR regelmæssige fremskridtsrapporter om gennemførelsen af projekterne. Herudover forelægges rapporter om individuelle bistandsaktiviteter, der finder sted inden for rammerne af de fastlagte handlingsplaner for modtagerlandene. Rapporterne sendes til den relevante arbejdsgruppe i Rådet, der foretager en vurdering af de fremskridt, der er gjort, og en overordnet evaluering af projekterne og eventuelt følger dem op.
      Når det er muligt, underrettes de deltagende stater i BTWC om gennemførelsen af projekterne, bl.a. ved hjælp af elektroniske midler.
      5.   DELTAGELSE AF EKSPERTER FRA EU-MEDLEMSSTATERNE
      Aktiv deltagelse af eksperter fra EU-medlemsstaterne er en forudsætning for, at denne afgørelse kan gennemføres med succes. UN-ODA tilskyndes til at benytte disse eksperter. Deres udgifter til tjenesterejser i tilknytning til gennemførelsen af projekter dækkes af afgørelsen.
      I forbindelse med planlagte bistandsbesøg (f.eks. juridisk bistand eller CBM-bistand) forventes det, at højst tre eksperter i højst fem dage vil blive anset for at være den normale praksis.
      6.   VARIGHED
      Den samlede anslåede varighed af projekternes gennemførelse er 24 måneder.
      7.   STØTTEBERETTIGEDE PARTER
      Aktiviteterne i tilknytning til universel anvendelse vil blive rettet mod stater, som ikke deltager i BTWC (både signatarstater og ikkesignatarstater).
      Nationale gennemførelsesaktiviteter vil blive rettet mod både deltagende stater og stater, som ikke deltager i BTWC, samt repræsentanter for nationale og regionale biosikkerhedsorganisationer, den private sektor, den akademiske verden og ngo'er.
      CBM-relaterede aktiviteter vil blive rettet mod stater, der deltager i BTWC.
      8.   TREDJEPARTSREPRÆSENTANTER
      Med henblik på at fremme det regionale ejerskab til projekterne og deres bæredygtighed vil deltagelse af EU-eksperter, herunder eksperter fra relevante regionale og internationale organisationer, blive finansieret af denne afgørelse. UN-ODA's deltagelse i BTWC-workshopper og -møder vil blive finansieret. Deltagelse af formanden for BTWC-deltagerstaternes møder kan finansieres ud fra en vurdering af den konkrete sag.
      9.   GENNEMFØRELSESINSTANS — PERSONALE
      Da de aktiviteter, der overlades til UN-ODA under denne afgørelse, ikke er dækket af budgettet, bliver der behov for ekstra personale.

         (1)  EUT L 88 af 25.3.2006, s. 65.


Avis juridique important

|

31991D0152

91/152/EØF: Rådets afgørelse af 18. marts 1991 om notifikation om Fællesskabets anvendelse af den internationale overenskomst om jute og jutevarer af 1989

EF-Tidende nr. L 075 af 21/03/1991 s. 0056 - 0056 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 16 s. 0246  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 16 s. 0246

RAADETS AFGOERELSE  af 18. marts 1991  om notifikation om Faellesskabets anvendelse af den internationale overenskomst om jute og jutevarer af 1989  (91/152/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113 og 116,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  Den internationale overenskomst om jute og jutevarer af 1989 (1) blev undertegnet af Faellesskabet og dets medlemsstater den 20. december 1990;  alle medlemsstaterne har meddelt, at de agter at anvende overenskomsten;  Faellesskabet og dets medlemsstater boer give De Forenede Nationers generalsekretaer notifikation om, at de agter at anvende overenskomsten -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Faellesskabet og dets medlemsstater, som har afsluttet de noedvendige interne procedurer, giver De Forenede Nationers generalsekretaer notifikation om, at de agter at anvende den internationale overenskomst om jute og jutevarer af 1989 som  importerende medlemmer, saa snart den traeder i kraft i henhold til bestemmelserne i artikel 40, stk. 3.  Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at deponere Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs notifikation. Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. marts 1991. Paa Raadets vegne  J.-C. JUNCKER  Formand  (1) EFT nr. L 29 af 4. 2. 1991, s. 4.


title: 2006/457/EF,Euratom: Rådets og Kommissionens afgørelse af  21. februar 2005  om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               6.7.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 185/21

      RÅDETS OG KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 21. februar 2005
   om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union
   (2006/457/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION og
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR –
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 44, stk. 2, artikel 47, stk. 2, sidste punktum, og artikel 55, artikel 57, stk. 2, artikel 71, artikel 80, stk. 2, artikel 93, 94, 133 og 181a sammenholdt med artikel 300, stk. 2, andet punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101, stk. 2,
   under henvisning til tiltrædelsestraktaten af 2003, særlig artikel 2, stk. 3,
   under henvisning til tiltrædelsesakten af 2003, særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til Rådets godkendelse i overensstemmelse med artikel 101 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union blev undertegnet på De Europæiske Fællesskabers og deres medlemsstaters vegne den 27. april 2004.

               (2)

               Protokollen anvendes midlertidigt fra den 1. maj 2004 indtil den træder i kraft.

               (3)

               Protokollen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side for at tage hensyn til Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs, Det Europæiske Atomenergifællesskabs og medlemsstaternes vegne.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse (2).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foranstalter på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne den i protokollens artikel 4 nævnte notifikation. Formanden for Kommissionen foranstalter samtidig denne notifikation på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. april 2005.

            På Rådets vegne

         J. ASSELBORN

            Formand

            På Kommissionens vegne

         J. M. BARROSO

            Formand

      (1)  EUT C 174 E, 14.7.2005, s. 44

      (2)  Se side 17 i denne EUT.