title: 2005/492/EF: Rådets afgørelse af 31. januar 2005 om undertegnelse af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Arabiske Republik Egypten

text:
               13.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 182/11

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 31. januar 2005
   om undertegnelse af aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Arabiske Republik Egypten
   (2005/492/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 170, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har på Fællesskabets vegne ført forhandlinger med Egypten om en aftale om videnskabeligt og teknologisk samarbejde.

               (2)

               Aftalen, som blev paraferet den 4. marts 2004, bør undertegnes med forbehold af eventuel senere indgåelse —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Rådets formand bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til på Fællesskabets vegne, med forbehold af eventuel senere indgåelse, at undertegne aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Arabiske Republik Egypten.
   Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne afgørelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2005.

            På Rådets vegne

         J. ASSELBORN

            Formand

   AFTALE
   om videnskabeligt og teknologisk samarbejde mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Arabiske Republik Egypten
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB (i det følgende benævnt »Fællesskabet«)
   på den ene side
   og
   DEN ARABISKE REPUBLIK EGYPTEN (i det følgende benævnt »Egypten«)
   på den anden side,
   i det følgende benævnt »parterne«,
   DER HENVISER TIL traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 170, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første punktum, og stk. 3, første afsnit,
   DER HENVISER TIL Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1513/2002/EF af 27. juni 2002 om Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (20022006), (1)

   SOM TAGER I BETRAGTNNG, hvor stor betydning videnskab og teknologi har for deres økonomiske og sociale udvikling, og at der henvises hertil i artikel 43 i Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og dets medlemsstater på den ene side og Den Arabiske Republik Egypten på den anden side, undertegnet den 25. juni 2001,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Fællesskabet og Egypten har iværksat fælles forskning, teknologisk udvikling og demonstration på en række områder af fælles interesse, og at det vil være til begge parters fordel, hvis de deltager i hinandens forsknings- og udviklingsaktiviteter på gensidig basis,
   SOM ØNSKER at etablere et formelt grundlag for samarbejdet om videnskabelig og teknisk forskning, der vil kunne udbygge og styrke samarbejdsaktiviteter på områder af fælles interesse og tilskynde til anvendelse af resultaterne af dette samarbejde under hensyntagen til deres gensidige økonomiske og sociale interesser,
   SOM ØNSKER at åbne det europæiske forskningsrum for tredjelande, bl.a. for partnerlandene i Middelhavsområdet —
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde og principper
   1.   Parterne fremmer og udvikler samarbejdet mellem Fællesskabet og Egypten på de områder af fælles interesse, hvor de gennemfører videnskabelige og teknologiske forsknings- og udviklingsaktiviteter.
   2.   Samarbejdsaktiviteterne gennemføres efter følgende principper:

               —

               fremme af et vidensamfund til gavn for begge parters økonomiske og sociale udvikling

               —

               gensidigt udbytte baseret på en alt i alt lige fordeling af fordele

               —

               gensidig adgang til aktiviteter under de forskningsprogrammer og -projekter, som parterne hver især gennemfører

               —

               hurtig udveksling af viden, der kan få indflydelse på samarbejdsaktiviteterne

               —

               behørig beskyttelse af intellektuelle ejendomsrettigheder.

         Artikel 2
   Nærmere bestemmelser for samarbejdet
   1.   Retlige enheder hjemmehørende i Egypten, som defineret i bilag I, herunder fysiske og juridiske personer, deltager i indirekte aktioner under Fællesskabets rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (i det følgende benævnt »EF-rammeprogrammet«), på samme vilkår som retlige enheder i Den Europæiske Unions medlemsstater, hvis de betingelser, der er fastsat eller henvist til i bilag I og II, er opfyldt.
   2.   Retlige enheder hjemmehørende i Fællesskabets medlemsstater deltager i Egyptens forskningsprogrammer og -projekter inden for temaer, der modsvarer temaerne for EF-rammeprogrammet, på samme vilkår som retlige enheder i Egypten, hvis de betingelser, der er fastsat eller henvist til i bilag I og II, er opfyldt.
   3.   Samarbejdet kan også gennemføres under følgende former og med følgende midler:

               —

               jævnlige drøftelser om retningslinjer og prioriteringer inden for forskningspolitik og planlægning i Egypten og Fællesskabet

               —

               drøftelser om fremtidsudsigterne for og videreudviklingen af samarbejdet

               —

               hurtig udveksling af information om gennemførelsen af programmer og forskningsprojekter i Egypten og Fællesskabet og om resultaterne af det arbejde, der gennemføres som led i denne aftale

               —

               fælles møder

               —

               besøg og udveksling af forskningsmedarbejdere, ingeniører og teknikere, bl.a. i uddannelsesøjemed

               —

               udveksling og fælles brug af udstyr og materialer

               —

               jævnlige og vedvarende kontakter mellem program- eller projektledere fra Egypten og Fællesskabet

               —

               ekspertdeltagelse i seminarer, symposier og workshops

               —

               udveksling af oplysninger om praksis, love, bestemmelser og programmer, som er relevante for samarbejde efter denne aftale

               —

               uddannelse i forskning og teknologisk udvikling

               —

               gensidig adgang til videnskabelig og teknisk information, der er relevant for dette samarbejde

               —

               alle andre aktiviteter, som vedtages af Det Blandede V&T Samarbejdsudvalg EF-Egypten, jf. artikel 4, og som anses for at være i overensstemmelse med begge parters politik og procedurer.

         Artikel 3
   Styrkelse af samarbejdet
   1.   Parterne gør inden for rammerne af deres respektive lovgivning alt for at lette fri bevægelighed og ophold for forskningsmedarbejdere, der deltager i aktiviteter i medfør af denne aftale, samt for at lette grænseoverskridende transport af varer, der skal anvendes som led i sådanne aktiviteter.
   2.   Såfremt Fællesskabet i overensstemmelse med sine egne regler ensidigt yder støtte til en retlig enhed i Egypten, der deltager i en indirekte fællesskabsaktion, sikrer Egypten, at den pågældende transaktion ikke pålægges skatter eller afgifter.
   Artikel 4
   Forvaltning af aftalen
   Det Blandede V&T-Samarbejdsudvalg EF-Egypten
   1.   Aktiviteter i henhold til denne aftale koordineres og fremmes på Egyptens vegne af Akademiet for Videnskabelig Forskning og Udvikling og på Fællesskabets vegne af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers tjenestegrene med ansvar for rammeprogrammet, der optræder som parternes eksekutivmyndigheder (i det følgende benævnt »eksekutivmyndigheder«).
   2.   Eksekutivmyndighederne nedsætter et blandet udvalg, benævnt »Det Blandede V&T-Samarbejdsudvalg EF-Egypten« (i det følgende benævnt »Det Blandede Udvalg«), som bl.a. har til opgave:

               —

               at sikre, vurdere og overvåge gennemførelsen af denne aftale samt at ændre dens bilag eller vedtage nye bilag under hensyntagen til udviklingen i parternes forskningspolitik, under forbehold af at parterne hver især gennemfører deres egne procedurer med henblik herpå

               —

               på årsbasis at udpege potentielle sektorer, hvor samarbejdet bør udvikles eller forbedres, og undersøge foranstaltninger med henblik herpå

               —

               jævnligt at føre drøftelser om kommende retningslinjer og prioriteringer inden for forskningspolitik og -planlægning i Egypten og Fællesskabet samt om udsigterne for kommende samarbejde under denne aftale.

         3.   Det Blandede Udvalg, som består af repræsentanter for eksekutivmyndighederne, fastsætter selv sin forretningsorden.
   4.   Det Blandede Udvalg træder sammen mindst én gang om året, skiftevis i Fællesskabet og i Egypten. Der afholdes ekstraordinære møder, hvis en af parterne anmoder om det. Konklusioner og henstillinger fra Det Blandede Udvalg sendes til orientering til Associeringsudvalget for Euro-Middelhavsaftalen mellem Den Europæiske Union og Den Arabiske Republik Egypten.
   Artikel 5
   Finansiering
   Gensidig deltagelse i forskningsaktiviteter i medfør af denne aftale fastlægges på de i bilag I opstillede betingelser og er underlagt de love, regler, politikker og gennemførelsesbestemmelser, der er gældende på de respektive parters område.
   Artikel 6
   Formidling og udnyttelse af resultater og information
   Formidling og udnyttelse af indhentede og/eller udvekslede resultater og informationer såvel som forvaltning, tildeling og udøvelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, der hidrører fra forskningsaktiviteter, som er gennemført på grundlag af denne aftale, er underlagt betingelserne i bilag II.
   Artikel 7
   Afsluttende bestemmelser
   1.   Bilag I og II udgør en integrerende del af denne aftale.
   Alle spørgsmål eller tvister vedrørende fortolkningen eller gennemførelsen af denne aftale afgøres efter fælles overenskomst mellem parterne.
   2.   Denne aftale træder i kraft, når parterne har meddelt hinanden, at deres interne procedurer for aftalens indgåelse er afsluttet. Når parterne har undertegnet aftalen, anvender de den foreløbigt, indtil de har afsluttet deres interne procedurer for indgåelsen.
   Meddeler den ene part den anden, at den ikke indgår aftalen, aftales det hermed, at projekter og aktiviteter, der er iværksat under den foreløbige anvendelse af aftalen, og som stadig er i gang på tidspunktet for ovennævnte meddelelse, videreføres på denne aftales vilkår, indtil de er fuldført.
   3.   Hver part kan når som helst opsige aftalen med 12 måneders varsel.
   Projekter og aktiviteter, der er i gang på tidspunktet for opsigelsen af aftalen, fortsætter, indtil de er fuldført i henhold til vilkårene i aftalen.
   4.   Beslutter en af parterne at ændre sine forskningsprogrammer og -projekter som omhandlet i artikel 1, stk. 1, meddeler denne parts eksekutivmyndighed den anden parts eksekutivmyndighed det nøjagtige indhold af disse ændringer.
   Som undtagelse fra stk. 2, andet afsnit, kan denne aftale ophæves på indbyrdes aftalte vilkår, hvis en af parterne senest en måned efter vedtagelsen af de i afsnit 1 omhandlede ændringer meddeler den anden part, at den agter at opsige aftalen.
   5.   Denne aftale gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse, og på de betingelser der er fastsat i nævnte traktat, og på den anden side for Den Arabiske Republik Egyptens område. Dette udelukker dog ikke samarbejdsaktiviteter på åbent hav, i det ydre rum eller på tredjelandes territorium i overensstemmelse med international lov.
   6.   Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk, tysk og arabisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

      Hecho en El Cairo, el veintiuno de junio de dos mil cinco.
      Udfærdiget i Kairo den enogtyvende juni to tusind og fem.
      Geschehen zu Kairo am einundzwanzigsten Juni zweitausendfünf.
      Έγινε στο Κάιρο, στις είκοσι μία Ιουνίου δύο χιλιάδες πέντε.
      Done at Cairo on the twenty-first day of June in the year two thousand and five.
      Fait au Caire, le vingt-et-un juin deux mille cinq.
      Fatto a il Cairo, addì ventuno giugno duemilacinque.
      Gedaan te Kaïro, de eenentwintigste juni tweeduizend vijf.
      Feito no Cairo, em vinte e um de Junho de dois mil e cinco.
      Tehty Kairossa kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattaviisi.
      Som skedde i Kairo den tjugoförsta juni tjugohundrafern.

         Por la Comunidad Europea
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Voor de Europese Gemeenschap
         Pela Comunidade Europeia
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         Por el Gobierno de la República Árabe de Egipto
         På vegne af Den Arabiske Republik Egyptens regering
         Für die Regierung der Arabischen Republik Ägypten
         Για την Κυβέρνηση της Αραβικής Δημοκρατίας της Αιγύπτου
         For the Government of the Arab Republic of Egypt
         Pour le gouvernement de la République arabe d’Égypte
         Per il Governo della Repubblica araba di Egitto
         Voor de regering van de Arabische Republiek Egypte
         Pelo Governo da República Árabe do Egipto
         Egyptin arabitasavallan hallituksen puolesta
         För Arabrepubliken Egyptens regering

      (1)  EFT L 232 af 29.8.2002, s. 1. Ændret ved afgørelse nr. 786/2004/EF (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 7).
   BILAG I
   Deltagelsesvilkår for retlige enheder fra Den Europæiske Unions medlemsstater og Egypten
   Ved »retlig enhed« forstås i denne aftale enhver fysisk person eller enhver juridisk person, der er oprettet i overensstemmelse med den for dens hjemsted gældende nationale ret eller i overensstemmelse med fællesskabsretten eller international ret, og som har status som retssubjekt og i eget navn kan påtage sig forpligtelser og erhverve rettigheder.
   I.   VILKÅR FOR EGYPTISKE RETLIGE ENHEDERS DELTAGELSE I INDIREKTE AKTIONER UNDER RAMMEPROGRAMMET

               1.

               Retlige enheder hjemmehørende i Egypten deltager i indirekte aktioner under EF-rammeprogrammet på de vilkår, Europa-Parlamentet og Rådet har fastlagt i overensstemmelse med artikel 167 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.
               Desuden kan retlige enheder hjemmehørende i Egypten deltage i indirekte aktioner, der gennemføres i henhold til artikel 164 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

               2.

               Fællesskabet kan yde finansieringsbeløb til retlige enheder hjemmehørende i Egypten, der deltager i indirekte aktioner som omhandlet i punkt 1 på de vilkår, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse truffet i medfør af artikel 167 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, Fællesskabets finansforordning og anden gældende fællesskabslovgivning.

               3.

               Kontrakter, som Det Europæiske Fællesskab indgår med egyptiske retlige enheder med henblik på gennemførelse af en indirekte aktion, skal indeholde bestemmelser om kontrol- og revisionsforanstaltninger, der gennemføres af Kommissionen eller Det Europæiske Fællesskabs Revisionsret eller under disses ansvar.
               Af hensyn til samarbejdet og den gensidige interesse yder de relevante egyptiske myndigheder ved gennemførelsen af sådanne kontrol- og revisionsforanstaltninger enhver rimelig og gennemførlig bistand, der måtte være nødvendig eller hensigtsmæssig under de givne omstændigheder.

         II.   VILKÅR FOR DELTAGELSE I EGYPTISKE FORSKNINGSPROGRAMMER OG-PROJEKTER FOR RETLIGE ENHEDER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS MEDLEMSSTATER

               1.

               Retlige enheder hjemmehørende i Fællesskabet og oprettet i henhold til national ret i en af Den Europæiske Unions medlemsstater eller i henhold til fællesskabsretten kan deltage i projekter i Egyptens forsknings- og udviklingsprogrammer i samarbejde med egyptiske retlige enheder.

               2.

               Med forbehold af punkt 1 og bilag II gælder egyptiske love, forordninger og statsdirektiver vedrørende gennemførelse af forsknings- og udviklingsprogrammer for retlige enheder hjemmehørende i Det Europæiske Fællesskab, der deltager i egyptiske projekter som led i forsknings- og udviklingsprogrammer, på samme måde som de gælder for egyptiske retlige enheder, for så vidt angår enhedernes rettigheder og forpligtelser, samt hvad angår vilkårene for indsendelse og evaluering af forslag og for tildeling og indgåelse af kontrakter om sådanne projekter, idet de retlige enheder sikres ligebehandling under hensyntagen til karakteren af samarbejdet mellem Egypten og Det Europæiske Fællesskab på dette område.
               For så vidt angår finansiering af retlige enheder hjemmehørende i Fællesskabet, der deltager i forskningsprojekter, som indgår i egyptiske forsknings- og udviklingsprogrammer, gælder egyptiske love, forordninger og statsdirektiver vedrørende gennemførelse af forsknings- og udviklingsprogrammer på samme måde som for ikke-egyptiske retlige enheder, der deltager i egyptiske forskningsprojekter, som indgår i forsknings- og udviklingsprogrammer.

               3.

               Egypten underretter jævnligt Fællesskabet og de egyptiske retlige enheder om igangværende egyptiske programmer og om mulighederne for deltagelse fra retlige enheder hjemmehørende i Fællesskabet.

         BILAG II
   Principper for tildeling af intellektuel ejendomsret
   I.   ANVENDELSE
   Ved »intellektuel ejendomsret« forstås i denne aftale intellektuel ejendomsret som defineret i artikel 2 i konventionen om oprettelse af Verdensorganisationen for Intellektuel Ejendomsret, udfærdiget i Stockholm den 14. juli 1967.
   Ved »viden« forstås i denne aftale resultater, herunder informationer, uanset om de kan beskyttes, samt ophavsrettigheder eller de til sådanne informationer knyttede rettigheder, der følger af ansøgning om eller udstedelse af patenter, registrering af mønstre, plantemateriale, supplerende beskyttelsescertifikater eller tilsvarende former for beskyttelse.
   II.   INTELLEKTUEL EJENDOM TILHØRENDE PARTERNES RETLIGE ENHEDER

               1.

               Hver part sikrer, at retlige enheder hjemmehørende i den anden part, der deltager i aktiviteter i medfør af denne aftale, får intellektuelle ejendomsrettigheder og beslægtede rettigheder og forpligtelser, der opstår som følge af en sådan deltagelse, i overensstemmelse med de relevante internationale konventioner, der gælder for parterne, herunder TRIPs-aftalen (aftale om handelsrelaterede intellektuelle ejendomsrettigheder, der forvaltes af Verdenshandelsorganisationen) samt Bernerkonventionen (Paris-akten 1971) og Pariskonventionen (Stockholm-akten 1967).

               2.

               Retlige enheder hjemmehørende i Egypten, der deltager i en indirekte aktion under EF-rammeprogrammet, får de samme rettigheder og forpligtelser vedrørende intellektuel ejendomsret som retlige enheder hjemmehørende i Fællesskabet, der deltager i den indirekte aktion, på de vilkår, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse truffet i medfør af artikel 167 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og i den kontrakt, der indgås med Det Europæiske Fællesskab på dette grundlag, idet disse rettigheder og forpligtelser er i overensstemmelse med punkt 1.

               3.

               Retlige enheder hjemmehørende i Fællesskabet, der deltager i egyptiske forskningsprogrammer eller -projekter får i overensstemmelse med punkt 1 samme rettigheder og forpligtelser vedrørende intellektuel ejendom, som retlige enheder hjemmehørende i Egypten, der deltager i sådanne forskningsprogrammer eller -projekter, idet disse rettigheder og forpligtelser er i overensstemmelse med punkt 1.

         III.   PARTERNES INTELLEKTUELLE EJENDOMSRET

               1.

               Medmindre parterne udtrykkeligt enes om andet, gælder følgende regler for viden, som parterne frembringer som led i aktiviteter, der gennemføres i henhold til denne aftales artikel 2, stk. 2.

                           a)

                           Ejendomsretten til viden tilfalder den part, der frembringer den pågældende viden. Kan parternes respektive andel af arbejdet ikke fastslås, tilfalder ejendomsretten parterne i fællesskab.

                           b)

                           Den part, der har ejendomsretten til viden, tildeler den anden part adgangsret til denne viden med henblik på gennemførelse af aktiviteter, som anført i denne aftales artikel 2, stk. 2. Adgangsret til viden gives royaltyfrit.

               2.

               Medmindre parterne udtrykkeligt enes om andet, gælder følgende regler for videnskabelig litteratur, som parterne har frembragt:

                           a)

                           I tilfælde, hvor en af parterne udgiver videnskabelige og tekniske data, informationer og resultater i tidsskrifter, artikler, rapporter eller bøger, herunder videoer og edb-programmer på grundlag af og i relation til aktiviteter, der er udført i henhold til denne aftale, tildeles den anden part en verdensomspændende, ikke-eksklusiv, uigenkaldelig og royaltyfri ret til at oversætte, reproducere, tilpasse, transmittere og offentligt distribuere sådanne værker.

                           b)

                           Alle eksemplarer af ophavsretligt beskyttede data og informationer, der er omfattet af dette afsnit og skal distribueres offentligt, skal være forsynet med forfatternavn(e), medmindre en forfatter udtrykkeligt anmoder om ikke at blive nævnt ved navn. Desuden skal de klart og tydeligt omtale parternes fælles medvirken.

               3.

               Medmindre parterne udtrykkelig enes om andet, gælder følgende regler for ikke-frigivne informationer, som parterne råder over:

                           a)

                           Når den ene part meddeler den anden informationer vedrørende aktiviteter, der gennemføres som led i denne aftale, identificerer den de informationer, den ikke ønsker at frigive, med fortrolige mærker eller påtegninger.

                           b)

                           Den modtagende part kan på eget ansvar videregive ikke-frigivne informationer til organer eller personer, som den har myndighed over, men kun med det udtrykkelige formål at gennemføre denne aftale.

                           c)

                           Med forudgående skriftligt samtykke fra den part, der stiller ikke-frigivet viden til rådighed, kan den modtagende part give sådan viden større udbredelse end tilladt efter litra b). Parterne samarbejder om at fastlægge procedurer for anmodning om og opnåelse af forudgående skriftligt samtykke til en sådan større udbredelse, og hver part giver sit samtykke i den udstrækning, det er muligt efter dens nationale politik, love og bestemmelser.

                           d)

                           Ikke-frigivne informationer eller andre fortrolige informationer, der ikke forelægges i skriftlig form, men som stilles til rådighed på seminarer eller møder, der afholdes mellem repræsentanter for parterne i medfør af denne aftale, eller informationer, der fremkommer ved tilknytning af personale, brug af faciliteter eller gennem indirekte aktioner, behandles fortsat fortroligt, hvis modtageren af sådanne ikke-frigivne eller andre fortrolige eller beskyttede informationer blev gjort opmærksom på denne videns fortrolige karakter på det tidspunkt, hvor den pågældende viden blev meddelt, jf. litra a).

                           e)

                           Parterne bestræber sig på at sikre, at ikke-frigivet viden, som de får stillet til rådighed i henhold til litra a) og d), forvaltes på den i denne aftale fastlagte måde. Hvis en af parterne bliver opmærksom på, at den vil blive eller med rimelighed kan forventes at blive ude af stand til at opfylde fortrolighedsbestemmelserne i litra a) og d), giver den omgående den anden part meddelelse herom. Parterne rådfører sig derefter med hinanden om, hvilke skridt der bør tages.


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/435 af 28. februar 2017 om indgåelse af aftalen om ændring for anden gang af partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005

text:
               14.3.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 67/31

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/435
   af 28. februar 2017
   om indgåelse af aftalen om ændring for anden gang af partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet gav den 23. februar 2009 Kommissionen bemyndigelse til på Unionens og dens medlemsstaters vegne at indlede forhandlinger med gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet med henblik på for anden gang at ændre partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (2), som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005 (3) (»Cotonouaftalen«).

               (2)

               I overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/648/EU (4) undertegnede parterne aftalen om ændring for anden gang af Cotonouaftalen (»aftalen«) den 22. juni 2010 på AVS-EU-Ministerrådets møde i Ouagadougou med forbehold for aftalens senere indgåelse.

               (3)

               I overensstemmelse med AVS-EU-Ministerrådets afgørelse nr. 2/2010 (5) har aftalen fundet midlertidig anvendelse fra 31. oktober 2010.

               (4)

               Aftalen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen om ændring for anden gang af partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005 (6), er hermed godkendt på Den Europæiske Unions vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet udpeger den eller de personer, som på Unionens vegne er beføjet til at deponere det i Cotonouaftalens artikel 93 nævnte godkendelsesinstrument med henblik på at udtrykke Unionens samtykke til at blive bundet af aftalen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen. Afgørelsen offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, 28. februar 2017.

            På Rådets vegne

         J. HERRERA

            Formand

      (1)  EUT C 65 af 19.2.2016, s. 257.

      (2)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (3)  EUT L 209 af 11.8.2005, s. 27.

      (4)  Rådets afgørelse 2010/648/EU af 14. maj 2010 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen om ændring for anden gang af partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005 (EUT L 287 af 4.11.2010, s. 1).

      (5)  Afgørelse nr. 2/2010 truffet af AVS-EU-Ministerrådet af 21. juni 2010 om overgangsforanstaltninger, der finder anvendelse fra datoen for undertegnelsen til datoen for ikrafttrædelsen af aftalen om ændring for anden gang af partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 som ændret for første gang i Luxembourg den 25. juni 2005 (EUT L 287 af 4.11.2010, s. 68).

      (6)  Aftalen ledsaget af erklæringerne knyttet til slutakten har været offentliggjort i EUT L 287 af 4.11.2010, s. 3.


Avis juridique important

|

32004D0221

2004/221/EF: Rådets afgørelse af 19. februar 2004 om beskikkelse af en spansk suppleant til Regionsudvalget

EU-Tidende nr. L 068 af 06/03/2004 s. 0023 - 0023

Rådets afgørelseaf 19. februar 2004om beskikkelse af en spansk suppleant til Regionsudvalget(2004/221/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,under henvisning til indstillingen fra den spanske regering, ogud fra følgende betragtninger:(1) Medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget beskikkes i henhold til Rådets afgørelse 2002/60/EF af 22. januar 2002(1).(2) Der er efter udløbet af Joaquim LLIMONA I BALCELLSs mandatperiode blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, hvilket Rådet blev underrettet om den 4. februar 2004 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelJoan CARRETERO I GRAU, Consejero de Gobernación y Administraciones Públicas - Gobierno de la Comunidad Autónoma de Cataluña, beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfølger for Joaquim LLIMONA I BALCELLS for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2006.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. februar 2004.På Rådets vegneM. McDowellFormand(1) EFT L 24 af 26.1.2002, s. 38.


title: 2013/52/EU: Rådets afgørelse af 22. januar 2013 om bemyndigelse til forstærket samarbejde på området for afgift på finansielle transaktioner

text:
               25.1.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 22/11

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 22. januar 2013
   om bemyndigelse til forstærket samarbejde på området for afgift på finansielle transaktioner
   (2013/52/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 329, stk. 1,
   under henvisning til anmodning fra Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republik,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til Europa-Parlamentet godkendelse, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Unionen skal i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) oprette et indre marked.

               (2)

               I henhold til artikel 113 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal Rådet vedtage bestemmelser om harmonisering af lovgivningerne vedrørende omsætningsafgifter, punktafgifter og andre indirekte skatter, i det omfang en sådan harmonisering er nødvendig for at sikre det indre markeds oprettelse og funktion og undgå konkurrenceforvridning.

               (3)

               I 2011 noterede Kommissionen sig en debat, der var vedvarende på alle niveauer vedrørende yderligere beskatning af den finansielle sektor. Denne debat udspringer af ønsket om at sikre, at den finansielle sektor yder et rimeligt og væsentligt bidrag til dækning af omkostningerne i forbindelse med krisen og fremover beskatningsmæssigt behandles på en rimelig måde i forhold til andre sektorer, at fjerne de finansielle institutioners incitament til at løbe for store risici, at supplere de lovgivningsmæssige foranstaltninger, der skal forhindre kriser i fremtiden, og at generere supplerende indtægter til de offentlige budgetter eller til bestemte politiske tiltag.

               (4)

               På den baggrund vedtog Kommissionen den 28. september 2011 et forslag til Rådets direktiv om en fælles ordning for beskatning af finansielle transaktioner og om ændring af direktiv 2008/7/EF (1). Forslagets hovedformål var at sikre et velfungerende indre marked og undgå konkurrenceforvridning.

               (5)

               På Rådets samling den 22. juni 2012 blev det konstateret, at der ikke var enstemmig tilslutning til en fælles ordning for afgift på finansielle transaktioner (AFT) som foreslået af Kommissionen. Det Europæiske Råd konstaterede den 29. juni 2012, at det foreslåede direktiv ikke vil blive vedtaget af Rådet inden for en rimelig frist. På Rådets samling den 10. juli 2012 blev der henvist til de vedvarende og grundlæggende holdningsforskelle, hvad angår behovet for at oprette en fælles AFT-ordning på EU-niveau, og det blev bekræftet, at princippet om en harmoniseret afgift på finansielle transaktioner ikke vil få enstemmig opbakning i Rådet inden for en overskuelig fremtid.

               (6)

               På den baggrund rettede 11 medlemsstater, nemlig Belgien, Tyskland, Estland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Østrig, Portugal, Slovenien og Slovakiet, anmodning til Kommissionen ved skrivelser modtaget mellem den 28. september og den 23. oktober 2012, hvori de meddelte, at de ønsker at indføre et forstærket indbyrdes samarbejde på AFT-området. Disse medlemsstater anmodede om, at anvendelsesområdet for det forstærkede samarbejde og de mål, der tilstræbes opfyldt hermed, baseres på Kommissionens forslag af 28. september 2011. Der blev også specifikt henvist til behovet for at undgå unddragelser, forvridninger og overførsler til andre jurisdiktioner.

               (7)

               Under det forstærkede samarbejde bør der fastlægges passende retlige rammer for oprettelsen af en fælles AFT-ordning i de deltagende medlemsstater, og det bør sikres, at de grundlæggende afgiftselementer harmoniseres. Der bør i den sammenhæng så vidt muligt undgås incitamenter til skattearbitrage og allokeringsforvridninger mellem de finansielle markeder samt mulighed for dobbeltbeskatning eller nulbeskatning og unddragelser.

               (8)

               Betingelserne i artikel 20 i TEU og i artikel 326 og 329 i TEUF er opfyldt.

               (9)

               Det blev bemærket på Rådets samling den 29. juni 2012 og bekræftet den 10. juli 2012, at målet om at indføre en fælles AFT-ordning ikke kan nås inden for en rimelig frist af Unionen som helhed. Kravet i artikel 20, stk. 2, i TEU om, at bemyndigelsen til et forstærket samarbejde kun vedtages som en sidste udvej, er derfor opfyldt.

               (10)

               Det materielle område, hvor det forstærkede samarbejde vil skulle finde sted, dvs. oprettelsen af en fælles AFT-ordning inden for Unionen, er omfattet af artikel 113 i TEUF og derfor af traktaterne.

               (11)

               Et forstærket samarbejde om oprettelse af en fælles AFT-ordning tager sigte på at sikre et velfungerende indre marked. Inden for rammerne af et sådant samarbejde undgås sameksistensen af forskellige nationale ordninger og derfor en unødig fragmentering af markederne som følge heraf, såvel som deraf resulterende problemer i form af konkurrenceforvridning, omlægning af samhandelen mellem produkter, aktører og geografiske områder, og de erhvervsdrivendes incitament til at undgå beskatning gennem transaktioner af lav økonomisk værdi. Disse spørgsmål er særlig relevante på det berørte område, som er kendetegnet ved meget mobile skattegrundlag. Det fremmer således Unionens mål, beskytter dens interesser og styrker integrationsprocessen i overensstemmelse med artikel 20, stk. 1, i TEU.

               (12)

               Oprettelsen af en fælles harmoniseret AFT-ordning er ikke opført på listen over de områder, hvor Unionen i henhold til artikel 3, stk. 1, i TEUF har enekompetence. Eftersom det bidrager til at fremme det indre markeds funktion i henhold til artikel 113 i TEUF, falder det ind under Unionens delte kompetencer, jf. artikel 4 i TEUF, og er derfor inden for rammerne af Unionens ikke-eksklusive kompetencer.

               (13)

               Et forstærket samarbejde på det berørte område overholder traktaterne og gældende EU-ret, jf. artikel 326, stk. 1, i TEUF. I overensstemmelse med artikel 326, stk. 2, i TEUF skader det ikke det indre marked eller den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed og indebærer heller ikke en begrænsning af eller forskelsbehandling i samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordrejer konkurrencevilkårene mellem dem.

               (14)

               Et forstærket samarbejde på det berørte område respekterer de ikke-deltagende medlemsstaters beføjelser, rettigheder og forpligtelser i overensstemmelse med artikel 327 i TEUF. En sådan ordning vil ikke påvirke de ikke-deltagende medlemsstaters mulighed for at beholde eller indføre en AFT på grundlag af ikke-harmoniserede nationale bestemmelser. Den fælles AFT-ordning vil udelukkende tildele de deltagende medlemsstater beskatningsrettigheder på grundlag af tilstrækkelige tilknytningsfaktorer.

               (15)

               Forudsat at betingelserne fastsat i denne afgørelse overholdes, er det forstærkede samarbejde, der er omhandlet heri, når som helst åbent for alle medlemsstater, der er villige til at efterkomme de retsakter, der allerede er vedtaget i henhold hertil, jf. artikel 328 i TEUF —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republikbemyndiges herved til at indføre et forstærket indbyrdes samarbejde på området for oprettelse af en fælles ordning for afgift på finansielle transaktioner ved anvendelse af de relevante bestemmelser i traktaterne.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. januar 2013.

            På Rådets vegne

         M. NOONAN

            Formand

      (1)  KOM(2011) 594 endelig af 28. september 2011.


title: Kommissionens afgørelse af 13. maj 2015 om udnævnelse af medlemmer af Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme til at repræsentere patientorganisationer (EØS-relevant tekst)

text:
               14.5.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 161/7

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 13. maj 2015
   om udnævnelse af medlemmer af Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme til at repræsentere patientorganisationer
   (EØS-relevant tekst)
   (2015/C 161/05)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (1), særlig artikel 4, stk. 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 141/2000 skal Kommissionen udnævne repræsentanter for patientorganisationer for en periode på tre år.

               (2)

               Varigheden af mandatet for de tre medlemmer, der repræsenterer patientorganisationer, udløber den 30. juni 2015.

               (3)

               Medlemmerne af udvalget udnævnes for en periode på tre år med virkning fra den 1. juli 2015.

               (4)

               Hvis et medlem, der er udnævnt i medfør af denne afgørelse, ikke længere er i stand til at medvirke effektivt i udvalgets arbejde eller fratræder, kan Kommissionen erstatte det pågældende medlem med et medlem valgt fra reservelisten for den resterende del af hans mandatperiode —

         BESTEMT FØLGENDE:
   Artikel 1
   Efter henstilling fra Det Europæiske Lægemiddelagentur udnævnes følgende personer til medlemmer af udvalget for en periode på tre år med virkning fra den 1. juli 2015:

               —

               Lesley GREENE

               —

               Pauline EVERS

               —

               Mario RICCIARDI.

         Artikel 2
   Følgende opføres på en reserveliste i prioriteret rækkefølge:

               —

               Julián Isla GÓMEZ

               —

               Loris Angelo BRUNETTA

               —

               Baiba ZIEMELE.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2015.

            På Kommissionens vegne

            For formanden

         Vytenis ANDRIUKAITIS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 18 af 22.1.2000, s. 1.


title: 2010/303/: Rådets afgørelse af 25. maj 2010 om beskikkelse af et dansk medlem af Regionsudvalget

text:
               28.5.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 129/69

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 25. maj 2010
   om beskikkelse af et dansk medlem af Regionsudvalget
   (2010/303/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den danske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU og 2010/29/EU om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2010 til den 25. januar 2015 (1).

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Jens Jørgen NYGAARDS mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes som medlem for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

               —

               Jan BOYE

                  Rådmand

         Artikel 2
   Denne afgørelse får virkning på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. maj 2010.

            På Rådets vegne

         M. SEBASTIÁN

            Formand

      (1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22 og EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.