title: Rådets afgørelse 2012/665/FUSP af 26. oktober 2012 om ændring af afgørelse 2010/638/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea

text:
               27.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 299/45

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/665/FUSP
   af 26. oktober 2012
   om ændring af afgørelse 2010/638/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved afgørelse 2010/638/FUSP (1) pålagde Rådet den 25. oktober 2010 restriktive foranstaltninger over for Republikken Guinea.

               (2)

               På grundlag af en gennemgang af afgørelse 2010/638/FUSP bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 27. oktober 2013.

               (3)

               Det er nødvendigt at ændre foranstaltningerne vedrørende våbenembargoen, der er fastsat i afgørelse 2010/638/FUSP.

               (4)

               Afgørelse 2010/638/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2010/638/FUSP ændres således:

               1)

               I artikel 2, stk. 1, foretages følgende ændringer:

                           a)

                           følgende litra tilføjes:

                                       »g)

                                       salg, levering, overførsel eller eksport af sprængstoffer og tilhørende udstyr, der udelukkende er til civil brug inden for minedrift og infrastrukturinvesteringer og ydelse af teknisk bistand, udøvelse af mæglervirksomhed og levering af andre tjenester samt levering af finansieringsmidler og finansiel bistand i forbindelse med sådanne produkter, såfremt opbevaringen og brugen af sprængstofferne og tilhørende udstyr og tjenester kontrolleres og verificeres af et uafhængigt organ, og leverandørerne af tilhørende tjenester er identificeret«

                           b)

                           følgende afsnit tilføjes:
                           »I tilfælde omfattet af litra g) informerer en medlemsstat to uger forinden de andre medlemsstater om, at den agter at give en godkendelse i henhold til nævnte litra.«

               2)

               Artikel 8, stk. 2, affattes således:
               »2.   Denne afgørelse anvendes indtil den 27. oktober 2013. Den overvåges løbende. Den kan, alt efter hvad der er hensigtsmæssigt, forlænges eller ændres, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.«.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. oktober 2012.

            På Rådets vegne

         A. D. MAVROYIANNIS

            Formand

      (1)  EUT L 280 af 26.10.2010, s. 10.


title: Rådets afgørelse 2005/966/FUSP af  14. november 2005  om indgåelse af en aftale mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM)

text:
               31.12.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 349/30

         RÅDETS AFGØRELSE 2005/966/FUSP
   af 14. november 2005
   om indgåelse af en aftale mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,
   under henvisning til henstilling fra formandskabet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 9. september 2005 vedtog Rådet fælles aktion 2005/643/FUSP om Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM) (1).

               (2)

               Ifølge artikel 10, stk. 4, i nævnte fælles aktion aftales detaljerede ordninger vedrørende tredjelandes deltagelse i henhold til artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union.

               (3)

               Den 13. december 2004 bemyndigede Rådet formandskabet, om nødvendigt bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, til at indlede forhandlinger med tredjelande i forbindelse med fremtidige civile EU-krisestyringsoperationer med henblik på at indgå en aftale på grundlag af standardaftalen mellem Den Europæiske Union og et tredjeland om dette tredjelands deltagelse i en af Den Europæiske Unions civile krisestyringsoperationer. På dette grundlag har formandskabet forhandlet en aftale med Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM).

               (4)

               Den pågældende aftale bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM), godkendes hermed på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. november 2005.

            På Rådets vegne

         T. JOWELL

            Formand

      (1)  EUT L 234 af 11.9.2005, s. 13.
    ---documentbreak---

               31.12.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 349/31

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds deltagelse i Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM)
   DEN EUROPÆISKE UNION (EU),
   på den ene side, og
   DET SCHWEIZISKE FORBUND,
   på den anden side,
   i det følgende benævnt »parterne«,
   ER UNDER HENVISNING TIL

               —

               det aftalememorandum, der blev undertegnet den 15. august 2005 mellem Indonesiens regering og Acehs Befrielsesbevægelse (GAM) om en fredelig, omfattende og holdbar løsning på konflikten i Aceh, ifølge hvilket der navnlig skal oprettes en observatørmission i Aceh (AMM)

               —

               aftalen mellem Indonesiens regering og Den Europæiske Union af 3. oktober 2005 om AMM’s og dens medlemmers opgaver, status, privilegier og immuniteter

               —

               opfordringen til Det Schweiziske Forbund om at deltage i AMM

               —

               Det Schweiziske Forbunds accept af at deltage i AMM

               —

               vedtagelsen i Rådet for Den Europæiske Union af fælles aktion 2005/643/FUSP af 9. september 2005 om Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM)

               —

               Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse af 20. september 2005 om at acceptere Det Schweiziske Forbunds bidrag til AMM

         BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Deltagelse i operationen
   1.   Det Schweiziske Forbund tilslutter sig fælles aktion 2005/643/FUSP af 9. september 2005 om Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM) og enhver fælles aktion eller afgørelse, hvorved Rådet for Den Europæiske Union beslutter at udvide AMM, i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og eventuelle nødvendige gennemførelsesarrangementer.
   2.   Det Schweiziske Forbunds bidrag til AMM berører ikke Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning.
   3.   Det Schweiziske Forbund sikrer, at dets personel, der deltager i AMM, varetager sine opgaver i overensstemmelse med

               a)

               fælles aktion 2005/643/FUSP og eventuelle efterfølgende ændringer

               b)

               operationsplanen (OPLAN)

               c)

               gennemførelsesbestemmelserne.

         4.   Personel, der udsendes til AMM af Det Schweiziske Forbund, udfører sine opgaver og handler udelukkende i AMM’s interesse.
   5.   Det Schweiziske Forbund underretter i god tid chefen for AMM og Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union om eventuelle ændringer i dets bidrag til AMM.
   6.   Personel, der udsendes til AMM, underkastes en lægeundersøgelse og et vaccinationsprogram og skal af en kompetent myndighed i Det Schweiziske Forbund erklæres for egnet til tjeneste ud fra et lægeligt synspunkt. Personel, der udsendes til AMM, fremlægger en kopi af en sådan erklæring.
   Artikel 2
   Status for personel
   1.   Status for det personel, som Det Schweiziske Forbund bidrager med til AMM, fastlægges i henhold til den aftale om missionens status, der er indgået mellem Den Europæiske Union og den indonesiske regering.
   2.   Med forbehold af den i stk. 1 omhandlede aftale om missionens status har Det Schweiziske Forbund jurisdiktion over eget personel, der deltager i AMM.
   3.   Det Schweiziske Forbund har ansvaret for at behandle eventuelle klager fra eller vedrørende et medlem af dets personel i forbindelse med deltagelsen i AMM. Det Schweiziske Forbund har ansvaret for eventuelt at retsforfølge et medlem af sit personel eller at pålægge vedkommende en disciplinær sanktion efter sine egne love og forskrifter.
   4.   Det Schweiziske Forbund forpligter sig til at fremsætte en erklæring om frafald af krav mod enhver stat, der deltager i AMM, og til at fremsætte den ved undertegnelsen af denne aftale. En model til en sådan erklæring findes i bilaget til denne aftale.
   5.   Den Europæiske Union sikrer, at dens medlemsstater fremsætter en erklæring om frafald af krav i forbindelse med Det Schweiziske Forbunds deltagelse i AMM, og at de fremsætter den ved undertegnelsen af denne aftale. En model til en sådan erklæring findes i bilaget til denne aftale.
   Artikel 3
   Klassificerede oplysninger
   Det Schweiziske Forbund træffer passende foranstaltninger til at sikre, at klassificerede EU-oplysninger beskyttes i overensstemmelse med Rådet for Den Europæiske Unions sikkerhedsforskrifter, jf. Rådets afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 (1), og i overensstemmelse med supplerende retningslinjer fra de kompetente myndigheder, herunder retningslinjer fra chefen for AMM.
   Artikel 4
   Kommandostruktur
   1.   Alt personel, der deltager i AMM, forbliver fuldt ud underlagt vedkommende nationale myndigheders kommando.
   2.   De nationale myndigheder overdrager den operative kontrol til chefen for AMM, som udøver denne kommando gennem en hierarkisk kommando- og kontrolstruktur.
   3.   Missionschefen leder AMM og varetager den daglige styring.
   4.   Det Schweiziske Forbund har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige styring af missionen som de deltagende EU-medlemsstater i overensstemmelse med de retlige instrumenter, der er omhandlet i artikel 1, stk. 1.
   5.   Chefen for AMM har ansvaret for den disciplinære kontrol med AMM’s personel. I det omfang det er nødvendigt, pålægger vedkommende nationale myndigheder disciplinære sanktioner.
   6.   Det Schweiziske Forbund udpeger et nationalt kontaktpunkt (NPC) til at repræsentere sit nationale kontingent i AMM. NPC refererer til chefen for AMM for så vidt angår nationale spørgsmål og er ansvarligt for den daglige disciplin i kontingentet.
   7.   Den Europæiske Unions beslutning om at afslutte AMM træffes efter høring af Det Schweiziske Forbund, hvis Det Schweiziske Forbund stadig bidrager til AMM på datoen for missionens afslutning.
   Artikel 5
   Finansielle aspekter
   1.   Det Schweiziske Forbund afholder alle udgifter i forbindelse med sin deltagelse i AMM, bortset fra udgifter, der afholdes i fællesskab, som fastlagt i driftsbudgettet for missionen.
   2.   Det Schweiziske Forbund udbetaler erstatning på de betingelser, der er fastsat i den i artikel 2, stk. 1, omhandlede aftale om missionens status, såfremt det kendes ansvarligt for at have forvoldt fysiske eller juridiske personer fra den eller de stater, hvor missionen gennemføres, død, personskade, tab eller tingsskade.
   Artikel 6
   Bidrag til driftsbudgettet
   1.   Det Schweiziske Forbund bidrager til finansieringen af driftsbudgettet for AMM.
   2.   Et arrangement med de praktiske regler for Det Schweiziske Forbunds bidrag undertegnes mellem chefen for AMM og de relevante administrative myndigheder i Det Schweiziske Forbund. Dette arrangement skal bl.a. indeholde bestemmelser om:

               a)

               det relevante beløb

               b)

               arrangementerne i forbindelse med indbetaling af det finansielle bidrag

               c)

               revisionsproceduren.

         Artikel 7
   Arrangementer til gennemførelse af aftalen
   Med forbehold af artikel 6, stk. 2, indgås de tekniske og administrative arrangementer, der er nødvendige for at gennemføre denne aftale, mellem generalsekretæren for Rådet for Den Europæiske Union/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik på den ene side og de relevante myndigheder i Det Schweiziske Forbund på den anden side.
   Artikel 8
   Misligholdelse
   Hvis en af parterne ikke overholder de forpligtelser, der er fastsat i de foregående artikler, har den anden part ret til at opsige denne aftale med en måneds varsel.
   Artikel 9
   Bilæggelse af tvister
   Tvister om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale bilægges mellem parterne med diplomatiske midler.
   Artikel 10
   Ikrafttræden
   1.   Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned efter, at parterne har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer.
   2.   Denne aftale anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelsen.
   3.   Denne aftale forbliver i kraft, så længe Det Schweiziske Forbund bidrager til AMM.

      Udfærdiget i Bruxelles, den , på engelsk i to eksemplarer

            For Den Europæiske Union

            For Det Schweiziske Forbund

      (1)  EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1.
   ERKLÆRINGER
   jf. aftalens artikel 2, stk. 4 og 5
   Erklæring fra EU’s medlemsstater:
   »De EU-medlemsstater, der gennemfører EU’s fælles aktion 2005/643/FUSP af 9. september 2005 om Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM), vil, for så vidt deres nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod Det Schweiziske Forbund for personskade eller død blandt deres personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører dem og benyttes af EU’s observatørmission, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab

               —

               er forvoldt af personel fra Det Schweiziske Forbund under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EU’s observatørmission, når der ses bort fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse, eller

               —

               er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører Det Schweiziske Forbund, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med missionen, når der ses bort fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt personel fra EU’s observatørmission fra Det Schweiziske Forbund under benyttelsen af dette materiel.«

         Erklæring fra Det Schweiziske Forbund:
   »Det Schweiziske Forbund, der gennemfører EU’s fælles aktion 2005/643/FUSP af 9. september 2005 om Den Europæiske Unions observatørmission i Aceh (Indonesien) (observatørmissionen i Aceh — AMM), vil, for så vidt dets nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod enhver anden stat, der deltager i EU’s observatørmission, for personskade eller død blandt dets personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører landet og benyttes af EU’s observatørmission, hvis sådan personskade, død, tingsskade eller tab

               —

               er forvoldt af personel under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EU’s observatørmission, når der ses bort fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse, eller

               —

               er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører stater, som deltager i EU’s observatørmission, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med missionen, når der ses bort fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt personel fra EU’s observatørmission under benyttelsen af dette materiel.«


title: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse Darfur/5/2007 af 16. januar 2007 om udnævnelse af en militærrådgiver for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sudan

text:
               19.1.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 13/9

      DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE DARFUR/5/2007
   af 16. januar 2007
   om udnævnelse af en militærrådgiver for Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sudan
   (2007/34/FUSP)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 25, stk. 3,
   under henvisning til Rådets fælles aktion 2005/557/FUSP af 18. juli 2005 om Den Europæiske Unions civil-militære aktion til støtte for Den Afrikanske Unions mission i Darfur-området i Sudan (1), særlig artikel 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 5. juli 2006 fælles aktion 2006/468/FUSP (2) om forlængelse og ændring af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for Sudan.

               (2)

               EUSR for Sudan sikrer bl.a. koordinering af og sammenhæng i EU's bidrag til Den Afrikanske Unions mission i Darfur-området i Sudan (AMIS). I henhold til artikel 5, stk. 2, i fælles aktion 2005/557/FUSP sørger en EU-koordineringscelle i Addis Abeba (ACC) under EUSR's myndighed bestående af en politisk rådgiver, en militærrådgiver og en politirådgiver for den daglige koordinering med samtlige relevante EU-aktører og med det administrative kontrol- og ledelsescenter (ACMC) inden for Den Afrikanske Unions kommandostruktur i Addis Abeba for at sikre en sammenhængende og rettidig EU-støtte til AMIS.

               (3)

               Rådet har i medfør af artikel 4 i fælles aktion 2005/557/FUSP bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til at udnævne EUSR's militærrådgiver efter indstilling fra generalsekretæren/den højtstående repræsentant, baseret på en anbefaling fra EUSR.

               (4)

               Generalsekretæren/den højtstående repræsentant har efter anbefalingen fra EUSR foreslået, at oberst François AMELINEAU udnævnes til EUSR's nye militærrådgiver.

               (5)

               I overensstemmelse med artikel 6 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Den Europæiske Unions afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Oberst François AMELINEAU udnævnes herved til militærrådgiver for EU's særlige repræsentant for Sudan.
   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra den 25. januar 2007.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. januar 2007.

            På vegne af Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité

         C. von GOETZE

            Formand

      (1)  EUT L 188 af 20.7.2005, s. 46.

      (2)  EUT L 184 af 6.7.2006, s. 38.


title: 2014/15/EU: Rådets afgørelse af 18. november 2013 om undertegnelse og indgåelse af en aftale mellem Den Europæiske Union og Georgien om rammerne for Georgiens deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer

text:
               18.1.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 14/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 18. november 2013
   om undertegnelse og indgåelse af en aftale mellem Den Europæiske Union og Georgien om rammerne for Georgiens deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer
   (2014/15/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 37, sammenholdt med artikel 218, stk. 5 og 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Betingelserne for tredjelandes deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer bør fastlægges i en rammeaftale om sådan mulig fremtidig deltagelse og ikke ved fastlæggelse af betingelserne fra gang til gang for hver enkelt operation.

               (2)

               Efter vedtagelsen af Rådets afgørelse den 13. november 2012 om bemyndigelse til at indlede forhandlinger har Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Georgien om rammerne for Georgiens deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer (»aftalen«).

               (3)

               Aftalen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om rammerne for Georgiens deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Unionen.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 16, stk. 1 (1).
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. november 2013.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende af Generalsekretariatet for Rådet.


Avis juridique important

|

31985D0143

85/143/EØF: Kommissionens afgørelse af 18. februar 1985 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse typer støvler med påmonterede isskøjter med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Jugoslavien, Rumænien og Ungarn

EF-Tidende nr. L 052 af 22/02/1985 s. 0048 - 0051

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 18. februar 1985  om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af visse typer stoevler med paamonterede isskoejter med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn  (85/143/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 9,  efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. Procedure  (1) Kommissionen modtog i januar 1984 en klage vedroerende importen af visse typer stoevler med paamonterede isskoejter med oprindelse i Tjekkoslovakiet. Klagen var indgivet af det tyske firma LICO-Sportschuhfabriken, Link & Co. GmbH, der tegner sig for stort set hele produktionen i Faellesskabet af stoevler med paamonterede isskoejter. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure.  (2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Faellesskabets import af visse typer stoevler med paamonterede isskoejter, bestaaende af laederstoevler med staalskinner, henhoerende under pos. ex 97.06 C i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer 97.06-53, med oprindelse i Tjekkoslovakiet, og indledte en undersoegelse.  (3) I juni 1984 modtog Kommissionen en yderligere klage fra det paagaeldende firma om udvidelse af proceduren til at omfatte importen af naevnte vare med oprindelse i Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn. Den nye klage indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde en udvidelse af proceduren.  (4) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om udvidelse af antidumpingproceduren til at omfatte importen af naevnte vare med oprindelse i Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn.  (5) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen samt repraesentanter for eksportlandet og klageren om, at proceduren var indledt og senere udvidet. Kommissionen gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.  Alle eksportoerer samt nogle importoerer tilkendegav deres mening skriftligt. Desuden er alle eksportoerer samt repraesentanter for eksportlandet efter anmodning blevet hoert mundtligt af Kommissionen.  (6) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige, og aflagde kontrolbesoeg hos:  a) Producent i Faellesskabet:  LICO-Sportschuhfabriken, Link & Co. GmbH, Lichtenfels-Schney, Forbundsrepublikken Tyskland.  b) Importoerer:  - Hanns Balzer,  Lauterbach, Forbundsrepublikken  Tyskland;  - Chemotrade GmbH,  Augsburg, Forbundsrepublikken Tyskland;  - Tiger Sport, Becker KG,  Augsburg, Forbundsrepublikken Tyskland;  - Wintersport Leerdam BV,  Leerdam, Nederlandene.  c) Eksportoer:  VIKO OOUR Inkotrade, Varazdin, Jugoslavien.  Dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra den 1. februar 1983 til den 30. januar 1984 for saa vidt angaar importen fra Tjekkoslovakiet, og for den oevrige import tidsrummet fra den 1. august 1983 til den 31. juli 1984.  B. Normal vaerdi  (7) Den normale vaerdi for den jugoslaviske eksport blev fastlagt paa grundlag af hjemmemarkedspriserne hos den jugoslaviske producent, der eksporterer de paagaeldende varer til Faellesskabet.  (8) For at fastslaa, om der var tale om dumpingimport fra Rumaenien, Tjekkoslovakiet og Ungarn, maatte Kommissionen tage hensyn til, at de paagaeldende lande ikke har markedsoekonomi, og den maatte derfor basere sin afgoerelse paa den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi. Klageren havde i den forbindelse foreslaaet det jugoslaviske marked. Eksportoererne og importoererne gjorde ikke indsigelse mod dette forslag.  (9) Kommissionen undersoegte dette forslag og fandt det godtgjort, at der ikke var saerlige forskelle i produktionsbetingelserne og produktionsomfanget i Jugoslavien og de oevrige eksportlande. Kommissionen fastslog derfor, at det ville vaere hensigtsmaessigt at fastsaette den normale vaerdi paa grundlag af salgspriserne paa det jugoslaviske marked.  C. Eksportpris  (10) Eksportriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.  D. Sammenligning  (11) Ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i behoerigt omfang hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed. Der blev isaer taget hensyn til, at importoererne i forbindelse med en del af importen fra Jugoslavien, Rumaenien og Tjekkoslovakiet gratis stillede meder, nitter, hager og maller til raadighed for eksportoererne til fremstilling af stoevlerne med paamonterede isskoejter.  Desuden blev der alle samenligninger taget hensyn til forskelle i salgsbetingelserne, og der blev i givet fald foretaget en justering for at goere det muligt at foretage en sammenligning mellem eksportriserne og den normale vaerdi paa samme handelstrin.  Disse sammenligninger blev foretaget for hver enkelt transaktion, for Jugoslaviens vedkommende paa grundlag af prisen ab fabrik og i de oevrige tilfaelde prisen frit eksportlandets graense.  E. Dumpingmargen  (12) Det fremgaar af undersoegelsen af de faktiske forhold, at der finder dumping sted i forbindelse med importen af stoevler med paamonterede isskoejter fra Jugoslavien, Rumaenien, Tjekkoslovakiet og Ungarn, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normal vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.  Dumpingmargenerne er forskellige alt efter transaktion og eksportoer; den vejede gennemsnitlig margen for hver af de af undersoegelsen omfattede eksportoerer er paa:  Jugoslavien 22,7 %,  Rumaenien 17,6 %,  Tjekkoslovakiet 60,0 %,  Ungarn 8,6 %. F. Skade  (13) For saa vidt angaar dumpingimportens skadelige virkninger, fremgaar det af de oplysninger, som Kommissionen er i besiddelse af, at Faellesskabets import af stoevler med paamonterede isskoejter fra Tjekkoslovakiet, Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn faldt fra 648 000 par i 1980 til 252 000 par i 1983 og til 48 000 par i foerste halvdel af 1984. Importen fra disse lande til Forbundsrepublikken Tyskland, som er den mest beroerte medlemsstat, faldt fra 348 000 par i 1980 til 151 000 par i 1983 og 14 000 par i foerste halvdel af 1984.  Tjekkoslovakiets eksport til Faellesskabet var 139 000 par i 1980, 140 000 i 1983 samt 35 000 i foerste halvdel af 1984. Importen fra de oevrige tre lande faldt staerkt. Saaledes faldt importen fra Jugoslavien mellen 1980 og 1983 fra 171 000 par til 54 000 par, fra Rumaenien fra 286 000 par til 44 000 par og fra Ungarn fra 53 000 par til 14 000 par. Importen fra de paagaeldende tre lande til Faellesskabet udgjorde i foerste halvdel af 1984 13 000 par.  (14) Forbruget af stoevler med paamonterede isskoejter i Faellesskabet faldt fra ca. 1,7 mio par i 1980 til ca. 500 000 par i 1983, men trods et fald i de absolutte tal oegede Tjekkoslovakiet, Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn markedsandelen i Faellesskabet for denne vare fra 38,1 % i 1980 til 50 % i 1983.  Denne stigning skyldes markedsandelen for den tjekkiske importvare, som steg fra 8,2 % i 1980 til 27,8 % i 1983. Markedsandelen for importen fra Rumaenien og Ungarn faldt i samme tidsrum fra henholdsvis 16,9 % til 8,7 % og 3,1 % til 2,8 %. Importen fra Jugoslavien steg dog i forhold til det samlede forbrug i Faellesskabet fra 10,1 % i 1980 til 10,7 % i 1983. Denne import gik imidlertid samlet til det tyske marked, hvor markedsandelen faldt fra 23,8 % i 1980 til 19 % i 1983.  (15) I forbindelse med undersoegelsen af, hvorvidt dumpingimporten har paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skade, maatte Kommissionen ogsaa tage hensyn til, at klageren, som tegner sig for over 90 % af produktionen i Faellesskabet af stoevler med paamonterede isskoejter, selv har importeret denne vare fra Tjekkoslovakiet. Som det fremgaar af artikel 4, stk. 5, i forordning (EOEF) nr. 2176/84, medfoerer det forhold, at en producent i Faellesskabet selv er importoer af dumpingvaren, ikke automatisk, at han udelukkes fra undersoegelsen.  I det foreliggende tilfaelde maatte Kommissionen imidlertid tage hensyn til foelgende saerlige forhold: markedsandelen for klagerens egenproduktion (dvs. uden hensyn til handelsvaren) steg fra 7,8 % i 1981 til 18,2 % i 1982. Paa trods heraf indfoerte han i perioden 1980 til 1983 regelmaessigt store maengder af den paagaeldende vare fra Tjekkoslovakiet. De stoerste leveringer fandt sted i 1983, altsaa i loebet af den stoerste del af undersoegelsesperioden, og udgjorde paa grundlag af indeks 1980 = 100 208. Klageren oegede i denne forbindelse sin import fra 1982 til 1983 med 85 %, selv om markedsandelen for hans egenproduktion i Faellesskabet som anfoert var mere end fordoblet i det foregaaende aar. Klageren var saaledes i undersoegelsesperioden den stoerste importoer af stoevler med paamonterede isskoejter fra Tjekkoslovakiet til Tyskland. Han var desuden blandt de tyske aftagere, som havde de laveste priser. De synes derfor i dette tilfaelde ikke rimeligt at konkludere at klageren ved fortsat at oege sin import af de dumpede produkter udelukkende beskyttede sin markedsposition mod dumping fra Tjekkoslovakiet. Herefter finder Kommissionen det rimeligt at begraense undersoegelsen af, i hvilket omfang importen fra Tjekkoslovakiet har paafoert den paa gaeldende erhvervsgren i Faellesskabet skade, til at omfatte de oevrige faellesskabsproducenter.  (16) I undersoegelsesperioden har Kommissionen ikke modtaget oplysninger fra de oevrige faellesskabsproducenter. Kommission naaede derfor til det resultat, at importen af stoevler med paamonterede isskoejter fra Tjekkoslovakiet ikke har paafoert en erhvervsgren i Faellesskabet skade.  (17) Hvad yderligere angaar spoergsmaalet, om den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet har lidt skade som foelge af dumpingimporten af stoevler med paamonterede isskoejter fra Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn, har Kommissionen konstateret, at importen fra disse tre lande sammenlagt faldt fra 509 000 par i 1980 til 112 000 par i 1983. I undersoegelsesperioden omfattede Faellesskabets import 28 682 par fra Jugoslavien, 14 600 par fra Rumaenien og 13 281 par fra Ungarn. Markedsandelen for importen fra disse tre lande i Faellesskabet faldt fra 29,9 % i 1980 til 22,3 % i 1983. (18) Kommissionens undersoegelser har desuden vist, at salgsprisen i Faellesskabet for stoevler med paamonterede isskoejter, der blev indfoert fra de tre lande, var lig med eller hoejere end de priser, hvortil klageren udboed sin egen dumpingvare fra Tjekkoslovakiet. Det kunne saaledes ikke konstateres, at priserne paa importvaren fra Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn var lavere end prisen for den tilsvarende vare i Faellesskabet.  (19) Hvad angaar virkningerne af dumpingimporten for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, har Kommissionen konstateret, at Faellesskabsproduktionen af stoevler med paamonterede isskoejter faldt med 45 % mellem 1980 og 1983. Erhvervsgrenens afsaetning af denne vare gik imidlertid - iberegnet den importerede handelsvare - kun 5 % tilbage. Da forbruget som anfoert er gaaet staerkt tilbage siden 1980 kunne den stoerste producent i Faellesskabet derfor oege sin markedsandel i Faelleskabet mellem 1980 og 1983 med 12,8 %. Paa det tyske marked opnaaede han en foroegelse af markedsandelen fra 12,6 % i 1980 til 38 % i 1983.  (20) Paa baggrund heraf er Kommissionen naaet til det resultat, at dumpingimporten fra Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn ikke har paafoert en erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.  G. Afslutning af proceduren  (21) Under disse omstaendigheder kan antidumpingproceduren vedroerende import af visse stoevler med paamonterede isskoejter med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn afsluttes.  (22) Der blev ikke gjort indsigelse mod denne afgoerelse i Det raadgivende Udvalg -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  Antidumpingproceduren vedroerende importen af visse typer stoevler med paamonterede isskoejter med oprindelse i Tjekkoslovakiet, Jugoslavien, Rumaenien og Ungarn afsluttes.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 18. februar 1985.  Paa Kommissionens vegne  Willy DE CLERCQ  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.  (2) EFT nr. C 55 af 28. 2. 1984, s. 3.  (3) EFT nr. C 204 af 3. 8. 1984, s. 4.


title: 2014/421/EU: Rådets afgørelse af 23. juni 2014 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede Udvalg, der er nedsat i henhold til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og kongeriget Norge af 14. maj 1973 , vedrørende erstatning af nævnte overenskomsts protokol nr. 3 om definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde med en ny protokol, hvori der for så vidt angår oprindelsesreglerne henvises til den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavs-regler for præferenceoprindelse

text:
               3.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 196/15

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 23. juni 2014
   om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede Udvalg, der er nedsat i henhold til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og kongeriget Norge af 14. maj 1973, vedrørende erstatning af nævnte overenskomsts protokol nr. 3 om definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde med en ny protokol, hvori der for så vidt angår oprindelsesreglerne henvises til den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavs-regler for præferenceoprindelse

      (2014/421/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Protokol nr. 3 til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og kongeriget Norge (1) (»overenskomsten«) omhandler definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde (»protokol nr. 3«).

               (2)

               I den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavs-regler for præferenceoprindelse (2) (»konventionen«) fastsættes der bestemmelser om oprindelsen for de varer, der handles med inden for rammerne af de relevante aftaler, som er indgået mellem de kontraherende parter.

               (3)

               Unionen og Norge undertegnede konventionen den 15. juni 2011.

               (4)

               Unionen og Norge deponerede deres godkendelsesinstrumenter hos depositaren for konventionen henholdsvis den 26. marts 2012 og den 9. november 2011. I henhold til konventionens artikel 10, stk. 3, trådte den således i kraft for så vidt angår Unionen og Norge henholdsvis den 1. maj 2012 og den 1. januar 2012.

               (5)

               I konventionens artikel 6 fastsættes det, at hver kontraherende part træffer hensigtsmæssige foranstaltninger for at sikre, at denne konvention anvendes effektivt. Det Blandede Udvalg, der er nedsat i henhold til overenskomsten, bør med henblik derpå vedtage en afgørelse om at erstatte protokol nr. 3 med en ny protokol, hvori der for så vidt angår oprindelsesreglerne henvises til konventionen.

               (6)

               Unionens holdning i Det Blandede Udvalg bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Det Blandede Udvalg, der er nedsat i henhold til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og kongeriget Norge vedrørende erstatning af nævnte overenskomsts protokol nr. 3 om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde med en ny protokol, hvori der for så vidt angår oprindelsesreglerne henvises til den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavs-regler for præferenceoprindelse, baseres på det udkast til Det Blandede Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Mindre ændringer af udkastet til afgørelse kan vedtages af repræsentanter for Unionen i Det Blandede Udvalg uden yderligere afgørelse vedtaget af Rådet.
   Artikel 2
   Det Blandede Udvalgs afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 23. juni 2014.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  EFT L 171 af 27.6.1973, s. 2.

      (2)  EUT L 54 af 26.2.2013, s. 4.

      UDKAST
      DET BLANDEDE UDVALG EU-NORGES AFGØRELSE Nr.
      af
      om ændring af protokol nr. 3 til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og kongeriget Norge om definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde
      DET BLANDEDE UDVALG HAR —
      under henvisning til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og kongeriget Norge, der blev undertegnet i Bruxelles den 14. maj 1973 (1) (»overenskomsten«), særlig artikel 11,
      under henvisning til overenskomstens protokol nr. 3 om definition af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde (2) (»protokol nr. 3«), og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  I artikel 11 i overenskomsten henvises der til protokol nr. 3, hvori oprindelsesreglerne og bestemmelserne om oprindelseskumulation mellem EU, Norge, Schweiz (herunder Liechtenstein), Island, Tyrkiet, Færøerne og deltagerne i Barcelonaprocessen (3) fastsættes.

                  (2)

                  I artikel 39 i protokol nr. 3 fastsættes det, at Det Blandede Udvalg som omhandlet i artikel 29 i overenskomsten kan træffe afgørelse om at ændre bestemmelserne i denne protokol.

                  (3)

                  Den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavs-regler for præferenceoprindelse (4) (»konventionen«) tager sigte på at erstatte de protokoller om oprindelsesregler, der i øjeblikket er i kraft mellem landene i pan-Euro-Middelhavsområdet, med en enkelt retsakt.

                  (4)

                  EU og Norge undertegnede konventionen den 15. juni 2011.

                  (5)

                  EU og Norge deponerede deres godkendelsesinstrumenter hos depositaren for konventionen henholdsvis den 26. marts 2012 og den 9. november 2011. I henhold til konventionens artikel 10, stk. 3, trådte den således i kraft for så vidt angår EU og Norge henholdsvis den 1. maj 2012 og den 1. januar 2012.

                  (6)

                  Konventionen har gjort deltagerne i stabiliserings- og associeringsprocessen en del af pan-Euro-Middelhavszonen for oprindelseskumulation.

                  (7)

                  Hvis overgangen til konventionen ikke sker samtidig for alle kontraherende parter inden for kumulationszonen, bør dette ikke føre til en ringere stilling end under protokollen.

                  (8)

                  Protokol nr. 3 til overenskomsten bør derfor ændres, således at der henvises til konventionen —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Protokol nr. 3 til overenskomsten om definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.
      Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
      Den finder anvendelse fra den 1. september 2014.

         Udfærdiget i

               På vegne af Det Blandede Udvalg

            …

               Formand

         (1)  EFT L 171 af 27.6.1973, s. 2.

         (2)  EUT L 117 af 2.5.2006, s. 2.

         (3)  Algeriet, Egypten, Israel, Jordan, Libanon, Marokko, Palæstina, Syrien og Tunesien.

         (4)  EUT L 54 af 26.2.2013, s. 4.

      BILAG

         Protokol nr. 3

         om definitionen af begrebet »produkter med oprindelsesstatus« og ordninger for administrativt samarbejde

      Artikel 1
      Gældende oprindelsesregler
      Med henblik på gennemførelsen af denne overenskomst finder tillæg I og de relevante bestemmelser i tillæg II til den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavs-regler for præferenceoprindelse (1) (»konventionen«) anvendelse.
      Alle henvisninger til den »relevante aftale« i tillæg I og de relevante bestemmelser i tillæg II til den regionale konvention om pan-Euro-Middelhavs-regler for præferenceoprindelse fortolkes som henvisninger til nærværende overenskomst.
      Artikel 2
      Bilæggelse af tvister
      Hvis der i forbindelse med den i artikel 32 i tillæg I til konventionen fastsatte kontrolprocedure opstår tvister, der ikke kan bilægges mellem de toldmyndigheder, der anmoder om kontrol, og de toldmyndigheder, der er ansvarlige for kontrollens gennemførelse, forelægges de for Det Blandede Udvalg.
      Under alle omstændigheder bilægges tvister mellem importøren og indførselslandets toldmyndigheder i henhold til indførselslandets lovgivning.
      Artikel 3
      Ændringer af protokollen
      Det Blandede Udvalg kan træffe afgørelse om at ændre bestemmelserne i denne protokol.
      Artikel 4
      Udtrædelse af konventionen
      1.   Hvis enten EU eller Norge med et skriftligt varsel meddeler depositaren for konventionen, at de ønsker at udtræde af konventionen, jf. konventionens artikel 9, indleder EU og Norge øjeblikkeligt forhandlinger om oprindelsesregler med henblik på at gennemføre denne overenskomst.
      2.   Indtil sådanne nyforhandlede oprindelsesregler træder i kraft, finder oprindelsesreglerne i tillæg I og eventuelt de relevante bestemmelser i tillæg II til konventionen, der er gældende på tidspunktet for udtrædelsen, fortsat anvendelse på denne overenskomst. Fra tidspunktet for udtrædelsen fortolkes oprindelsesreglerne i tillæg I og eventuelt de relevante bestemmelser i tillæg II til konventionen dog således, at bilateral kumulation udelukkende tillades mellem EU og Norge.
      Artikel 5
      Overgangsbestemmelser — kumulation
      1.   Uanset artikel 3 i tillæg I til konventionen finder reglerne om kumulation som omhandlet i artikel 3 og 4 i protokol nr. 3 til overenskomsten, som ændret ved afgørelse nr. 1/2005 truffet af Det Blandede Udvalg EF-Norge af den 20. december 2005 (2), fortsat anvendelse mellem EU og Norge, indtil konventionen træder i kraft med hensyn til alle de i artikel 3 og 4 i protokol nr. 3 til overenskomsten omhandlede kontraherende parter.
      2.   Uanset artikel 16, stk. 5, og artikel 21, stk. 3, i tillæg I til konventionen kan oprindelsesbeviset, hvis kumulationen udelukkende omfatter EFTA-lande, Færøerne, EU, Tyrkiet og deltagerne i stabiliserings- og associeringsprocessen, være et varecertifikat EUR.1 eller en oprindelseserklæring.

         (1)  EUT L 54 af 26.2.2013, s. 4.

         (2)  EUT L 117 af 2.5.2006, s. 2.


title: AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET OG KOMMISSIONEN af 21. december 1988 om forlængelse af gyldighedsperioden for samhandelsordningen med Jugoslavien for produkter henhørende under EKSF-Traktaten (88/652/EKSF) (88/652/EKSF) #

text:
Avis juridique important

|

41988D0652

AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET OG KOMMISSIONEN af 21. december 1988 om forlængelse af gyldighedsperioden for samhandelsordningen med Jugoslavien for produkter henhørende under EKSF-Traktaten (88/652/EKSF) (88/652/EKSF)  -

EF-Tidende nr. L 367 af 31/12/1988 s. 0078 - 0078

AFGOERELSE  TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RAADET OG KOMMISSIONEN  af 21 . december 1988  om forlaengelse af gyldighedsperioden for samhandelsordningen med Jugoslavien for produkter henhoerende under  EKSF-Traktaten  ( 88/652/EKSF )  ( 88/652/EKSF )   REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE KUL - OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RAADET OG KOMMISSIONEN, HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske Kul - og Staalfaellesskab, og  ud fra foelgende betragtninger :  Foerste etape af den samhandelsordning, der er foreskrevet i aftalen mellem Det Europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs medlemsstater og Det Europaeiske Kul - og Staalfaellesskab paa den ene side og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien paa den anden  side, untertegnet i Beograd den 2 . april 1980 ( 1 ), udloeb den 31 . marts 1988;  gyldighedsperioden for den ordning, som Faellesskabet for tiden anvender i henhold til aftalen, boer forlaenges for tidsrummet, indtil protokollen om fastsaettelse ud over naevnte dato af samhandelsordningen med Jugoslavien for produkter henhoerende under  EKSF-Traktaten, kan indgaas og traede i kraft -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :    Artikel 1   Den samhandelsordning, der er indfoert ved artikel 3 i aftalen mellem Det Europaeiske Kul - og Staalfaellesskabs medlemsstater og Det Europaeiske Kul - og Staalfaellesskab paa den ene side og Den Socialistiske Foederative Republik Jugoslavien paa den  anden side, undertegnet i Beograd den 2 . april 1980, skal fortsat vaere gaeldende, indtil ikrafttraeden af protokollen om fastsaettelse i henhold til aftalens artikel 12 af den fremtidige samhandelsordning .  Artikel 2   Denne afgoerelse traeder i kraft den 1 . januar 1989 .   Medlemsstaterne og Kommissionen traeffer de noedvendige foranstaltninger til gennemfoerelsen af denne afgoerelse .  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21 . december 1988 .   Paa vegne af  regeringerne for medlemsstaterne  V . PAPANDREOU  Formand   Paa Kommissionens vegne  Jacques DELORS  Formand    ( 1) EFT nr . L 41 af 14 . 2 . 1983, s . 113 .


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1903/2006/EF af 12. december 2006 om oprettelse af kulturprogrammet (2007-2013)

text:
               27.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 378/22

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1903/2006/EF
   af 12. december 2006
   om oprettelse af kulturprogrammet (2007-2013)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 151, stk. 5, første led,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (1),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det er af afgørende betydning at tilskynde til samarbejde og kulturudvekslinger for at sikre respekt for og fremme af mangfoldigheden af kulturer og sprog i Europa og forbedre de europæiske borgeres kendskab til andre europæiske kulturer end deres egen, samtidig med at de i højere grad gøres opmærksom på deres fælles europæiske kulturarv. Fremme af samarbejdet på kultur- og sprogområdet og af den kulturelle og sproglige mangfoldighed bidrager således til at give europæisk medborgerskab et konkret indhold ved at tilskynde Europas borgere til at tage aktiv del i integrationsprocessen.

               (2)

               En aktiv kulturpolitik med fokus på at bevare den europæiske kulturelle mangfoldighed og fremme fælles kulturelementer og kulturarv kan bidrage til at gøre EU mere synligt udadtil.

               (3)

               Hvis borgerne skal give deres fulde støtte til og deltage fuldt ud i den europæiske integration, bør der lægges større vægt på deres fælles kulturelle værdier og rødder som et bærende element i deres identitet og tilhørsforhold til et samfund baseret på frihed, retfærdighed, demokrati, respekt for menneskers værdighed og integritet, tolerance og solidaritet under fuld respekt for Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

               (4)

               Det er væsentligt, at kultursektoren bidrager til og spiller en rolle i den bredere europæiske politiske udvikling. Der er mange arbejdspladser inden for kultursektoren, og der er desuden en klar forbindelse mellem investeringer i kultur og økonomisk udvikling, hvorfor det er vigtigt at styrke kulturpolitikkerne på regionalt, nationalt og europæisk plan. Kulturindustrierne bør derfor indtage en vigtigere plads i den udvikling, der finder sted i forbindelse med Lissabon-strategien, da disse industrier i stadig højere grad bidrager til den europæiske økonomi.

               (5)

               Det er også nødvendigt at fremme borgernes aktive medborgerskab og styrke kampen mod enhver form for udstødelse, herunder racisme og fremmedhad. Forbedret adgang til kultur for så mange som muligt kan være et middel til bekæmpelse af social udstødelse.

               (6)

               I traktatens artikel 3 hedder det, at »i alle de aktiviteter, der er nævnt i denne artikel, tilstræber Fællesskabet at fjerne uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder«.

               (7)

               Kulturprogrammerne Kalejdoskop, Ariane, Raphael og Kultur 2000, som findes i henholdsvis afgørelse 719/96/EF (3), 2085/97/EF (4), 2228/97/EF (5) og 508/2000/EF (6), markerede positive etaper i gennemførelsen af Fællesskabets indsats på kulturområdet. Der er således indhøstet stor erfaring på området, især gennem evalueringen af disse kulturprogrammer. Fællesskabets indsats på kulturområdet bør nu rationaliseres og styrkes på baggrund af resultaterne af disse evalueringer, resultaterne af høringerne af alle berørte parter og det arbejde, der for nylig er gjort i EU-institutionerne. Det er derfor hensigtsmæssigt at udarbejde et program med dette for øje.

               (8)

               EU-institutionerne har ved forskellige lejligheder udtalt sig om emner i relation til Fællesskabets indsats på kulturområdet og de udfordringer, der ligger i kultursamarbejdet, navnlig Rådets resolution af 25. juni 2002 om en ny arbejdsplan for det europæiske samarbejde på kulturområdet (7) og Rådets resolution af 19. december 2002 om gennemførelsen af arbejdsplanen for europæisk samarbejde på kulturområdet (8), Europa-Parlamentets beslutning af 5. september 2001 om samarbejdet på kulturområdet i EU (9), Europa-Parlamentets beslutning af 28. februar 2002 om gennemførelsen af Kultur 2000-programmet (10), Europa-Parlamentets beslutning af 22. oktober 2002 om teatrets og scenekunstens betydning og dynamik i det udvidede Europa (11) og Europa-Parlamentets beslutning af 4. september 2003 om kulturindustri (12) samt Regionsudvalgets udtalelse af 9. oktober 2003 om forlængelse af Kultur 2000-programmet.

               (9)

               Rådet har i ovennævnte resolutioner understreget nødvendigheden af at vedtage en mere sammenhængende strategi for kulturområdet på EU-plan, og at europæisk merværdi er et vigtigt og afgørende begreb i det europæiske kultursamarbejde og en generel betingelse for fællesskabsforanstaltninger på kulturområdet.

               (10)

               For at det fælles kulturområde for de europæiske folk kan blive til virkelighed, er det vigtigt at fremme bevægeligheden på tværs af grænserne for kulturelle aktører og for kunstværker og kunstneriske og kulturelle frembringelser samt at tilskynde til dialog og kulturelle udvekslinger.

               (11)

               I Rådets konklusioner af 16. november 2004 om arbejdsplanen for kultur 2005-2006, i Europa-Parlamentets beslutning af 4. september 2003 om kulturindustrien og i Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse af 28. januar 2004 om kulturindustrien i Europa gives der udtryk for behovet for i højere grad at tage hensyn til den ikke-audiovisuelle kulturindustris specifikke økonomiske og sociale kendetegn. Desuden bør der i det nye program tages hensyn til forberedende foranstaltninger til kultursamarbejde, der er blevet fremmet mellem 2002 og 2004.

               (12)

               I denne sammenhæng er der behov for at fremme samarbejdet mellem de kulturelle aktører og tilskynde dem til at danne flerårige samarbejdsprojekter, så de kan udvikle fælles aktiviteter, yde støtte til mere målrettede foranstaltninger med en reel europæisk merværdi, støtte kulturarrangementer med høj symbolværdi, støtte organisationer, der beskæftiger sig med europæisk kultursamarbejde, og tilskynde til analyser af udvalgte emner af europæisk interesse samt indsamling og formidling af information og aktiviteter, der tager sigte på at maksimere virkningen af projekter inden for europæisk kultursamarbejde og europæisk kulturpolitikudvikling.

               (13)

               I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 1622/2006/EF af 24. oktober 2006 om en fællesskabsaktion vedrørende »Den Europæiske Kulturhovedstad« 2007-2019 (13) bør der ydes betydelig støtte til dette arrangement, der nyder stor bevågenhed blandt europæerne og bidrager til at styrke følelsen af at tilhøre et fælles kulturelt område. Der bør i denne sammenhæng lægges vægt på det tværeuropæiske kultursamarbejde.

               (14)

               Der bør ydes støtte til organer, der arbejder for det europæiske kultursamarbejde og derved optræder som »ambassadører« for europæisk kultur på grundlag af den erfaring, som EU har indhøstet i forbindelse med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 792/2004/EF af 21. april 2004 om et EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på kulturområdet (14).

               (15)

               Det er nødvendigt, at programmet i overensstemmelse med princippet om ytringsfrihed bidrager til EU's bestræbelser på at fremme en bæredygtig udvikling og bekæmpe enhver form for diskrimination.

               (16)

               Kandidatlandene og de EFTA-lande, der er parter i EØS-aftalen, er anerkendt som potentielle deltagere i fællesskabsprogrammer i henhold til de aftaler, der er indgået med disse lande.

               (17)

               Det Europæiske Råd vedtog på mødet den 19.-20. juni 2003 i Thessaloniki »Dagsordenen for det vestlige Balkan: På vej mod europæisk integration«, hvoraf det fremgår, at fællesskabsprogrammerne bør være åbne for de lande, der deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen, på grundlag af rammeaftaler, der skal indgås mellem Fællesskabet og de pågældende lande. Disse lande skal, såfremt de ønsker det, og afhængig af budgetmæssige overvejelser eller politiske prioriteringer, kunne deltage i programmet eller blive omfattet af en mere begrænset form for samarbejde på grundlag af supplerende bevillinger og særlige procedurer, som skal aftales mellem de berørte parter.

               (18)

               Programmet bør desuden efter procedurer, som skal fastlægges nærmere, være åbent for samarbejde med andre tredjelande, der har indgået aftaler med Fællesskabet, som omfatter kultursamarbejde.

               (19)

               For at øge fællesskabsindsatsens merværdi er det nødvendigt at sikre, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem de aktioner, der gennemføres inden for rammerne af denne afgørelse og andre relevante fællesskabspolitikker, -aktioner og -instrumenter, i overensstemmelse med traktatens artikel 151, stk. 4. Der bør lægges særlig vægt på de fælles berøringsflader mellem fællesskabsforanstaltninger inden for kultur og uddannelse og foranstaltninger til fremme af bedste praksis og tættere europæisk samarbejde.

               (20)

               For så vidt angår implementeringen af Fællesskabets støtte, bør der tages hensyn til den europæiske kulturelle sektors særlige karakter, og det bør navnlig sikres, at de administrative og finansielle procedurer forenkles i videst muligt omfang og tilpasses såvel de forfulgte mål som den kulturelle sektors praksis og udvikling.

               (21)

               Kommissionen, medlemsstaterne og kulturkontaktpunkterne bør bestræbe sig på at tilskynde mindre aktører til at deltage i flerårige samarbejdsprojekter og i tilrettelæggelse af aktiviteter, der skal føre potentielle projektpartnere sammen.

               (22)

               Programmet bør samle de specifikke kvaliteter og den specifikke ekspertise, som de kulturelle aktører i hele Europa har. Kommissionen og medlemsstaterne bør om nødvendigt træffe foranstaltninger for at afhjælpe lav deltagelse fra de kulturelle aktørers side i en medlemsstat eller et deltagende land.

               (23)

               Der bør inden for rammerne af samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne sikres løbende overvågning og evaluering af dette program for at kunne foretage tilpasninger af navnlig prioriteringerne for gennemførelsen af foranstaltningerne. Evalueringen bør bestå i en ekstern evaluering, som skal foretages af uafhængige og uvildige organer.

               (24)

               Procedurerne for overvågning og evaluering af programmet bør anvende specifikke, målbare, realiserbare, relevante og tidsbestemte målsætninger og indikatorer.

               (25)

               Der bør gennemføres passende foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig og for at inddrive midler, som er tabt eller blevet udbetalt eller anvendt uretmæssigt.

               (26)

               Det er hensigtsmæssigt at indføre et enhedsinstrument for finansiering og programmering af kultursamarbejdet, som benævnes »kulturprogrammet«, for perioden 1. januar 2007-31. december 2013.

               (27)

               Denne afgørelse bør for hele programmets varighed fastlægge en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag som omhandlet i punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (15).

               (28)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør træffes i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (16).

               (29)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør træffes i overensstemmelse med Rådets forordning nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (17) (i det følgende benævnt »finansforordningen«) og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning nr. 1605/2002 (18).

               (30)

               Fællesskabets indsats supplerer det samarbejde på kulturområdet, der gennemføres på nationalt og regionalt plan. Målene for denne afgørelse, nemlig at styrke det europæiske kulturområde, der er baseret på fælles kulturarv (tværnational bevægelighed for kulturelle aktører i Europa, udbredelse på tværs af grænserne af kunstværker og kunstneriske og kulturelle frembringelser samt tværkulturel dialog), kan som følge af deres grænseoverskridende karakter ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre gennemføres på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (31)

               Der bør fastsættes overgangsbestemmelser for at sikre en gnidningsløs overgang mellem de programmer, der er oprettet i henhold til afgørelse nr. 508/2000/EF og nr. 792/2004/EF, og det program, der oprettes i henhold til nærværende afgørelse —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Oprettelse og varighed
   1.   Med denne afgørelse oprettes kulturprogrammet, der er et flerårigt enhedsprogram for Fællesskabets foranstaltninger på kulturområdet, og som er åbent for alle kulturelle sektorer og alle kategorier af kulturelle aktører (i det følgende benævnt »programmet«).
   2.   Programmet gennemføres i perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013.
   Artikel 2
   Budget
   1.   Finansieringsrammen for gennemførelsen af dette program er for den i artikel 1 nævnte periode fastlagt til 400 mio. EUR.
   2.   De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.
   Artikel 3
   Mål
   1.   Programmets overordnede mål er at styrke det kulturelle område, der er fælles for europæerne, og som er baseret på en fælles kulturarv, gennem udvikling af kultursamarbejdet mellem skabende kunstnere, kulturelle aktører, og kulturinstitutioner i de lande, der deltager i programmet, med henblik på at fremme udviklingen af europæisk medborgerskab. Programmet er åbent for deltagelse af ikke-audiovisuelle kulturindustrier, navnlig små kulturvirksomheder, når disse industrier optræder i kulturelt nonprofit-øjemed.
   2.   Programmet har følgende specifikke mål:

               a)

               at fremme den tværnationale bevægelighed for personer, der arbejder i kultursektoren

               b)

               at fremme den tværnationale udbredelse af kunstværker og kunstneriske og kulturelle frembringelser

               c)

               at fremme den tværkulturelle dialog.

         Artikel 4
   Indsatsområder
   1.   Programmets mål gennemføres ved hjælp af følgende foranstaltninger, som er beskrevet i bilaget:

               a)

               støtte til kulturelle aktioner

                           —

                           flerårige samarbejdsprojekter

                           —

                           samarbejdsaktioner

                           —

                           særaktioner

               b)

               støtte til organer, der er aktive på kulturområdet på europæisk plan

               c)

               støtte til analyser samt indsamling og formidling af information og til aktiviteter, der maksimerer virkningen af projekter inden for europæisk kultursamarbejde og europæisk kulturpolitikudvikling.

         2.   Disse foranstaltninger gennemføres efter bestemmelserne i bilaget.
   Artikel 5
   Bestemmelser angående tredjelande
   1.   Programmet er åbent for deltagelse af følgende lande:

               a)

               de EFTA-lande, der deltager i EØS, på de betingelser, der er fastsat i EØS-aftalen

               b)

               de kandidatlande, der har udarbejdet en førtiltrædelsesstrategi for tiltrædelse af EU, i overensstemmelse med de generelle principper, betingelser og procedurer for disse landes deltagelse i fællesskabsprogrammerne, som er fastsat i rammeaftalerne

               c)

               landene i det vestlige Balkan efter de procedurer, der er aftalt med de pågældende lande i henhold til rammeaftalerne om deres deltagelse i fællesskabsprogrammerne.

         De lande, der er omhandlet i dette stykke, deltager fuldt ud i programmet, under forudsætning af at betingelserne er opfyldt, og at der stilles supplerende bevillinger til rådighed.
   2.   Programmet er ligeledes åbent for deltagelse af andre tredjelande, der har indgået associerings- eller samarbejdsaftaler med Fællesskabet, som omfatter bestemmelser om kultursamarbejde, på grundlag af supplerende bevillinger og særlige procedurer, som skal fastlægges.
   De i stk. 1 nævnte lande i den vestlige del af Balkan, som ikke ønsker fuld deltagelse i programmet, kan samarbejde med programmet på betingelserne i dette stykke.
   Artikel 6
   Samarbejde med internationale organisationer
   Programmet gør det muligt at samarbejde med internationale organisationer, som er kompetente på kulturområdet, f.eks. Unesco eller Europarådet, om gennemførelsen af de i artikel 4 nævnte foranstaltninger på grundlag af fælles bidrag og i overensstemmelse med den enkelte institutions eller organisations vedtægter.
   Artikel 7
   Komplementaritet med andre fællesskabsinstrumenter
   Kommissionen sikrer, at der er forbindelse mellem programmet og andre fællesskabsinstrumenter, navnlig sådanne som vedrører strukturfondene og inden for almen uddannelse, erhvervsuddannelse, forskning, informationssamfundet, medborgerskab, ungdom, sport, sprog, social integration, EU's eksterne forbindelser og bekæmpelse af enhver form for diskrimination.
   Artikel 8
   Gennemførelse
   1.   Kommissionen gennemfører de fællesskabsaktioner, der er omfattet af programmet, i overensstemmelse med bilaget.
   2.   Følgende foranstaltninger vedtages efter proceduren i artikel 9, stk. 2:

               a)

               den årlige arbejdsplan, herunder prioriterede opgaver, og udvælgelseskriterier og -procedurer

               b)

               det årlige budget og midlernes fordeling på de forskellige programaktioner

               c)

               foranstaltninger til overvågning og evaluering af programmet

               d)

               den finansielle støtte fra Fællesskabet i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), første led: beløb, varighed, fordeling og modtagere.

         3.   Alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne afgørelse, vedtages efter proceduren i artikel 9, stk. 3.
   Artikel 9
   Udvalg
   1.   Kommissionen bistås af et udvalg.
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til to måneder.
   3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   4.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
   Artikel 10
   Kulturkontaktpunkter
   1.   Kulturkontaktpunkterne, som defineret i bilagets punkt I.3.1, fungerer som gennemførelsesorganer for formidling af oplysninger om programmet på nationalt plan i overensstemmelse med artikel 54, stk. 2, litra c), og stk. 3, i finansforordningen.
   2.   Kulturkontaktpunkterne skal opfylde følgende kriterier:

               a)

               have tilstrækkeligt personale med relevante faglige og sproglige kvalifikationer til at kunne arbejde i et miljø præget af internationalt samarbejde

               b)

               råde over passende infrastrukturer, navnlig med hensyn til informations- og kommunikationsteknologi

               c)

               fungere i en administrativ sammenhæng, som gør det muligt for dem at varetage deres opgaver tilfredsstillende og undgå interessekonflikter.

         Artikel 11
   Finansielle bestemmelser
   1.   Den finansielle støtte har form af tilskud til juridiske personer. Der kan i visse tilfælde i henhold til artikel 114, stk. 1, i finansforordningen ydes tilskud til fysiske personer. Kommissionen kan også uddele priser til fysiske eller juridiske personer vedrørende aktioner eller projekter, der gennemføres som led i programmet. Afhængig af aktionens art kan der gives tilladelse til at anvende faste tilskudsbeløb og/eller tariffer baseret på enhedspriser.
   2.   Kommissionen kan beslutte, om man på baggrund af ansøgerens profil og aktionernes art kan undlade at efterprøve, om ansøgeren har de faglige kompetencer og kvalifikationer, der er nødvendige for at fuldføre aktionen eller arbejdsprogrammet.
   3.   Der kan ydes tilskud til eller gives en pris for visse specifikke aktiviteter, som gennemføres af europæiske kulturhovedstæder, der er udpeget i medfør af afgørelse 1419/1999/EF.
   Artikel 12
   Bidrag til andre fællesskabsmål
   Programmet bidrager til at styrke Fællesskabets tværgående mål, navnlig ved at:

               a)

               fremme det grundlæggende princip om ytringsfrihed

               b)

               fremme bevidstheden om betydningen af at bidrage til en bæredygtig udvikling

               c)

               søge at fremme gensidig forståelse og tolerance i Den Europæiske Union

               d)

               bidrage til at komme enhver form for diskrimination på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering til livs.

         Der lægges særlig vægt på, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem programmet og fællesskabspolitikkerne for kultursamarbejde med tredjelande.
   Artikel 13
   Overvågning og evaluering
   1.   Kommissionen sørger for, at det regelmæssigt kontrolleres, at programmet opfylder de fastsatte mål. Resultaterne af overvågnings- og evalueringsprocessen anvendes ved gennemførelsen af programmet.
   Overvågningen omfatter navnlig udarbejdelse af de rapporter, der er omhandlet i stk. 3, litra a) og c).
   Programmets specifikke mål kan efter proceduren i traktatens artikel 251 revideres på grundlag af resultaterne af overvågningsrapporter.
   2.   Kommissionen sørger for regelmæssig, ekstern og uafhængig evaluering af programmet.
   3.   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt Regionsudvalget:

               a)

               en midtvejsevalueringsrapport om de opnåede resultater og om de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af dette program, senest den 31. december 2010

               b)

               en meddelelse om fortsættelsen af programmet, senest den 31. december 2011

               c)

               en efterfølgende evalueringsrapport, senest den 31. december 2015.

         Artikel 14
   Overgangsbestemmelser
   Aktioner, der er påbegyndt før den 31. december 2006 på grundlag af afgørelse nr. 508/2000/EF eller nr. 792/2004/EF, skal fortsat forvaltes i overensstemmelse med bestemmelserne i disse afgørelser, indtil de er afsluttet.
   Det udvalg, der er nedsat ved artikel 5 i afgørelse nr. 508/2000/EF, erstattes af det udvalg, der er omhandlet i artikel 9 i nærværende afgørelse.
   Artikel 15
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 12. december 2006

            På Europa-Parlamentets vegne

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

            På Rådets vegne

         Mauri PEKKARINEN

            Formand

      (1)  EUT C 164 af 5.7.2005, s. 65.

      (2)  Europa-Parlamentets holdning af 25.10.2005 (EUT C 272 E af 9.11.2006, s. 233, Rådets fælles holdning af 18. juli 2006 (EUT C 238 E af 3.10.2006, s. 18) og Europa-Parlamentets holdning af 24.10.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Rådets afgørelse af 11.12.2006.

      (3)  Europa-Parlamentet og Rådets afgørelse nr. 719/96/EF af 29. marts 1996 om iværksættelse af et program til støtte for kunstneriske og kulturelle arrangementer med en europæisk dimension (Kalejdoskop) (EFT L 99 af 20.4.1996, s. 20). Ændret ved afgørelse nr. 477/1999/EF (EFT L 57 af 5.3.1999, s. 2).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2085/97/EF af 6. oktober 1997 om et program til støtte for bøger og læsning, herunder for oversættelse (Ariane) (EFT L 291 af 24.10.1997, s. 26). Ændret ved afgørelse nr. 476/1999/EF (EFT L 57 af 5.3.1999, s. 1).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2228/97/EF af 13. oktober 1997 om et EF- handlingsprogram for kulturarven, Raphael-programmet (EFT L 305 af 8.11.1997, s. 31). Ophævet ved afgørelse nr. 508/2000/EF (EFT L 63 af 10.3.2000, s. 1).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF af 14. februar 2000 om indførelse af Kultur 2000-programmet (EFT L 63 af 10.3.2000, s. 1). Senest ændret ved Rådets forordning nr. 885/2004/EF (EUT L 168 af 1.5.2004, s. 1).

      (7)  EFT C 162 af 6.7.2002, s. 5.

      (8)  EFT C 13 af 18.1.2003, s. 5.

      (9)  EFT C 72 E af 21.3.2002.

      (10)  EFT C 293 E af 28.11.2002, s. 105.

      (11)  EUT C 300 E af 11.12.2003, s. 156.

      (12)  EUT C 76 E af 25.3.2004, s. 459.

      (13)  EUT L 304 af 3.11.2006, s. 1.

      (14)  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 40.

      (15)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (16)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

      (17)  EFT L 248 af 16.9.2002, s.1.

      (18)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1261/2005 (EUT L 201 af 2.8.2005, s.3).

      BILAG
      I.   BESKRIVELSE AF AKTIVITETER OG ARRANGEMENTER
      1.   Første aktionsdel: Støtte til kulturaktioner
      1.1.   Flerårige samarbejdsprojekter
      Programmet støtter bæredygtige og strukturerede kultursamarbejdsprojekter med henblik på at samle de specifikke kvaliteter og den specifikke ekspertise, som de kulturelle aktører i hele Europa har. Støtten har til formål at hjælpe samarbejdsprojekterne i start- og etableringsfasen eller i den geografiske udvidelsesfase. Målet er at tilskynde dem til at etablere sig på et bæredygtigt grundlag og blive økonomisk uafhængige.
      Hvert samarbejdsprojekt skal have deltagelse af mindst seks aktører fra seks forskellige lande, der deltager i programmet. Det skal have til formål at samle forskellige slags aktører fra en eller flere sektorer med henblik på at gennemføre forskellige flerårige aktiviteter, som kan gennemføres i enkeltsektorer eller på tværs af sektorerne, men som alle skal forfølge det samme mål.
      Hvert samarbejdsprojekt sigter mod at gennemføre en række strukturerede og flerårige kulturaktiviteter. Aktiviteterne skal gennemføres i løbet af hele den periode, hvor der modtages fællesskabsstøtte. De skal omfatte mindst to af de tre specifikke mål, der er fastsat i artikel 3, stk. 2. Der gives fortrinsret til samarbejdsprojekter, der sigter på at gennemføre aktiviteter, som vedrører alle tre specifikke mål i ovennævnte artikel.
      Samarbejdsprojekterne udvælges efter indkaldelse af forslag i henhold til finansforordningen. Udvælgelsen finder bl.a. sted ud fra en vurdering af arrangørernes ekspertise på det pågældende område, deres finansielle og operationelle kapacitet til at gennemføre de foreslåede aktiviteter, aktiviteternes kvalitet og den udstrækning, hvori de opfylder programmets overordnede og specifikke mål, jf. artikel 3.
      Samarbejdsprojekterne oprettes på grundlag af en samarbejdsaftale, dvs. et fælles dokument, der har juridisk status i et af deltagerlandene og er underskrevet af alle arrangørerne.
      Fællesskabsstøtten kan ikke overstige 50 % af projektets budget og trappes gradvist ned. Den kan ikke overstige 500 000 EUR pr. år for alle samarbejdsprojekternes aktiviteter. Der ydes støtte i en periode på tre til fem år.
      Det kan til orientering oplyses, at cirka 32 % af programmets samlede budget går til denne type støtte.
      1.2.   Samarbejdsaktioner
      Der ydes i henhold til programmet støtte til kultursamarbejdsaktioner, der gennemføres i enkeltsektorer eller på tværs af sektorerne i samarbejde mellem aktører på europæisk plan. Kreativitet og innovation gives højeste prioritet. Der skal især tilskyndes til aktioner, der tager sigte på at udforske samarbejdsmuligheder med henblik på at videreudvikle disse på længere sigt.
      Hver aktion planlægges og gennemføres i fællesskab af mindst tre kulturelle aktører fra tre forskellige deltagerlande; aktørerne kan komme fra en eller flere sektorer.
      Aktionerne udvælges efter indkaldelse af forslag i henhold til finansforordningen og gennemførelsesforanstaltningerne hertil. Udvælgelsen finder bl.a. sted ud fra en vurdering af arrangørernes ekspertise, deres finansielle og operationelle kapacitet til at gennemføre de foreslåede aktioner, aktionernes kvalitet, og den udstrækning, hvori de opfylder programmets overordnede og specifikke mål, jf. artikel 3.
      Fællesskabsstøtten kan ikke overstige 50 % af projektets budget. Den kan ikke være mindre end 50 000 EUR og ikke overstige 200 000 EUR. Støtten ydes for en periode på højst 24 måneder.
      De betingelser, der i forbindelse med denne aktion gælder for, hvor mange aktører der mindst skal være, for at der kan forelægges projekter, samt for minimums- og maksimumsbeløb for fællesskabsstøtten, kan tilpasses, så der tages hensyn til de særlige vilkår for litterær oversættelse.
      Det kan til orientering oplyses, at cirka 29 % af programmets samlede budget går til denne type støtte.
      1.3.   Særaktioner
      Programmet yder også støtte til særaktioner. Det særlige ved disse aktioner er, at de bør være omfattende og vidtrækkende og have stor gennemslagskraft over for de europæiske borgere, at de skal bidrage til at øge følelsen af at tilhøre det samme fællesskab og bevidstheden om den kulturelle mangfoldighed i medlemsstaterne, og at de skal bidrage til den tværkulturelle og internationale dialog. De skal vedrøre mindst to af de tre specifikke mål, der fremgår af artikel 3.
      Særaktionerne skal også bidrage til i højere grad at synliggøre Fællesskabets indsats på kulturområdet både inden for og uden for Den Europæiske Union. De skal også bidrage til at øge den globale bevidsthed om den europæiske kulturs rigdom og mangfoldighed.
      Der vil blive ydet betydelig støtte til »Europæiske kulturhovedstæder« for at fremme gennemførelsen af aktiviteter, der tager sigte på at synliggøre Europa og det tværeuropæiske samarbejde på kulturområdet.
      Særaktioner kan også omfatte prisuddelinger, for så vidt som de sætter fokus på kunstnere, kunstværker eller kunstneriske eller kulturelle frembringelser, så de bliver kendt ud over de nationale grænser og således er med til at fremme bevægelighed og udvekslinger.
      Der kan i den forbindelse også gives støtte til aktioner, der gennemføres i samarbejde med tredjelande og internationale organisationer, jf. artikel 5, stk. 2, og artikel 6.
      Ovennævnte eksempler udgør ikke en udtømmende liste over foranstaltninger, der vil kunne støttes under denne underafdeling i programmet.
      For særaktionernes vedkommende afhænger udvælgelsesprocedurerne af den pågældende aktion. Finansiering ydes på grundlag af indkaldelser af forslag undtagen i de tilfælde, der er omhandlet i artikel 54 og 168 i finansforordningen. Der vil også blive taget hensyn til, hvorvidt de enkelte aktioner opfylder programmets overordnede og specifikke mål, jf. artikel 3 i denne afgørelse.
      Fællesskabsstøtten kan ikke overstige 60 % af projektets budget.
      Det kan til orientering oplyses, at cirka 16 % af programmets samlede budget går til denne type støtte.
      2.   Anden aktionsdel: støtte til organer, der er aktive på europæisk plan på kulturområdet
      Støtten ydes i form af et driftstilskud til samfinansiering af de udgifter, der følger af det løbende arbejdsprogram i et organ, der arbejder for virkeliggørelsen af et mål af generel europæisk interesse på kulturområdet, eller et mål, der indgår i Den Europæiske Unions politik på dette område.
      Det skal sikres, at disse tilskud tildeles på grundlag af årlige indkaldelser af forslag.
      Det kan til orientering oplyses, at cirka 10 % af programmets samlede budget går til denne aktionsdel.
      Der kan ydes støtte til organisationer, der gør en indsats for kultursamarbejdet på en eller flere af følgende måder:

                  —

                  ved at påtage sig en repræsentativ funktion på fællesskabsplan,

                  —

                  ved at indsamle eller formidle information med henblik på at lette det grænseoverskridende kultursamarbejde i Fællesskabet,

                  —

                  ved at etablere netværk på europæisk plan mellem organer, der er aktive på kulturområdet,

                  —

                  ved at deltage i kultursamarbejdsprojekter eller optræde som ambassadører for europæisk kultur.

            Disse organisationer skal have en reel europæisk dimension. De skal i den henseende gennemføre deres aktiviteter på europæisk plan, alene eller via forskellige koordinerede sammenslutninger, og deres struktur (registrerede medlemmer) og aktiviteter skal have potentiel indflydelse på EU-plan eller dække mindst syv europæiske lande.
      Denne aktionsdel skal være åben for de organer, der modtager støtte under emneområde 2 i bilag I til afgørelse nr. 792/2004/EF og for ethvert andet organ, der er aktivt på europæisk plan på kulturområdet, under forudsætning af, at de opfylder de mål, der er fastsat i nærværende afgørelses artikel 3, og de vilkår og betingelser, der er fastsat i nærværende afgørelse.
      Modtagerne af disse driftstilskud udvælges ved indkaldelse af forslag. Dette sker efter en vurdering af organernes arbejdsprogrammer sammenholdt med de specifikke mål i artikel 3.
      Det samlede driftstilskud under denne aktionsdel kan ikke overstige 80 % af organets samlede tilskudsberettigede udgifter i det kalenderår, for hvilket tilskuddet ydes.
      3.   Tredje aktionsdel: støtte til analyser og til indsamling og formidling af information samt til maksimering af virkningen af projekter inden for kultursamarbejde
      Det kan til orientering oplyses, at cirka 5 % af programmets samlede budget går til denne aktionsdel.
      3.1.   Støtte til kulturkontaktpunkter
      For at sikre en målrettet, effektiv og brugernær udbredelse af praktiske oplysninger om programmet skal der ydes støtte til en række kulturkontaktpunkter. Disse kontaktpunkter, der skal operere på nationalt plan, oprettes på frivillig basis i overensstemmelse med artikel 39 i forordning nr. 2342/2002.
      Kulturkontaktpunkterne har til opgave:

                  —

                  at gøre PR for programmet

                  —

                  ved hjælp af effektiv informationsformidling og ved udvikling af relevante initiativer til indbyrdes netværkssamarbejde at fremme adgangen til programmet og tilskynde så mange professionelle og andre aktører på kulturområdet som muligt til at deltage i programaktiviteterne

                  —

                  at sikre en konstant forbindelse til de forskellige institutioner, som støtter kultursektoren i medlemsstaterne, og på denne måde bidrage til, at programaktiviteterne supplerer de nationale støtteforanstaltninger

                  —

                  at skaffe information om andre fællesskabsprogrammer, som er åbne for kulturprojekter, hvis dette er påkrævet.

            3.2.   Støtte til analyser inden for kultursamarbejde
      Programmet skal støtte gennemførelsen af analyser og undersøgelser inden for europæisk kultursamarbejde og europæisk kulturpolitikudvikling. Støtten har til formål at øge mængden og kvaliteten af information og data med henblik på at tilvejebringe sammenlignelige data og analyser vedrørende kultursamarbejde på EU-plan, bl.a. om bevægeligheden for skaberne og aktørerne på kulturområdet, udbredelsen af kunstværker og kunstneriske og kulturelle frembringelser og den tværkulturelle dialog.
      Der kan under denne aktionsdel ydes støtte til undersøgelser og analyser, der bidrager til at forbedre kendskabet til det tværeuropæiske samarbejde på kulturområdet og baner vej for udbredelsen heraf. Der bør i særlig grad tilskyndes til gennemførelse af projekter vedrørende indsamling og analyse af statistiske data.
      3.3.   Støtte til indsamling og formidling af information samt til maksimering af virkningen af projekter inden for kultursamarbejde
      Programmet støtter indsamling og formidling af information samt aktiviteter, der tager sigte på at maksimere projekternes virkning ved at udvikle et internetbaseret værktøj, der er særligt tilpasset professionelle kulturarbejderes behov inden for tværeuropæisk kultursamarbejde.
      Værktøjet skal gøre det muligt at udveksle erfaringer og god praksis og formidle information om programmet samt om tværeuropæisk kultursamarbejde i bred forstand.
      II.   FORVALTNING AF PROGRAMMET
      Programmets finansieringsramme kan også anvendes til at dække udgifter til forberedelse, opfølgning, kontrol, revision og evaluering, der er nødvendige for at forvalte programmet og realisere dets mål, navnlig undersøgelser, møder, information og offentliggørelse, udgifter til informationsnetværk, der tager sigte på informationsudveksling, samt alle andre udgifter til teknisk og administrativ bistand, som Kommissionen kan få i forbindelse med programmets forvaltning.
      III.   KONTROL OG REVISION
      For de projekter, der udvælges efter proceduren i artikel 11, stk. 2, etableres der en revisionsordning baseret på stikprøver.
      Tilskudsmodtagerne stiller alle udgiftsbilag til rådighed for Kommissionen i en periode på fem år fra datoen for den sidste udgiftsbetaling. Tilskudsmodtageren sørger for, at udgiftsbilag, der måtte befinde sig hos partnere eller medlemmer, stilles til rådighed for Kommissionen.
      Kommissionen kan enten direkte ved hjælp af en af sine medarbejdere eller via et andet kvalificeret eksternt organ efter eget valg foretage en kontrol af anvendelsen af tilskuddet. Kontrollen kan foretages i hele aftalens løbetid og i en periode på fem år fra datoen for udbetaling af sidste rate af tilskuddet. Resultaterne af disse kontroller kan om nødvendigt føre til, at Kommissionen træffer beslutning om tilbagesøgning.
      Kommissionens personale og eksterne personer, der har fået mandat fra Kommissionen, skal i det omfang, det er nødvendigt for at udføre disse kontroller, have adgang til modtagerens kontorer og til alle oplysninger, herunder i elektronisk form.
      Revisionsretten og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har samme rettigheder, navnlig adgangsrettigheder, som Kommissionen.
      For at beskytte Fællesskabets finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder kan Kommissionen i overensstemmelse med Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (1) foretage kontrol og undersøgelser på stedet som led i dette program. Om nødvendigt foranstalter OLAF undersøgelser i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 (2).
      IV.   INFORMATION, KOMMUNIKATION OG AKTIVITETER, DER TAGER SIGTE PÅ AT MAKSIMERE PROJEKTERNES VIRKNING
      1.   Kommissionen
      Kommissionen kan arrangere seminarer, konferencer eller møder for at fremme gennemførelsen af programmet og informere, udsende publikationer, gennemføre andre aktiviteter med henblik på udbredelse af oplysninger om programmet samt om fornødent andre aktiviteter, der tager sigte på at maksimere projekternes virkning, og kan overvåge og evaluere programmet. Disse aktiviteter kan finansieres gennem tilskud eller ved en offentlig udbudsprocedure eller organiseres og finansieres direkte af Kommissionen.
      2.   Kulturkontaktpunkter
      Kommissionen og medlemsstaterne skal på frivillig basis tilrettelægge og styrke udvekslingen af information, der er nyttig for gennemførelsen af programmet, gennem de kulturkontaktpunkter, der fungerer som gennemførelsesorganer på nationalt plan i overensstemmelse med artikel 54, stk. 2, litra c), og stk. 3, i finansforordningen.
      3.   Medlemsstaterne
      Med forbehold af traktatens artikel 87 kan medlemsstaterne om fornødent etablere støtteordninger til fremme af kulturelle aktørers individuelle mobilitet for at rette op på deres lave deltagelse i programmet. Støtten kan ydes i form af rejselegater til kulturelle aktører for at lette den forberedende fase af tværnationale kulturprojekter.
      V.   FORDELING AF DET SAMLEDE BUDGET
      Fordeling af programmets årlige budget

                  Andel af budgettet
                  i %

                  Aktionsdel 1 (støtte til kulturelle projekter)

                  Ca. 77

                              —

                              flerårige samarbejdsprojekter

                  Ca. 32

                              —

                              samarbejdsaktioner

                  Ca. 29

                              —

                              særaktioner

                  Ca. 16

                  Aktionsdel 2 (støtte til organer på europæisk niveau inden for kulturområdet)

                  Ca. 10

                  Aktionsdel 3 (analyse, indsamling og spredning af information)

                  Ca. 5

                  Samlede driftsudgifter

                  Ca. 92

                  Programmets forvaltning

                  Ca. 8

            Disse procentsatser er vejledende og kan ændres af det i artikel 9 nævnte udvalg efter proceduren i artikel 9, stk. 2.

         (1)  EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

         (2)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.