Avis juridique important

|

32002D0904

2002/904/FUSP: Rådets afgørelse af 11. november 2002 om forlængelse og ændring af afgørelse 1999/730/FUSP om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben i Cambodja

EF-Tidende nr. L 313 af 16/11/2002 s. 0001 - 0002

Rådets afgørelseaf 11. november 2002om forlængelse og ændring af afgørelse 1999/730/FUSP om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben i Cambodja(2002/904/FUSP)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 23, stk. 2,under henvisning til Rådets fælles aktion 2002/589/FUSP af 12. juli 2002 om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben og om ophævelse af fælles aktion 1999/34/FUSP(1), særlig artikel 6, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den 15. november 1999 vedtog Rådet afgørelse 1999/730/FUSP om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben i Cambodja(2), der tager sigte på at gennemføre fælles aktion 1999/34/FUSP(3).(2) Visse mål har ikke kunnet gennemføres inden den 15. november 2002, på hvilken dato afgørelse 2001/796/FUSP udløber, og andre mål bør konsolideres og udvides efter den dato.(3) Den Europæiske Unions fortsatte bidrag indgår i forlængelsen af handlingsprogrammet til forebyggelse, bekæmpelse og afskaffelse af alle aspekter ved ulovlig handel med hånd- og mandbårne våben, som blev vedtaget på De Forenede Nationers konference om alle aspekter ved ulovlig handel med hånd- og mandbårne våben (9.-20. juli 2001 i New York). Dette burde tilskynde andre bidragydere til at støtte tiltag til reduktion af og kontrol med hånd- og mandbårne våben samt eventuelt muliggøre andre projekter i samarbejde med andre bidragydere.(4) Afgørelse 1999/730/FUSP bør derfor forlænges og ændres -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Afgørelse 1999/730/FUSP ændres således:a) I artikel 3, stk. 1, ændres det finansielle referencegrundlag til 1568000 EUR.b) I artikel 4, andet afsnit, ændres "15. november 2002" til "15. november 2003".c) Bilaget erstattes af bilaget til denne afgørelse.Artikel 2Denne afgørelse har virkning fra den 16. november 2002.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i EF-Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 11. november 2002.På Rådets vegneB. MikkelsenFormand(1) EFT L 191 af 19.7.2002, s. 1.(2) EFT L 294 af 16.11.1999, s. 5. Senest forlænget og ændret med afgørelse 2001/796/FUSP (EFT L 301 af 17.11.2001, s. 1).(3) EFT L 9 af 15.1.1999, s. 1.BILAGPROJEKTLEDERENS MANDAT1. Projektlederen fortsætter med henblik på gennemførelsen af artikel 1, stk. 2, litra a), og med støtte fra eksperter på området, arbejdet med at udforme hensigtsmæssige love og bestemmelser. Med henblik herpå bistår projektlederen regeringen og parlamentet under den proces, der skal lede frem til vedtagelse af et lovforslag på området, og han hjælper med gennemførelsen deraf, navnlig gennem udarbejdelse af sekundære love og bestemmelser. Han støtter ligeledes programmer til oplysning og bevidstgørelse af offentligheden i forbindelse med denne lov.2. Projektlederen fortsætter med henblik på gennemførelsen af artikel 1, stk. 2, litra b), i samarbejde med de cambodjanske væbnede styrker, indsatsen med henblik på registrering, forvaltning og sikring af våbenlagre samt fastlæggelse af politik, retningslinjer og praksis på dette område. Med henblik herpå fører projektlederen tilsyn med de projekter, der tidligere er gennemført i militærregion 2 (Kampong Cham) og militærregion 5 (Battambang). Hvis der er midler til rådighed, iværksætter han et projekt i endnu en militærregion og fortsætter på nationalt niveau indsatsen inden for faglig uddannelse, systemudvikling og registrering af våben. Hvis endnu et projekt gennemføres, drager han omsorg for, at de pågældende myndigheder inddrages nøje i fastlæggelsen og gennemførelsen af det nye projekt.Projektlederen gennemfører med samme formål, og i denne forbindelse for politiets vedkommende, i nært samarbejde med indenrigsministeriet, et pilotprojekt til registrering, forvaltning og sikring af våbenlagre, således som det anbefales i den projektvurdering, der blev foretaget i 2002 af EU-ASAC-politieksperten. Med henblik herpå påbegynder han sammen med politiet i Phnom Penh og mindst en yderligere provins arbejdet med henblik på registrering, forvaltning og sikring af våbenlagre og fastlæggelse af politik, retningslinjer og praksis på området. Han drager omsorg for, at de pågældende myndigheder inddrages nøje i gennemførelsen af projektet.3. Projektlederen fortsætter med henblik på gennemførelsen af artikel 1, stk. 2, litra c), med støtte fra eksperter på området, med at bistå og fremme den cambodjanske regerings nationale program for offentlige ceremonier, hvor indsamlede våben og eventuelt overskudsvåben fra hæren eller politi- og sikkerhedsstyrkerne (navnlig i forbindelse med demobiliserings- og reintegrationsprogrammer) destrueres. Projektlederen kan eventuelt i begrænset omfang støtte en kapacitetsudvikling af Den Nationale Kommission til Våbenreform og -forvaltning. Projektlederen sikrer fortsat kontrol med og opfølgning af gennemførelsen af frivillige våbenafleveringsprogrammer ("våben for udvikling"), både større programmer som dem, der tidligere blev gennemført i Kratie og Pursat, og mindre programmer, som gennemføres af lokale ngo'er i flere provinser.4. Med henblik på gennemførelsen af artikel 1, stk. 2, litra d), yder projektlederen økonomisk støtte til aktiviteter, der gennemføres af ikke-statslige organisationer i Cambodja, navnlig gennem sammenslutningen Den Fælles Arbejdsgruppe vedrørende Våbenreduktion i Cambodja, som f.eks. bevidstgørelse, informationsudveksling samt uddannelses- og erhvervsuddannelsesprogrammer. Disse aktiviteter kan foregå i områder i Cambodja, der i fællesskab udvælges af projektlederen og de pågældende organisationer. Der lægges her særlig vægt på at styrke koordinering og budgetmæssigt samarbejde mellem organisationerne, for så vidt deres indsats vedrører EU-ASAC-mandatet.5. Projektlederen drager omsorg for, at der fastlægges hensigtsmæssige procedurer for en reel opfølgning og evaluering af aktiviteterne. Han søger med henblik herpå at opnå den cambodjanske regerings, politiets og sikkerhedsstyrkernes fulde samarbejde.6. Projektlederen tilskynder andre bidragydere til og bistår dem med at lægge vægt bag tiltag til reduktion af og kontrol med hånd- og mandbårne våben og stiller sig, inden for grænserne for de beføjelser, det nuværende mandat forlener ham med, i påkommende tilfælde velvilligt til at iværksætte sådanne projekter sammen med andre bidragydere. Under hensyn til Den Europæiske Unions foregangsrolle på dette område sørger han for at være drivkraften i de internationale bestræbelser og bidrager i påkommende tilfælde til forvaltningen af projekter, der støttes af andre bidragydere.


Avis juridique important

|

41998D0451

Afgørelse nr. 1/98 af 30. juni 1998 truffet af Artikel 18-Udvalget under Dublin-konventionen af 15. juni 1990 om visse bestemmelser til gennemførelse af konventionen

EF-Tidende nr. L 196 af 14/07/1998 s. 0049 - 0050

AFGØRELSE Nr. 1/98 af 30. juni 1998 truffet af Artikel 18-Udvalget under Dublin-konventionen af 15. juni 1990 om visse bestemmelser til gennemførelse af konventionen (98/451/KMS) DET UDVALG, som er nedsat ved artikel 18 i konventionen om fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der indgives i en af De Europæiske Fællesskabers medlemsstater, undertegnet den 15. juni 1990 i Dublin (1) (i det følgende benævnt henholdsvis »udvalget« og »konventionen«), HAR -UNDER HENVISNING TIL konventionens artikel 18, stk. 1 og 2, ogUD FRA FØLGENDE BETRAGTNINGER:Det er nødvendigt at supplere afgørelse nr. 1/97 truffet af Artikel 18-Udvalget den 9. september 1997, hvori fastlægges visse bestemmelser for at sikre en effektiv gennemførelse af konventionen (2);navnlig anvendelsen af oplysninger om, hvorledes asylansøgere kommer ind i Den Europæiske Union, og som tjener til at fastlægge, hvilken stat der er ansvarlig under konventionen, bør klarlægges;udveksling af fingeraftryk mellem medlemsstaterne i overensstemmelse med deres nationale lovgivning er en praktisk metode til at bekræfte asylansøgeres identitet og afgøre spørgsmålet om ankomstmedlemsstaten i Den Europæiske Union, som kan medvirke til at få Dublin- konventionen til at fungere;udviklingen af det praktiske samarbejde mellem medlemsstaterne ville lette gennemførelsen af konventionen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Oplysninger om, hvorledes asylansøgere kommer ind i Den Europæiske Union 1. Når medlemsstaterne fremsætter og behandler anmodninger efter konventionens artikel 11, tager de om nødvendigt hensyn til relevante oplysninger fra pålidelige og kontrollable kilder om, hvorledes asylansøgeren er kommet ind i Den Europæiske Union, jf. dog stk. 2.2. Oplysninger som omhandlet i stk. 1 er i sig selv ikke tilstrækkelige til at fastlægge, hvilken medlemsstat der er ansvarlig og kompetent efter konventionen, men de kan bidrage til vurderingen af andre indicier vedrørende den enkelte asylansøger.3. Medlemsstaterne sikrer, at oplysninger om, hvorledes asylansøgere kommer ind i Den Europæiske Union, straks stilles til rådighed for sagsbehandlere, der er ansvarlige for at fremsætte og behandle anmodninger efter konventionens artikel 11.Artikel 2 Udveksling af fingeraftryk efter konventionens artikel 15 1. Med forbehold af bestemmelserne i konventionen eller i andre afgørelser truffet af udvalget kan alle medlemsstater anmode om oplysninger om fingeraftryk fra en anden medlemsstat efter konventionens artikel 15, stk. 2, hvis det er begrundet i de mål, der er fastsat i samme artikels stk. 1.2. Udlevering af oplysninger om fingeraftryk på foranledning af anmodninger i henhold til stk. 1 følger den anmodede medlemsstats nationale lovgivning og de principper for databeskyttelse, der gælder inden for Den Europæiske Union.Artikel 3 Anmodninger om overtagelse af ansvaret Anmodninger efter konventionens artikel 11 skal indeholde alle de oplysninger, der er til rådighed for den begærende medlemsstat, og som er nødvendige for at fastsætte, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning.Artikel 4 Forbindelser og samarbejde 1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, navnlig ved besøg hvor det er muligt, at der opretholdes et tæt samarbejde mellem deres egne sagsbehandlere og de sagsbehandlere i andre medlemsstater, der er ansvarlige for at udføre opgaver i relation til konventionen, og som de har et særlig tæt samarbejde med.2. Medlemsstaterne bør, hvor det er muligt og til fordel for begge parter, udveksle forbindelsesofficerer med andre medlemsstater med henblik på af forbedre kommunikationsforbindelserne.3. Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union udarbejder, udsender, ajourfører og supplerer en håndbog for konventions-sagsbehandlerne. Håndbogen skal indeholde de oplysninger, som kan være nyttige for sagsbehandlere. Håndbogens indhold holdes løbende ajour.Artikel 5 Ikrafttræden Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juni 1998.På udvalgets vegneFormandJ. STRAW(1) EFT C 254 af 19. 8. 1997, s. 1.(2) EFT L 281 af 14. 10. 1997, s. 1.


Avis juridique important

|

31980D0657

80/657/EØF, Euratom, EKSF: Europa-Parlamentets afgørelse af 23. maj 1980 om godkendelse til bestyrelsen for Det europæiske institut til forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for gen1345nemførelsen af dets bevillinger for regnskabsårene 1976, 1977 og 1978 samt om beretningerne fra Kontrolkommissionen og Revisionsretten

EF-Tidende nr. L 180 af 14/07/1980 s. 0013

++++  EUROPA-PARLAMENTETS AFGOERELSE  af 23 . maj 1980  om godkendelse til bestyrelsen for Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene for gennemfoerelsen af dets bevillinger for regnskabsaarene 1976 , 1977 og 1978 samt om beretningerne fra Kontrolkommissionen og Revisionsretten   ( 80/657/EOEF , Euratom , EKSF )  EUROPA-PARLAMENTET -  der henviser til EOEF-traktaten , saerlig artikel 206b ,  der henviser til oversigten over indtaegter og udgifter for Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene for regnskabsaarene 1976 , 1977 og 1978 ,  der henviser til Kontrolkommissionens beretning over regnskaberne for 1976 og til Revisionsrettens beretninger over regnskaberne for 1977 ( 1 ) og 1978 ( 2 ) ,  der henviser til betaenkning fra udvalget for budgetkontrol ( dok . 1-726/79 ) ,  a ) der fuldt ud er klar over betydningen af , at man behandler spoergsmaalet om godkendelse saa hurtigt som muligt , efter at godkendelsesmyndigheden har modtaget Revisionsrettens beretning derom ;  b ) der minder om , at traktaten af 22 . juli 1975 , som er behoerigt ratificeret af alle medlemsstater , tildelte Europa-Parlamentet det endelige ansvar for at give godkendelse vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget -  1 . konstaterer foelgende tal vedroerende regnskaberne for Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene :   * Regnskabsaar *   * 1976 ( RE ) * 1977 ( RE ) * 1978 ( ERE ) *  INDTAEGTER  fra Kommissionens del af budgettet * 874 944 * 2 020 009 * 1 742 482 *  renter osv . * 11 243 * 56 300 * 52 685 *  andre * - * 5 437 * 459 *  I alt * 886 187 * 2 081 746 * 1 795 626 *  UDGIFTER  Budgetbevillinger * 1 200 000 * 2 600 000 * 2 300 000 *  forpligtelser * 886 187 * 2 081 746 * 1 795 626 *  udnyttedde bevillinger * 313 813 * 518 254 * 504 374 *  betalinger * 134 223 * 1 212 740 * 1 135 822 *  bevillinger overfoert fra det foregaaende aar * - * 751 964 * 615 965 *  betaling med overfoerte bevillinger * - * 473 000 * 609 724 *  udnyttede overfoerte bevillinger * - * 278 964 * 6 241 *  overfoerte bevillinger * 751 964 * 869 006 * 659 804 *  2 . meddeler godkendelse til bestyrelsen for Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene paa grundlag af beretningerne fra Kontrolkommissionen og Revisionsretten over regnskaberne for regnskabsaarene 1976 , 1977 og 1978 ;  3 . henleder opmaerksomheden paa sin beslutning med de ledsagende bemaerkninger til denne afgoerelse om at give godkendelse og anmoder Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber om at meddele , hvilke foranstaltninger der traeffes som foelge af disse bemaerkninger ;  4 . paalaegger sin formand at meddele denne afgoerelse og de hertil knyttede bemaerkninger til Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber samt til bestyrelsen for Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene , at sende dem til de oevrige institutioner og at soerge for , at de offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende , L-udgaven .  Udfaerdiget i Strasbourg , den 23 . maj 1980 .  H.-J . OPITZ  Generalsekretaer  Simone VEIL  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 313 af 30 . 12 . 1978 ( indeholder sammendrag ) .  ( 2 ) EFT nr . C 326 af 31 . 12 . 1979 ( indeholder sammendrag ) .  BESLUTNING  med bemaerkninger til afgoerelsen om at give bestyrelsen for Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene godkendelse vedroerende oversigten over indtaegter og udgifter for regnskabsaarene 1976 , 1977 og 1978  EUROPA-PARLAMENTET  1 . anmoder Kommissionen og Raadet for De europaeiske Faellesskaber samt Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene om at traeffe de noedvendige foranstaltninger til at tage foelgende bemaerkninger til foelge og anmoder intraengende Kommissionen om inden den 1 . november d . aa . at forelaegge en skriftlig beretning om , hvad der er sket paa grundlag af disse bemaerkninger ;  Godkendelse  2 . er af den opfattelse , at princippet i artikel 206b i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , som aendret ved traktaten af 22 . juli 1975 , ifoelge hvilket det paahviler Europa-Parlamentet at give endelig godkendelse vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget , ogsaa gaelder for de bevillinger , der er opfoert under artikel 359 i budgettet , og anmoder derfor Kommissionen om ufortoevet at fremsaette forslag med henblik paa at bringe de finansielle bestemmelser vedroerende Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene , for saa vidt som disse bestemmelser angaar godkendelsesprocedurerne , paa linje med bestemmelserne i artikel 85 i finansforordningen vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget ;  Godkendelse af overfoersler  3 . bemaerker , at bestemmelserne vedroerende godkendelse af overfoersler mellem kapitler ikke giver Parlamentet mulighed for nogen forudgaaende kontrol , og anmoder Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber om at fremsaete de noedvendige forslag med henblik paa at bringe disse bestemmelser paa linje med bestemmelserne i artikel 21 , stk . 2 , i finansforordningen vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget , idet et fuldstaendigt forbud mod overfoersler ville vaere for usmidigt ;  Social sikringsordning  4 . har erfaret , at bestemmelserne vedroerende social sikring for personalet ved Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene har en destabiliserende virkning paa det paagaeldende personale , og anmoder derfor Raadet om at fremskynde behandlingen af de forslag til en reform af disse bestemmelser , som Kommissionen har forelagt det , saaledes at denne specielle skaevhed inden for Faellesskabet kan fjernes , og der kan gaelde en mere ensartet social sikringsordning ;  Ansaettelse af personale  5 . er af den opfattelse , at personalet ved Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene fremover boer ansaettes efter bestemmelserne i vedtaegten for tjenestemaend i De europaeiske Faellesskaber , og at nyt personale inden for alle loenklasser for fremtiden boer ansaettes fra listerne over dem , der har bestaaet udvaelgelsesproever ved Faellesskabets institutioner til de paagaeldende loenklasser , eller ved overfoersel af personale , der goer tjeneste i institutionerne , og anmoder indtraengende Kommissionen om omgaaende at fremsaette de noedvendige forslag til aendring heraf ;  Henstillinger til fremme af virksomheden ved Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene med henblik paa opnaaelse af besparelser og fremme af virksomheden  6 . anmoder bestyrelsen for Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene om at sikre , at moederne i instituttets forskellige organer fastlaegges aarligt et aar forud , saaledes at mulighederne for at opnaa ekstraindtaegter ved udleje af instituttets konferencefaciliteter oeges mest muligt ;  7 . bemaerker , at den procedure , hvorefter der traeffes afgoerelse om offentliggoerelse af resultaterne af bekostelige undersoegelser , som Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene har gennemfoert , synes at forudsaette enstemmighed , hvilket bevirker omfattende forsinkelser , oegede omkostninger og foelgelig spild af ressourcer , og henstiller , at ordningen med absolut flertal i henhold til artikel 6 , stk . 6 , i grundforordningen ( 1 ) kommer til at gaelde for vedtagelsen af beretninger , og , dersom det skoennes noedvendigt , at der offentliggoeres supplerende beretninger med mindretallets opfattelser ;  8 . foreslaar , at instituttets publikationer i foerste omgang stilles gratis til raadighed for en fastsat liste af modtagere , og at der skal betales for yderligere kopier ;  9 . venter , at instituttet i den naermeste fremtid vil udgive en maengde vigtigt materiale , som vil honorere de omfattende faellesskabsinvesteringer , der er foretaget ;  Raadets rolle  10 . anmoder Raadet om i fremtiden omgaaende at undersoege de aarlige regnskaber fra alle eksterne institutioner med henblik paa at sikre , at de noedvendige henstillinger tilsendes Parlamentet tidsnok til , at det kan tage stilling til en eventuel godkendelse inden for den fastsatte periode paa 16 maaneder fra slutningen af regnskabsaaret ;  Generelt  11 . henleder alle institutioners opmaerksomhed paa de besparelser , Det europaeiske institut til forbedring af Leve - og Arbejdsvilkaarene foretager ved at lade oversaettelsesarbejde udfoere paa kontrakt , og anmoder Kommissionen om at undersoege , hvorvidt Faellesskabet i hoejere grad kan benytte sig af denne mulighed ;  12 . foreslaar , at instituttet repraesenteres under moeder i Parlamentets udvalg , naar dets overslag og arbejdsprogram droeftes .  ( 1 ) EFT nr . L 139 af 30 . 5 . 1975 , s . 1 .


title: 2004/689/: Rådets afgørelse af 4. oktober 2004 om nedsættelse af et udvalg for social beskyttelse og ophævelse af afgørelse 2000/436/EF

text:
               13.10.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 314/8

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 4. oktober 2004
   om nedsættelse af et udvalg for social beskyttelse og ophævelse af afgørelse 2000/436/EF
   (2004/689/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 144,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen fremsatte i sin meddelelse »En samordnet strategi til modernisering af den sociale beskyttelse« af 14. juli 1999 en række forslag med henblik på at styrke samarbejdet inden for social beskyttelse, bl.a. ved at nedsætte en gruppe af højtstående embedsmænd.

               (2)

               Europa-Parlamentet bifaldt i sin beslutning af 16. februar 2000 Kommissionens meddelelse og nedsættelsen af en sådan gruppe.

               (3)

               Rådet støttede i sine konklusioner af 17. december 1999 om styrkelse af samarbejdet om modernisering og forbedring af den sociale beskyttelse (2) Kommissionens forslag om at etablere en mekanisme for et styrket samarbejde som resultat af arbejdet i en gruppe af højtstående embedsmænd med henblik på gennemførelsen af denne aktion. Rådet understregede, at et sådant samarbejde bør omfatte alle former for social beskyttelse og om nødvendigt bør bistå medlemsstaterne med at forbedre og styrke deres sociale beskyttelsesordninger i overensstemmelse med deres nationale prioriteter. Det mindede om medlemsstaternes beføjelser med hensyn til udformning og finansiering af den sociale beskyttelse, og det tilsluttede sig de fire overordnede mål, som Kommissionen har fastlagt som led i indsatsen for at modernisere de sociale beskyttelsesordninger, nemlig at sørge for, at det kan betale sig at arbejde og at sikre en fast indkomst, at sikre pensionerne og gøre pensionsordningerne bæredygtige, at fremme social integration og at sikre bæredygtig sundhedspleje af høj kvalitet. Det understregede endvidere, at princippet om ligestilling mellem kvinder og mænd skal integreres i alle aktiviteter, som sigter mod disse fire mål. Endelig anerkendte Rådet, at de finansielle aspekter er fælles for alle disse mål.

               (4)

               I konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Lissabon den 23.-24. marts 2000 anerkendtes den betydning, social beskyttelse har i forbindelse med videreudvikling og modernisering af en aktiv og dynamisk velfærdsstat i Europa, og Rådet opfordredes til at styrke samarbejdet mellem medlemsstaterne gennem udveksling af erfaringer og god praksis på grundlag af forbedrede informationsnetværk.

               (5)

               Det Europæiske Råd har på mødet i Nice og på efterfølgende møder tilsluttet sig det arbejde, der udføres af Udvalget for Social Beskyttelse for på fællesskabsplan at fremme udveksling af politikker vedrørende social beskyttelse.

               (6)

               Udvalget for Social Beskyttelse, der blev nedsat ved Rådets afgørelse 2000/436/EF (3), har klart været til gavn som et rådgivende organ for såvel Rådet som Kommissionen og har aktivt bidraget til udviklingen af den åbne koordinationsmetode, der blev indført af Det Europæiske Råd i Lissabon.

               (7)

               Efter at Nice-traktaten er trådt i kraft den 1. februar 2003, bør det eksisterende Udvalg for Social Beskyttelse erstattes af et udvalg med samme navn og med supplerende opgaver, således at det eksisterende udvalgs arbejde kan videreføres. Afgørelse 2000/436/EF bør derfor ophæves med virkning fra det tidspunkt, hvor det nye Udvalg for Social Beskyttelse påbegynder sin virksomhed —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Der nedsættes et udvalg for social beskyttelse af rådgivende karakter (i det følgende benævnt »udvalget«), der skal fremme samarbejdet om politikkerne vedrørende social beskyttelse mellem medlemsstaterne samt mellem disse og Kommissionen i fuld overensstemmelse med traktaten og under hensyn til de beføjelser, der tilkommer Fællesskabets institutioner og organer.
   2.   Udvalget har til opgave:

               a)

               at følge den sociale situation og udviklingen i politikkerne vedrørende social beskyttelse i medlemsstaterne og i Fællesskabet

               b)

               at fremme udvekslingen af oplysninger, erfaringer og god praksis mellem medlemsstaterne og med Kommissionen

               c)

               med forbehold af traktatens artikel 207 at udarbejde rapporter, afgive udtalelser og iværksætte andre aktiviteter på de områder, der hører under dets kompetence, på Rådets eller Kommissionens anmodning eller på eget initiativ.

         3.   Udvalget skal, i det omfang det er hensigtsmæssigt, samarbejde med andre relevante organer og udvalg vedrørende sociale forhold samt økonomisk politik, f.eks. Beskæftigelsesudvalget og Udvalget for Økonomisk Politik.
   4.   Under udførelsen af sit mandat etablerer udvalget hensigtsmæssige kontakter med arbejdsmarkedets parter og med ikke-statslige organisationer i den sociale sektor, idet der tages hensyn til deres respektive roller og ansvar på området for social beskyttelse. Europa-Parlamentet skal også holdes underrettet om udvalgets aktiviteter.
   Artikel 2
   1.   Hver medlemsstat udpeger to repræsentanter til udvalget, som desuden består af to repræsentanter for Kommissionen. Repræsentanterne kan bistås af to suppleanter.
   Medlemsstaterne og Kommissionen skal bestræbe sig på at sikre, at mænd og kvinder er ligeligt repræsenteret i delegationerne.
   2.   Udvalget kan gøre brug af eksterne eksperter, når dette er påkrævet.
   3.   Udvalget etablerer kontakter med repræsentanter for kandidatlandene.
   Artikel 3
   1.   Udvalget vælger en formand blandt medlemsstaternes repræsentanter for en toårig periode, som ikke kan forlænges.
   Formanden bistås af fire næstformænd, hvoraf de to vælges af udvalget blandt dets medlemmer for en toårig periode. Den tredje næstformand repræsenterer den medlemsstat, som har formandskabet i Rådet, og den fjerde repræsenterer den medlemsstat, som efterfølgende får formandskabet.
   2.   Formanden indkalder til møde i udvalget, enten på eget initiativ eller på anmodning af mindst halvdelen af udvalgets medlemmer.
   3.   Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden. Udgifterne refunderes i overensstemmelse med de gældende administrative bestemmelser.
   4.   Kommissionen stiller analytisk og organisatorisk støtte til rådighed for udvalget. Den udpeger en af sine ansatte til sekretær, som handler efter instruks fra udvalget, når den pågældende bistår udvalget med at udføre sine opgaver.
   Kommissionen holder kontakt med Generalsekretariatet for Rådet om afholdelsen af møder.
   Artikel 4
   Udvalget kan overlade behandlingen af særlige spørgsmål til suppleanterne eller nedsætte arbejdsgrupper med dette formål. I så fald fungerer et ordinært medlem af eller en suppleant i udvalget eller en tjenestemand fra Kommissionen, der udnævnes af udvalget, som formand.
   Arbejdsgrupperne kan anmode eksperter om bistand.
   Artikel 5
   Afgørelse 2000/436/EF ophæves med virkning fra datoen for det første møde i udvalget. Udvalgets første møde finder sted senest fire måneder efter datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 4. oktober 2004.

            På Rådets vegne

         A. J. DE GEUS

            Formand

      (1)  Udtalelse af 10.2.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EFT C 8 af 12.1.2000, s. 7.

      (3)  EFT L 172 af 12.7.2000, s. 26.


title: 2005/845/Euratom: Kommissionens afgørelse af  25. november 2005  om Det Europæiske Atomenergifællesskabs tiltrædelse af konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare

text:
               30.11.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 314/27

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 25. november 2005
   om Det Europæiske Atomenergifællesskabs tiltrædelse af konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare
   (2005/845/Euratom)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101,
   under henvisning til Rådets afgørelse af 23. maj 2005 om godkendelse af indgåelsen af konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare er 23 af medlemsstaterne kontraherende parter.

               (2)

               Det Europæiske Atomenergifællesskab bør tiltræde konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Tiltrædelse af konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare godkendes på vegne af Det Europæiske Atomenergifællesskab.
   Teksten til konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare og en erklæring fra Det Europæiske Atomenergifællesskab i henhold til konventionens artikel 14, stk. 5, litra c), er knyttet som bilag til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Tiltrædelsesinstrumentet deponeres ved brev underskrevet af lederen af Europa-Kommissionens delegation ved de internationale organisationer i Wien hurtigst muligt efter, at denne afgørelse er vedtaget, hos generaldirektøren for Den Internationale Atomenergiorganisation, som er depositar for konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. november 2005.

            På Kommissionens vegne

         Andris PIEBALGS

            Medlem af Kommissionen

   Erklæring i henhold til artikel 14, stk. 5, litra c), i konventionen om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare
   I henhold til artikel 2, litra b), og de relevante bestemmelser i afsnit II, kapitel 3, om »Sundhedsbeskyttelse«, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab har Fællesskabet delt kompetence med medlemsstaterne, for så vidt angår bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare.
    ---documentbreak---

               30.11.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 314/28

         KONVENTION OM BISTAND I TILFÆLDE AF KERNEKRAFTUHELD ELLER STRÅLINGSFARE
   DE KONTRAHERENDE STATER I DENNE KONVENTION, som
   ER SIG BEVIDST, at der finder nukleare aktiviteter sted i en række stater;
   HAR MÆRKET SIG, at der er truffet og er ved at blive truffet omfattende foranstaltninger til opnåelse af et højt sikkerhedsniveau i forbindelse med nukleare aktiviteter med henblik på at forebygge kernekraftuheld og i givet fald mindske følgerne af sådanne uheld;
   ØNSKER at styrke det internationale samarbejde om udvikling og anvendelse af kerneenergi på betryggende vilkår;
   ER OVERBEVISTE om, at der er behov for en international ramme, som kan fremskynde tilvejebringelsen af bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare med henblik på at afbøde følgerne heraf;
   HAR MÆRKET SIG nytten af bilaterale eller multilaterale aftaler om gensidig bistand på dette område;
   HAR MÆRKET SIG Den Internationale Atomenergiorganisations aktiviteter i forbindelse med udarbejdelsen af retningslinjer for aftaler om gensidig beredskabsbistand i forbindelse med kernekraftuheld eller strålingsfare;
   ER BLEVET ENIGE om følgende:
   Artikel 1
   Almindelige bestemmelser
   1.   I overensstemmelse med denne konvention samarbejder de kontraherende stater indbyrdes og med Den Internationale Atomenergiorganisation (herefter benævnt »Organisationen«) med henblik på hurtig bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare, således at følgerne heraf mindskes, og liv, ejendom og miljø beskyttes mod virkningerne af radioaktive udslip.
   2.   Til fremme af dette samarbejde kan de kontraherende stater indgå bilaterale eller multilaterale aftaler eller i givet fald en kombination heraf med henblik på at forebygge eller mindske skader, som måtte opstå i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfarer.
   3.   De kontraherende stater anmoder Organisationen om, at den, inden for rammerne af sin vedtægt, gør sit yderste for i overensstemmelse med denne konvention at fremme, lette og støtte det samarbejde, der i henhold til denne konvention oprettes mellem de kontraherende stater.
   Artikel 2
   Ydelse af bistand
   1.   Såfremt en kontraherende stat har behov for bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare, kan den, uanset om uheldet eller faren er opstået inden for statens eget territorium, jurisdiktion eller domskontrol, direkte eller via Organisationen, anmode en hvilken som helst anden kontraherende stat og Organisationen eller i givet fald andre internationale mellemstatslige organisationer (herefter benævnt »internationale organisationer«) om bistand.
   2.   En kontraherende stat, der anmoder om bistand, skal angive omfanget og arten af den ønskede bistand og om muligt forsyne den bistandsydende part med oplysninger, på grundlag af hvilke denne kan bedømme, i hvilket omfang den er i stand til at imødekomme anmodningen. Såfremt det ikke er muligt for den bistandssøgende part at angive omfanget og arten af den ønskede bistand, skal den bistandssøgende part og den bistandsydende part i samråd træffe afgørelse om omfanget af den ønskede bistand.
   3.   Enhver kontraherende stat, hvortil der rettes anmodning om bistand, skal øjeblikkeligt afgøre og, direkte eller via Organisationen, meddele den bistandssøgende part, hvorvidt den er i stand til at yde den ønskede bistand samt angive omfanget af og vilkårene for den bistand, der kan ydes.
   4.   De kontraherende stater skal så vidt muligt udpege og give Organisationen meddelelse om eksperter, udstyr og materiale, som vil kunne stilles til rådighed ved bistand til andre kontraherende parter i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingfare, samt de vilkår, herunder navnlig finansielle vilkår, hvorpå denne bistand kan ydes.
   5.   En hvilken som helst kontraherende stat kan anmode om bistand i forbindelse med lægebehandling eller midlertidig evakuering af indbyggere, der er ramt af kernekraftuheld eller strålingsfare, til en anden kontraherende stats territorium.
   6.   Organisationen skal, i overensstemmelse med dens vedtægt og bestemmelserne i denne konvention, imødekomme en kontraherende stats eller en medlemsstats anmodning om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare ved

               a)

               at stille hertil afsatte, egnede ressourcer til rådighed

               b)

               øjeblikkeligt at videresende anmodningen til andre stater og internationale organisationer, som ifølge Organisationens oplysninger måtte sidde inde med de nødvendige ressourcer, og

               c)

               såfremt den bistandssøgende stat anmoder herom, at samordne den bistand, der således måtte blive stillet til rådighed, på internationalt plan.

         Artikel 3
   Ledelse og overvågning af bistanden
   Medmindre andet er aftalt, gælder følgende:

               a)

               Den overordnede ledelse, styring, samordning og overvågning af bistanden påhviler den bistandssøgende stat inden for dennes territorium. Såfremt bistanden omfatter mandskab, bør den bistandsydende part i samråd med den bistandssøgende part udpege den person, der skal forestå det umiddelbare operationelle overopsyn af det mandskab og udstyr, som den bistandsydende part har stillet til rådighed. Den udpegede person bør udøve dette overopsyn i samarbejde med de relevante myndigheder i den bistandssøgende stat.

               b)

               Den bistandssøgende stat skal så vidt muligt stille lokale faciliteter og tjenester til rådighed med henblik på forsvarlig og effektiv forvaltning af bistanden. Den skal endvidere sørge for beskyttelse af mandskab, udstyr og materiel, som af den bistandsydende part eller på dennes vegne er befordret til den bistandssøgende parts territorium med dette formål for øje.

               c)

               Ejendomsretten til udstyr eller materiel, som stilles til rådighed af begge parter i forbindelse med bistand, forbliver uændret, og det pågældende udstyr og materiel skal returneres.

               d)

               En kontraherende stat, der yder bistand til imødekommelse af en anmodning i henhold til artikel 2, stk. 5, skal samordne denne bistand på sit territorium.

         Artikel 4
   Kompetente myndigheder og kontaktinstanser
   1.   Hver kontraherende stat skal direkte eller via Organisationen over for denne og de andre kontraherende stater opgive de kompetente myndigheder og den kontaktinstans, der er bemyndiget til at fremsætte og modtage anmodninger og acceptere tilbud om bistand. Sådanne kontaktinstanser og et kontaktcenter skal til stadighed være til rådighed i selve Organisationen.
   2.   Hver kontraherende stat skal øjeblikkeligt underrette Organisationen om ændringer, som måtte indtræffe i de i stk. 1 omhandlede oplysninger.
   3.   Organisationen skal regelmæssigt og hurtigt tilsende de kontraherende stater, medlemsstaterne og de relevante internationale organisationer de i stk. 1 og 2 omhandlede oplysninger.
   Artikel 5
   Organisationens opgaver
   De kontraherende stater anmoder i overensstemmelse med artikel 1, stk. 3, og med forbehold af andre bestemmelser i denne konvention Organisationen om at:

               a)

               indsamle og meddele de kontraherende stater og medlemsstaternes oplysninger om:

                           i)

                           eksperter, udstyr og materiel, som vil kunne stilles til rådighed i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare

                           ii)

                           metoder, teknikker og resultater af forskning vedrørende indgreb i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare

               b)

               på anmodning bistå en kontraherende stat eller en medlemsstat på et af følgende eller andre relevante områder med at:

                           i)

                           forberede beredskabsplaner i tilfælde af kernekraftuheld og strålingsfare samt egnet lovgivning

                           ii)

                           udvikle egnede uddannelsesprogrammer for det mandskab, der skal sættes ind ved kernekraftuheld eller strålingsfare

                           iii)

                           viderebringe anmodninger om bistand og relevante oplysninger i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare

                           iv)

                           udvikle egnede programmer, fremgangsmåder og standarder for strålingsovervågning

                           v)

                           gennemføre undersøgelser af muligheden for at oprette egnede strålingsovervågningssystemer

               c)

               stille egnede ressourcer, der er afsat med henblik på foreløbig vurdering af uheld eller strålingsfare, til rådighed for en kontraherende stat eller en medlemsstat, der anmoder om bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare

               d)

               tilbyde sin mellemkomst til de kontraherende stater og medlemsstaterne i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare

               e)

               oprette og vedligeholde forbindelser med relevante internationale organisationer med henblik på tilvejebringelse og udveksling af relevante oplysninger og data og stille en liste over disse organisationer til rådighed for de kontraherende stater, medlemsstaterne og de nævnte organisationer.

         Artikel 6
   Fortrolighedsspørgsmål og offentlige udtalelser
   1.   Den bistandssøgende stat og den bistandsydende part skal beskytte fortrolige oplysninger, som de får adgang til i forbindelse med bistand i tilfælde af kernekraftuheld eller strålingsfare. Sådanne oplysninger må udelukkende anvendes med henblik på den aftalte bistand.
   2.   Den bistandsydende part skal gøre sit yderste for at rådføre sig med den bistandssøgende stat, inden der frigives oplysninger til offentligheden om den bistand, der ydes i forbindelse med kernekraftuheld eller strålingsfare.
   Artikel 7
   Godtgørelse af udgifter
   1.   En bistandsydende part kan yde bistand uden udgifter for den bistandssøgende stat. Den bistandsydende part tager i sine overvejelser om, hvorvidt den vil yde bistand på dette grundlag, følgende i betragtning:

               a)

               arten af kernekraftuheldet eller strålingsfaren

               b)

               stedet for kernekraftuheldets eller strålingsfarens opståen

               c)

               udviklingslandenes behov

               d)

               de særlige behov i lande uden kernekraftanlæg

               e)

               alle andre relevante faktorer.

         2.   Når bistand ydes på hel eller delvis godtgørelsesbasis, godtgør den bistandssøgende stat den bistandsydende part omkostningerne i forbindelse med tjenester, der er ydet af personer eller organisationer på den bistandsydende parts vegne, samt alle udgifter i forbindelse med bistanden, medmindre disse udgifter ikke afholdes direkte af den bistandssøgende stat. Medmindre andet er aftalt, erlægges godtgørelsen straks efter, at den bistandsydende part har forelagt den bistandssøgende stat sin anmodning om godtgørelse, og skal, bortset fra godtgørelse af lokale omkostninger, være frit overdragelige.
   3.   Uanset stk. 2 kan den bistandsydende part nårsomhelst frafalde eller udsætte en del af eller hele godtgørelsen. Bistandsydende parter tager i deres overvejelser vedrørende frafald eller udsættelse skyldigt hensyn til udviklingslandenes behov.
   Artikel 8
   Privilegier, immuniteter og fordele
   1.   Den bistandssøgende stat tilbyder den bistandsydende part og det mandskab, der handler på dennes vegne, de privilegier, immuniteter og fordele, der er nødvendige for udøvelsen af deres bistandsopgaver.
   2.   Den bistandsydende parts mandskab eller mandskab, der handler på dennes vegne, og som er blevet behørigt anmeldt til og godkendt af den bistandssøgende stat, skal af denne tilbydes følgende privilegier og immuniteter:

               a)

               immunitet mod arrestation, tilbageholdelse og retsforfølgning, herunder strafferetlig, civilretlig og administrativ jurisdiktion i den bistandssøgende stat, for så vidt angår handlinger eller udeladelser i forbindelse med udøvelsen af deres opgaver

               b)

               fritagelse fra skat, afgifter og lignende — undtagen sådanne, som normalt indgår i prisen på varer, eller som betales for ydede tjenester — i forbindelse med udøvelsen af deres bistandsopgaver.

         3.   Den bistandssøgende stat skal:

               a)

               tilbyde den bistandsydende part fritagelse for skatter, afgifter og lignende på udstyr og ejendom, som af den bistandsydende part indføres på den bistandssøgende stats territorium med henblik på bistand

               b)

               give immunitet mod konfiskation, beslaglæggelse eller rekvisition af ovennævnte udstyr eller ejendom.

         4.   Den bistandssøgende stat skal sørge for, at nævnte udstyr og ejendom returneres. Hvis den bistandsydende part anmoder herom, skal den bistandssøgende stat så vidt muligt sørge for den nødvendige dekontaminering af genbrugeligt bistandsudstyr, inden dette returneres.
   5.   Den bistandssøgende stat skal lette transporten til og fra samt ophold på sit nationale territorium for mandskab, der er anmeldt i henhold til stk. 2, og for udstyr og ejendom, der benyttes i forbindelse med bistanden.
   6.   Intet i denne artikel kan indebære, at den bistandssøgende stat skal give sine statsborgere eller faste indbyggere de i overstående stykker omhandlede privilegier og immuniteter.
   7.   Med forbehold af privilegierne og immuniteterne har alle modtagere af sådanne privilegier og immuniteter i henhold til denne artikel pligt til at overholde den bistandssøgende stats love og bestemmelser. De har endvidere pligt til ikke at gribe ind i den bistandssøgende stats indre anliggender.
   8.   Intet i denne artikel kan berøre rettigheder og forpligtelser med hensyn til privilegier og immuniteter, der gives i henhold til andre internationale aftaler eller international sædvaneret.
   9.   Ved undertegnelse, ratificering, accept, godkendelse eller tiltrædelse af denne konvention kan en stat erklære, at den ikke betragter sig som helt eller delvis bundet af stk. 2 og 3.
   10.   En kontraherende stat, som har fremsat en erklæring i overensstemmelse med stk. 9, kan når som helst trække denne tilbage ved bekendtgørelse til depositaren.
   Artikel 9
   Transit for mandskab, udstyr og ejendom
   Enhver kontraherende stat skal på anmodning af den bistandssøgende stat eller den bistandsydende part søge at lette transit gennem dens territorium til og fra den bistandssøgende stat for behørigt anmeldt mandskab, udstyr og ejendom, der er involveret i bistandsaktionen.
   Artikel 10
   Søgsmål og erstatning
   1.   De kontraherende stater skal samarbejde snævert med henblik på at lette afgørelsen af søgsmål og erstatningskrav i henhold til denne artikel.
   2.   Såfremt der i forbindelse med ydelsen af den ønskede bistand indtræffer tilfælde af personers død eller tilskadekomst, beskadigelse af eller tab af ejendom eller beskadigelse af miljøet på den bistandssøgende stats territorium eller et andet område henhørende under dennes jurisdiktion eller domskontrol, skal den bistandssøgende stat, medmindre andet er aftalt:

               a)

               ikke indbringe søgsmål mod den bistandsydende part eller personer eller juridiske personer, der handler på dennes vegne

               b)

               påtage sig ansvaret for at afvikle søgsmål og erstatningskrav fremsat af tredjeparter mod den bistandsydende part eller mod personer eller juridiske personer, der handler på dennes vegne

               c)

               holde den bistandsydende part eller personer eller juridiske personer, der handler på dens vegne, skadesløse for så vidt angår de under litra b) omhandlede søgsmål

               d)

               yde den bistandsydende part eller personer eller juridiske personer, der handler på dennes vegne, erstatning for:

                           i)

                           død eller tilskadekomst for den bistandsydende parts mandskab eller for personer, der handler på den bistandsydende parts vegne

                           ii)

                           tab af eller skade på varigt udstyr eller materiel, der er anvendt i bistandsaktionen

         undtagen i tilfælde af forsætlig, uforsvarlig adfærd hos de personer, som har forårsaget vedkommende død, tilskadekomst, tab eller skade.
   3.   Denne artikel er ikke til hinder for erstatning i henhold til en hvilken som helst gældende international aftale eller en hvilken som helst stats nationale lovgivning.
   4.   Intet i denne artikel indebærer, at den bistandssøgende stat skal anvende stk. 2 helt eller delvis på sine statsborgere eller faste indbyggere.
   5.   Ved undertegnelse, ratificering, accept eller tiltrædelse af denne konvention kan en stat erklære:

               a)

               at den ikke, helt eller delvis, betragter sig bundet af stk. 2

               b)

               at den ikke, helt eller delvis, vil anvende stk. 2 i tilfælde af grov uagtsomhed fra de personer, som har forårsaget vedkommende død, tilskadekomst, tab eller skade.

         6.   En kontraherende stat, som har fremsat en erklæring i overensstemmelse med stk. 5, kan når som helst trække denne tilbage ved bekendtgørelse til depositaren.
   Artikel 11
   Indstilling af bistanden
   Den bistandssøgende stat eller den bistandsydende part kan når som helst, efter passende samråd og ved skriftlig bekendtgørelse, anmode om indstilling af den i henhold til denne konvention modtagne eller ydede bistand. Efter at en sådan anmodning er fremsat, skal de implicerede parter rådføre sig med hinanden med henblik på at træffe foranstaltninger til en forsvarlig afslutning af bistandsaktionen.
   Artikel 12
   Forholdet til andre internationale aftaler
   Denne konvention berører ikke de kontraherende staters gensidige rettigheder og forpligtelser i henhold til bestående internationale aftaler, der vedrører denne konventions anvendelsesområde, eller i henhold til fremtidige internationale aftaler, der indgås i overensstemmelse med målsætningerne for denne konvention.
   Artikel 13
   Forholdet til andre internationale aftaler
   1.   I tilfælde af en tvist mellem kontraherende stater eller mellem en kontraherende stat og Organisationen om fortolkningen eller anvendelsen af denne konvention skal parterne i tvisten rådføre sig med hinanden med henblik på bilæggelse af tvisten ved forhandling eller ved ethvert andet fredeligt middel til bilæggelse af tvister, som de kan acceptere.
   2.   Såfremt en tvist af denne art mellem kontraherende stater ikke kan afgøres inden ét år efter, at der er fremsat anmodning om samråd i henhold til stk. 1, skal sagen, på anmodning af en hvilken som helst part i den pågældende tvist, indbringes for voldgift eller til afgørelse for Den Mellemfolkelige Domstol. Dersom parterne i en tvist, hvor denne er indbragt for voldgift, seks måneder efter fremsættelsen af anmodningen om voldgift ikke kan nå til enighed om tilrettelæggelsen af voldgiften, kan en part anmode formanden for Den Mellemfolkelige Domstol eller generalsekretæren for De Forenede Nationer om at udpege en eller flere voldgiftsmænd. Dersom der er modstridende anmodninger fra parterne i tvisten, har anmodningen til generalsekretæren for De Forenede Nationer forrang.
   3.   Ved undertegnelse, ratificering, accept, godkendelse eller tiltrædelse af denne konvention kan en stat erklære, at den ikke betragter sig som bundet af den ene eller af begge af de i stk. 2 omhandlede fremgangsmåder til afgørelse af tvister. De andre kontraherende stater er ikke bundet af en i stk. 2 fastsat fremgangsmåde til afgørelse af tvister over for en kontraherende stat, som har fremsat en sådan erklæring.
   4.   En kontraherende stat, der har fremsat en erklæring i henhold til stk. 3, kan når som helst trække denne tilbage ved bekendtgørelse til depositaren.
   Artikel 14
   Ikrafttræden
   1.   Denne konvention står åben for undertegnelse af alle stater samt Namibia, repræsenteret af De Forenede Nationers Råd for Namibia, i Den Internationale Atomenergiorganisations hovedkvarter i Wien og i De Forenede Nationers hovedkvarter i New York fra henholdsvis den 26. september 1986 og den 6. oktober 1986, indtil dens ikrafttræden eller i 12 måneder, idet den længste periode er gældende.
   2.   En stat samt Namibia, repræsenteret af De Forenede Nationers Råd for Namibia, kan give sit samtykke til at blive bundet af denne konvention enten ved undertegnelse eller ved deponering af et ratificerings-, accept- eller godkendelsesinstrument efter undertegnelse med forbehold af ratificering, accept eller godkendelse, eller ved deponering af et tiltrædelsesinstrument. Ratificerings-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos depositaren.
   3.   Denne konvention træder i kraft 30 dage efter, at tre stater har givet samtykke til at blive bundet heraf.
   4.   For enhver stat, der giver sit samtykke til at blive bundet af denne konvention efter dens ikrafttræden, træder konventionen i kraft 30 dage efter afgivelsen af samtykke.

               5.

                           a)

                           Denne konvention er åben for tiltrædelse, som fastsat i denne artikel, af internationale organisationer og regionale samarbejdsorganisationer oprettet af suveræne stater, som har beføjelse til at forhandle, indgå og gennemføre internationale aftaler på denne konventions anvendelsesområde.

                           b)

                           På områder, der henhører under deres beføjelser, skal sådanne organisationer på egne vegne udøve de rettigheder og opfylde de forpligtelser, som i henhold til denne konvention tillægges de kontraherende stater.

                           c)

                           En sådan organisation skal ved deponering af sit tiltrædelsesinstrument overgive depositaren en erklæring om omfanget af dens beføjelser med hensyn til denne konventions anvendelsesområde.

                           d)

                           En sådan organisation har ingen stemmer ud over dens medlemsstaters stemmer.

         Artikel 15
   Midlertidig anvendelse
   En stat kan i forbindelse med undertegnelsen eller på et hvilket som helst senere tidspunkt, inden denne konvention træder i kraft for den givne stat, erklære, at den vil anvende denne konvention midlertidigt.
   Artikel 16
   Ændringer
   1.   En kontraherende stat kan foreslå ændringer til denne konvention. Ændringsforslaget forelægges depositaren, som øjeblikkeligt videresender den til alle de andre kontraherende stater.
   2.   Hvis et flertal af de kontraherende stater anmoder depositaren om at indkalde til en konference til drøftelse af de foreslåede ændringer, indbyder depositaren samtlige kontraherende stater til at deltage i denne konference, som først må påbegyndes senest 30 dage efter indkaldelsen. Enhver ændring, som vedtages på en sådan konference af et flertal på to tredjedele af samtlige kontraherende stater, skal nedfældes i en protokol, som er åben for undertegnelse i Wien og New York af samtlige kontraherende stater.
   3.   Protokollen træder i kraft 30 dage efter, at tre stater har givet samtykke til at blive bundet heraf. For hver stat, der giver samtykke til at blive bundet af protokollen efter dennes ikrafttræden, træder protokollen i kraft for den pågældende stat 30 dage efter datoen for afgivelsen af samtykke.
   Artikel 17
   Opsigelse
   1.   En kontraherende stat kan opsige denne konvention med skriftligt varsel til depositaren.
   2.   Opsigelsen får virkning ét år efter datoen for depositarens modtagelse af varslet.
   Artikel 18
   Depositar
   1.   Generaldirektøren for Organisationen er depositar for denne konvention.
   2.   Generaldirektøren for Organisationen underretter øjeblikkeligt de kontraherende stater og alle andre stater om:

               a)

               enhver undertegnelse af denne konvention eller ændringsprotokol,

               b)

               hver deponering af et ratificerings-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument vedrørende denne konvention eller en hvilken som helst ændringsprotokol,

               c)

               enhver erklæring eller tilbagetrækning heraf i overensstemmelse med artikel 8, 10 og 13,

               d)

               enhver erklæring om midlertidig anvendelse af denne konvention i overensstemmelse med artikel 15,

               e)

               ikrafttrædelsen af denne konvention og af enhver ændring hertil,

               f)

               enhver opsigelse foretaget i henhold til artikel 17.

         Artikel 19
   Autentiske tekster og bekræftede kopier
   Denne konventions originaleksemplar, hvis arabiske, kinesiske, engelske, franske, russiske og spanske tekst alle er autentiske, deponeres hos generaldirektøren for Den Internationale Atomenergiorganisation, som sender bekræftede kopier til de kontraherende stater og alle andre stater.
   TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede, som er behørigt bemyndiget dertil, undertegnet denne konvention, der er åben for undertegnelse som fastsat i artikel 14, stk. 1.
   VEDTAGET af generalkonferencen for Den Internationale Atomenergiorganisation på det ekstraordinære møde i Wien, den 26. september 1986.


Avis juridique important

|

32003D0451

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 451/2003/EF af 27. februar 2003 om ændring af afgørelse nr. 253/2000/EF om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse Socrates

EU-Tidende nr. L 069 af 13/03/2003 s. 0006 - 0007

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 451/2003/EFaf 27. februar 2003om ændring af afgørelse nr. 253/2000/EF om iværksættelse af anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse SocratesEUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 149 og 150,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg(2),efter høring af Regionsudvalget,efter proceduren i traktatens artikel 251(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til punkt IV.B.2., i bilaget til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 253/2000/EF(4) må Fællesskabets bidrag til gennemførelse af projekter udvalgt under Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse Socrates, i det følgende benævnt "programmet", normalt ikke overstige 75 % af de samlede projektomkostninger bortset fra udgifter til eventuelle supplerende foranstaltninger.(2) Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 819/95/EF af 14. marts 1995 om iværksættelse af Fællesskabets handlingsprogram Socrates(5) fastlagde ingen minimumsgrænse for samfinansiering.(3) Projekter, som gennemføres som led i de decentrale aktioner i programmet, kan ikke gennemføres, uden at de organisationer, der deltager i projektpartnerskabet, yder et væsentligt bidrag i form af personaletid og infrastrukturstøtte. De tilskud, Fællesskabet bevilger til projekterne, kan ikke anvendes til finansiering af udgifter til personale, men kan dække op til 100 % af andre omkostninger i forbindelse med gennemførelsen af projektet.(4) Målgruppen for projekterne er først og fremmest små institutioner såsom skoler og voksenundervisningscentre, som normalt kun har begrænsede administrative ressourcer.(5) Fællesskabet har ikke tidligere krævet af de institutioner, der har deltaget i de decentrale aktioner i programmet, at de skulle forelægge oplysninger om udgifterne til personale i forbindelse med gennemførelsen af projekterne.(6) Fællesskabets tilskud til projekter som led i de decentrale aktioner i programmet er beskedne, gennemsnitligt 3315 EUR i 2000.(7) Europa-Parlamentet har i sin beslutning af 28. februar 2002 om gennemførelsen af Socrates-programmet givet udtryk for bekymring over de uforholdsmæssigt store administrative byrder, der pålægges modtagere af mindre tilskud, navnlig under Comenius-aktionen, og har opfordret Kommissionen til at foreslå de lovgivningsmæssige ændringer, der er nødvendige for at afskaffe samfinansieringskravet for sådanne tilskud.(8) Kommissionen har i sin publikation En hvidbog - Del II - Handlingsplan, som bærer overskriften Reformen af Kommissionen, forpligtet sig til at forbedre og forenkle sine procedurer, såvel de interne som dem, der har betydning for, hvordan Kommissionen samarbejder med de andre institutioner, medlemsstaterne og borgerne.(9) Det vil ikke være i overensstemmelse med principperne om forenkling og proportionalitet at anvende et nyt krav, hvorefter de institutioner, der deltager i de decentrale aktioner i programmet, skal gøre rede for, i hvilket omfang deres ansatte har bidraget til gennemførelsen af projekterne, blot for at det kan påvises, at fællesskabstilskuddet normalt ikke overskrider 75 % af de samlede projektomkostninger.(10) Der er derfor behov for at ændre bestemmelsen i punkt IV.B.2., første afsnit, i bilaget til afgørelse nr. 253/2000/EF, så samfinansieringskravet kan administreres med den fornødne fleksibilitet -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Punkt IV.B.2, første afsnit, i bilaget til afgørelse nr. 253/2000/EF affattes således:"Som hovedregel skal den finansielle støtte, Fællesskabet yder til projekter under dette program, anvendes til delvis dækning af de anslåede udgifter til gennemførelsen af de pågældende aktiviteter og kan tildeles for en periode på højst tre år, idet der foretages jævnlige vurderinger af de opnåede resultater. I henhold til samfinansieringsprincippet kan modtagerens bidrag udgøres af, at der stilles det personale og/eller den infrastruktur til rådighed, der er nødvendig for gennemførelsen af projektet. Støtten kan udbetales forud for at give mulighed for forberedende besøg vedrørende de pågældende projekter."Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 27. februar 2003.På Europa-Parlamentets vegneP. CoxFormandPå Rådets vegneM. ChrisochoïdisFormand(1) EFT C 203 E af 27.8.2002, s. 133.(2) EFT C 241 af 7.10.2002, s. 97.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 3.9.2002 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 27.2.2003.(4) EFT L 28 af 3.2.2000, s. 1.(5) EFT L 87 af 20.4.1995, s. 10. Senest ændret ved afgørelse nr. 68/2000/EF (EFT L 10 af 14.1.2000, s. 1).


Avis juridique important

|

31996D0508(01)

Rådets afgørelse af 22. april 1996 om udnævnelse af et medlem af og tre suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Tandlægeuddannelsen

EF-Tidende nr. C 136 af 08/05/1996 s. 0001 - 0001

RÅDETS AFGØRELSE af 22. april 1996 om udnævnelse af et medlem af og tre suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Tandlægeuddannelsen (96/C 136/01)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til Rådets afgørelse 78/688/EØF af 25. juli 1978 om nedsættelse af et rådgivende udvalg for tandlægeuddannelsen (1), særlig artikel 3 og 4, ogud fra følgende betragtninger:Ved afgørelse af 25. juli 1994 (2) udnævnte Rådet Luis Vicente CABEZA FERRER til medlem af og Emilia SÁNCHEZ CHAMORRO, Jacques PERRET og Dr. Joséphine HERODE-CONRAD til suppleanter til udvalget for perioden indtil den 24. juli 1997;den spanske regering har udpeget Emilia SÁNCHEZ CHAMORRO til efterfølger for Luis Vicente CABEZA FERRER og Federico Simon SALAZAR til efterfølger for Emilia SÁNCHEZ CHAMORRO;den franske regering har udpeget Jacqueline LEMANT som efterfølger for Jacques PERRET;den luxembourgske regering har udpeget Dr. Raoul DEIBENER til efterfølger for Dr. Joséphine HERODE-CONRAD -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Emilia SÁNCHEZ CHAMORRO udnævnes til medlem af Det Rådgivende Udvalg for Tandlægeuddannelsen som efterfølger for Luis Vicente CABEZA FERRER for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 24. juli 1997.Artikel 2 Federico Simon SALAZAR udnævnes til suppleant til Det Rådgivende Udvalg for Tandlægeuddannelsen som efterfølger for Emilia SÁNCHEZ CHAMORRO for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 24. juli 1997.Artikel 3 Jacqueline LEMANT udnævnes til suppleant til Det Rådgivende Udvalg for Tandlægeuddannelsen som efterfølger for Jacques PERRET for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 24. juli 1997.Artikel 4 Dr. Raoul DEIBENER udnævnes til suppleant til Det Rådgivende Udvalg for Tandlægeuddannelsen som efterfølger for Dr. Joséphine HERODE-CONRAD for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 24. juli 1997.Udfærdiget i Luxembourg, den 22. april 1996.På Rådets vegneW. LUCHETTIFormand(1) EFT nr. L 233 af 24. 8. 1978, s. 15.(2) EFT nr. C 221 af 9. 8. 1994, s. 5.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1062 af 24. maj 2016 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union og Republikken Liberia og den tilhørende gennemførelsesprotokol

text:
               1.7.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 177/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1062
   af 24. maj 2016
   om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union og Republikken Liberia og den tilhørende gennemførelsesprotokol
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), og artikel 218, stk. 7,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Unionen og Republikken Liberia har forhandlet sig frem til en partnerskabsaftale om bæredygtigt fiskeri (i det følgende benævnt »aftalen«) og en protokol om gennemførelse af aftalen (i det følgende benævnt »protokollen«), hvorved EU-fartøjer tildeles fiskerimuligheder i de farvande, der hører under Republikken Liberias højhedsområde, eller som fiskerimæssigt hører under landets jurisdiktion.

               (2)

               Aftalen og protokollen er blevet undertegnet i overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2015/2312 (2) og finder midlertidig anvendelse fra den 9. december 2015.

               (3)

               Aftalen nedsætter en blandet komité, som skal overvåge aftalens gennemførelse, fortolkning og anvendelse. Desuden kan den blandede komité godkende visse ændringer af protokollen. For at lette godkendelsen af sådanne ændringer er det med forbehold af på særlige betingelser hensigtsmæssigt at bemyndige Kommissionen til at godkende dem efter en forenklet procedure.

               (4)

               Aftalen og protokollen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union og Republikken Liberia og den tilhørende gennemførelsesprotokol godkendes på Unionens vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne de meddelelser, der er omhandlet i aftalens artikel 16 og protokollens artikel 13 (3).
   Artikel 3
   Med forbehold af bestemmelserne og betingelserne i bilaget til denne afgørelse bemyndiges Kommissionen til på Unionens vegne at godkende ændringer af protokollen i den blandede komité.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. maj 2016.

            På Rådets vegne

         A.G. KOENDERS

            Formand

      (1)  Godkendelse af 10. maj 2016 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Rådets afgørelse (EU) 2015/2312 af 30. november 2015 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af partnerskabsaftalen om bæredygtigt fiskeri mellem Den Europæiske Union og Republikken Liberia og den tilhørende gennemførelsesprotokol (EUT L 328 af 12.12.2015, s. 1).

      (3)  Generalsekretariatet for Rådet offentliggør datoen for aftalens og protokollens ikrafttrædelse i Den Europæiske Unions Tidende.

      BILAG

         Bemyndigelsens omfang og procedure for fastlæggelse af Unionens holdning i den blandede komité

                  1)

                  Kommissionen bemyndiges til at forhandle med Republikken Liberia og i givet fald, forudsat at betingelserne i punkt 3 i dette bilag er opfyldt, til at godkende ændringer af protokollen med hensyn til følgende spørgsmål:

                              a)

                              revision af fiskerimulighederne og dermed størrelsen af den relevante finansielle modydelse samt afgørelse om forsøgsfiskeri i overensstemmelse med protokollens artikel 6 og 7

                              b)

                              afgørelse om reglerne for sektorstøtten i overensstemmelse med protokollens artikel 4

                              c)

                              afgørelse om foranstaltninger, der tager sigte på en bæredygtig forvaltning af fiskeressourcer i overensstemmelse med protokollens artikel 5, stk. 5

                              d)

                              afgørelse om protokollens og det tilhørende bilags tekniske bestemmelser i overensstemmelse med protokollens artikel 6, stk. 2.

                  2)

                  I den blandede komité skal Unionen:

                              a)

                              handle i overensstemmelse med de mål, som Unionen forfølger inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik

                              b)

                              følge Rådets konklusioner af 19. marts 2012 om meddelelsen om den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension

                              c)

                              fremme holdninger, der er forenelige med de relevante regler, som er vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer og inden for rammerne af den fælles kyststatsforvaltning.

                  3)

                  Når en afgørelse om ændringer af protokollen som nævnt i punkt 1 påtænkes at blive vedtaget på et møde i den blandede komité, træffes de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at den holdning, der skal indtages på Unionens vegne, tager hensyn til de seneste statistiske, biologiske og andre oplysninger, der er fremsendt til Kommissionen.
                  Med henblik herpå og på grundlag af disse oplysninger fremsender Kommissionens tjenestegrene i rette tid inden det relevante møde i den blandede komité et dokument, der fastlægger enkelthederne i Unionens foreslåede holdning, til Rådet eller dets forberedende organer med henblik på drøftelse og godkendelse.
                  Med hensyn til de spørgsmål, der er nævnt i punkt 1, litra a), godkender Rådet Unionens påtænkte holdning med kvalificeret flertal. I andre tilfælde betragtes Unionens påtænkte holdning i det forberedende dokument som godkendt, medmindre et bestemt antal medlemsstater svarende til et blokerende mindretal gør indsigelse på et møde i Rådets forberedende organ eller senest 20 dage efter modtagelsen af det forberedende dokument, afhængigt af hvad der indtræffer først. I tilfælde af indsigelse henvises sagen til Rådet.
                  Hvis det på senere møder, herunder på stedet, er umuligt at nå til enighed, så Unionens holdning tager hensyn til nye elementer, henvises sagen til Rådet eller dets forberedende organer.

                  4)

                  Kommissionen opfordres til i rette tid at træffe alle nødvendige foranstaltninger til opfølgning af den blandede komités afgørelse, herunder eventuelt offentliggørelse af den relevante afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende og forelæggelse af ethvert forslag, der er nødvendigt for at gennemføre denne afgørelse.


title: 2009/914/EF: Rådets afgørelse af 30. november 2009 om ændring af afgørelse truffet af Eksekutivkomitéen, nedsat ved Schengenkonventionen af 1990, om ændring af finansieringsordningen vedrørende udgifterne i forbindelse med anlæg og drift af den tekniske støttefunktion for Schengeninformationssystemet (C.SIS)

text:
               10.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 323/6

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 30. november 2009
   om ændring af afgørelse truffet af Eksekutivkomitéen, nedsat ved Schengenkonventionen af 1990, om ændring af finansieringsordningen vedrørende udgifterne i forbindelse med anlæg og drift af den tekniske støttefunktion for Schengeninformationssystemet (C.SIS)
   (2009/914/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til artikel 119 i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (»Schengenkonventionen af 1990«) (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge bestemmelserne i artikel 119 i Schengenkonventionen af 1990 afholdes omkostningerne i forbindelse med anlæg og drift af C.SIS, som omhandlet i bestemmelserne i artikel 92, stk. 3, i fællesskab af de kontraherende parter.

               (2)

               De finansielle forpligtelser i forbindelse med anlæg og drift af C.SIS er reguleret i en særlig finansieringsordning, der blev ændret ved Schengeneksekutivkomitéens afgørelse af 15. december 1997 om ændring af finansieringsordningen for C.SIS (2) (i det følgende benævnt »C.SIS-finansieringsordningen«).

               (3)

               C.SIS-finansieringsordningen finder anvendelse på Danmark, Finland og Sverige samt Island og Norge i medfør af Rådets afgørelse 2000/777/EF (3), på Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Republikken Letland, Republikken Litauen, Republikken Ungarn, Republikken Malta, Republikken Polen, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republik i medfør af Rådets afgørelse 2007/471/EF (4) samt på Schweiz i medfør af Rådets afgørelse 2008/421/EF (5).

               (4)

               Bulgarien og Rumænien skal integreres i den første generation af Schengeninformationssystemet (SIS 1+) på en dato, som Rådet fastsætter i henhold til artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005, inden for rammerne af SIS 1+.

               (5)

               Fra denne dato bør Bulgarien og Rumænien deltage i C.SIS-finansieringsordningen.

               (6)

               Det er rimeligt, at Bulgarien og Rumænien bidrager til de historiske C.SIS-udgifter. Da de imidlertid først blev medlemmer af Den Europæiske Union i 2007, findes det passende, at de bør bidrage til de historiske udgifter til anlæg af C.SIS fra den 1. januar 2007. Det findes endvidere rimeligt, at de bidrager til de historiske driftsudgifter fra den 1. januar 2010.

               (7)

               Liechtenstein skal deltage i de bestemmelser i Schengenreglerne der vedrører Schengeninformationssystemet, fra en dato, der fastsættes af Rådet i overensstemmelse med artikel 10 i protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne. Fra denne dato bør Liechtenstein deltage i C.SIS-finansieringsordningen.

               (8)

               Det er rimeligt, at Liechtenstein bidrager til de historiske udgifter. Da protokollen imidlertid blev undertegnet den 28. februar 2008, skønnes det passende, at det bør bidrage til de historiske udgifter til anlæg af C.SIS fra den 1. januar 2008. Det anses endvidere for rimeligt, at det bidrager til driftsudgifterne fra den 1. januar 2010.

               (9)

               For så vidt angår Island og Norge udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (6), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til nævnte aftale (7).

               (10)

               For så vidt angår Schweiz udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (8), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (9) og 2008/149/RIA (10).

               (11)

               For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i afgørelse 2008/261/EF (11) og 2008/262/RIA (12).

               (12)

               Det Forenede Kongerige deltager i denne afgørelse i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (13).

               (13)

               Irland deltager i denne afgørelse i overensstemmelse med artikel 5 i protokollen om integration af Schengenreglerne i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (14).

               (14)

               For så vidt angår Republikken Cypern udgør denne afgørelse en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003.

               (15)

               Denne afgørelse udgør en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afsnit I, punkt 3, i C.SIS-finansieringsordningen indsættes følgende led:

               »—

               for så vidt angår Bulgarien og Rumænien beregnes dette beløb alene ud fra de udgifter, der er afholdt til anlæg af C.SIS fra den 1. januar 2007. De skal endvidere bidrage til driftsudgifterne til C.SIS fra den 1. januar 2010.

               —

               for så vidt angår Liechtenstein beregnes dette beløb alene ud fra de udgifter, der er afholdt til anlæg af C.SIS fra den 1. januar 2008. Liechtenstein skal endvidere bidrage til driftsudgifterne til C.SIS fra den 1. januar 2010.«

         Artikel 2
   I afsnit II, punkt 2, sidste afsnit, og i afsnit III, punkt 2, ottende afsnit, erstattes modtageren af følgende:

      »Ministère de l'Intérieur, Direction des systèmes d'information et de communications
      (Indenrigsministeriet, Direktoratet for Informations- og Kommunikationssystemer)«

   Artikel 3
   I afgørelsen ændres »francs« og »franske francs« til »euro«.
   Artikel 4
   Ændringerne vedrørende Liechtenstein får virkning, når protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne er trådt i kraft.
   Artikel 5
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2009.

            På Rådets vegne

         B. ASK

            Formand

      (1)  EFT L 239 af 22.9.2000, s. 19.

      (2)  EFT L 239 af 22.9.2000, s. 444.

      (3)  EFT L 309 af 9.12.2000, s. 24.

      (4)  EUT L 179 af 7.7.2007, s. 46.

      (5)  EUT L 149 af 7.6.2008, s. 74.

      (6)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

      (7)  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31.

      (8)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

      (9)  Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1).

      (10)  Rådets afgørelse 2008/149/RIA af 28. januar 2008 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 50).

      (11)  Rådets afgørelse 2008/261/EF af 28. februar 2008 om undertegnelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 83 af 26.3.2008, s. 3).

      (12)  Rådets afgørelse 2008/262/RIA af 28. februar 2008 om undertegnelse, på Den Europæiske Unions vegne, af og midlertidig anvendelse af visse bestemmelser i protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EFT L 83 af 26.3.2008, s. 5).

      (13)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

      (14)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.


title: Rådets Afgørelse af 10. december 1973 om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Senegal om levering af blød hvede som fødevarehjælp

text:
Nr. L 23/68                            De Europæiske Fællesskabers Tidende                               28 . 1 . 74
                                              RÅDETS AFGØRELSE
                                               af 10 . december 1973
            om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og repu
                      blikken Senegal om levering af blød hvede som fødevarehjælp
                                                     (74/33/ EØF)
            RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR
            under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab,
            særlig artiklerne 113 , 114 og 228 ,
            under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og
            ud fra følgende betragtninger :
            Det europæiske økonomiske Fællesskab har afgivet en erklæring om foreløbig gennemfø
            relse af konventionen om fødevarehjælp af 1971 ; denne konvention har fundet anven
            delse fra den 1 . juli 1971 ;
            republikken Senegal har ved brev af 7. december 1972 fremsat en anmodning om fødeva
            rehjælp ;
            i betragtning af forsyningssituationen i Senegal med hensyn til korn bør der tildeles dette
            land 10 000 tons blød hvede som gave, inden for rammerne af Fællesskabets program for
            fødevarehjælp for 1972/ 1973,
            TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                       Artikel 1
            På Fællesskabets vegne indgås aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og
            republikken Senegal om levering af blød hvede som fødevarehjælp, hvis tekst er bilagt
            denne afgørelse .
                                                       Artikel 2
            Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de personer, som har fuldmagt til at un
            derskrive aftalen, og til at overdrage dem de nødvendige beføjelser til at forpligte Fælles
            skabet.
             Udfærdiget i Bruxelles, den 10 . december 1973 .
                                                                      På Rådets vegne
                                                                        I. NØRGAARD
                                                                           Formand


Avis juridique important

|

31985D0506

85/506/EØF, Euratom: Rådets afgørelse af 4. november 1985 om indgåelse af rammeaftalen om videnskabeligt og teknisk samarbejde mellem De europæiske Fællesskaber og kongeriget Sverige

EF-Tidende nr. L 313 af 22/11/1985 s. 0001 - 0001 den spanske specialudgave: Kapitel 16 bind 2 s. 0028  den portugisiske specialudgave: Kapitel 16 bind 2 s. 0028

RAADETS AFGOERELSEaf 4. november 1985om indgaaelse af rammeaftalen om videnskabeligt og  teknisk samarbejde mellem De europaeiske Faellesskaber og kongeriget Sverige(85/506/EOEF,  Euratom)RAADET FOR DE EUROPAEISKEFAELLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om  oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,under henvisning til traktaten om oprettelse af  Det europaeiske Atomenergifaellesskab,under henvisning til henstilling fra Kommissionen, ogud fra  foelgende betragtning:Rammeaftalen om videnskabeligt og teknisk samarbejde mellem De europaeiske  Faellesskaber og kongeriget Sverige boer godkendes -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1Rammeaftalen om videnskabeligt og teknisk samarbejde mellem De europaeiske Faellesskaber  og kongeriget Sverigegodkendes herved paa Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs vegne.Teksten til  rammeaftalen er knyttet til denne afgoerelse.Artikel 2Formanden for Raadet foranstalter den  notifikation, der er omhandlet i artikel 13 i rammeaftalen.Udfaerdiget i  Bruxelles, den 4. november 1985.Paa Raadets vegneFormandR. GOEBBELS


Avis juridique important

|

31995D0265

95/265/EF, Euratom, EKSF: Kommissionens afgørelse af 28. juni 1995 om tilpasning af de justeringskoefficienter, der fra 1. juni 1993 finder anvendelse på lønninger til tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i lande uden for Den Europæiske Union

EF-Tidende nr. L 163 af 14/07/1995 s. 0040 - 0041

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 28. juni 1995 om tilpasning af de justeringskoefficienter, der fra 1. juni 1993 finder anvendelse på lønninger til tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i lande uden for Den Europæiske Union (95/265/EF, Euratom, EKSF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af et fælles Råd og en fælles Kommission for De Europæiske Fællesskaber,under henvisning til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, fastsat ved forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (1), senest ændret ved forordning (EKSF, EF, Euratom) nr. 3161/94 (2), særlig artikel 13, stk. 2, i bilag X til vedtægten, ogud fra følgende betragtninger:I Rådets forordning (EKSF, EF, Euratom) nr. 2403/94 (3), fastsattes i medfør af artikel 13, stk. 1, i bilag X til vedtægten de justeringskoefficienter, hvormed de lønninger korrigeres fra 1. januar 1993, der i tjenestestedets valuta, udbetales til tjenestemænd ansat i lande uden for Den Europæiske Union;Kommissionen har i de seneste måneder foretaget forskellige tilpasninger af disse justeringskoefficienter (4) i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i bilag X til vedtægten;fra 1. juni 1993 bør visse af disse justeringskoefficienter tilpasses, idet de statistiske oplysninger, som Kommissionen råder over, har vist, at ændringerne i leveomkostningerne, målt efter justeringskoefficienten og den tilsvarende vekselkurs, for nogle tredjelandes vedkommende har oversteget 5 % siden den sidste fastsættelse eller tilpasning af koefficienterne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Med virkning fra 1. juni 1993 tilpasses de justeringskoefficienter, der finder anvendelse på lønninger, som i tjenestestedets valuta udbetales til tjenestemænd i lande uden for Den Europæiske Union, som anført i bilaget.Til beregning af disse vederlag anvendes de vekselkurser, der blev brugt ved gennemførelsen af Den Europæiske Unions budget for den måned, der gik forud for den dato, hvor nærværende afgørelse fik virkning, dvs. maj 1993.Udfærdiget i Bruxelles, den 28. juni 1995.På Kommissionens vegneHans VAN DEN BROEKMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 56 af 4. 3. 1968, s. 1.(2) EFT nr. L 335 af 23. 12. 1994, s. 1.(3) EFT nr. L 257 af 5. 10. 1994, s. 1.(4) EFT nr. L 228 af 9. 9. 1993, s. 39-48.BILAG >TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31994D0762

94/762/EF: Rådets afgørelse af 21. november 1994 om reglerne for formidling af forskningsresultaterne fra Det Europæiske Fællesskabs særprogrammer for forskning, teknologisk udvikling og demonstration

EF-Tidende nr. L 306 af 30/11/1994 s. 0005 - 0007 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 27 s. 0046  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 27 s. 0046

RAADETS AFGOERELSE af 21. november 1994 om reglerne for formidling af forskningsresultaterne fra Det Europaeiske Faellesskabs saerprogrammer for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (94/762/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR  - under henvisning til traktaten om oprettelsen af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 130 J sammenholdt med artikel 130 O, stk. 2,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2),  i henhold til fremgangsmaaden i traktatens artikel 189 C (3), og ud fra foelgende betragtninger:  Traktatens afsnit XV indeholder en sammenhaengende ramme for bestemmelserne om Faellesskabets aktioner inden for forskning og teknologisk udvikling;  ifoelge traktatens artikel 130 F skal Faellesskabet opmuntre virksomheder, herunder smaa og mellemstore virksomheder, forskningscentre og universiteter i deres indsats for forskning og teknologisk udvikling af hoej kvalitet, og det skal stoette deres  samarbejdsbestraebelser;  ifoelge traktatens artikel 130 I skal et fleraarigt rammeprogram omfatte samtlige Faellesskabets aktioner inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, i det foelgende benaevnt »FTU«;  fjerde rammeprogram for det Europaeiske Faellesskabs indsats inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstrationsaktioner (1994-1998) blev vedtaget ved Europa-Parlamentets og Raadets afgoerelse nr. 1110/94/EF (4);  ifoelge traktatens artikel 130 J skal Raadet med henblik paa ivaerksaettelsen af det fleraarige rammeprogram fastsaette reglerne for formidling af forskningsresultater;  ifoelge traktatens artikel 130 I skal dette fleraarige rammeprogram ivaerksaettes ved hjaelp af saerprogrammer, som vedtages i overensstemmelse med stk. 4 i naevnte artikel;  formidlingen af den viden, der opnaas ved hjaelp af saerprogrammerne, skal gennemfoeres paa en sammenhaengende og samordnet maade;  denne sammenhaeng skal baseres paa generelle regler, som beskytter de kontraherende parters legitime interesser og de rettigheder, der er forbundet med opnaaelse og udnyttelse af FTU-resultater, samt deres udnyttelse i overensstemmelse med Faellesskabets  interesser, herunder navnlig under hensyntagen til maalsaetningen om at styrke Faellesskabets industris internationale konkurrenceevne og den oekonomiske og sociale samhoerighed;  ifoelge traktatens artikel 130 M kan Faellesskabet under ivaerksaettelsen af rammeprogrammet samarbejde om FTU med tredjelande eller internationale organisationer; det fjerde rammeprogram (1994-1998) omfatter et saadant samarbejde; der skal tages hensyn  hertil, naar der fastsaettes regler for formidling af forskningsresultaterne;  i FTU-saerprogrammerne er det noedvendigt at udspecificere, supplere eller opstille betingelser eller begraensninger for bestemmelserne i denne beslutning om formidlingen af FTU-resultater i det omfang, det er paakraevet for gennemfoerelsen af maal eller  maalsaetninger, som er specifikke for disse programmer;  FTU-aktiviteter boer gennemfoeres i overensstemmelse med principperne for forsvarlig oekonomisk forvaltning, herunder navnlig for tilbageholdenhed og omkostningseffektivitet, som fastsat i finansforordningen vedroerende De Europaeiske Faellesskabers  almindelige budget - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  Ved ivaerksaettelsen af saerprogrammer for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (FTU), der er vedtaget i overensstemmelse med traktatens artikel 130 I, stk. 4, gaelder foelgende regler, samtidig med at allerede eksisterende  rettigheder respekteres, for formidling og udnyttelse af viden, der opnaas ved hjaelp af FTU-saerprogrammer, i det foelgende benaevnt »viden«:  a) Viden hidroerende fra direkte aktioner eller fra aktioner, hvis omkostninger fuldt ud er blevet afholdt af Faellesskabet, er principielt Faellesskabets ejendom.  Viden hidroerende fra arbejde udfoert under en kontrakt med omkostningsdeling ejes af de kontrahenter, der har udfoert arbejdet, i det foelgende benaevnt »kontrahenterne«, herunder, i paakommende tilfaelde, Faellesskabet. De aftaler indbyrdes de naermere  bestemmelser for denne ejendomsret.  b) Viden, som kan anvendes til industrielle eller kommercielle formaal, skal, i det omfang, det kraeves af hensyn til Faellesskabets og kontrahenternes interesser, beskyttes paa passende maade i overensstemmelse med eventuelle gaeldende love eller  konventioner.  c) Det kraeves, at Faellesskabet og kontrahenterne udnytter den viden, som de er i besiddelse af, eller soerger for, at den udnyttes, i overensstemmelse med Faellesskabets interesser og navnlig under hensyntagen til:  - maalet at styrke Faellesskabets industris internationale konkurrenceevne, og - maalet at styrke Faellesskabets oekonomiske og sociale samhoerighed, og - behovene i forbindelse med andre faellesskabspolitikker til stoette for hvilke FTU-aktiviteterne udfoeres, og - eksistensen af teknisk-videnskabelige samarbejdsaftaler mellem Faellesskabet og tredjelande eller internationale organisationer.  d) Viden, som tilhoerer Faellesskabet, skal stilles til raadighed for kontrahenter og interesserede tredjeparter, som er etableret i Faellesskabet eller i et tredjeland, som er associeret med og bidrager finansielt til gennemfoerelsen af det paagaeldende  saerprogram gennem en aftale indgaaet med Faellesskabet i henhold til traktatens artikel 130 M, og som paatager sig at udnytte den eller soerge for, at den udnyttes, i overensstemmelse med Faellesskabets interesser. Saadan tilraadighedsstillelse af viden kan  omfattes af passende betingelser, navnlig vedroerende betaling af gebyrer.  Kontrahenterne skal stille den viden, som de er i besiddelse af, sammen med eventuelle oplysninger, som er noedvendige for at kunne bruge denne viden, til raadighed for hinanden og for interesserede tredjeparter paa betingelser, som er fastlagt i en  kontrakt, forudsat at Faellesskabets interesser og kontrahenternes legitime interesser bl.a. med hensyn til anvendelsen af baggrundsoplysninger beskyttes.  e) Kommissionen soerger for, at viden, som kan formidles i henhold til kontraktbetingelserne, formidles eller offentliggoeres enten af Kommissionen selv eller af kontrahenterne uden andre begraensninger end dem, som skyldes behovet for at beskytte  intellektuel og industriel ejendomsret, fortrolighed eller legitime kommercielle interesser.  Den kontrahent, der varetager koordineringen af hvert FTU-projekt, skal fremlaegge en formidlingsplan, som i skitseform skal medtages i det forslag, der forelaegges som svar paa et udbud i forbindelse med en faellesskabs-FTU-aktion.   Artikel 2  1.  Kommissionen fastlaegger bestemmelserne for gennemfoerelsen af reglerne i artikel 1.  2.  Kommissionen bistaas af et udvalg, der bestaar af repraesentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repraesentant som formand.  3.  Kommissionens repraesentant forelaegger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal traeffes. Udvalget afgiver udtalelse inden for en frist, som formanden kan fastsaette under hensyn til, hvor meget det paagaeldende spoergsmaal haster. Det udtaler  sig med det flertal, der er fastsat i traktatens artikel 148, stk. 2, for vedtagelse af de afgoerelser, som Raadet skal traeffe paa forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget tillaegges de stemmer, der afgives af repraesentanterne for  medlemsstaterne, den vaegt, der er fastlagt i naevnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.  4. a) Kommissionen vedtager de paataenkte foranstaltninger, naar de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.  b) Er de paataenkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelaegger Kommissionen straks Raadet et forslag til de foranstaltninger, der skal traeffes. Raadet traeffer afgoerelse med  kvalificeret flertal.  Har Raadet ved udloebet af en frist paa tre maaneder ikke truffet nogen afgoerelse, vedtages de foreslaaede foranstaltninger af Kommissionen.   Artikel 3  I det omfang, det er noedvendigt for gennemfoerelsen af et programs saerlige maal eller foranstaltninger, kan reglerne i denne afgoerelse udspecificeres, suppleres eller underkastes betingelser eller begraensninger i beslutningen om vedtagelse af  saerprogrammet.   Artikel 4  1.  Den aarlige rapport, som Kommissionen forelaegger Europa-Parlamentet og Raadet i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i afgoerelse nr. 1110/94/EF, skal indeholde oplysninger om naervaerende afgoerelses gennemfoerelse.  2.  Denne afgoerelse finder anvendelse paa aktiviteter under det fjerde fleraarige rammeprogram (1994-1998).  Inden udloebet af naevnte rammeprogram forelaegger Kommissionen Raadet en rapport om gennemfoerelsen af denne afgoerelse ledsaget af passende forslag om dens forlaengelse eller tilpasning.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. november 1994.  Paa Raadets vegne M. WISSMANN Formand  (1) EFT nr. C 81 af 18. 3. 1994, s. 15.(2) EFT nr. C 295 af 22. 10. 1994, s. 31.(3) Europa-Parlamentets udtalelse af 5. maj 1994 (EFT nr. C 205 af 25. 7. 1994, s. 315). Raadets faelles holdning af 18. juli 1994 (EFT nr. C 244 af 31. 8. 1994, s.  71) og Europa-Parlamentets afgoerelse af 27. oktober 1994 (EFT nr. C 323 af 21. 11. 1994).(4) EFT nr. L 126 af 18. 5. 1994, s. 1.