Avis juridique important

|

31998D0401(01)

Rådets afgørelse af 16. marts 1998 om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Dyrlægeuddannelsen

EF-Tidende nr. C 099 af 01/04/1998 s. 0002 - 0004

RÅDETS AFGØRELSE af 16. marts 1998 om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Dyrlægeuddannelsen (98/C 99/02)RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til Rådets afgørelse 78/1028/EØF af 18. december 1978 om oprettelse af et rådgivende udvalg for dyrlægeuddannelsen (1), særlig artikel 3 og 4,under henvisning til tiltrædelsesaftalen fra 1994, særlig artikel 165, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:I henhold til artikel 3 i nævnte afgørelse består udvalget af tre sagkyndige fra hver medlemsstat og en suppleant for hver af disse sagkyndige; i henhold til artikel 4 i samme afgørelse gælder mandatet for disse sagkyndige og suppleanter for tre år;ved afgørelse af 25. marts 1994 (2) udnævnte Rådet medlemmer af og suppleanter til nævnte udvalg for perioden fra 25. marts 1994 til 24. marts 1997;ved afgørelse af 21. december 1995 (3) udnævnte Rådet østrigske, finske og svenske medlemmer af og suppleanter til dette udvalg for perioden indtil den 24. marts 1997.Fjorten medlemsstaters regeringer har hver forelagt en kandidatliste med henblik på udnævnelse af medlemmer og suppleanter eller udpegelse af efterfølgere eller fornyelse af mandatet for deres medlemmer og suppleanter -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Følgende personer udnævnes til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Dyrlægeuddannelsen for perioden fra 16. marts 1998 til 15. marts 2001:A. >TABELPOSITION>B. >TABELPOSITION>C. >TABELPOSITION>Udfærdiget i, Bruxelles den 16. marts 1998.På Rådets vegneJ. CUNNINGHAMFormand(1) EFT L 362 af 23.12.1978, s. 10.(2) EFT C 100 af 9.4.1994, s. 1.(3) EFT C 343 af 21.12.1995, s. 4.


title: 2011/153/EU: Rådets afgørelse af 28. februar 2011 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg vedrørende en ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen

text:
               10.3.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 63/17

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 28. februar 2011
   om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg vedrørende en ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
   (2011/153/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, og artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Bilag XX til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt »EØS-aftalen«) indeholder særlige bestemmelser og ordninger vedrørende miljøet.

               (2)

               Det er hensigtsmæssigt at indarbejde Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/101/EF af 19. november 2008 om ændring af direktiv 2003/87/EF i EØS-aftalen med henblik på inddragelse af luftfartsaktiviteter i ordningen for handel med drivhusgasemissionskvoter i Fællesskabet (2).

               (3)

               Bilag XX til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg vedrørende en påtænkt ændring af bilag XX til EØS-aftalen er fastlagt i bilaget til denne afgørelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. februar 2011.

            På Rådets vegne

         FELLEGI T.

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EUT L 8 af 13.1.2009, s. 3.

      BILAG

         Udkast
         DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …/2011
         af
         om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
         DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
         under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (i det følgende benævnt »EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Bilag XX til EØS-aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 146/2007 af 26. oktober 2007 (1), herunder med henblik på at indarbejde Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (2) i aftalen.

                     (2)

                     Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/101/EF af 19. november 2008 om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på inddragelse af luftfartsaktiviteter i ordningen for handel med drivhusgasemissionskvoter i Fællesskabet (3) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                     (3)

                     Den beslutningsproces, der fører til gennemførelsen af direktivet, vil foregå i tæt samarbejde mellem Europa-Kommissionen, EFTA-Tilsynsmyndigheden og EFTA-staterne.

                     (4)

                     De kontraherende parter har udstedt en fælles erklæring, der blandt andet understreger, at de vil gøre alle bestræbelser for at sikre en hurtig vedtagelse og ikrafttræden af alle afgørelser i Det Blandede EØS-udvalg, som er nødvendige for at udvide de relevante gennemførelsesafgørelser, der skal vedtages af Europa-Kommissionen, navnlig afgørelser i henhold til artikel 3e, stk. 3 og 3f, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF, ændret ved direktiv 2008/101/EF, til også at være gældende for EFTA-staterne —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
         Artikel 1
         I punkt 21al i bilag XX til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:

                     1)

                     Følgende led tilføjes:

                                 »—

                                    32008 L 0101: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/101/EF af 19. november 2008 (EUT L 8 af 13.1.2009, s. 3).«

                     2)

                     Følgende tilpasninger indsættes efter tilpasning b):

                                 »ba)

                                 På tidspunktet for indarbejdning af direktivet har Liechtenstein på dets område ingen luftfartsaktivitet som defineret i direktivet. Liechtenstein vil leve op til direktivet, så snart der udføres relevante luftfartsaktiviteter på dets område.

                                 bb)

                                 I artikel 3c, stk. 4, tilføjes følgende afsnit:
                                 »Det Blandede EØS-udvalg vil i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i aftalen, og på baggrund af de tal, som EFTA-Tilsynsmyndigheden i samarbejde med Eurocontrol fremlægger, træffe afgørelse om de historiske luftfartsemissioner på EØS-plan ved at lægge de relevante tal vedrørende flyvninger inden for og mellem EFTA-staternes områder og flyvninger mellem EFTA-staterne og tredjelande til Kommissionens afgørelse, når denne indarbejdes i EØS-aftalen.«

                                 bc)

                                 I artikel 3d stk. 4, udgår andet afsnit.

                                 bd)

                                 I artikel 3e, stk. 2, og artikel 3f, stk. 4, tilføjes følgende afsnit:
                                 »EFTA-staterne fremsender senest samme dato de modtagne anmodninger til EFTA-Tilsynsmyndigheden, der straks videresender disse til Kommissionen.«

                                 be)

                                 I artikel 3e, stk. 3, tilføjes følgende afsnit:
                                 »Det Blandede EØS-udvalg træffer i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i aftalen, og på baggrund af de tal, som EFTA-Tilsynsmyndigheden i samarbejde med Eurocontrol fremlægger, afgørelse om den samlede mængde kvoter på EØS-plan, antallet af kvoter, der skal bortauktioneres, antallet af kvoter i den særlige reserve og antallet af gratis kvoter ved at lægge tallene vedrørende flyvninger inden for og mellem EFTA-staternes områder og flyvninger mellem EFTA-staterne og tredjelande til Kommissionens afgørelse, når denne indarbejdes i EØS-aftalen.
                                 Kommissionen træffer afgørelse om benchmarkene på EØS-plan. Kommissionen arbejder tæt sammen med EFTA-Tilsynsmyndigheden i beslutningsprocessen. EFTA-staternes beregninger og offentliggørelser, jf. artikel 3e, stk. 4, foretages efter at Det Blandede EØS-udvalg har truffet afgørelse om indarbejdning af Kommissionens afgørelse i EØS-aftalen.«

                                 bf)

                                 I artikel 3f, stk. 5, tilføjes følgende afsnit:
                                 »Kommissionen træffer afgørelse om benchmarkene på EØS-plan. Kommissionen arbejder tæt sammen med EFTA-Tilsynsmyndigheden i beslutningsprocessen. EFTA-staternes beregninger og offentliggørelser, jf. artikel 3f, stk. 7, foretages, efter at Det Blandede EØS-udvalg har truffet afgørelse om indarbejdning af Kommissionens afgørelse i EØS-aftalen.« «

                     3)

                     Følgende tilpasninger indsættes efter tilpasning i):

                                 ia)

                                 Følgende afsnit indsættes efter artikel 16, stk. 12:
                                 »13.   EFTA-staterne fremsender anmodninger i henhold til artikel 16, stk. 5 og stk. 10, til EFTA-Tilsynsmyndigheden, der straks videresender disse til Kommissionen.«

                                 ib)

                                 I artikel 18a, stk. 1, tilføjes følgende afsnit:
                                 »Den nye tildeling af luftfartsoperatørerne til EFTA-staterne bør finde sted i 2011, efter at operatørerne har levet op til deres forpligtelser for 2010. Den oprindeligt administrerende medlemsstat kan — efter en udtrykkelig anmodning fra en operatør, der er indgivet senest seks måneder efter den dato, hvor Kommissionen har vedtaget den i artikel 18a, stk. 3, litra b), omhandlede liste over operatører på EØS-plan — fastsætte en anden frist for en ny tildeling af luftfartsoperatører til en medlemsstat end den oprindelige frist for tildeling, der er fastsat på baggrund af kriterierne i litra b). I så fald skal den nye tildeling med hensyn til den handelsperiode, der starter i 2021, foretages senest i 2020.«

                                 ic)

                                 I artikel 18a, stk. 3, litra b), indsættes ordene »for hele EØS« efter ordet »luftfartsoperatørerne«.

                                 id)

                                 I artikel 18b tilføjes følgende afsnit:
                                 »EFTA-staterne og EFTA-Tilsynsmyndigheden kan anmode Eurocontrol eller en anden relevant organisation om bistand med henblik på at opfylde deres forpligtelser i medfør af direktivet og kan i dette øjemed indgå passende aftaler med disse organisationer.«

               Artikel 2
         Den islandske og den norske udgave af direktiv 2008/101/EF, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
         Artikel 3
         Denne afgørelse træder i kraft dagen efter, at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget den sidste meddelelse i henhold til EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (4).
         Artikel 4
         Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

            Udfærdiget i …, den … .

                  På vegne af Det Blandede EØS-udvalgs

                  Formand

                  Sekretærer for

                  Det Blandede EØS-udvalg

         De kontraherende parters fælles erklæring til afgørelse nr. …/2011 om indarbejdning af direktiv 2008/101/EF i EØS-aftalen

            »Direktiv 2008/101/EF fastsætter, at provenuet fra bortauktionering af kvoter til luftfarten bør anvendes til imødegåelse af klimaændringer. EFTA-staternes anvendelse af denne bestemmelse berører ikke EØS-aftalens anvendelsesområde.
            Med hensyn til afgørelserne om benchmarking i henhold til artikel 3e, stk. 3, og artikel 3f, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF som ændret ved direktiv 2008/101/EF, vil de kontraherende parter gøre alle bestræbelser for at sikre en hurtig vedtagelse og ikrafttræden af alle afgørelser, der træffes i Det Blandede EØS-udvalg, og som indarbejder hver af Europa-Kommissionens afgørelser. For at sikre at EØS og dets emissionshandelssystem forbliver homogent følger de kontraherende parter en fælles og parallel proces, der skal føre til Europa-Kommissionens afgørelser, som skal indarbejdes i EØS-aftalen, og om nødvendigt anvendes en skriftlig procedure.
            For at sikre et gennemsigtigt emissionshandelssystem i EØS for alle berørte luftfartsoperatører vil Europa-Kommissionen i sine afgørelser om gennemførelse af direktiv 2008/101/EF inkludere særlige klausuler, som henviser til, at afgørelserne udvides til at være gældende for EØS/EFTA-staterne ved afgørelse i Det Blandede EØS-udvalg.«

         (1)  EUT L 100 af 10.4.2008, s. 92.

         (2)  EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32.

         (3)  EUT L 8 af 13.1.2009, s. 3.

         (4)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]


title: 2005/8/EF: Kommissionens beslutning af 24. juni 2004 om sag COMP/A.38549 — Den belgiske arkitektsammenslutning — beslutning om anvendelse af artikel 81, bøder (meddelt under nummer K(2004) 2180)

text:
               6.1.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 4/10

      KOMMISSIONENS BESLUTNING

   af 24. juni 2004
   om sag COMP/A.38549 — Den belgiske arkitektsammenslutning — beslutning om anvendelse af artikel 81, bøder
   (meddelt under nummer K(2004) 2180)
   (Kun den nederlandske udgave er autentisk)
   (2005/8/EF)

         Den 24. juni 2004 traf Kommissionen en beslutning om anvendelse af EF-traktatens artikel 81. I henhold til bestemmelserne i artikel 30 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1/2003 offentliggør Kommissionen med dette resumé parternes navne, de væsentligste aspekter af beslutningen, herunder sanktioner. Hermed tages der højde for virksomhedernes berettigede interesse i ikke at få deres forretningshemmeligheder offentliggjort. På Generaldirektorat for Konkurrences websted http://europa.eu.int/comm/competition/index_en.html findes en ikke-fortrolig version af den samlede beslutning på det autentiske sprog (nederlandsk) og på Kommissionens arbejdssprog (fransk, engelsk og tysk).

   BAGGRUND

               (1)

               Det Europæiske Råd i Lissabon i marts 2000 vedtog et økonomisk reformprogram med det formål at udvikle EU’s økonomi til at blive den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden inden 2010. De liberale erhverv spiller i sagens natur en vigtig rolle i denne forbedring af den europæiske økonomis konkurrencedygtighed.

               (2)

               Beslutningen om den belgiske arkitektsammenslutnings mindstetarif indgår i Kommissionens overordnede politik om tjenesteydelser i almindelighed og tjenesteydelser, der leveres af de liberale erhverv, i særdeleshed. I denne forbindelse skal der henvises til direktivforslagene om tjenesteydelser (1) og faglige kvalifikationer (2) samt Kommissionens meddelelse om konkurrencen inden for de liberale erhverv (3). I denne meddelelse anerkender Kommissionen, at visse regler, der anvendes inden for de liberale erhverv, kan retfærdiggøres, for eksempel med henblik på at mindske forskellen på tilgængelige oplysninger mellem forbrugere og leverandører og tjenesteydelser. Den mener dog, at der i visse tilfælde kan og bør anvendes mekanismer, som er mere konkurrencevenlige end de gældende regler.

               (3)

               De liberale erhverv kendetegnes generelt ved en høj grad af regulering, som enten er pålagt af staten eller af faglige organisationer. De fem vigtigste regelkategorier, som potentielt virker konkurrencebegrænsende i de liberale erhverv i EU, er: i) bindende priser, ii) vejledende priser, iii) reklameregler, iv) adgangsbetingelser og enerettigheder og v) regler om virksomhedsstrukturer og multidisciplinær praksis.

               (4)

               I lighed med bindende priser har vejledende priser væsentlige og negative følger for konkurrencen. For det første kan de medføre samordnet prisfastsættelse blandt leverandører af tjenesteydelser. Dernæst kan de give forbrugerne et forkert billede af det korrekte prisniveau. Selv om det kan være tilfældet, at vejledende priser i det mindste i teorien kan give forbrugerne nyttige oplysninger om tjenesteydelsers gennemsnitspris, er der andre muligheder for at give prisoplysninger. Således kan uafhængige parters (f.eks. forbrugersammenslutninger) offentliggørelse af oplysninger om generelt anvendte priser eller oplysninger på grundlag af undersøgelser udgøre en mere troværdig referenceramme for forbrugerne og samtidig medføre mindre konkurrencefordrejning.

               (5)

               Efter at de nationale konkurrencemyndigheder havde taget affære, er de vejledende priser for arkitekters tjenesteydelser allerede blevet afskaffet i Finland, Frankrig og Det Forenede Kongerige.

         RESUMÉ

               (6)

               Den mindstetarif, der blev vedtaget af den belgiske arkitektsammenslutning i 1967, er blevet opdateret adskillige gange, senest i juni 2002, hvor den blev betegnet som »vejledende«. I tariffen fastsættes mindstebeløbet for et arkitekthonorar for tjenesteydelser, som en selvstændig arkitekt yder i Belgien.

               (7)

               Den 3. november 2003 sendte Kommissionen en klagepunktsmeddelelse til sammenslutningen. Sammenslutningen fremsatte sine bemærkninger inden for fristen, og parterne mødtes den 9. februar 2004.

               (8)

               I sin afgørelse forelægger Kommissionen grundlaget for beslutningen om at indføre tariffen, dens retlige baggrund og arkitektsammenslutningens adfærd, som giver Kommissionen grund til at konstatere, at der er tale om en beslutning, der er truffet af en sammenslutning af virksomheder med henblik på at begrænse konkurrencen. Kommissionen er kommet til denne konklusion, selv om arkitektsammenslutningen betegner tariffen som »vejledende«, og på trods af at ikke alle arkitekter har betragtet den som bindende.

               (9)

               Der foreligger indicier for, at formålet med tariffen var at begrænse konkurrencen, herunder den bevidst præceptive tone i titlen og i betragtningerne til tariffen, og at sammenslutningen i 18 år har udarbejdet og omdelt en standardkontrakt, der kun gav mulighed for beregning af honorarer ved henvisning til tariffen.

               (10)

               For at kunne konstatere, at der foreligger en overtrædelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 1, er det tilstrækkeligt, at Kommissionen kan påvise, at formålet med tariffen var at begrænse konkurrencen, men Kommissionen har desuden samlet beviser for, at tariffen i det mindste er blevet anvendt i et vist omfang.

               (11)

               Ifølge Domstolens praksis i Wouters-sagen (4) kan en sammenslutning af virksomheder træffe en beslutning, der medfører konkurrencebegrænsninger, uden at dette medfører en overtrædelse af traktatens artikel 81, stk. 1, såfremt beslutningen er nødvendig for at sikre, at erhvervet kan udøves ordentligt, som det er organiseret i den pågældende medlemsstat. Kommissionen finder ikke, at den (vejledende) minimumstarif, som arkitektsammenslutningen har udarbejdet, kan betragtes som nødvendig for, at arkitekterhvervet kan udføres ordentligt.

               (12)

               Efter Kommissionens klagepunktsmeddelelse trak arkitektsammenslutningen tariffen tilbage og gennemførte de nødvendige informationsforanstaltninger. Kommissionen har derefter konkluderet, at overtrædelsen har stået på indtil denne dag. Den redegør ligeledes for, hvorfor den finder, at en bøde på 100 000 EUR er begrundet.

               (13)

               Den 14. juni 2004 tilsluttede det rådgivende udvalg sig enstemmigt forslaget til en beslutning om gennemførelse af artikel 81. Den 21. juni 2004 tilsluttede det rådgivende udvalg sig enstemmigt det ændrede forslag. Høringskonsulentens bemærkninger til proceduren er blevet meddelt til det rådgivende udvalg.

      (1)  Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tjenesteydelser i det indre marked KOM(2004) 2(01).

      (2)  Ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (forelagt af Kommissionen i henhold til EF-traktatens artikel 250, stk. 2), KOM(2004) 317.

      (3)  KOM(2004) 83 endelig af 9.2.2004, rapport om konkurrencen i de liberale erhverv.

      (4)  Sag C-309/99, Wouters, Sml. 2002 I, s. 1577.


title: 2011/51/EU: Rådets afgørelse af 18. januar 2011 om undertegnelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer, der ændrer aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter

text:
               28.1.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 25/3

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 18. januar 2011
   om undertegnelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer, der ændrer aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter
   (2011/51/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter (1) (i det følgende benævnt »landbrugsaftalen«) trådte i kraft den 1. juni 2002.

               (2)

               Ifølge landbrugsaftalens artikel 12 kan landbrugsaftalen revideres, hvis en af parterne anmoder om det.

               (3)

               En fælleserklæring om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer er knyttet til landbrugsaftalens slutakt.

               (4)

               Kommissionen har på Unionens vegne forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (i det følgende benævnt »aftalen«), der ændrer landbrugsaftalen, ved at der indsættes et nyt bilag 12.

               (5)

               Ved afgørelse 2002/309/EF, Euratom truffet af Rådet og Kommissionen, for så vidt angår aftalen om videnskabeligt og teknologisk samarbejde, den 4. april 2002 om indgåelse af syv aftaler med Det Schweiziske Forbund (2) fastsættes den interne procedure for fastlæggelse af Unionens holdning til spørgsmål, der skal afgøres af den blandede komité, som er omhandlet i landbrugsaftalens artikel 6, stk. 3. Den interne procedure for fastlæggelse af Unionens holdning til spørgsmål vedrørende bilag 12 i landbrugsaftalen bør også fastsættes.

               (6)

               Aftalen bør undertegnes på Unionens vegne med forbehold af dens indgåelse på et senere tidspunkt —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om beskyttelse af oprindelsesbetegnelser og geografiske betegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer, der ændrer aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter godkendes herved på Unionens vegne med forbehold af indgåelse af aftalen (3).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 3
   Den Europæiske Unions holdning til spørgsmål vedrørende landbrugsaftalens bilag 12 og appendikserne hertil, som Den Blandede Landbrugskomité, der er omhandlet i landbrugsaftalens artikel 6, stk. 3, skal træffe afgørelse om, vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 15 i forordning (EF) nr. 510/2006 (4).
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. januar 2011.

            På Rådets vegne

         MATOLCSY Gy.

            Formand

      (1)  EFT L 114 af 30.4.2002, s. 132.

      (2)  EFT L 114 af 30.4.2002, s. 1.

      (3)  Teksten til aftalen offentliggøres sammen med afgørelsen om dens indgåelse.

      (4)  EFT L 93 af 31.3.2006, s. 12.


title: Europa-Parlamentets afgørelse af 25. november 2009 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007, Sektion II — Rådet

text:
               23.1.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 19/7

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 25. november 2009
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007, Sektion II — Rådet
   (2010/40/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007 (1),
   der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2007 — Bind I (C6-0417/2008) (2),
   der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2007,
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2007, med de kontrollerede institutioners svar (3),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (4),
   der henviser til sin afgørelse af 23. april 2009 (5) om udsættelse af afgørelsen om decharge for regnskabsåret 2007 og til beslutningen, der er en integrerende del heraf,
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 50, 60, 86, 145, 146 og 147,
   der henviser til afgørelse nr. 190/2003 truffet af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer,
   der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (7) (IIA),
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser første betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0150/2009),
   der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0047/2009),

               1.

               meddeler Rådets generalsekretær decharge for gennemførelsen af Rådets budget for regnskabsåret 2007;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 77 af 16.3.2007.

      (2)  EUT C 287 af 10.11.2008, s. 1.

      (3)  EUT C 286 af 10.11.2008, s. 1.

      (4)  EUT C 287 af 10.11.2008, s. 111.

      (5)  EUT L 255 af 26.9.2009, s. 18.

      (6)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (7)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.
    ---documentbreak---

               23.1.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 19/9

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 25. november 2009
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007, Sektion II — Rådet
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2007 (1),
   der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2007 — Bind I (C6-0417/2008) (2),
   der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2007,
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2007, med de kontrollerede institutioners svar (3),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (4),
   der henviser til sin afgørelse af 23. april 2009 (5) om udsættelse af afgørelsen om decharge for regnskabsåret 2007 og til beslutningen, der er en integrerende del heraf,
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (6), særlig artikel 50, 60, 86, 145, 146 og 147,
   der henviser til Rådets afgørelse nr. 190/2003 truffet af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer,
   der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (7) (IIA),
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til første betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0150/2009),
   der henviser til anden betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0047/2009),

               1.

               fremhæver, at det har opnået tilslutning fra Rådet med hensyn til de tre vigtigste anmodninger i beslutningen af 23. april 2009 (8), nemlig:

                           a)

                           et møde den 24. september 2009 mellem formanden, ordføreren og koordinatorerne fra Parlamentets kompetente udvalg og repræsentanter for det svenske formandskab samt Rådets generalsekretariat for at drøfte Rådet budgetgennemførelse for 2007 (punkt 21, litra a), i beslutningen)

                           b)

                           skriftlige svar på Parlamentets spørgsmål vedrørende Rådets budgetgennemførelse for 2007 (punkt 22 i beslutningen)

                           c)

                           offentliggørelse på Rådets hjemmeside af de relevante dokumenter vedrørende Rådets budgetgennemførelse, herunder svar på Parlamentets specifikke spørgsmål (punkt 4 i beslutningen);

               2.

               mener, at Parlamentet har gjort sin pligt med hensyn til at sikre størst mulig gennemsigtighed og kontrol hvad angår anvendelsen af skatteborgernes penge;

               3.

               opfordrer Rådet til yderligere at forbedre samarbejdet med Parlamentets forskellige kompetente udvalg på grundlag af den nye praksis;

               4.

               opfordrer institutionerne til at udarbejde et bilag, der specifikt omhandler dechargeproceduren for Rådet, og indføje det i IIA;

               5.

               opfordrer sit kompetente udvalg til i forbindelse med den næste dechargeprocedure for Rådet at holde øje med fremgang på følgende områder:

                           —

                           lukning af alle Rådets konti, der ikke er opført i budgettet i overensstemmelse med anbefalingerne fra Rådets interne revisor

                           —

                           forbedring af kontrollen af fakturaer i overensstemmelse med anbefalingerne fra Rådets interne revisor

                           —

                           offentliggørelse af alle administrative beslutninger, når de anvendes som retsgrundlag for budgetkonti

                           —

                           fremsendelse af Rådets årlige aktivitetsrapport, der skal udarbejdes i henhold til artikel 60, stk. 7, i finansforordningen, til Parlamentet og dets kompetente udvalg i overensstemmelse med den praksis, der nu er gennemført i alle andre institutioner

                           —

                           fremlæggelse af indgående forklaringer af behov for at overføre bevillinger fra en konto til en anden på Rådets budget

                           —

                           tilvejebringelse af skriftlige svar på relevante spørgsmål fra Parlamentets kompetente udvalg og dets ordfører

                           —

                           villighed fra Rådets side til at afgive mundtlige forklaringer til Parlamentets kompetente udvalg på grundlag af disse skriftlige svar, såfremt der er behov for yderligere afklaring;

               6.

               gentager sin anmodning fra beslutningen af 23. april 2009 til Revisionsretten om i sin kommende årsberetning at være særlig opmærksom på budgetgennemførelsen i Rådet.

      (1)  EUT L 77 af 16.3.2007.

      (2)  EUT C 287 af 10.11.2008, s. 1.

      (3)  EUT C 286 af 10.11.2008, s. 1.

      (4)  EUT C 287 af 10.11.2008, s. 111.

      (5)  EUT L 255 af 26.9.2009, s. 18.

      (6)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (7)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (8)  EUT L 255 af 26.9.2009, s. 19.


title: 2013/589/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/271

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011
   (2013/589/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013);

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 af 27. juni 2002 om oprettelse af et europæisk agentur for søfartssikkerhed (4), særlig artikel 19,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A7-0078/2013),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed for regnskabsåret 2011;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 129.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EFT L 208 af 5.8.2002, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


title: Rådets afgørelse 2013/517/FUSP af 21. oktober 2013 om EU-støtte til Den Internationale Atomenergiorganisations aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben

text:
               23.10.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 281/6

         RÅDETS AFGØRELSE 2013/517/FUSP
   af 21. oktober 2013
   om EU-støtte til Den Internationale Atomenergiorganisations aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 26, stk. 2, og artikel 31, stk. 1,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Råd vedtog den 12. december 2003 EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (i det følgende benævnt »strategien«), der i kapitel III indeholder en oversigt over foranstaltninger til at bekæmpe sådan spredning, som skal træffes både i Unionen og i tredjelande.

               (2)

               Unionen er aktivt i gang med at gennemføre strategien og iværksætte de foranstaltninger, der er opført i oversigten i strategiens kapitel III, især ved at stille finansielle midler til rådighed for specifikke projekter, der gennemføres af multilaterale organisationer såsom Den Internationale Atomenergiorganisation (IAEA).

               (3)

               Rådet vedtog den 17. november 2003 fælles holdning 2003/805/FUSP om styrkelse af multilaterale aftaler og fremme af deres universelle karakter på området for ikkespredning af masseødelæggelsesvåben og disses fremføringsmidler (1). I denne fælles holdning opfordres der bl.a. til at fremme indgåelsen af de altomfattende IAEA-kontrolaftaler og tillægsprotokoller, og Unionen forpligtes til at arbejde hen imod at gøre de altomfattende IAEA-kontrolaftaler og tillægsprotokoller til normen i IAEA's verifikationsordning.

               (4)

               Rådet vedtog den 17. maj 2004 fælles aktion 2004/495/FUSP om støtte til IAEA's aktiviteter under dens nukleare sikkerhedsprogram og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (2).

               (5)

               Rådet vedtog den 18. juli 2005 fælles aktion 2005/574/FUSP om støtte til IAEA's aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU’s strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (3).

               (6)

               Rådet vedtog den 12. juni 2006 fælles aktion 2006/418/FUSP om støtte til IAEA's aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (4).

               (7)

               Rådet vedtog den 14. april 2008 fælles aktion 2008/314/FUSP om støtte til IAEA's aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU’s strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (5).

               (8)

               Rådet vedtog den 27. september 2010 afgørelse 2010/585/FUSP om støtte til IAEA's aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben (6).

               (9)

               Forbedring af kontrollen med højaktive strålekilder i alle tredjelande i overensstemmelse med G8's erklæring og aktionsplan om sikring af strålekilder, vedtaget på topmødet i Evian i 2003, er fortsat et vigtigt mål for Unionen, som forfølges gennem outreachaktiviteter til tredjelande.

               (10)

               De kontraherende parter og Det Europæiske Atomenergifællesskab enedes den 8. juli 2005 ved konsensus om at ændre konventionen om fysisk beskyttelse af nukleare materialer med henblik på at udvide anvendelsesområdet til også at omfatte nukleare materialer og nukleare anlæg i forbindelse med fredelig anvendelse og oplagring i hjemlandet samt transport og krav om, at de kontraherende parter kriminaliserer overtrædelser.

               (11)

               Den internationale konvention til bekæmpelse af nuklear terrorisme trådte i kraft den 7. juli 2007. Den kræver, at de kontraherende parter vedtager lovgivning til kriminalisering af de overtrædelser, der er nævnt i konventionen.

               (12)

               IAEA forfølger de samme mål som dem, der er omhandlet i denne afgørelses betragtning 3-11. Dette sker ved gennemførelse af IAEA's nukleare sikkerhedsplan, som udelukkende finansieres gennem frivillige bidrag til organisationens nukleare sikkerhedsfond.

               (13)

               Unionen deltager i processen med topmøder om nuklear sikkerhed og forpligter sig til yderligere at øge sin indsats for at styrke den nukleare sikkerhed og at bistå tredjelande hermed. Unionen hilser det velkommen, at der for nylig er taget skridt til at styrke IAEA's nukleare sikkerhedsprogram, og at IAEA den 1.-5. juli 2013 var vært for den internationale konference om nuklear sikkerhed. Unionen agter at opretholde bæredygtigheden og effektiviteten i forbindelse med gennemførelsen af de tidligere fælles aktioner og rådsafgørelser til støtte for IAEA's nukleare sikkerhedsplaner og forpligter sig til at yde yderligere støtte med henblik på vedtagelse af IAEA's nukleare sikkerhedsplan for 2014-2017. Der vil være tæt koordination med Unionens initiativ vedrørende kemisk, biologisk, radiologisk og nuklear (CBRN)-ekspertisecentre og med andre initiativer og programmer for at undgå dobbeltarbejde og maksimere omkostningseffektiviteten og den fortsatte risikoreduktion.

               (14)

               Den tekniske gennemførelse af denne afgørelse bør overlades til IAEA, som på grundlag af sin mangeårige og bredt anerkendte ekspertise på området nuklear sikkerhed kan styrke den relevante kapacitet i mållandene væsentligt. De projekter, som Unionen støtter, kan kun finansieres gennem frivillige bidrag til IAEA's nukleare sikkerhedsfond. Sådanne bidrag, som Unionen skal yde, vil være medvirkende til, at IAEA kan spille en nøglerolle på området nuklear sikkerhed ved at støtte landenes indsats for at opfylde deres nukleare sikkerhedsforpligtelser, hvilket også anerkendes inden for rammerne af processen med topmøder om nuklear sikkerhed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Med henblik på umiddelbar og praktisk gennemførelse af visse elementer i EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben støtter Unionen IAEA's aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol for at fremme følgende målsætninger:

               a)

               at opnå fremskridt i retning af universalisering af de internationale instrumenter vedrørende ikkespredning og nuklear sikkerhed, herunder altomfattende IAEA-kontrolaftaler og tillægsprotokoller

               b)

               at øge beskyttelsen af spredningsfølsomme materialer og spredningsfølsomt udstyr og den relevante teknologi samt ydelse af lovgivnings- og reguleringsbistand inden for områderne nuklear sikkerhed og kontrol

               c)

               at forbedre afsløring og imødegåelse af ulovlig handel med nukleare og andre radioaktive materialer.

         2.   IAEA-projekter, der svarer til foranstaltningerne i strategien, sigter mod:

               —

               at sikre bæredygtigheden og effektiviteten af den støtte, der er ydet i henhold til de tidligere fælles aktioner og rådsafgørelser

               —

               at styrke staters nationale støtteinfrastruktur vedrørende nuklear sikkerhed

               —

               at styrke staters lovgivning og regulering

               —

               at styrke nukleare sikkerhedssystemer og foranstaltninger vedrørende nukleare og andre radioaktive materialer

               —

               at styrke staters institutionelle infrastruktur og evne til at håndtere nukleare og radioaktive materialer uden for reguleringskontrol

               —

               at styrke kendskab til og staters beredskab vedrørende og modstandsdygtighed over for it-kriminalitet med indvirkning på den nukleare sikkerhed.

               —

               at udvikle yderligere laboratoriekapacitet til at støtte evalueringen af teknologier vedrørende industrikontrol og elektroniske systemer, som anvendes til at afdække sårbarheder over for nuklearrelateret it-kriminalitet, og til at udnytte og øge opmærksomheden på sådanne spørgsmål, herunder gennem deltagelse i regionale udvekslinger, samt anvendelse af korrigerende eller afhjælpende foranstaltninger.

         Rådet udvælger de modtagende stater og projekter på grundlag af en samlet IAEA-vurdering af behov og forskellige andre overvejelser med henblik på at sikre, at foranstaltningen får størst mulig virkning.
   En detaljeret beskrivelse af disse projekter findes i bilaget.
   Artikel 2
   1.   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR) er ansvarlig for gennemførelsen af denne afgørelse.
   2.   Projekterne i artikel 1, stk. 2, gennemføres med IAEA som gennemførelsesinstans. IAEA udfører denne opgave under HR's ansvar. Med henblik herpå indgår HR de nødvendige arrangementer med IAEA.
   Artikel 3
   1.   Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter er på 8 050 000 EUR.
   2.   De udgifter, der finansieres over det i stk. 1 fastsatte beløb, forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Kommissionen fører tilsyn med, at de udgifter, der er omhandlet i stk. 1, forvaltes korrekt. Med henblik herpå indgår den en finansieringsaftale med IAEA. Det skal fremgå af aftalen, at IAEA sikrer, at Unionens bidrag bliver synligt i en grad, der svarer til dets størrelse.
   4.   Kommissionen bestræber sig på at indgå den finansieringsaftale, der er omhandlet i stk. 3, snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen.
   Artikel 4
   1.   HR aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter fra IAEA. Disse rapporter skal danne grundlag for Rådets evaluering.
   2.   Kommissionen forelægger oplysninger om de finansielle aspekter af gennemførelsen af de projekter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2.
   Artikel 5
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den udløber 36 måneder efter datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen mellem Kommissionen og IAEA eller 12 måneder efter vedtagelsen, hvis der ikke inden denne dato er indgået en finansieringsaftale.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 21. oktober 2013.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  EUT L 302 af 20.11.2003, s. 34.

      (2)  EUT L 182 af 19.5.2004, s. 46.

      (3)  EUT L 193 af 23.7.2005, s. 44.

      (4)  EUT L 165 af 17.6.2006, s. 20.

      (5)  EUT L 107 af 17.4.2008, s. 62, berigtiget ved EUT L 212 af 7.8.2008, s. 6.

      (6)  EUT L 259 af 1.10.2010, s. 10.

      BILAG

         Den Europæiske Unions støtte til IAEA's aktiviteter på områderne nuklear sikkerhed og kontrol og inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben

         Støtteberettigelse og udvælgelse af modtagende stater

      De stater, der er berettiget til at modtage støtte i henhold til denne afgørelse, omfatter alle IAEA's medlemsstater og andre lande, der har behov for støtte på området nuklear sikkerhed, under forudsætning af en senere EU-afgørelse med henblik på en prioriteret foranstaltning på grundlag af forslag fra IAEA.
      De relevante organer i EU-Rådet vil udvælge de modtagende stater og de projekter, der skal gennemføres i disse stater, på grundlag af en samlet IAEA-evaluering af behov og andre relevante overvejelser (evaluerings- og afgørelsesforberedelsesfasen) med henblik på at sikre, at foranstaltningen får størst mulig virkning. Der vil være tæt koordination med EU's initiativ vedrørende CBRN-ekspertisecentre og med andre initiativer og programmer for at undgå dobbeltarbejde og maksimere omkostningseffektiviteten og den fortsatte risikoreduktion. Anvendelse af midler til bestemte aktiviteter vil være i overensstemmelse med Unionens prioriteter og være underlagt regelmæssig forudgående konsultation.
      Projekterne bliver gennemført i de modtagende stater og kan omfatte aktiviteter på følgende syv områder:

                  1.

                  bæredygtigheden og effektiviteten af den støtte, der er ydet i henhold til de tidligere fælles aktioner og rådsafgørelser

                  2.

                  styrkelse af staternes nationale støtteinfrastruktur vedrørende nuklear sikkerhed

                  3.

                  styrkelse af staternes lovgivning og regulering

                  4.

                  styrkelse af de nukleare sikkerhedssystemer og foranstaltningerne vedrørende nukleare og andre radioaktive materialer

                  5.

                  styrkelse af staternes institutionelle infrastruktur og evne til at håndtere nukleare og radioaktive materialer uden for reguleringskontrol

                  6.

                  støtte kendskab til og styrkelse af staternes beredskab vedrørende og modstandsdygtighed over for it-kriminalitet med indvirkning på den nukleare sikkerhed

                  7.

                  laboratoriekapacitet vedrørende nuklearrelateret it-kriminalitet.

            I.   EVALUERINGS- OG AFGØRELSESFORBEREDELSESFASEN
      Formål

                  —

                  IAEA vil foretage en evaluering af statens behov for at styrke den nukleare sikkerhed i de modtagende stater, idet det anvender den metode og de kriterier, der er udviklet i henhold til afgørelse 2010/585/FUSP. Evalueringen vil omfatte de relevante kriterier for alle de syv ovennævnte områder.

                  —

                  Resultaterne af den samlede evaluering og andre relevante overvejelser vil danne grundlag for udvælgelse af de stater, hvor projekterne skal gennemføres.

            Resultater

                  —

                  En oversigt over evalueringsresultaterne vedrørende støtte til nuklear sikkerhed i de modtagende stater, både på statsplan og ved de enkelte anlæg, lokaliteter, transporter eller andre steder, hvor nukleare og radioaktive materialer anvendes eller oplagres, herunder infrastruktur til at håndtere materialer uden for reguleringskontrol.

                  —

                  På alle de syv ovennævnte områder vil der blive udpeget modtagende stater og projekter, og der vil blive udarbejdet en liste over foreslåede modtagende stater og modtagere i reserve (anden prioritet), som skal modtage støtte i henhold til denne afgørelse.

            IAEA vil udføre en del af dette arbejde på grundlag af samfinansiering og bidrage med omkring 1 % af projektets samlede støtteberettigede omkostninger. Arbejdet vil bygge på IAEA's ekspertise på området.
      II.   DE PRIORITEREDE PROJEKTERS GENNEMFØRELSESFASE
      Område 1:   Bæredygtigheden og effektiviteten af den støtte, der er ydet i henhold til de tidligere fælles aktioner og rådsafgørelser
      Strategisk mål
      at opretholde bæredygtigheden og effektiviteten af gennemførelsen af de tidligere fælles aktioner og rådsafgørelser, der bygger på IAEA's nukleare sikkerhedsplaner, som er udformet med henblik på:

                  —

                  at bidrage til de globale bestræbelser på at opnå effektiv sikkerhed overalt i verden, hvor nukleare og andre radioaktive materialer anvendes, oplagres og/eller transporteres, og i forbindelse med de dertil hørende faciliteter ved efter anmodning at støtte stater i deres bestræbelser på at etablere og opretholde effektiv nuklear sikkerhed gennem bistand til kapacitetsopbygning, vejledning, udvikling af menneskelige ressourcer, bæredygtighed og risikoreduktion

                  —

                  at bistå med tilslutning til og gennemførelse af de internationale juridiske instrumenter vedrørende nuklear sikkerhed og at styrke det internationale samarbejde og den internationale koordinering af den bistand, der ydes gennem bilaterale programmer og andre internationale initiativer, på en måde, der også kan bidrage til en sikker og fredelig anvendelse af atomenergi og af applikationer med radioaktive stoffer

                  —

                  at udpege modtagende stater ved at sammenstille resultaterne af evalueringsmissionerne og de foreliggende IAEA-oplysninger og gennem drøftelser mellem staten og IAEA.

            Formål

                  —

                  at sikre bæredygtigheden, den fortsatte effektivitet og virkningen af de tidligere fælles aktioner og rådsafgørelser, herunder tekniske systemer, menneskelig kapacitet og konsoliderings- eller tilbageførselsaktiviteter

                  —

                  at udnytte resultaterne af den internationale, regionale og nationale støtte og de internationale, regionale og nationale aktiviteter til at yde støtte til menneskelige ressourcer og teknisk og videnskabelig støtte af høj kvalitet gennem effektiv anvendelse af ressourcerne.

            Resultater

                  —

                  evaluering af bæredygtigheden, effektiviteten og virkningen af de opgaver, der blev udført i henhold til de tidligere fælles aktioner og rådsafgørelser

                  —

                  udvikling og indførelse af et kvalitetssikringssystem, herunder afprøvning og pilotgennemførelse, i de stater, der har modtaget støtte til nuklear sikkerhed

                  —

                  fastlæggelse af, hvilken yderligere bistand der vil være nødvendig for at opretholde eller sikre den tilsigtede bæredygtighed af forbedringerne inden for nuklear sikkerhed

                  —

                  ydelse af støtte til at opretholde fungerende udstyr og kompetent personale gennem yderligere bistand til at institutionalisere den nationale kapacitet til at vedligeholde udstyr, reparere dårligt fungerende udstyr eller erstatte beskadigede dele samt til at sikre staternes deltagelse i den regionale kapacitetsopbygningsindsats i så stor udstrækning som muligt

                  —

                  stabil adgang til kompetent personale gennem uddannelse.

            Område 2:   Styrkelse af staters nationale støtteinfrastruktur vedrørende nuklear sikkerhed
      Strategisk mål
      IAEA's programmer bistår stater med at integrere mange aktiviteter, der sikrer bæredygtigheden af forbedringer inden for nuklear sikkerhed. Der bistås med udvikling af menneskelige ressourcer omfattende både uddannelse og akademiske uddannelsesprogrammer for at tage højde for omfanget af de nationale og regionale ansvarsområder. IAEA yder også støtte til stater, der ønsker at udvikle støttecentre for nuklear sikkerhed med henblik på at lette udvikling af menneskelige ressourcer og at yde teknisk støtte, såsom udstyr og vedligeholdelse, på nationalt og regionalt plan.
      Formål

                  —

                  at udvikle og gennemgå en national integreret plan for nuklear sikkerhedsstøtte (INSSP) i samarbejde og samordning med de relevante statslige myndigheder og andre EU-initiativer og at gennemføre rådgivende missioner som grundlag for at øge den nukleare sikkerhed i staten

                  —

                  at bistå stater med at sikre, at der findes national teknisk og videnskabelig støtte, og udvikling af de menneskelige ressourcer, der er nødvendige for en effektiv og bæredygtig nuklear sikkerhed.

            Resultater

                  —

                  udvikling eller gennemgang af nationale INSSP'er, der er tilpasset staternes specifikke samlede behov, og identificering af resultater og anbefalinger til at styrke sikkerheden i staterne

                  —

                  koordination af aktiviteterne i forbindelse med oprettelsen af nationale NSSC'er med de nuværende og fremtidige CBRN-ekspertisecentre i EU og andre relevante aktiviteter i de pågældende regioner

                  —

                  levering af udstyr og eksperttjenester til at støtte oprettelsen af nationale NSSC'er, fremme en passende nuklear sikkerhedskultur og lette anvendelsen af erfaringer og bedste praksis med henblik på løbende forbedringer og anvendelse i et bredere CBRN-perspektiv.

            Område 3:   Styrkelse af staters lovgivning og regulering
      Strategisk mål
      IAEA kan levere et omfattende sæt henstillinger om nuklear sikkerhed og yde rådgivning for at støtte de globale rammer for nuklear sikkerhed. På anmodning af stater gennemfører IAEA under anvendelse af denne rådgivning forskelligartede rådgivende ekspertmissioner til stater, hvor der ydes særlig lovgivningsbistand til at styrke den nationale lovgivning og regulering, og letter tilslutning til og gennemførelse af de internationale juridiske instrumenter, der er relevante for nuklear sikkerhed.
      Formål

                  —

                  at styrke den nationale lovgivning og regulering samt staternes evne til at udvikle regional udveksling af bedste praksis, eftersom dette finder anvendelse på enhver myndighed, som beskæftiger sig med sikkerheden af nukleare og andre radioaktive materialer under eller uden for reguleringskontrol

                  —

                  at forsyne stater med omkostningseffektive midler, der kan bistå dem med at opfylde de nationale, regionale og internationale forpligtelser, gennemføre de bindende og internationale juridiske instrumenter, herunder kontrolaftaler og tillægsprotokoller, og engagere sig i ikkebindende juridiske instrumenter.

            Resultater

                  —

                  medvirke til, at flere og flere stater går i gang med at udvikle og vedtage en samlet og konsekvent lovgivning på nationalt plan, der omfatter nuklear sikkerhed, kontrol og ansvar for nuklear skade, herunder på grundlag af synergien med de foranstaltninger, som Unionen gennemfører via andre instrumenter, såsom instrumentet for samarbejde om sikkerhed på det nukleare område og førtiltrædelsesinstrumentet, og tilskynde til medtagelse af nuklear sikkerhed som en vigtig overvejelse for stater, der udtrykker interesse for at iværksætte et kernekraftprogram

                  —

                  yde ekspertrådgivning gennem IAEA-vurderingstjenester, f.eks. international nuklear sikkerhedstjeneste (INSServ), international tjeneste til rådgivning om fysisk beskyttelse (IPPAS), integreret mission til gennemgang af nuklear infrastruktur (INIR), integreret tjeneste til gennemgang af reguleringen (IRRS), international SSAC-rådgivningstjeneste (ISSAS), og anden rådgivning samt udstyr og uddannelse i henhold til de dokumenterede resultater

                  —

                  øge antallet af stater, der tilslutter sig konventionen om fysisk beskyttelse af nukleare materialer og ændringen heraf og/eller har erklæret, at de agter at gennemføre de internationale juridiske instrumenter til støtte for rammen for nuklear sikkerhed

                  —

                  styrket national reguleringsinfrastruktur for strålingssikkerhed og sikkerhed for radioaktive materialer i overensstemmelse med adfærdskodeksen for radioaktive kilders sikkerhed og sikring og retningslinjerne for import og eksport af radioaktive kilder

                  —

                  styrkede nationale lovgivningsmæssige rammer for gennemførelsen af de kontrolaftaler og tillægsprotokoller, der indgås mellem stater og IAEA, særlig vedrørende gennemførelsen af et omfattende statsligt system til redegørelse for og kontrol med nukleart materiale (SSAC).

            Område 4:   Styrkelse af nukleare sikkerhedssystemer og foranstaltninger vedrørende nukleare og andre radioaktive materialer
      Strategisk mål
      IAEA vil fortsat bidrage til forbedringen af den globale og nationale nukleare sikkerhed gennem aktiviteter, der på anmodning støtter staterne i deres indsats for at nedbringe risikoen for, at nukleare eller andre radioaktive materialer i anvendelse og/eller under oplagring og/eller transport anvendes i ondsindede handlinger. Nationale nukleare sikkerhedssystemer skal støttes gennem oprettelse af nationale støttecentre for nuklear sikkerhed for at tilvejebringe et ressourcegrundlag, lette national uddannelse på systematisk vis og yde særlig teknisk støtte, der er nødvendig for effektiv anvendelse og vedligeholdelse af detektionsudstyr og andre tekniske systemer for nuklear sikkerhed.
      Formål

                  —

                  at styrke en stats første forsvarslinje i form af sikkerhed for nukleare og andre radiologiske materialer og de dertil hørende faciliteter og transportsystemer

                  —

                  at lokalisere og identificere radioaktive kilder under forhold, der tilkendegiver, at det er nødvendigt at konditionere kilderne og bringe dem til sikker oplagring i de udvalgte lande, herunder tilbageførsel til oprindelseslandet eller leverandøren

                  —

                  at styrke de tekniske og administrative systemer, der er indført til redegørelse for og kontrol med nukleare materialer, herunder styrkelse af de eksisterende SSAC'er, der er indført til gennemførelse af kontrolaftaler og tillægsprotokoller, herunder i stater med begrænsede nukleare programmer, og mindskede rapporteringsforpligtelser i henhold til de såkaldte »protokoller om små mængder« til deres kontrolaftaler

                  —

                  at styrke eller i givet fald oprette nationale registre over radioaktive stoffer, materialer og kilder i de udvalgte stater.

            Resultater

                  —

                  gennemførelse af foranstaltninger til fysisk beskyttelse af nukleare materialer på udvalgte nukleare anlæg og lokaliteter og af radioaktive kilder med ikkenukleare formål (f.eks. medicinske eller industrielle formål eller radioaktivt affald), herunder gennem øget regional udveksling af bedste praksis, hvis det er relevant

                  —

                  mindskelse af risikoen i forbindelse med radioaktive kilder under sårbare forhold gennem mere effektiv fysisk beskyttelse eller om nødvendigt demontering og overførsel til sikker oplagring i staten eller i andre udvalgte stater

                  —

                  mindskelse af antallet af radioaktive kilder under ukontrollerede eller ubeskyttede forhold gennem støtte til nationale eftersøgnings- og sikringskampagner i udvalgte stater

                  —

                  etablering og opretholdelse af effektive tekniske og administrative systemer til redegørelse for og kontrol med sikkerheden for nukleare materialer, herunder ved at indføre nye og/eller styrke de eksisterende SSAC'er, der kan gennemføre kontrolaftaler og tillægsprotokoller, herunder i stater med »protokoller om små mængder«

                  —

                  uddannet personale i stater, der kan modtage støtte, for at øge sandsynligheden for at gennemføre og opretholde en effektiv fysisk beskyttelsesordning.

            Område 5:   Styrkelse af staters institutionelle infrastruktur og evne til at håndtere nukleare og radioaktive materialer uden for reguleringskontrol
      Strategisk mål
      IAEA yder løbende støtte til stater for at styrke deres nationale nukleare sikkerhedskapacitet til at beskytte mennesker, ejendom og miljøet mod nukleare sikkerhedstruende hændelser, der omfatter nukleare eller andre radioaktive materialer uden for reguleringskontrol. Støtte til at afsløre sådanne materialer og at reagere på sådanne hændelser er en vigtig rolle for IAEA, og der gives prioritet til udvikling af national kapacitet til effektiv grænsekontrol og til beskyttelse ved store offentlige arrangementer og imødegåelse af risikoen for ondsindede handlinger i forbindelse hermed.
      Formål
      at styrke staters forebyggelses-, afslørings- og reaktionskapacitet og kapacitet til at beskytte mennesker, ejendom, miljøet og samfundet mod kriminelle eller forsætlige uautoriserede handlinger, der omfatter nukleare eller andre radioaktive materialer uden for reguleringskontrol, herunder om muligt gennem en regional kapacitetsopbygningsindsats.
      Resultater

                  —

                  indførelse af en institutionel infrastruktur til at håndtere materialer uden for reguleringskontrol

                  —

                  udvikling og indførelse af en national nuklear sikkerhedsstruktur til afsløring

                  —

                  etablering af en effektiv national radiologisk kapacitet til ledelse af gerningsstedsundersøgelser og identificering af en effektiv og omkostningseffektiv mulighed for nuklear kriminalteknik (hvis det er muligt, skal resultaterne også gøre tilgængelige for andre lande i den pågældende region).

            Område 6:   Støtte af kendskab til og styrkelse af staters beredskab vedrørende og modstandsdygtighed over for it-kriminalitet med indvirkning på den nationale nukleare sikkerhed
      Strategisk mål
      IAEA tilstræber at forsyne stater med de ressourcer og den eksterne ekspertise, som de har behov for til at udvikle og gennemføre computersikkerheds- og informationsbeskyttelsesprogrammer med henblik på at styrke den generelle nukleare sikkerhed. Støtten fokuserer på at hindre computerhandlinger, som direkte eller indirekte kan føre til uautoriseret fjernelse af nukleare eller andre radioaktive materialer, sabotage mod nukleare eller radioaktive materialer eller dertil hørende faciliteter og tyveri af følsomme nukleare oplysninger.
      Formål

                  —

                  at sikre, at stater har den nødvendige kapacitet i form af teknisk støtte og menneskelige ressourcer til at styrke de nationale programmer for it-sikkerhed over for nye trusler, som kan have indvirkning på den nationale nukleare sikkerhed, ved anvendelse af veletablerede teknologier til forebyggelse, afsløring og genopretning i forbindelse med it-kriminalitet

                  —

                  at styrke de tekniske og administrative systemer til beskyttelse mod kriminelle it-aktiviteter rettet mod kritiske infrastrukturmål, der omfatter nukleare og andre radioaktive materialer og de dertil hørende faciliteter og transportaktiviteter

                  —

                  at udvikle nationale netværk, der fremmer udveksling af oplysninger og reaktionsbistand i forbindelse med grænseoverskridende spørgsmål vedrørende it-sikkerhed

            Resultater

                  —

                  etablering af et effektivt nationalt teknisk og administrativt netværkssystem til forebyggelse og afsløring af og reaktion på it-angreb

                  —

                  forbedring af det regionale og internationale informationssystem til udveksling af oplysninger om kriminelle it-aktiviteter for så vidt angår aktuelle og nye trusler

                  —

                  forbedring af samarbejdet mellem stater om pågribelse og retsforfølgning i forbindelse med it-kriminalitet

                  —

                  indførelse af instrumenter til nedbringelse af følgeomkostningerne i forbindelse med it-kriminalitet i stater for så vidt angår de direkte og indirekte omkostninger ved skade på intellektuel ejendom, beredskabsomkostninger og genopretningsomkostninger

                  —

                  styrkelse af de nationale nukleare sikkerhedsordninger gennem mindskelse af kriminelle it-aktiviteter og -trusler

                  —

                  forbedring af partnerskabet med og mellem industripartnere i udviklingen af teknologier og tjenester, der tilvejebringer en højere grad af værn mod og modstandsdygtighed over for it-kriminalitet

            Område 7:   Udvikling af laboratoriekapacitet vedrørende nuklearrelateret it-kriminalitet
      Formål:
      at udvikle yderligere laboratoriekapacitet til at støtte evalueringen af teknologier vedrørende industrikontrol og elektroniske systemer, som anvendes til at afdække sårbarheder over for it-kriminalitet, og til at udnytte og øge opmærksomheden på sådanne spørgsmål, herunder gennem deltagelse i regionale udvekslinger, samt anvendelse af korrigerende eller afhjælpende foranstaltninger.
      Resultater:
      udvikling af laboratoriekapacitet til at evaluere teknologier vedrørende industrikontrol og elektroniske systemer, som anvendes til at afdække sårbarheder over for it-kriminalitet, til uddannelsesformål.