title: Kommissionens afgørelse (EU) 2017/1088 af 24. marts 2017 om statsstøttesag SA. 35484 (2013/C) (ex SA. 35484 (2012/NN)) vedrørende visse forskningsrelaterede delforanstaltninger, der finansieres i henhold til lovgivning om mælk og fedtstoffer (meddelt under nummer C(2017) 1863)

text:
               20.6.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 156/25

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2017/1088
   af 24. marts 2017
   om statsstøttesag SA. 35484 (2013/C) (ex SA. 35484 (2012/NN)) vedrørende visse forskningsrelaterede delforanstaltninger, der finansieres i henhold til lovgivning om mælk og fedtstoffer

         (meddelt under nummer C(2017) 1863)

   (Kun den tyske udgave er autentisk)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
   under henvisning til opfordringen til interesserede parter til at fremsætte bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser (1) og under henvisning til deres bemærkninger, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   SAGSFORLØB

               (1)

               Ved brev af 28. november 2011 og 27. februar 2012 anmodede Kommissionen Tyskland om flere oplysninger i forbindelse med årsrapporten om statsstøtte i landbrugssektoren for 2010, som Tyskland havde indsendt i henhold til artikel 26 i Rådets forordning (EU) 2015/1589 (2). Tyskland besvarede Kommissionens spørgsmål ved brev af 16. januar 2012 og 27. april 2012. Af de oplysninger, som Tyskland indsendte, fremgik det, at Tyskland havde ydet statsstøtte til den tyske mejerisektor på grundlag af Gesetz über den Verkehr mit Milch, Milcherzeugnissen und Fetten (forkortet Milch- und Fettgesetz, herefter »lov om mælk og fedtstoffer«) af 1952.

               (2)

               Ved brev af 2. oktober 2012 meddelte Kommissionen Tyskland, at de pågældende foranstaltninger var registreret som ikke-anmeldt støtte med sagsnummer SA.35484 (2012/NN). Ved brev af 16. november 2012, 7., 8., 11., 13., 14., 15. og 19. februar, 21. marts, 8. april, 28. maj, 10. og 25. juni og 2. juli 2013 indsendte Tyskland yderligere oplysninger.

               (3)

               Ved brev af 17. juli 2013 (3) meddelte Kommissionen Tyskland sin afgørelse om, for så vidt angår visse gennemførte delforanstaltninger i henhold til lov om mælk og fedtstoffer, at indlede proceduren efter artikel 108, stk. 2, i TEUF (herefter »åbningsafgørelsen«). I samme brev fastslog Kommissionen, at yderligere delforanstaltninger enten var forenelige med det indre marked for perioden fra den 28. november 2001 til den 31. december 2006 eller for perioden fra den 1. januar 2007 eller for begge perioder, eller at de ikke udgjorde statsstøtte efter artikel 107, stk. 1, i TEUF, eller at de ikke faldt ind under statsstøttereglerne.

               (4)

               For så vidt angår de delforanstaltninger, som er genstand for nærværende afgørelse, nemlig de delforanstaltninger vedrørende forskning, der i åbningsafgørelsen er betegnet som delforanstaltning BY 2, BY 11, BY 12 og BY 13 (herefter »delforanstaltningerne«), angav Kommissionen, at disse delforanstaltninger syntes at have alle de karakteristika, der kendetegner statsstøtte, og at de støtteberettigede omkostninger svarede til de støtteberettigede omkostninger, der tillades i henhold til de gældende statsstøtteregler (se betragtning 203 og 209 i åbningsafgørelsen).

               (5)

               Kommissionen havde imidlertid ikke modtaget tilstrækkelige oplysninger fra Tyskland om støtteintensiteten, navnlig om hvorvidt intensiteten svarede til de satser, der er tilladt i medfør af de gældende statsstøtteregler (se betragtning 204, 205, 210 og 211 i åbningsafgørelsen), og derfor udtrykte den tvivl om, hvorvidt delforanstaltningerne er forenelige med det indre marked (se betragtning 206 og 212 i åbningsafgørelsen). Derfor anmodede Kommissionen Tyskland om at fremsætte sine bemærkninger og fremlægge alle oplysninger, som kan være til hjælp ved vurderingen af den støtte, der vedrører perioden fra den 28. november 2001 (se betragtning 276 i åbningsafgørelsen).

               (6)

               Ved brev af 20. september 2013 fremsatte Tyskland bemærkninger vedrørende åbningsafgørelsen. Ved brev af 22. september 2016 og 25. oktober 2016 fremlagde det bayerske ministerium for ernæring, landbrug og skovbrug yderligere forklaringer.

               (7)

               Åbningsafgørelsen blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
                   (4). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte eventuelle bemærkninger inden for en måned. Kommissionen modtog ingen særlige bemærkninger fra interesserede parter vedrørende delforanstaltningerne.

         2.   BESKRIVELSE AF DELFORANSTALTNINGERNE

               (8)

               Lov om mælk og fedtstoffer er en tysk forbundslov, som trådte i kraft i 1952. Det er en rammelov, som har ubegrænset gyldighedsperiode.

               (9)

               Lov om mælk og fedtstoffer bemyndiger i § 22, stk. 1, de tyske delstater (herefter »delstaterne«) til at opkræve en mælkeafgift af mejerierne på grundlag af mængderne af rå mælk.

               (10)

               § 22, stk. 2, i lov om mælk og fedtstoffer bestemmer, at indtægterne fra mælkeafgiften kun må anvendes til:

                           a)

                           fremme og opretholdelse af kvaliteten på grundlag af bestemte gennemførelsesbestemmelser

                           b)

                           forbedring af hygiejnen i forbindelse med fremstilling, modtagelse, behandling, forarbejdning og afsætning af mælk og mælkeprodukter

                           c)

                           mælkekontroller

                           d)

                           rådgivning af virksomheder i mejerimæssige spørgsmål og løbende mejeriuddannelse af unge arbejdstagere

                           e)

                           reklame med henblik på øget forbrug af mælk og mælkeprodukter

                           f)

                           gennemførelse af de i henhold til lov om mælk og fedtstoffer overdragne opgaver.

               (11)

               § 22, stk. 2a, i lov om mælk og fedtstoffer fastslår, at uanset stk. 2 kan midlerne i henhold til stk. 1 også anvendes til:

                           a)

                           reduktion af strukturelt betingede forhøjede registreringsomkostninger i forbindelse med levering af mælk og fløde fra producent til mejeri

                           b)

                           reduktion af forhøjede transportomkostninger i forbindelse med levering af mælk mellem mejerier, såfremt leveringen er nødvendig med henblik på at sikre forsyningen af drikkemælk i de aftagende mejeriers afsætningsområde

                           c)

                           fremme af kvaliteten ved central afsætning af mælkeprodukter.

               (12)

               I Bayern blev mælkeafgiften opkrævet og brugt i henhold til de bayerske bestemmelser på området (Bayerische Milchumlageverordnung).

               (13)

               I Bayern blev mælkeafgiftsmidlerne anvendt til at finansiere de i betragtning 4 omhandlede delforanstaltninger vedrørende forskning, nemlig:

                           BY 2 — »Die Erhöhung des Milchproteingehaltes durch Management und Züchtung: Eine Perspektive für Milcherzeuger, Verbraucher und Industrie« (forøgelse af mælkeproteinindholdet gennem kvæghold og -avl: perspektiver for mælkeproducenterne, forbrugerne og branchen)

                           BY 11 — »Förderung der Anpassung von Untersuchungsmethoden zur Bearbeitung spezifischer Fragestellungen sowie der Methodenentwicklung in Kooperation mit Forschungseinrichtungen und der Nutzbarmachung und des Transfers wissenschaftlicher Erkenntnisse für die bayerische Milchwirtschaft« (fremme af tilpasningen af undersøgelsesmetoderne ved behandling af specifikke problemstillinger og metodeudvikling i samarbejde med forskningsinstitutioner og af overførslen af videnskabelig indsigt til den bayerske mejeribranche)

                           BY 12 — Entwicklung einer anti-listeriellen, frühen Oberflächenreifungskultur für geschmierte Käse (udvikling af et listeriabekæmpende modningsstof til ost)

                           BY 13 — »Überwachung von antimikrobiellen Rückständen der Milch — Etablierung des neuen Biosensor-Systems MCR3 für Routineuntersuchungen in der Praxis« (overvågning af antimikrobielle reststoffer i mælk — etablering af det nye biosensorsystem MCR3 til rutineundersøgelser i praksis).

                     Den sidste delforanstaltning blev også finansieret af delstaten Bayern.

               (14)

               Det specifikke retsgrundlag for gennemførelsen af delforanstaltningerne omfattede desuden

                           —

                           budgetreglerne i Bayern (Bayerische Haushaltsordnung), navnlig artikel 23 og 44 samt de relevante administrative bestemmelser (Verwaltungsvorschriften)

                           —

                           det bayerske landbrugsministeriums toårige budgetplan, herunder afsnittet om udgifter fra den særlige fond for mælk og fedtstoffer (Sondervermögen Milch und Fett)

                           —

                           det bayerske landbrugsministeriums administrative retsakter, som giver bemyndigelse til forskningsprojekter og udgifter (Ausgabeermächtigung).

               (15)

               Beslutningerne om, hvilke former for forskningsprojekter der skal gennemføres og finansieres ved hjælp af mælkeafgiften, blev vedtaget ved en særlig procedure med deltagelse af beslutningstagere på forskellige niveauer: Bestyrelsen for delstatsmejeriforeningen i Bayern (Landesvereinigung der bayerischen Milchwirtschaft) udarbejder en liste med udvalgte projekter, som sættes til afstemning på foreningens generalforsamling (Mitgliederversammlung). Generalforsamlingen stemmer desuden om de planlagte projekters budgetter. På baggrund af denne afstemning og det bayerske landbrugsministeriums toårige budgetplan vedtager ministeriet en række administrative retsakter, hvorved det godkender udgifterne til de udvalgte forskningsprojekter (Ausgabeermächtigung). Der træffes en separat beslutning for hvert projekt.

         3.   BEMÆRKNINGER FRA TYSKLAND

               (16)

               Tyskland har fremlagt følgende oplysninger om de betingelser med hensyn til forenelighed, der anmodes om i åbningsafgørelsen:

      BY 2 — »Die Erhöhung des Milchproteingehaltes durch Management und Züchtung: Eine Perspektive für Milcherzeuger, Verbraucher und Industrie« (forøgelse af mælkeproteinindholdet gennem kvæghold og -avl: perspektiver for mælkeproducenterne, forbrugerne og branchen)

               (17)

               Projektet blev gennemført fra 2008 til 2012. Støttemodtageren var Technische Universität München.

               (18)

               Projektets samlede budget var på 600 000 EUR. De økonomiske midler kan udspecificeres som følger:

                  Tabel 1

                           Kilde

                           EUR pr. år

                           EUR i alt

                           % af det samlede beløb

                           Støttemodtagerens egne ressourcer

                           20 000

                           100 000

                           16,67

                           Theo Müller-koncernen

                           75 000

                           350 000

                           58,33

                           Mælkeafgift (lov om mælk og fedtstoffer)

                           35 000

                           150 000

                           25

               (19)

               Den støtte, der hidrørte fra mælkeafgiften, var på 150 000 EUR og udgjorde 25 % af forskningsprojektets samlede budget.

      BY 11 — »Förderung der Anpassung von Untersuchungsmethoden zur Bearbeitung spezifischer Fragestellungen sowie der Methodenentwicklung in Kooperation mit Forschungseinrichtungen und der Nutzbarmachung und des Transfers wissenschaftlicher Erkenntnisse für die bayerische Milchwirtschaft« (fremme af tilpasningen af undersøgelsesmetoderne ved behandling af specifikke problemstillinger og metodeudvikling i samarbejde med forskningsinstitutioner og af overførslen af videnskabelig indsigt til den bayerske mejeribranche):

               (20)

               Målet med projektet var at modernisere metoderne til analyse af mælk og spørgeskemaerne med særlige mælkerelaterede spørgsmål. Resultaterne fra forskningsprojektet skulle anvendes af de virksomheder i Bayern, der beskæftiger sig med mælkeproduktion og forarbejdning af mælkeprodukter.

               (21)

               Projektet blev gennemført fra 2002 til 2011. Støtten blev ydet årligt.

               (22)

               Der var tale om følgende projektbudget og støttebeløb:

                  Tabel 2

                  Perioden 2002-2006

                           År

                           2002

                           2003

                           2004

                           2005

                           2006

                           Projektbudget (EUR)

                           332 505,30

                           416 945,14

                           616 483,19

                           812 433,90

                           587 072,90

                           Støttebeløb (EUR)

                           222 261,52

                           288 240,39

                           423 429,64

                           564 887,80

                           391 124,32

                           Støtteintensitet (%)

                           66,84

                           69,13

                           68,68

                           69,53

                           66,62

                  Tabel 3

                  Perioden 2007-2012

                           År

                           2007

                           2008

                           2009

                           2010

                           2011

                           2012

                           Projektbudget (EUR)

                           378 169,60

                           324 134,53

                           376 916,07

                           369 009,52

                           409 803,32

                           343 753,57

                           Støttebeløb (EUR)

                           273 898,60

                           240 292,53

                           274 014,01

                           268 866,52

                           301 076,32

                           257 259,72

                           Støtteintensitet (%)

                           72,43

                           74,13

                           72,70

                           72,86

                           73,47

                           74,84

               (23)

               Støttemodtageren var Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben e. V. — en mellemstor virksomhed (5) (herefter »SMV«). Resultaterne fra forskningsprojektet blev fremlagt ved forskellige nationale og internationale arrangementer og i flere nationale og internationale videnskabelige tidsskrifter (6).

      BY 12 — Entwicklung einer anti-listeriellen, frühen Oberflächenreifungskultur für geschmierte Käse (udvikling af et listeriabekæmpende modningsstof til ost):

               (24)

               Ved brev af 20. september 2013 forklarede Tyskland, at landets myndigheder oprindelig havde fremlagt en forkert beskrivelse af projektet, som blev behandlet med henblik på åbningsafgørelsen. Denne fejl førte til forveksling med et andet projekt med en lignende titel, som udelukkende blev finansieret privat. Tyskland fremlagde følgende nye oplysninger om det projekt, der blev finansieret med midler fra mælkeafgiften:

               (25)

               Målet med projektet var at finde indbyrdes forbindelser mellem Listeria monocytogenes og ostekit. Projektet skulle understøtte grundlæggende mikrobiel forskning. Således blev der påvist et særlig stort inhibitorisk potentiale i visse stammer af Pichia norvegensis i forhold til Listeria monocytogenes — et resultat, som ikke tidligere var blevet beskrevet videnskabeligt. Resultatet kunne ikke umiddelbart bruges til fremstilling af ost, da det bagvedliggende inhibitoriske princips molekylære art først skulle afklares.

               (26)

               Projektet blev gennemført fra 2006 til 2008. Projektets budget var på 30 000 EUR. Det blev udelukkende finansieret ved hjælp af mælkeafgiften.

               (27)

               Støttemodtageren var Technische Universität München, som er en offentlig almennyttig videregående uddannelsesinstitution.

      BY 13 — »Überwachung von antimikrobiellen Rückständen der Milch — Etablierung des neuen Biosensor-Systems MCR3 für Routineuntersuchungen in der Praxis« (overvågning af antimikrobielle reststoffer i mælk — etablering af det nye biosensorsystem MCR3 til rutineundersøgelser i praksis):

               (28)

               Projektet blev gennemført fra 2010 til 2011. De støtteberettigede omkostninger udgjorde 73 234,58 EUR. Støtten blev ydet i 2010 og stammede fra to kilder, nemlig mælkeafgiften og delstaten Bayerns budget (ernæringsområdet). Mælkeafgiftens andel var på 26 500 EUR, mens støttebeløbet fra ernæringsområdet også udgjorde 26 500 EUR. Støtteintensiteten var således på 72,4 %.

               (29)

               Støttemodtageren var Milchprüfring Bayern e. V., som er en SMV (7). Resultaterne fra forskningsprojektet blev fremlagt ved forskellige nationale og internationale arrangementer og i flere nationale og internationale videnskabelige tidsskrifter (8).

         4.   VURDERING AF, OM DER ER TALE OM STATSSTØTTE

               (30)

               I åbningsafgørelsen mente Kommissionen, at delforanstaltningerne syntes at have alle de karakteristika, der kendetegner statsstøtte.

               (31)

               I artikel 107, stk. 1, i TEUF er det fastsat, at statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med det indre marked.

         4.1.   Statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler

               (32)

               Støtten blev hovedsagelig ydet i kraft af mælkeafgiften. For så vidt angår delforanstaltning BY 13 blev der også ydet støtte fra delstaten Bayern.

               (33)

               De økonomiske ressourcer, der stammer fra delstaten Bayern, udgør statsmidler. Ressourcerne fra mælkeafgiften betragtes også som statsmidler som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF af følgende årsager:

               (34)

               I henhold til fast retspraksis er det ikke hensigtsmæssigt at skelne mellem de tilfælde, hvor støtten ydes direkte af staten, og de tilfælde, hvor den ydes af et offentligt eller privat organ, som den pågældende stat har udpeget eller nedsat. Hvis en fordel skal kunne kategoriseres som statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF, skal den dog for det første ydes direkte eller indirekte ved brug af statsmidler og for det andet kunne tilregnes staten.

               (35)

               Med hensyn til de foranstaltninger, der beskrives ovenfor, står det klart, at afgiften opkræves på baggrund af en forbundslov (loven om mælk og fedtstoffer) sammen med bestemmelser om en mælkeafgift i Bayern.

               (36)

               Mere specifikt fremgår det af § 22, stk. 1, første punktum, i lov om mælk og fedtstoffer, at delstatsregeringerne i samråd med delstatsmejeriforeningerne eller brancheorganisationerne kan opkræve fælles afgifter fra mejerier, mælketerminaler og flødestationer med det mål at fremme mejerisektoren.

               (37)

               I henhold til § 22, stk. 1, andet punktum, i samme lov kan delstatsregeringerne, hvis delstatsmejeriforeningerne eller brancheorganisationerne anmoder dem om det, opkræve fælles afgifter på op til 0,2 cent pr. kg leveret mælk. Det er således helt klart delstatsregeringerne, der har beføjelserne med hensyn til at opkræve afgifter.

               (38)

               Retsgrundlaget for opkrævning af en mælkeafgift i Bayern findes i særlig lokal lovgivning på området, som danner grundlag for nærmere bestemmelser, herunder afgiftens størrelse. Således reguleres opkrævningen af mælkeafgiften af den bayerske delstatsregering, hvilket vil sige af staten. Dette gælder, uanset at den pågældende lokale lovgivning fastlægges i samråd med den pågældende delstatsmejeriforening, der repræsenterer mejerisektoren.

               (39)

               I den foreliggende sag opkræves en afgift hos private virksomheder i form af mejerier. Indtægten fra denne afgift tilflyder delstaten Bayern, hvor den bruges til finansiering af forskningsrelaterede delforanstaltninger. Den anses derfor for at være under offentlig kontrol.

               (40)

               Kommissionen konkluderer, at de foranstaltninger, der finansieres af midler fra mælkeafgiften, bygger på statsmidler og kan tilregnes staten.

         4.2.   Virksomheder/selektiv fordel

               (41)

               Der var tale om følgende støttemodtagere: Technische Universität München (delforanstaltning BY 2 og BY 12), Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben e. V. (delforanstaltning BY 11) og Milchprüfring Bayern e. V. (delforanstaltning BY 13).

               (42)

               Technische Universität München er en offentlig forskningsorganisation. For så vidt angår delforanstaltning BY 2 skal organisationen betragtes som en virksomhed, da den har udført en økonomisk aktivitet, nemlig kontraktforskning inden for landbruget, med det formål at frembringe praktiske resultater, som mælkeproducenter og mejerier kan bruge i mælkeproduktionen. Aktivitetens økonomiske art understreges af, at private virksomheder (Theo Müller-koncernen, se betragtning 18) også medvirkede ved finansieringen af forskningsprojektet. Det kan konkluderes, at forskningsorganisationen foretog kontraktforskning og leverede forskningsresultater til erhvervsvirksomheder.

               (43)

               Hvad angår delforanstaltning BY 12, kan Technische Universität München ikke betragtes som en virksomhed, da universitetet udførte en ikke-økonomisk aktivitet, nemlig uafhængig forskning i mere grundlæggende viden på det mikrobielle område. Som anført i betragtning 24 fremlagde Tyskland nye oplysninger om denne delforanstaltning, som ikke blev evalueret i åbningsafgørelsen. Ifølge de nye oplysninger vedrører forskningsprojektet under delforanstaltning BY 12 uafhængig forskning i form af grundlæggende mikrobiel forskning uden direkte praktisk gennemførelse.

               (44)

               Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben e. V. (delforanstaltning BY 11) og Milchprüfring Bayern e. V. (delforanstaltning BY 13) er privatretlige sammenslutninger af repræsentanter for mælkeproducenterne og mælkeindustrien i Bayern, som udfører forskellige økonomiske aktiviteter og tjenester, der har interesse for de bayerske aktører, som producerer og forarbejder mælk, og andre kommercielle operatører i mejerisektoren. I forbindelse med delforanstaltning BY 11 og BY 13 har de arbejdet med kontraktforskning inden for landbruget med det formål at frembringe praktiske resultater, som mælkeproducenter og mejerier kan bruge i mælkeproduktionen. I Tyskland har de status som SMV'er.

               (45)

               De tre udvalgte støttemodtagere fik i deres egenskab af virksomheder en selektiv fordel, idet visse projektomkostninger, der udgør en del af deres økonomiske aktivitet, og som normalt skulle dækkes af deres eget budget, blev dækket af midler fra delstatens budget og mælkeafgiften.

         4.3.   Fordrejning af konkurrencen og indvirkning på samhandelen

               (46)

               Domstolen har konsekvent fastholdt, at en styrkelse af en virksomheds konkurrenceevne i kraft af tildeling af statsstøtte generelt fordrejer konkurrencen med andre, konkurrerende virksomheder, som ikke nyder godt af denne støtte (9). Støtte til en virksomhed, som opererer på et marked, der er åbent for samhandel inden for EU, vil sandsynligvis påvirke samhandlen mellem medlemsstaterne (10). I perioden 2001-2012 var der betydelig samhandel med landbrugsprodukter inden for EU. For eksempel havde importen og eksporten af produkter i kategori 0401 i den kombinerede nomenklatur (mælk og fløde, ikke koncentreret eller tilsat sukker eller andre sødemidler) (11) en værdi af henholdsvis 1,2 mia. EUR og 957 mio. EUR i 2011 (12).

               (47)

               De delforanstaltninger, der vurderes i denne afgørelse, sigter mod at understøtte industriel kontraktforskning i landbrugssektoren, navnlig mejerisektoren. I betragtning af den omfattende samhandel med mejeriprodukter kan det derfor antages, at de pågældende delforanstaltninger fordrejer konkurrencen og påvirker samhandlen mellem medlemsstaterne eller truer med at gøre det.

         4.4.   Konklusion vedrørende forekomsten af statsstøtte

               (48)

               Det kan således konkluderes, at delforanstaltning BY 2, BY 11 og BY 13 udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF, mens delforanstaltning BY 12 ikke udgør statsstøtte, da støttemodtageren ikke har udført nogen økonomisk aktivitet.

         5.   VURDERING AF STØTTENS LOVLIGHED

               (49)

               I henhold til artikel 108, stk. 3, i TEUF skal medlemsstaterne underrette Kommissionen om enhver påtænkt indførelse af støtteforanstaltninger, og de må ikke gennemføre disse foranstaltninger, før Kommissionen har bekræftet, at de er forenelige med bestemmelserne (stilstandsforpligtelse). Tyskland har ikke underrettet Kommissionen om delforanstaltning BY 2, BY 11 og BY 13 forud for gennemførelsen af dem.

               (50)

               Delforanstaltning BY 2, BY 11 og BY 13 udgør ny støtte, jf. artikel 1, litra c), i forordning (EU) 2015/1589. Ingen af kriterierne for eksisterende støtte er opfyldt. Navnlig er støtten ikke »eksisterende« som omhandlet i artikel 1, litra b), nr. i), i forordning (EU) 2015/1589, da den blev ydet efter, at TEUF var trådt i kraft (delforanstaltning BY 2 blev iværksat i 2008, mens delforanstaltning BY 11 blev iværksat i 2002, og delforanstaltning BY 13 blev iværksat i 2010), og forældelsesfristen på 10 år ikke er udløbet (perioden blev afbrudt den 28. november 2011, se betragtning 152 i åbningsafgørelsen).

               (51)

               Da Kommissionen ikke blev underrettet om disse nye støtteforanstaltninger, før de blev gennemført, er de således ulovlige.

         6.   VURDERING AF DELFORANSTALTNINGERNES FORENELIGHED

               (52)

               I henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner betragtes som forenelige med det indre marked, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

               (53)

               I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte (13) skal enhver ulovlig støtte, dvs. støtte ydet i modstrid med artikel 108, stk. 3, i TEUF, vurderes i overensstemmelse med de bestemmelser, der gjaldt på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet.

               (54)

               Der er vedtaget særlige retningslinjer for støtte til forskning. Støtte ydet i perioden fra den 28. november 2001 til den 31. december 2006 skal vurderes i lyset af Fællesskabets rammer for statsstøtte til forskning og udvikling (14) (herefter »Fællesskabets rammer fra 1996«). Støtte ydet efter den 1. januar 2007 skal vurderes i lyset af Fællesskabets rammer for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation (15) (herefter »Fællesskabets rammer for 2007-2013«).

               (55)

               Delforanstaltningerne BY 2, BY 11 og BY 13 vedrører industriel forskning som defineret i andet led i bilag I til Fællesskabets rammer fra 1996 og i punkt 2.2.(f) i Fællesskabets rammer for 2007-2013, da målet med disse delforanstaltninger var at opnå væsentlige forbedringer og viden om mejeriprodukter og produktionsprocesser, og da foranstaltningerne havde stor praktisk betydning for mejerisektoren. Resultaterne af disse forskningsprojekter kunne umiddelbart bruges i produktionen hos virksomhederne i mejerisektoren, idet målet med projekterne var at fremstille mælkeprodukter af bedre kvalitet. For eksempel handlede forskningsprojektet under delforanstaltning BY 2 om at øge i mælkeproteinindholdet, og her var private virksomheder direkte involveret. Forskningsprojektet under delforanstaltning BY 11 vedrørte moderne metoder til analyse af mælkens kvalitet, mens projektet under delforanstaltning BY 13 drejede sig om etablering af et nyt biosensorsystem til rutinemæssig test i praksis.

               (56)

               De støtteberettigede omkostningers forenelighed er allerede blevet bekræftet i åbningsafgørelsen (se betragtning 203 og 209 i afgørelsen). Der skal stadig foretages en vurdering af støtteintensiteten (se betragtning 204, 205, 210 og 211 i åbningsafgørelsen) (se betragtning 5 i nærværende afgørelse).

      Delforanstaltning BY 2

               (57)

               Delforanstaltning BY 2 skal vurderes i lyset af Fællesskabets rammer for 2007-2013, da støtten blev ydet i perioden 2008-2012.

               (58)

               I henhold til punkt 5.1.2.(b) i Fællesskabets rammer for 2007-2013 er en støtteintensitet på op til 50 % tilladt for industriel forskning. Støtteintensiteten for delforanstaltning BY 2 var på 25 % (se betragtning 19 i denne afgørelse), og derved lå den inden for den tilladte retlige grænse.

               (59)

               Det kan således konkluderes, at delforanstaltning BY 2 er forenelig med det indre marked, idet den grænse for støtteintensiteten, der er fastsat i punkt 5.1.2(b) i Fællesskabets rammer for 2007-2013, er overholdt.

      Delforanstaltning BY 11

               (60)

               Da støtten under delforanstaltning BY 11 blev ydet mellem 2002 og 2011, skal den vurderes i lyset af begge rammebestemmelser for støtte til forskning, nemlig Fællesskabets rammer fra 1996 for den del af gennemførelsen, der strækker sig fra den 28. november 2001 til den 31. december 2006, og Fællesskabets rammer for 2007-2013 for resten af gennemførelsen fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2011.

               (61)

               I gennemførelsesperioden fra den 28. november 2001 til den 31. december 2006 lå den tilladte støtteintensitet for industriel forskning på 50 % (punkt 5.3 i Fællesskabets rammer fra 1996). Yderligere 10 procentpoint var tilladt, hvis støtten blev ydet til en SMV (punkt 5.10.1 i Fællesskabets rammer fra 1996). En yderligere stigning på 10 procentpoint var tilladt, hvis projektets resultater blev formidlet og offentliggjort bredt (punkt 5.10.4.(c) i Fællesskabets rammer fra 1996). Den støtte, der er ydet under delforanstaltning BY 11, overholder disse regler om støtteintensitet, da resultaterne er blevet fremlagt ved forskellige videnskabelige arrangementer og i diverse videnskabelige publikationer på internationalt og nationalt plan, og da støtten gik til SMV'er og udgjorde mindre end 70 % af de støtteberettigede omkostninger (se betragtning 22 og tabel 2 i denne afgørelse).

               (62)

               I gennemførelsesperioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2011 lå den tilladte støtteintensitet for industriel forskning på 50 % (punkt 5.1.2.(b) i Fællesskabets rammer for 2007-2013). Yderligere 10 procentpoint var tilladt, hvis støtten blev ydet til en SMV (punkt 5.1.3(a) i Fællesskabets rammer for 2007-2013). En yderligere stigning på 15 procentpoint op til en maksimal støtteintensitet på 80 % var tilladt, hvis projektets resultater blev formidlet og offentliggjort bredt (punkt 5.1.3.(c) i Fællesskabets rammer for 2007-2013). Den støtte, der er ydet under delforanstaltning BY 11, overholder disse regler om støtteintensitet, da resultaterne er blevet fremlagt ved forskellige videnskabelige arrangementer og i diverse videnskabelige publikationer på internationalt og nationalt plan, og da støtten gik til SMV'er og udgjorde mindre end 75 % af de støtteberettigede omkostninger (se betragtning 21 og tabel 3 i denne afgørelse).

               (63)

               Støttemodtageren (Milchwirtschaftlicher Verein Allgäu-Schwaben e. V) indgår i kategorien SMV, da antallet af medarbejdere og den årlige omsætning ligger under de tærskler, der er fastsat i Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (16) (se betragtning 23). Listen over de forskellige internationale og nationale videnskabelige arrangementer og publikationer, der henvises til i samme betragtning, omfatter ca. 38 offentlige forelæsninger og 29 publikationer.

      Delforanstaltning BY 13

               (64)

               Delforanstaltning BY 13 skal vurderes i lyset af Fællesskabets rammer for 2007-2013, da støtten blev ydet i 2010.

               (65)

               Den tilladte støtteintensitet for industriel forskning lå på 50 % (punkt 5.1.2.(b) i Fællesskabets rammer for 2007-2013). Yderligere 10 procentpoint var tilladt, hvis støtten blev ydet til en SMV (punkt 5.1.3(a) i Fællesskabets rammer for 2007-2013). En yderligere stigning på 15 procentpoint op til en maksimal støtteintensitet på 80 % var tilladt, hvis projektets resultater blev formidlet og offentliggjort bredt (punkt 5.1.3.(c) i Fællesskabets rammer for 2007-2013). Den støtte, der er ydet under delforanstaltning BY 13, overholder disse regler om støtteintensitet, da resultaterne er blevet fremlagt ved forskellige videnskabelige arrangementer og i diverse videnskabelige publikationer på internationalt og nationalt plan, og da støtten gik til SMV'er og udgjorde mindre end 75 % af de støtteberettigede omkostninger (se betragtning 26 og 27 i denne afgørelse).

               (66)

               Støttemodtageren (Milchprüfring Bayern e. V) indgår i kategorien SMV, da antallet af medarbejdere og den årlige omsætning ligger under de tærskler, der er fastsat i Kommissionens henstilling af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (17) (se betragtning 29). Listen over de forskellige internationale og nationale videnskabelige arrangementer og publikationer, der henvises til i samme betragtning, omfatter ca. 12 offentlige forelæsninger og 12 publikationer.

      Konklusion om, hvorvidt delforanstaltningerne til støtte er forenelige

               (67)

               Det kan konkluderes, at delforanstaltningerne BY 2, BY 11 og BY 13 er forenelige med det indre marked —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Delforanstaltning BY 12 udgør ikke statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF.
   Artikel 2
   Statsstøtte, som Tyskland har ydet ulovligt i perioden mellem den 28. november 2001 og den 31. december 2012 for delforanstaltningerne BY 2, BY 11, og BY 13 i strid med artikel 108, stk. 3, i TEUF, er forenelig med det indre marked i medfør af artikel 107, stk. 3, litra c), i TEUF.
   Artikel 3
   Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2017.

            På Kommissionens vegne

         Phil HOGAN

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT C 7 af 10.1.2014, s. 8.

      (2)  Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 9).

      (3)  C(2013) 4457 final, korrigeret ved skrivelse af 16.12.2013 (C(2013) 9021 final).

      (4)  Se henvisning i fodnote 1.

      (5)  I 2011 havde modtageren ifølge de oplysninger, som Tyskland har fremlagt, 154 medarbejdere og en årlig omsætning på 9,05 mio. EUR.

      (6)  Listen med publikationer, som det bayerske ministerium for ernæring, landbrug og skovbrug har fremlagt, er hos Kommissionen registreret under ref. Ares(2016)5503557 — 22.9.2016.

      (7)  I 2011 havde modtageren ifølge de oplysninger, som Tyskland har fremlagt, 158 medarbejdere og en omsætning på 14,6 mio. EUR.

      (8)  Listen med publikationer, som det bayerske ministerium for ernæring, landbrug og skovbrug har fremlagt, er hos Kommissionen registreret under ref. Ares(2016)5503557 — 22.9.2016.

      (9)  Dom af 17. september 1980, Philip Morris Holland BV mod Kommissionen, 730/79, ECLI:EU:C:1980:209, præmis 11 og 12.

      (10)  Se navnlig dom af 13. juli 1988, Den Franske Republik mod Kommissionen, 102/87, ECLI:EU:C:1988:391.

      (11)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 927/2012 af 9. oktober 2012 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 304 af 31.10.2012, s. 1).

      (12)  Kilde: Eurostat.

      (13)  Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte (EFT C 119 af 22.5.2002, s. 22).

      (14)  Meddelelse fra Kommissionen — EF-rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling (EFT C 45 af 17.2.1996, s. 5).

      (15)  Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling og innovation (EUT C 323 af 30.12.2006, s. 1).

      (16)  EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36.

      (17)  EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36.


title: 2010/491/EF: Rådets afgørelse af 27. juli 2009 om undertegnelse på Fællesskabets vegne af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein på den anden side om vilkårene for disse staters deltagelse i Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser

text:
               16.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 243/66

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 27. juli 2009
   om undertegnelse på Fællesskabets vegne af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein på den anden side om vilkårene for disse staters deltagelse i Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser
   (2010/491/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 62, stk. 2, litra a), og artikel 66, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 21, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (1) skal de lande, der er associeret i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, deltage i agenturet. Vilkårene for deres deltagelse skal fastlægges i efterfølgende aftaler, der skal indgås mellem Fællesskabet og disse lande.

               (2)

               Efter at have fået bemyndigelse hertil den 11. marts 2008 har Kommissionen afsluttet forhandlingerne med Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om en aftale om vilkårene for disse staters deltagelse i Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser.

               (3)

               Med forbehold af dens senere indgåelse bør den aftale, der blev paraferet den 19. januar 2009, undertegnes og den fælles erklæring i bilaget godkendes.

               (4)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. Da denne afgørelse udbygger Schengenreglerne efter bestemmelserne i tredje del, afsnit IV, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, skal Danmark i henhold til protokollens artikel 5 inden seks måneder efter afgørelsens vedtagelse træffe afgørelse om, hvorvidt det vil gennemføre afgørelsen i sin nationale lovgivning.

               (5)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (2). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af afgørelsen, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (6)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (3). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein på den anden side om vilkårene for disse staters deltagelse i Det Europæiske Agentur for Forvaltning af det Operative Samarbejde ved EU-medlemsstaternes Ydre Grænser og de dertil knyttede fælles erklæringer godkendes herved på Fællesskabets vegne, med forbehold af aftalens indgåelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Fællesskabets vegne med forbehold af dens indgåelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juli 2009.

            På Rådets vegne

         C. BILDT

            Formand

      (1)  EUT L 349 af 25.11.2004, s. 1.

      (2)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

      (3)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.


title: Europols styrelsesråds afgørelse af 20. marts 2007 om fastsættelse af bestemmelser for aftaler om deltagelse af tredjeparters eksperter i analysegruppernes aktiviteter

text:
               29.3.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 72/32

      EUROPOLS STYRELSESRÅDS AFGØRELSE

   af 20. marts 2007
   om fastsættelse af bestemmelser for aftaler om deltagelse af tredjeparters eksperter i analysegruppernes aktiviteter
   (2007/C 72/15)
   EUROPOLS STYRELSESRÅD HAR —
   under henvisning til konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen), som ændret ved Rådets retsakt af 27. november 2003 om udarbejdelse, på grundlag af artikel 43, stk. 1, i konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed, af en protokol om ændring af denne konvention (1), særlig artikel 10, stk. 9,
   under henvisning til udtalelsen fra den fælles kontrolinstans og
   ud fra følgende betragtninger:
   Styrelsesrådet fastsætter med to tredjedeles flertal bestemmelserne for de aftaler, som regulerer deltagelsen af tredjeparters eksperter i analysegruppernes aktiviteter —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:

               (a)

               »analysegruppe«: den gruppe, i hvilken deltagerne arbejder sammen om et analyseprojekt som omhandlet i Europol-konventionens artikel 10, stk. 2,

               (b)

               »aftale«: en aftale indgået mellem Europol og en tredjepart, som regulerer sidstnævntes deltagelse i en analysegruppes aktiviteter,

               (c)

               »deltagelse «af en tredjeparts eksperter i en analysegruppes aktiviteter: disse eksperter har ret til at deltage i analysegruppens møder, til efter anmodning at blive underrettet af Europol om udviklingen af den pågældende analysedatabase og til i overensstemmelse med de gældende retskrav at modtage og videregive de analyseresultater, som vedrører den tredjepart, de repræsenterer,

               (d)

               »tredjepart«: et tredjeland eller en ekstern organisation som omhandlet i Europol-konventionens artikel 10, stk. 4.

         Artikel 2
   Opfordring til at deltage i en analysegruppes aktiviteter
   Europol kan opfordre eksperter fra en tredjepart, med hvilken der er indgået en aftale, som indeholder de relevante bestemmelser om udveksling af oplysninger, herunder videregivelse af personoplysninger, og om sikkerhedsbeskyttelse af oplysninger, som udveksles med Europol, til at deltage i en analysegruppes aktiviteter. Denne opfordring må kun fremsættes med analysegruppedeltagernes enstemmige godkendelse.
   Artikel 3
   Aftaler
   1.   Deltagelsen af tredjeparters eksperter reguleres ved aftaler, som er indgået mellem Europol og den pågældende tredjepart. Den fælles kontrolinstans skal underrettes om disse aftaler, som skal bygge på den model, der er vedlagt denne afgørelse. Europol skal høre deltagerne i analysegruppen, hvis Europol agter at afvige fra standardaftalen.
   2.   Det skal af aftalerne fremgå, at deltagende eksperter fra tredjeparter har ret til at:

               a.

               deltage i analysegruppemøder og

               b.

               efter anmodning blive underrettet af Europol om udviklingen af den pågældende analysedatabase og

               c.

               modtage analyseresultater, som vedrører den tredjepart, de repræsenterer. Denne videregivelse skal ske i overensstemmelse med Europol-konventionens artikel 17, stk. 2, og artikel 18, stk. 4, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser om samarbejdsaftaler og aftaler om sikkerhedsbeskyttelse af oplysninger og i overensstemmelse med artikel 5, stk. 5, i Rådets retsakt af 12. marts 1999 om fastsættelse af regler for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer (2) og med forhåndsgodkendelse af den medlemsstat, som videregav de pågældende oplysninger, og

               d.

               videregive analyseresultater, men dog kun mod forhåndsgodkendelse af de berørte deltagere og i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i samarbejds- og fortrolighedsaftalerne.

         3.   Det skal af aftalerne fremgå, at de kan ophæves, hvis der gives meddelelse herom enten af den deltagende tredjepart eller af Europol, og de må begge kun handle efter aftale med analysegruppens deltagere. Hvis der ikke kan opnås enighed blandt deltagerne, skal Europol meddele, at aftalen ophører efter anmodning fra en af deltagerne og underrette Styrelsesrådet herom.
   Artikel 4
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft den 19. april 2007.

      Udfærdiget i Haag, den 20. marts 2007

         Hans-Jürgen FÖRSTER

            Formand for Styrelsesrådet

      (1)  EUT C 2 af 6.1.2004, s. 1.

      (2)  EFT C 88 af 30. marts 1999, s. 1. Retsakt, som ændret ved Rådets retsakt af 28. februar 2002 (EFT C 76 af 27. marts 2002, s. 1).

      BILAG
      STANDARDAFTALE OM DELTAGELSE AF TREDJEPARTERS EKSPERTER I ANALYSEGRUPPERNES AKTIVITETER
      EUROPOL OG (tredjepartens navn) (i det følgende benævnt »parterne«) HAR —
      under henvisning til Europol-konventionen, særlig artikel 10, stk. 9,
      under henvisning til samarbejdsaftalen mellem Europol og (tredjepartens navn), særlig bestemmelserne om sikkerhedsbeskyttelse af oplysninger,
      ELLER:
      under henvisning til samarbejdsaftalen og aftalen om sikkerhedsbeskyttelse af oplysninger mellem Europol og (tredjepartens navn),
      under henvisning til Rådets retsakt af 3. november 1998 om vedtagelse af bestemmelser for Europol-analysedatabaser (1),
      under henvisning til Styrelsesrådets beslutning af (dato) om fastsættelse af bestemmelser for aftaler om deltagelse af tredjeparters eksperter i analysegruppernes aktiviteter, særlig artikel 3, stk. 1,
      under henvisning til oprettelsesbestemmelserne for analysedatabasen YYY, og
      ud fra følgende betragtninger:
      Det er i medlemsstatens interesse at lade eksperter fra (tredjepartens navn) deltage i aktiviteterne i analysegruppe YYY.
      (Tredjepartens navn) er direkte berørt af det analysearbejde, der udføres af analysegruppe YYY —
      GODKENDT FØLGENDE AFTALE:
      Artikel 1
      Definitioner
      I denne afgørelse forstås ved:

                  (a)

                  »deltagelse «af en tredjeparts eksperter i en analysegruppes aktiviteter: disse eksperter har ret til at deltage i analysegruppens møder, til efter anmodning at blive underrettet af Europol om udviklingen af den pågældende analysedatabase og til i overensstemmelse med de gældende retskrav at modtage og videregive de analyseresultater, som vedrører den tredjepart, de repræsenterer

                  (b)

                  »samarbejdsaftale«: den aftale, der er indgået og undertegnet den (dato) mellem Europol og (tredjepartens navn)

                  (c)

                  »aftale om sikkerhedsbeskyttelse af oplysninger«: den aftale, der er omhandlet i Europol-konventionens artikel 18, stk. 6.

            Artikel 2
      Anvendelsesområde
      1.   XXX (2) fra (navn på den udsendende myndighed) skal deltage i aktiviteterne i analysegruppe YYY.
      2.   XXX skal følgelig have bemyndigelse til at:

                  a.

                  deltage i analysegruppemøder og

                  b.

                  efter anmodning blive underrettet af Europol om udviklingen af den pågældende analysedatabase YYY og

                  c.

                  modtage analyseresultater, som vedrører (tredjepartens navn). Denne videregivelse skal ske i overensstemmelse med Europol-konventionens artikel 17, stk. 2, og artikel 18, stk. 4, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser om samarbejdsaftaler og aftaler om sikkerhedsbeskyttelse af oplysninger og i overensstemmelse med artikel 5, stk. 5, i Rådets retsakt af 12. marts 1999 om fastsættelse af regler for Europols videregivelse af personoplysninger til tredjelande og eksterne organisationer og med forhåndsgodkendelse af den medlemsstat, som videregav de pågældende oplysninger.

                  d.

                  videregive analyseresultater, men dog kun mod forhåndsgodkendelse af de berørte deltagere og i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i samarbejds- og fortrolighedsaftalerne.

            Artikel 3
      Ikrafttræden
      Denne aftale træder i kraft på (dato).
      Artikel 4
      Ophævelse
      1.   Denne aftale ophører automatisk, når analysedatabase YYY nedlægges.
      2.   Denne aftale kan på ethvert tidspunkt ophæves, hvis en af parterne giver meddelelse herom.

         (1)  EFT C 26 af 30. januar 1999, s. 1, som ændret ved (tilføj referencen, når den nye retsakt vedtages).

         (2)  Navn på eksperten(-erne).


title: 2013/421/EU: Rådets afgørelse af 27. juni 2013 om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i administrationsudvalget for TIR-konventionen, til forslaget om at ændre toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR-konvention af 1975)

text:
               3.8.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 209/17

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 27. juni 2013
   om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i administrationsudvalget for TIR-konventionen, til forslaget om at ændre toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR-konvention af 1975)
   (2013/421/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Toldkonventionen om international godstransport på grundlag af TIR-carneter (TIR-konvention) af 14. november 1975 blev godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2112/78 (1) og trådte i kraft i Fællesskabet den 20. juni 1983 (2).

               (2)

               En konsolideret udgave af TIR-konventionen blev offentliggjort som bilag til Rådets afgørelse 2009/477/EF (3), ifølge hvilken Kommissionen skal offentliggøre fremtidige ændringer til TIR-konventionen i Den Europæiske Unions Tidende med angivelse af datoen for deres ikrafttræden.

               (3)

               Efter omfattende drøftelser besluttede De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas (UNECE's) arbejdsgruppe for toldspørgsmål vedrørende transport i oktober 2011, at det er nødvendigt at ændre TIR-konventionen på en række punkter. Disse ændringer vedrører artikel 6 og tilføjelsen af en ny tredje del i bilag 9 til TIR-konventionen, hvori der fastlægges de betingelser og krav, som skal opfyldes af en international organisation, når den er bemyndiget til at påtage sig ansvaret for en effektiv udformning og drift af et internationalt garantisystem og at trykke og udstede TIR-carneter.

               (4)

               De foreslåede ændringer til TIR-konventionen indfører en definition af den internationale organisation og fastlægger klart proceduren for autorisation af denne organisation. Indførelsen af en ny tredje del i bilag 9 vil komplementere bilagets formål ved klart at beskrive rolle- og ansvarsfordelingen mellem aktørerne i TIR-systemet og øge gennemsigtigheden i dets forvaltning. Indførelsen af disse betingelser og krav i TIR-konventionen vil også forenkle teksten i den skriftlige aftale mellem UNECE og den internationale organisation i overensstemmelse med forklarende bemærkning 0.6.2a-2 til artikel 6, stk. 2, i TIR-konventionen.

               (5)

               Alle medlemsstaternes delegerede har udtalt sig positivt om ændringsforslaget i Toldlovgivningsudvalget (koordinering Genève).

               (6)

               På sit 53. møde i februar 2012 vedtog administrationsudvalget for TIR-konventionen de foreslåede ændringer til TIR-konventionen, forudsat at Unionens interne procedurer gennemføres.

               (7)

               Den 5. juli 2012 sendte administrationsudvalget i overensstemmelse med TIR-konventionens artikel 59, stk. 1 og 2, generalsekretæren forslag til ændringer af artikel 6, stk. 2a, og bilag 9 til TIR-konventionen, som var blevet godkendt ved udvalgets 53. møde i Genève den 9. februar 2012. Den 10. juli 2012 offentliggjorde generalsekretæren depositarnotifikationen C.N.358.2012.TREATIES, hvori det meddeles, at hvis ingen af de kontraherende parter gør indsigelse mod ændringsforslagene, vil de træde i kraft den 10. oktober 2013.

               (8)

               Den holdning, som Unionen skal indtage til de foreslåede ændringer, bør derfor fastlægges —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som på den Europæiske Unions vegne skal indtages i administrationsudvalget for TIR-konventionen, baseres på administrationsudvalgets udkast til bilag, som er knyttet som bilag til denne afgørelse.
   Fremtidige ændringer til konventionen offentliggøres af Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende med angivelse af datoen for deres ikrafttræden.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. juni 2013.

            På Rådets vegne

         E. GILMORE

            Formand

      (1)  EFT L 252 af 14.9.1978, s. 1.

      (2)  EFT L 31 af 2.2.1983, s. 13.

      (3)  EUT L 165 af 26.6.2009, s. 1.

      BILAG
      I artikel 6 indsættes følgende nye stykke:

         Artikel 6, stk. 2a

      Stk. 2 affattes således:
      2a   En international organisation bemyndiges af administrationsudvalget til at påtage sig ansvaret for en effektiv udformning og drift af et internationalt garantisystem. Autorisationen opretholdes, så længe organisationen overholder de betingelser og krav, der er fastlagt i bilag 9, tredje del. Administrationsudvalget kan tilbagekalde autorisationen, hvis betingelserne og kravene ikke længere overholdes.
      I artikel 9 indsættes følgende nye tredje del:

         Bilag 9, ny tredje del

      Tredje del affattes således:
      Autorisationen af en international organisation, jf. artikel 6, til at påtage sig ansvaret for en effektiv udformning og drift af et internationalt garantisystem og at trykke og udstede TIR-carneter
      Betingelser og krav

                  1.

                  En international organisation skal opfylde visse betingelser og krav, for at administrationsudvalget i henhold til konventionens artikel 6, stk. 2a, kan bemyndige den til at påtage sig ansvaret for en effektiv udformning og drift af et internationalt garantisystem og at trykke og udstede TIR-carneter; følgende kræves:

                              a)

                              forsvarlig professionel kompetence og økonomisk stilling til effektivt at kunne udforme og drive et internationalt garantisystem og rådighed over logistiske midler til at indfri de forpligtelser, der påhviler organisationen i henhold til konventionen, hvilket dokumenteres ved årlig indsendelse af konsoliderede årsregnskaber, som er revideret af internationalt anerkendte uafhængige revisorer

                              b)

                              ingen alvorlige eller gentagne overtrædelser af told- og afgiftslovgivningen.

                  2.

                  I overensstemmelse med autorisationen skal den internationale organisation gøre følgende:

                              a)

                              via de nationale organisationer, der er tilknyttet den internationale organisation, fremsende bekræftede kopier af den globale garantikontrakt og et bevis på garantidækning til de kontraherende parter i TIR-konventionen

                              b)

                              oplyse de kompetente myndigheder under TIR-konventionen om de regler og procedurer, der er fastlagt for nationale organisationers udstedelse af TIR-carneter

                              c)

                              årligt oplyse de kompetente myndigheder under TIR-konvention om anmeldte, udestående og betalte fordringer og fordringer afklaret uden betaling

                              d)

                              forsyne de kompetente myndigheder under TIR-konventionen med fuldstændige oplysninger om TIR-systemets funktion, herunder, men ikke begrænset til, rettidig og velunderbygget information om tendenser i forbindelse med antallet af ikke-fuldførte TIR-forsendelser og anmeldte, udestående og betalte fordringer og fordringer afklaret uden betaling, som vil kunne give anledning til betænkeligheder angående TIR-systemets korrekte funktion eller vil kunne skabe vanskeligheder for den fortsatte drift af det internationale garantisystem

                              e)

                              stille statistiske data til rådighed for de kompetente myndigheder om antallet af TIR-carneter, som udstedes til hver kontraherende part, opstillet efter type

                              f)

                              oplyse TIR-kontrolkommissionen om prisen for alle typer TIR-carneter, som den internationale organisation udsteder

                              g)

                              træffe alle nødvendige foranstaltninger for at mindske risikoen for forfalskning af TIR-carneter

                              h)

                              træffe passende korrigerende foranstaltninger i tilfælde, hvor der er fundet fejl eller mangler ved en TIR-carnet, og rapportere disse til TIR-kontrolkommissionen

                              j)

                              medvirke fuldt ud i sager, hvor TIR-kontrolkommissionen opfordres til at bidrage til at bilægge tvister

                              k)

                              sikre sig, at TIR-kontrolkommissionen øjeblikkeligt underrettes om ethvert problem, som involverer svigagtig adfærd, og om andre vanskeligheder med hensyn til anvendelsen af TIR-konventionen

                              l)

                              drive kontrolsystemet for TIR-carneter i overensstemmelse med bilag 10 til konventionen sammen med de nationale garanterende organisationer, som er tilknyttet den internationale organisation, og toldmyndighederne og informere de kontraherende parter og de kompetente myndigheder under TIR-konventionen om de problemer, som er opstået i systemet

                              m)

                              fremsende statistikker og data til de kompetente myndigheder under TIR-konventionen om de kontraherende parters præstationer i forbindelse med kontrolsystemet, jf. bilag 10

                              n)

                              senest to måneder inden den foreløbige ikrafttrædelsesdato for eller fornyelsen af den autorisation, der er tildelt i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2a, i konventionen, på vegne af administrationsudvalget og efter dets bemyndigelse indgå en skriftlig aftale med sekretariatet for De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europa, hvori den internationale organisations accept af dennes pligter skal indgå, således som de er fastlagt ved dette stykke.

                  3.

                  Når den internationale organisation informeres om et betalingskrav af en garanterende organisation, skal den inden for en periode af tre (3) måneder informere den garanterende organisation om sin holdning vedrørende kravet.

                  4.

                  Alle oplysninger, der direkte eller indirekte er indsamlet af den internationale organisation i overensstemmelse med konventionen, som i sagens natur er fortrolige, eller som er afgivet i fortrolighed, er omfattet af tavshedspligt og må hverken bruges eller behandles med kommercielt formål for øje eller til andre formål end det oprindelige, og oplysninger må heller ikke videregives til tredjeparter uden udtrykkelig tilladelse fra den person eller myndighed, som er ophav til dem. Sådanne oplysninger kan imidlertid uden tilladelse videregives til de kontraherende parters kompetente myndigheder, når der foreligger en autorisation eller en forpligtelse dertil i national eller international lovgivning eller i forbindelse med retssager. Videregivelse eller meddelelse af oplysninger skal finde sted i fuld overensstemmelse med gældende bestemmelser om databeskyttelse.

                  5.

                  Administrationsudvalget har ret til at tilbagekalde autorisationen, der er givet i overensstemmelse med artikel 6, stk. 2a, såfremt ovenstående betingelser og krav ikke overholdes. Beslutter administrationsudvalget at tilbagekalde en autorisation, kan beslutningen tidligst træde i kraft seks (6) måneder efter datoen for tilbagekaldelse.

                  6.

                  Autorisationen af en international organisation på de ovenfor anførte betingelser berører ikke det ansvar og de forpligtelser, der påhviler organisationen i medfør af konventionen.


title: Kommissionens afgørelse (EU) 2017/1003 af 13. juni 2017 om afgiftsfritagelse ved indførsel af varer, der er bestemt til gratis uddeling til eller til gratis at blive stillet til rådighed for ofrene for jordskælvene i august og oktober 2016 i Italien (meddelt under nummer C(2017) 3865)

text:
               15.6.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 152/3

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2017/1003
   af 13. juni 2017
   om afgiftsfritagelse ved indførsel af varer, der er bestemt til gratis uddeling til eller til gratis at blive stillet til rådighed for ofrene for jordskælvene i august og oktober 2016 i Italien

         (meddelt under nummer C(2017) 3865)

   (Kun den italienske udgave er autentisk)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1186/2009 af 16. november 2009 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter (1), særlig artikel 76,
   under henvisning til ansøgningen af 14. marts 2017 fra Italiens regering om afgiftsfritagelse ved indførsel af varer, der er bestemt til gratis at blive stillet til rådighed for ofrene for jordskælvene i august og oktober 2016 i Italien, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Jordskælv af den slags, som ramte Italien den 24. august og den 26. og 30. oktober 2016, udgør en katastrofe som omhandlet i kapitel XVII, afsnit C, i forordning (EF) nr. 1186/2009; der skal derfor gives tilladelse til afgiftsfritagelse ved indførsel af varer, som opfylder betingelserne i ovennævnte forordnings artikel 74-80.

               (2)

               Italien bør underrette Kommissionen om arten og mængden af de varer, der indføres afgiftsfrit til fordel for ofrene for jordskælvene, der ramte Italien i 2016, om de organisationer, der er godkendt til gratis at uddele eller stille disse varer til rådighed, samt om de foranstaltninger, der er truffet for at forhindre, at varerne anvendes til andre formål end katastrofebistand til ofrene.

               (3)

               Der bør indrømmes toldfritagelse for de varer, der er indført siden datoen for det første jordskælv.

               (4)

               De øvrige medlemsstater er blevet konsulteret i overensstemmelse med artikel 76 i forordning (EF) nr. 1186/2009 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Varer kan indføres uden importafgifter i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1186/2009, hvis:

               a)

               varerne er bestemt til enten:

                           i)

                           gratis at blive uddelt til ofrene for jordskælvene, der ramte Italien i 2016, af de organisationer eller organer, der er nævnt i litra c), eller

                           ii)

                           gratis at blive stillet til rådighed for ofrene, idet de pågældende organisationer bevarer ejendomsretten

               b)

               varerne overholder betingelserne i artikel 75, 78 og 79 i forordning (EF) nr. 1186/2009

               c)

               varerne importeres til overgang til fri omsætning af statslige organer eller organisationer, der er godkendt af de italienske myndigheder.

         2.   Varer kan også indføres afgiftsfrit i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1186/2009, hvis de indføres til overgang til fri omsætning af hjælpeenheder til dækning af deres behov i den tid, der ydes katastrofebistand til ofrene for jordskælvene, der ramte Italien i 2016.
   Artikel 2
   Italien indgiver senest den 30. september 2017 følgende oplysninger til Kommissionen:

               a)

               en liste over godkendte organisationer, jf. artikel 1, stk. 1

               b)

               arten og mængden af de varer, der indføres afgiftsfrit, jf. artikel 1

               c)

               en beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at artikel 78, 79 og 80 i forordning (EF) nr. 1186/2009 overholdes, hvad angår de varer, der er omfattet af nærværende afgørelse.

         Artikel 3
   Artikel 1 finder anvendelse på varer, der er indført fra den 24. august 2016 til den 30. juni 2017.
   Artikel 4
   Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juni 2017.

            På Kommissionens vegne

         Pierre MOSCOVICI

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 324 af 10.12.2009, s. 23.


title: 2009/872/EF: Kommissionens afgørelse af 30. november 2009 om oprettelse af et EU-ekspertudvalg for sjældne sygdomme

text:
               2.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 315/18

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 30. november 2009
   om oprettelse af et EU-ekspertudvalg for sjældne sygdomme
   (2009/872/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152,
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I Kommissionens hvidbog »Sammen om sundhed: En strategi for EU 2008-2013« (1) vedtaget den 23. oktober 2007, blev der peget på sjældne sygdomme som et prioriteret indsatsområde som led i udviklingen af EU's sundhedsstrategi,

               (2)

               Parallelt hermed vedtog Europa-Parlamentet og Rådet afgørelse nr. 1350/2007/EF af 23. oktober 2007 om oprettelse af andet EF-handlingsprogram for Fællesskabets indsats inden for sundhed (2008-2013) (2). I henhold til artikel 7, stk 2, såvel som bilaget dertil skal tiltagene inden for udarbejdelsesgenerering og formidling af viden om sundhed gennemføres i tæt samarbejde med medlemsstaterne ved at udvikle høringsmekanismer og medbestemmelsesprocesser.

               (3)

               Den 11. november 2008 vedtog Kommissionen meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »Sjældne sygdomme: en udfordring for Europa« (3) (i det følgende benævnt »Kommissionens meddelelse«), og Rådet vedtog den 8. juni 2009 henstilling om et tiltag vedrørende sjældne sygdomme (4) (i det følgende benævnt »Rådets henstilling«).

               (4)

               Forberedelsen og gennemførelsen af Fællesskabets aktiviteter inden for sjældne sygdomme kræver tæt samarbejde med de specialiserede organer i medlemsstaterne og de berørte parter.

               (5)

               Derfor er der brug for retningslinjer for regelmæssige høringer af organerne, af lederne af de projekter, der støttes af Kommissionen, inden for forskning og indsats for folkesundhed og af andre relevante parter på området.

               (6)

               Dette behov for retningslinjer blev fremsat i meddelelse KOM(2008) 679 endelig om sjældne sygdomme. Punkt 7 i meddelelsen tilrådede, at Kommissionen blev bistået af et rådgivende EU-udvalg for sjældne sygdomme.

               (7)

               Udvalget skal ikke agere som et udvalg, der er omhandlet i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (5) —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Hermed opretter Kommissionen et ekspertudvalg for sjældne sygdomme, i det følgende benævnt »udvalget«.
   Artikel 2
   1.   Udvalget, der handler i offentlighedens interesse, bistår Kommissionen i forberedelsen og gennemførelsen af Fællesskabets tiltag vedrørende sjældne sygdomme og fremmer udveksling af relevante erfaringer, politikker og praksisser mellem medlemsstaterne og de forskellige involverede parter.
   2.   Udvalgets opgaver omfatter ikke anliggender, som omfattes af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (6), og anliggender, der varetages af Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme, som beskrevet i artikel 4 i forordningen, ej heller anliggender, der varetages af Lægemiddeludvalget, der blev nedsat ved Rådets afgørelse 75/320/EØF (7).
   3.   For at opnå de i stk. 1 nævnte mål skal udvalget:

               a)

               bistå Kommissionen i overvågningen, evalueringen og formidlingen af resultaterne af foranstaltningerne, der er taget på fællesskabsplan og nationalt plan vedrørende sjældne sygdomme

               b)

               bidrage til gennemførelsen af fællesskabsforanstaltninger på området, særligt ved hjælp af resultatanalyser, og foreslå forbedringer til de trufne foranstaltninger

               c)

               bidrage til forberedelse af Kommissionens rapporter vedrørende gennemførelsen af Kommissionens meddelelse og Rådets henstilling

               d)

               afgive udtalelser eller henstillinger eller forelægge Kommissionen rapporter enten på dennes eller på eget initiativ

               e)

               bistå Kommissionen i internationalt samarbejde inden for sjældne sygdomme

               f)

               bistå Kommissionen i udarbejdelse af vejledninger, henstillinger og ethvert andet tiltag, som beskrevet i Kommissionens meddelelse og Rådets henstilling

               g)

               forelægge Kommissionen en årlig rapport om udvalgets aktiviteter.

         4.   Udvalget vedtager sin forretningsorden efter aftale med Kommissionen.
   Artikel 3
   1.   Udvalget består af 51 medlemmer og et tilsvarende antal suppleanter, nemlig:

               a)

               en repræsentant for hver medlemsstats ministerier eller statslige organer, som er ansvarlig for sjældne sygdomme; repræsentanten udpeges af hver medlemsstats regering

               b)

               fire repræsentanter for patientforeninger

               c)

               fire repræsentanter for lægemiddelindustrien

               d)

               ni repræsentanter for igangværende og/eller tidligere fællesskabsprojekter inden for sjældne sygdomme, der er finansieret af EF-handlingsprogrammer for folkesundhed (8), herunder tre medlemmer af det europæiske netværk af referencecentre for sjældne sygdomme

               e)

               seks repræsentanter for igangværende og/eller tidligere projekter inden for sjældne sygdomme, som er finansieret af EU’s rammeprogrammer for forskning og teknologisk udvikling (9)

               f)

               en repræsentant for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC), hvis mandat i overensstemmelse med Europa- Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 851/2004 af 21. april 2004 (10) om oprettelse af et europæisk center for forebyggelse af og kontrol med sygdomme omfatter aktiviteter vedrørende sjældne, nye smitsomme sygdomme.

         Efter anmodning fra de involverede landes regeringer kan Kommissionen beslutte at udvide udvalgets sammensætning med en repræsentant for hver af de EFTA-lande, som har tiltrådt Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, en repræsentant fra det ministerium eller det statslige agentur, som er ansvarligt for sjældne sygdomme, og som er udpeget af pågældende lands regering.
   2.   Repræsentanter for Kommissionen og Det Europæiske Lægemiddelagentur såvel som formanden og næstformanden for Udvalget for Lægemidler til Sjældne Sygdomme kan deltage i udvalgets møder.
   3.   Repræsentanter for internationale og faglige organisationer og andre foreninger, der opererer inden for sjældne sygdomme, kan ved at indsende en behørigt begrundet anmodning til Kommissionen gives observatørstatus.
   4.   Til udvalget udnævner Kommissionen de medlemmer, der tilhører gruppe b)-e) i stk. 1, på grundlag af en liste over egnede kandidater, som opstilles efter offentliggørelse af indkaldelsen af interessetilkendegivelser i Den Europæiske Unions Tidende og på Kommissionens websted. I indkaldelsen af interessetilkendegivelser angives de nødvendige kvalifikationer og nærmere betingelser for at blive medlem af udvalget. Medlemmerne af udvalget forpligter sig til at handle i almenhedens interesse.
   5.   Medlemmer, der tilhører gruppe b)-e), forpligter sig til at være uafhængige. De skal være uafhængige af deres oprindelige organisation, når de arbejder i udvalgets medfør.
   Artikel 4
   Medlemmerne udnævnes for tre år, og mandatet kan fornyes. Medlemmerne beholder deres hverv, indtil de afløses.
   Et medlems mandat kan ophøre før udløbet af den treårige mandatperiode, hvis vedkommende nedlægger sit mandat, hvis vedkommendes medlemskab af den organisation, som vedkommende repræsenterer, ophører, hvis vedkommende permanent ikke er i stand til at deltage i møderne, hvis vedkommende ikke er i stand til effektivt at deltage i udvalgets drøftelser, hvis vedkommende ikke overholder betingelserne i artikel 287 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, eller hvis vedkommende efterfølgende ikke opfylder de kvalifikationskrav og betingelser, der var angivet i indkaldelsen af interessetilkendegivelser. Et medlems mandat kan også ophøre, hvis organisationen, der udnævnte medlemmet anmoder om, at vedkommende udskiftes.
   Medlemmer, hvis mandat ophører før udløbet af den treårige mandatperiode, kan blive udskiftet for den resterende del af perioden.
   Artikel 5
   1.   Udvalget vælger en formand og tre næstformænd for en etårig periode fra de forskellige grupper af repræsentanter i henhold til proceduren beskrevet i artikel 10. Næstformændene fungerer som stedfortrædere for formanden i dennes fravær.
   2.   Formanden og næstformændene udgør sammen med en repræsentant for Kommissionen udvalgets præsidium, som forbereder udvalgets arbejde.
   3.   Udvalgets sekretariat varetages af Kommissionen. Referaterne fra møderne udarbejdes af Kommissionen.
   Artikel 6
   Udvalgets præsidium kan invitere enhver, der er særligt kvalificeret inden for et bestemt emne, der hidrører udvalgets dagsorden til at deltage i udvalgets arbejde som ekstern sagkyndig.
   Eksterne sagkyndige deltager kun i den del af udvalgets arbejde, hvortil deres deltagelse er påkrævet.
   Artikel 7
   1.   Udvalget kan oprette midlertidige arbejdsgrupper. Disse grupper kan bl.a. oprettes, i tilfælde af at der er opgaver af midlertidig karakter eller ad hoc-karakter, såsom forberedelse af henstillinger om et særligt videnskabeligt emne eller forberedelse af svar på særlige spørgsmål stillet af udvalget i forbindelse med særlige videnskabelige områder.
   2.   Arbejdsgrupperne består af eksterne sagkyndige, der er valgt ud fra deres særlige ekspertise.
   3.   For hver arbejdsgruppe fastlægger udvalget et mandat og oplyser om gruppens formål, sammensætning, mødernes hyppighed og aktiviteternes løbetid.
   4.   Til forberedelse af udvalgets udtalelser kan udvalget overlade det til en referent, f.eks. et udvalgsmedlem eller en ekstern sagkyndig, at udarbejde rapporter i henhold til forretningsordenen.
   5.   Et eller flere udvalgsmedlemmer kan være udpegede af udvalget til at deltage som observatører i Kommissionens andre ekspertgruppers aktiviteter.
   Artikel 8
   Der ydes intet vederlag for et medlems udførelse af hvervet; rejse- og opholdsudgifter for udvalgsmøder og arbejdsgrupper, der er oprettede i henhold til artikel 7, vil blive godtgjort af Kommissionen i overensstemmelse med gældende administrative regler.
   Foranstaltninger i overensstemmelse med artikel 6 og 7, der har finansielle virkninger på Det Europæiske Fællesskabs budget, forelægges Kommissionen for en forhåndsgodkendelse og skal gennemføres i henhold til finansforordningen for Det Europæiske Fællesskabs almindelige budget.
   Artikel 9
   Udvalget sammenkaldes af Kommissionen og mødes i dennes bygninger. Udvalget mødes mindst tre gange årligt.
   Artikel 10
   1.   Udvalget er beslutningsdygtigt til at afgive udtalelser og udarbejde rapporter eller henstillinger, når to tredjedele af udvalgets samlede antal medlemmer er til stede.
   2.   Udvalgets videnskabelige udtalelser, rapporter eller henstillinger skal, i videst muligt omfang, vedtages i enstemmighed. Hvis en sådan enstemmighed ikke kan opnås, vedtages udtalelsen af flertallet af de tilstedeværende udvalgsmedlemmer.
   3.   Når Kommissionen anmoder udvalget om en udtalelse eller henstilling, kan Kommissionen sætte en tidsfrist, inden for hvilken udvalget skal have udarbejdet udtalelsen.
   4.   De synspunkter, der fremsættes af de forskellige grupper, der er repræsenteret i udvalget, optages i mødeprotokollen, der tilsendes Kommissionen. Når en udbedt udtalelse er blevet enstemmigt vedtaget af udvalget, sammenfatter udvalget de fælles konklusioner, som vedlægges som bilag til mødereferaterne.
   5.   Udkast til udtalelser og henstillinger kan, efter godkendelse af formanden, forelægges udvalget af sekretariatet med henblik på at blive vedtaget ved skriftlig procedure i henhold til udvalgets forretningsorden. Dog bør sådanne skriftlige procedurer så vidt muligt kun omfatte hasteforanstaltninger, der nødvendigvis må træffes imellem planlagte møder.
   Artikel 11
   Uden at traktatens artikel 287 tilsidesættes, er udvalgets medlemmer forpligtet til ikke at afgive oplysninger om forhold, som de har fået kendskab til gennem deres arbejde i udvalget, eller dets undergrupper eller arbejdsgrupper, hvis Kommissionen tilkendegiver over for dem, at den udbedte udtalelse eller det stillede spørgsmål vedrører et emne af fortrolig art.
   I disse situationer er det kun medlemmer af udvalget og repræsentanter for Kommissionen, der deltager i møderne.
   Artikel 12
   Dette udvalg afløser den nuværende EU-taskforce for sjældne sygdomme, der blev oprettet på baggrund af Kommissionens afgørelse 2004/192/EF af 25. februar 2004 om vedtagelse af arbejdsprogrammet for 2004 for iværksættelsen af programmet for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008), herunder det årlige arbejdsprogram for tilskud (11).

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2009.

            På Kommissionens vegne

         Androulla VASSILIOU

            Medlem af Kommissionen

      (1)  KOM(2007) 630 endelig af 23.10.2007.

      (2)  EUT L 301 af 20.11.2007, s. 3.

      (3)  KOM(2008) 679 endelig af 11.11.2008.

      (4)  EUT C 151 af 3.7.2009, s. 7.

      (5)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

      (6)  EFT L 18 af 22.1.2000, s. 1.

      (7)  EFT L 147 af 9.6.1975, s. 23.

      (8)  EFT L 155 af 22.6.1999, s. 1; EFT L 271 af 9.10.2002, s. 1; EUT L 301 af 20.11.2007, s. 3.

      (9)  EUT L 412 af 30.12.2006, s. 1.

      (10)  EUT L 142 af 30.4.2004, s. 1.

      (11)  EUT L 60 af 27.2.2004, s. 58.


Avis juridique important

|

41992D0555

92/555/EKSF: Afgørelse truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, af 7. december 1992 om ændring af afgørelse 92/285/EKSF om forbud mod handel mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og Republikkerne Serbien og Montenegro

EF-Tidende nr. L 358 af 08/12/1992 s. 0018 - 0019

AFGOERELSE TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RAADET, af 7. december 1992 om aendring af afgoerelse 92/285/EKSF om forbud mod handel mellem Det Europaeiske  Kul- og Staalfaellesskab og Republikkerne Serbien og Montenegro (92/555/EKSF)  REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGEN FOR DET EUROPAEISKE KUL- OG STALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET  I RAADET, HAR  - ud fra foelgende betragtninger: I medfoer af afgoerelse 92/285/EKSF  (1) er handel med produkter, der er omfattet af EKSF-Traktaten,  mellem Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab og Republikkerne Serbien og Montenegro forbudt; det er af allerstoerste vigtighed, at embargoen mod Republikkerne Serbien og Montenegro skaerpes; De Forenede Nationers Sikkerhedsraad har med henblik herpaa i henhold til kapitel VII i De Forenede  Nationers Pagt i artikel 9 og 10 i resolution 787 (1992) vedtaget bestemmelser om forbud mod  forsendelse af visse varer gennem Republikkerne Serbien og Montenegro, medmindre visse betingelser  er opfyldt, og om, paa hvilke betingelser fartoejer betragtes som fartoejer henhoerende under  Republikkerne Serbien og Montenegro; ministrene, forsamlet inden for rammerne af Det Politiske Samarbejde, maerkede sig med bekymring, at  de nuvaerende foranstaltninger i stigende grad overtraedes, og at de ikke er effektive; de var enige  om, at det er noedvendigt at skaerpe anvendelsen af sanktioner navnlig inden for oliesektoren og mere  generelt for saa vidt angaar forsendelse; paa denne baggrund er det noedvendigt at aendre afgoerelse 92/285/EKSF tilsvarende; under henvisning til forslag fra Kommissionen  - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1 Artikel 2, litra c), i afgoerelse 92/285/EKSF affattes saaledes: »c)  forsendelse gennem Republikkerne Serbiens og Montenegros omraade af varer og produkter, der er  omfattet af EKSF-Traktaten, der har oprindelse uden for Republikkerne Serbien og Montenegro og  midlertidigt er til stede paa deres omraade udelukkende med henblik paa denne forsendelse, forudsat af  en saadan forsendelse specifikt tillades i hvert enkelt tilfaelde af den komité, der er nedsat ved De  Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 724 (1991) efter dennes ikke-indsigelsesprocedure«.  Artikel 2 Denne afgoerelse traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske  Faellesskabers Tidende. Den anvendes med virkning fra den 17. november 1992. Udfaerdigt i Bruxelles, den 7. december 1992. D. HURD Formand    AFGOERELSE TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RAADET, af 7. december 1992 om aendring af afgoerelse 92/285/EKSF om forbud mod handel mellem Det Europaeiske  Kul- og Staalfaellesskab og Republikkerne Serbien og Montenegro (92/555/EKSF)  REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGEN FOR DET EUROPAEISKE KUL- OG STALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET  I RAADET, HAR  - ud fra foelgende betragtninger: I medfoer af afgoerelse 92/285/EKSF  (1) er handel med produkter, der er omfattet af EKSF-Traktaten,  mellem Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab og Republikkerne Serbien og Montenegro forbudt; det er af allerstoerste vigtighed, at embargoen mod Republikkerne Serbien og Montenegro skaerpes; De Forenede Nationers Sikkerhedsraad har med henblik herpaa i henhold til kapitel VII i De Forenede  Nationers Pagt i artikel 9 og 10 i resolution 787 (1992) vedtaget bestemmelser om forbud mod  forsendelse af visse varer gennem Republikkerne Serbien og Montenegro, medmindre visse betingelser  er opfyldt, og om, paa hvilke betingelser fartoejer betragtes som fartoejer henhoerende under  Republikkerne Serbien og Montenegro; ministrene, forsamlet inden for rammerne af Det Politiske Samarbejde, maerkede sig med bekymring, at  de nuvaerende foranstaltninger i stigende grad overtraedes, og at de ikke er effektive; de var enige  om, at det er noedvendigt at skaerpe anvendelsen af sanktioner navnlig inden for oliesektoren og mere  generelt for saa vidt angaar forsendelse; paa denne baggrund er det noedvendigt at aendre afgoerelse 92/285/EKSF tilsvarende; under henvisning til forslag fra Kommissionen  - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1 Artikel 2, litra c), i afgoerelse 92/285/EKSF affattes saaledes: »c)  forsendelse gennem Republikkerne Serbiens og Montenegros omraade af varer og produkter, der er  omfattet af EKSF-Traktaten, der har oprindelse uden for Republikkerne Serbien og Montenegro og  midlertidigt er til stede paa deres omraade udelukkende med henblik paa denne forsendelse, forudsat af  en saadan forsendelse specifikt tillades i hvert enkelt tilfaelde af den komité, der er nedsat ved De  Forenede Nationers Sikkerhedsraads resolution 724 (1991) efter dennes ikke-indsigelsesprocedure«.  Artikel 2 Denne afgoerelse traeder i kraft paa dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske  Faellesskabers Tidende. Den anvendes med virkning fra den 17. november 1992. Udfaerdigt i Bruxelles, den 7. december 1992. D. HURD Formand


title: 2010/92/FUSP: Rådets afgørelse 2010/92/FUSP af 15. februar 2010 om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Zimbabwe

text:
               16.2.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 41/6

         RÅDETS AFGØRELSE 2010/92/FUSP
   af 15. februar 2010
   om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Zimbabwe
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 19. februar 2004 vedtog Rådet fælles holdning 2004/161/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Zimbabwe (1).

               (2)

               Rådets fælles holdning 2009/68/FUSP (2), der blev vedtaget den 26. januar 2009, forlængede fælles holdning 2004/161/FUSP indtil den 20. februar 2010.

               (3)

               På baggrund af situationen i Zimbabwe, navnlig de manglende fremskridt med gennemførelsen af den samlede politiske aftale, der blev undertegnet i september 2008, bør de restriktive foranstaltninger der er fastsat ved fælles holdning 2004/161/FUSP forlænges med yderligere tolv måneder.

               (4)

               Der er imidlertid ikke længere grund til fortsat at lade visse personer og enheder være opført på listen over personer, enheder eller organer, som fælles holdning 2004/161/FUSP finder anvendelse på. Listen i bilaget til fælles holdning 2004/161/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   De restriktive foranstaltninger, der er fastsat ved fælles holdning 2004/161/FUSP, forlænges herved indtil den 20. februar 2011.
   Artikel 2
   De personer og enheder, der er nævnt i bilaget til denne afgørelse, fjernes fra listen i bilaget til fælles holdning 2004/161/FUSP.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. februar 2010.

            På Rådets vegne

         Á. GABILONDO

            Formand

      (1)  EUT L 50 af 20.2.2004, s. 66.

      (2)  EUT L 23 af 27.1.2009, s. 43.

      BILAG

         Personer og enheder, jf. artikel 2

      I.   PERSONER

                  Nr. 3

                  Al Shanfari, Thamer Bin

                  Nr. 39

                  Dabengwa, Dumiso

                  Nr. 54

                  Hove, Richard

                  Nr. 57

                  Jangara (alias Changara), Thomsen

                  Nr. 113

                  Msika, Joseph W.

                  Nr. 203

                  Zvinavashe, Vitalis

            II.   ENHEDER

                  Nr. 16

                  Industrial Development Corporation of Zimbabwe

                  Nr. 17

                  Intermarket Holdings Ltd

                  Nr. 22

                  Oryx Diamonds Ltd (alias Oryx Natural Resources)

                  Nr. 27

                  Scotfin Ltd

                  Nr. 33

                  ZB Financial Holdings Ltd (alias Finhold)

                  Nr. 34

                  ZB Holdings Ltd

                  Nr. 37

                  Zimbabwe Iron and Steel Company (alias Zisco, Ziscosteel)

                  Nr. 39

                  Zimre Holdings Ltd

                  Nr. 40

                  Zimre Reinsurance Company (PVT) Ltd