title: Revisionsretten for De Europæiske Fællesskabers afgørelse nr. 12/2005 af 10. marts 2005 om aktindsigt i Revisionsrettens dokumenter

text:
               20.3.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 67/1

         Revisionsretten for De Europæiske Fællesskabers afgørelse nr. 12/2005 (1) af 10. marts 2005 om aktindsigt i Revisionsrettens dokumenter
   (2009/C 67/01)
   REVISIONSRETTEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til sin forretningsorden (2), særlig artikel 30,
   under henvisning til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 143, stk. 2, og artikel 144, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:
   I traktaten om Den Europæiske Union fastslås princippet om åbenhed i artikel 1, stk. 2, hvori det hedder, at traktaten udgør en ny fase i processen hen imod en stadigt snævrere union mellem de europæiske folk, hvor beslutningerne træffes så åbent som muligt og så tæt på borgerne som muligt.
   I den fælles erklæring (4) vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i dokumenter fra Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen (5) opfordrer Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen de øvrige institutioner til at vedtage interne bestemmelser om aktindsigt, som tager hensyn til nævnte forordnings principper og begrænsninger.
   Revisionsrettens afgørelse nr. 18/97 om interne regler for behandling af anmodninger om adgang til Rettens dokumenter (6) er af ældre dato end forordning (EF) nr. 1049/2001 og bør revideres i lyset af denne forordning og EF-Domstolens og Førsteinstansrettens retspraksis.
   Åbenhed sikrer forvaltningen en større legitimitet og effektivitet og gør den mere ansvarlig og styrker således principperne for demokrati. Derfor bør god forvaltningsskik med hensyn til aktindsigt fremmes.
   Visse offentlige og private interesser bør dog beskyttes gennem undtagelser til princippet om offentlig adgang til dokumenter. Navnlig skal de internationale revisionsnormer vedrørende revisionsoplysningernes fortrolige karakter følges —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Formål
   Formålet med denne afgørelse er at fastlægge, på hvilke betingelser, med hvilke begrænsninger og efter hvilke procedurer Revisionsretten giver offentligheden adgang til sine dokumenter.
   Artikel 2
   Personer, der har ret til aktindsigt, og anvendelsesområde
   1.   Inden for de rammer og med de begrænsninger, der er fastsat i denne afgørelse og de internationale revisionsnormer vedrørende revisionsoplysningernes fortrolige karakter, har enhver unionsborger og enhver anden fysisk eller juridisk person, der har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat, ret til aktindsigt i Revisionsrettens dokumenter med forbehold af de principper, betingelser og begrænsninger, der er fastsat i denne afgørelse.
   2.   Revisionsretten kan med forbehold af de samme principper, betingelser og begrænsninger give aktindsigt til enhver fysisk eller juridisk person, der ikke har bopæl eller hjemsted i en medlemsstat.
   3.   Denne afgørelse finder anvendelse på alle Revisionsrettens dokumenter, dvs. dokumenter, som den har udarbejdet eller modtaget, og som er i dens besiddelse.
   4.   Denne afgørelse berører ikke den ret til aktindsigt i Revisionsrettens dokumenter, der kan følge af folkeretlige instrumenter eller fællesskabsretsakter til gennemførelse heraf.
   Artikel 3
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:

               a)

               »dokument«: ethvert indhold uanset medium (skrevet på papir eller opbevaret elektronisk, lyd- eller billedoptagelser eller audiovisuelle optagelser)

               b)

               »tredjemand«: enhver fysisk eller juridisk person eller enhed uden for Revisionsretten, herunder medlemsstaterne, andre institutioner og organer i eller uden for fællesskabsregi og tredjelande.

         Artikel 4
   Undtagelser
   1.   Revisionsretten afslår at give aktindsigt i et dokument, hvis udbredelse ville være til skade for beskyttelsen af:

               a)

               offentlighedens interesser, herunder:

                           —

                           offentlig sikkerhed

                           —

                           forsvarsanliggender og militære anliggender

                           —

                           internationale forbindelser

                           —

                           Fællesskabets eller en medlemsstats finanspolitik, valutapolitik eller økonomiske politik

               b)

               privatlivets fred og den enkeltes integritet, navnlig i henhold til Fællesskabets lovgivning om beskyttelse af personoplysninger.

         2.   I overensstemmelse med bestemmelserne om fortrolighed i artikel 143, stk. 2, og artikel 144, stk. 1, i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget og i tilsvarende bestemmelser i andre af fællesskabslovgivningens instrumenter afslår Revisionsretten at give aktindsigt i sine revisionsbemærkninger. Retten kan også afslå at give aktindsigt i dokumenter, der er anvendt til udarbejdelse af sådanne bemærkninger.
   3.   Revisionsretten afslår at give aktindsigt i et dokument, hvis udbredelse ville være til skade for beskyttelsen af:

               —

               en fysisk eller juridisk persons forretningsmæssige interesser, herunder intellektuelle ejendomsrettigheder

               —

               retslige procedurer og juridisk rådgivning

               —

               inspektioner, undersøgelser og revisioner.

         4.   Der gives afslag på aktindsigt i dokumenter, som Revisionsretten har udarbejdet til internt brug eller modtaget, og som vedrører en sag, hvori der endnu ikke er truffet afgørelse, hvis dokumentets udbredelse ville bringe Revisionsrettens beslutningsproces i fare.
   Der gives afslag på aktindsigt i dokumenter, der indeholder meningstilkendegivelser til internt brug som led i drøftelser og indledende konsultationer i Revisionsretten, selv efter at den pågældende afgørelse er truffet, hvis dokumentets udbredelse ville bringe Revisionsrettens beslutningsproces i fare.
   5.   Hvis begæringen om aktindsigt vedrører et dokument, som Revisionsretten er i besiddelse af, men ikke har udarbejdet, bekræfter Revisionsretten modtagelsen af begæringen og oplyser navnet på den person, den institution eller det organ, begæringen skal rettes til.
   6.   Hvis kun dele af det ønskede dokument er omfattet af nogen af undtagelserne i denne artikel, skal den resterende del af dokumentet udleveres.
   7.   Undtagelserne i denne artikel berører ikke bestemmelserne om offentlig adgang til de historiske arkiver for Fællesskaberne som fastsat i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 354/83 (7).
   8.   Uanset undtagelserne i denne artikel kan Revisionsretten beslutte at give adgang til et dokument eller en del af et dokument, hvis det er af væsentlig offentlig interesse, at det udbredes.
   Artikel 5
   Begæringer
   Begæringer om aktindsigt skal indgives skriftligt (8), enten på papir eller i elektronisk form, på et af de sprog, der nævnes i EF-traktatens artikel 314 (9), og være affattet så præcist, at Revisionsretten kan identificere det ønskede dokument. Den, der fremsætter begæringen, er ikke forpligtet til at begrunde den.
   Artikel 6
   Behandling af oprindelige begæringer
   1.   Begæringer om aktindsigt i et dokument behandles af direktøren for »Støtte til revision og kommunikation«. Denne sender en bekræftelse af modtagelsen til den, der har fremsat begæringen, undersøger begæringen og træffer beslutning om, hvad der videre skal ske.
   2.   Alt efter hvilket emne begæringen vedrører, oplyser direktøren for »Støtte til revision og kommunikation« det berørte medlem, generalsekretæren, Juridisk Tjeneste eller den databeskyttelsesansvarlige om den og rådfører sig om fornødent med dem, før han beslutter, om det ønskede dokument skal udleveres.
   3.   En begæring om aktindsigt i et dokument skal behandles straks. Inden 15 arbejdsdage fra registreringen af begæringen skal Revisionsretten enten meddele den, der har fremsat begæringen, aktindsigt og give adgang i overensstemmelse med artikel 9 eller skriftligt begrunde, hvorfor der gives helt eller delvist afslag, og oplyse vedkommende om, at han eller hun har ret til at anmode Retten om at tage begæringen op til fornyet behandling i overensstemmelse med artikel 7.
   4.   Vedrører en begæring et meget langt dokument eller et meget stort antal dokumenter, kan Revisionsretten sammen med den, der har fremsat begæringen, uformelt søge at nå frem til en rimelig løsning. I sådanne tilfælde kan den frist, der er nævnt i stk. 3, forlænges med 15 arbejdsdage, forudsat at den, der har fremsat begæringen, på forhånd underrettes herom og gives en nærmere begrundelse.
   Artikel 7
   Fornyet behandling
   1.   Giver Revisionsretten den, der har fremsat begæringen, helt eller delvist afslag, kan vedkommende inden 15 arbejdsdage fra modtagelsen af svaret anmode Retten om at tage begæringen op til fornyet behandling.
   2.   Har Revisionsretten ikke svaret inden for den fastsatte frist, kan den, der har fremsat begæringen, også anmode om fornyet behandling.
   Artikel 8
   Behandling af anmodninger om fornyet behandling
   1.   Anmodninger om fornyet behandling sendes til formanden for Revisionsretten. Alt efter hvilket emne begæringen vedrører, rådfører formanden for Revisionsretten sig med det berørte medlem eller generalsekretæren og kan om fornødent rådføre sig med enten Juridisk Tjeneste eller den databeskyttelsesansvarlige, før han beslutter, om det ønskede dokument skal udleveres.
   2.   En anmodning om fornyet behandling skal behandles straks. Inden 15 arbejdsdage fra registreringen af en sådan anmodning skal Revisionsretten enten meddele aktindsigt og give adgang til de ønskede dokumenter i overensstemmelse med artikel 9 eller skriftligt begrunde, hvorfor der gives helt eller delvist afslag. I tilfælde af helt eller delvist afslag oplyser Revisionsretten den, der har fremsat begæringen, om de retsmidler, vedkommende råder over, nemlig domstolsprøvelse og/eller indgivelse af en klage til Ombudsmanden på de betingelser, der er fastsat i henholdsvis EF-traktatens artikel 230 og 195.
   3.   I undtagelsestilfælde, f.eks. hvis begæringen vedrører meget lange dokumenter, eller hvis der er tale om et meget stort antal dokumenter, kan den frist, der er nævnt i stk. 2, forlænges med 15 arbejdsdage, forudsat at den, der har fremsat begæringen, på forhånd underrettes herom og gives en nærmere begrundelse.
   4.   Har Revisionsretten ikke svaret inden for den fastsatte frist, anses dette for et afslag på aktindsigt, og den, der har fremsat begæringen, kan herefter benytte de retsmidler, der er nævnt i stk. 2.
   Artikel 9
   Aktindsigt efter begæring
   1.   Den, der har fremsat begæringen, kan enten gennemgå de dokumenter, som Revisionsretten har givet adgang til, i Revisionsrettens lokaler i Luxembourg eller få udleveret en kopi, herunder eventuelt en elektronisk kopi. I førstnævnte tilfælde aftaler den, der har fremsat begæringen, dato og klokkeslæt for denne gennemgang med direktøren for »Støtte til revision og kommunikation«.
   2.   Det kan pålægges den, der har fremsat begæringen, at betale omkostningerne ved kopiering og fremsendelse af kopier. Betalingen må ikke overstige de faktiske omkostninger ved kopieringen og fremsendelsen. Gennemgang af dokumenter på stedet, kopier på under 20 sider i A4-format og direkte adgang til dokumenter i elektronisk form er gratis.
   3.   Hvis et dokument er offentligt tilgængeligt, kan Revisionsretten opfylde sin forpligtelse til at give aktindsigt ved at oplyse den, der har fremsat begæringen, om, hvordan vedkommende kan få adgang til dokumentet.
   4.   Dokumenterne leveres i en eksisterende udgave og et eksisterende format (herunder i elektronisk form eller i et alternativt format), idet der tages hensyn til, hvad den, der har fremsat begæringen, foretrækker. Retten er ikke forpligtet til at oprette et nyt dokument eller til at kompilere oplysninger på anmodning af den, der har fremsat begæringen.
   Artikel 10
   Reproduktion af dokumenter
   1.   Dokumenter, der er udleveret i henhold til denne afgørelse, må ikke reproduceres eller udnyttes kommercielt uden forudgående skriftlig tilladelse fra Revisionsretten.
   2.   Denne afgørelse berører ikke eksisterende regler om ophavsret, som kan begrænse tredjemands ret til at reproducere eller gøre brug af frigivne dokumenter.
   Artikel 11
   Afsluttende bestemmelser
   1.   Revisionsrettens afgørelse nr. 18/97 af 20. februar 1997 ophæves.
   2.   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   3.   Den træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter den måned, i hvilken den er vedtaget.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 10. marts 2005.

            På Revisionsrettens vegne

         Hubert WEBER

            Formand

      (1)  Som ændret ved afgørelse nr. 14/2009 vedtaget af Retten på mødet den 5.2.2009.

      (2)  EUT L 18 af 20.1.2005, s. 1.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 173 af 27.6.2001, s. 5.

      (5)  EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.

      (6)  EFT C 295 af 23.9.1998, s. 1.

      (7)  Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 354/83, som ændret ved Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1700/2003 (EUT L 243 af 27.9.2003, s. 1).

      (8)  Stilet til Den Europæiske Revisionsret, Direktøren for »Støtte til revision og kommunikation«, 12 rue Alcide De Gasperi, L-1615 Luxembourg. Fax (352) 43 93 42, e-mail: euraud@eca.europa.eu

      (9)  I dag: bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk.


title: Afgørelse truffet af de kontraherende parter, forsamlet i Rådet, den 12. juni 2007 om vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser til artikel 6a i konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen)

text:
               15.6.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 155/78

      AFGØRELSE TRUFFET AF DE KONTRAHERENDE PARTER, FORSAMLET I RÅDET,
   den 12. juni 2007
   om vedtagelse af gennemførelsesbestemmelser til artikel 6a i konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen)
   (2007/413/RIA)
   DE KONTRAHERENDE PARTER i Europol-konventionen, Den Europæiske Unions medlemsstater, HAR —
   under henvisning til konventionen om oprettelse af en europæisk politienhed (Europol-konventionen) (1), som ændret ved protokol om ændring af denne konvention (2), særlig artikel 6a, stk. 2,
   under henvisning til udkast udarbejdet af Styrelsesrådet og efter høring af Den Fælles Kontrolinstans, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               De kontraherende parter, forsamlet i Rådet, vedtager gennemførelsesbestemmelser til artikel 6a i Europol-konventionen.

               (2)

               De kontraherende parter overholder ved vedtagelsen af denne afgørelse deres forpligtelse i henhold til konventionen om beskyttelse af det enkelte menneske i forbindelse med databehandling af personoplysninger, som Europarådet vedtog den 28. januar 1981.

               (3)

               De kontraherende parter tager ligeledes hensyn til anbefaling R(87)15 fra Europarådets Ministerudvalg af 17. september 1987, anvendelsen af personoplysninger i politisektoren —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE
   Artikel 1
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved

               a)

               »personoplysninger«: alle oplysninger om en identificeret eller identificerbar fysisk person; ved identificerbar person forstås en person, der direkte eller indirekte kan identificeres, bl.a. ved et identifikationsnummer eller et eller flere elementer, der er særlige for denne persons fysiske, fysiologiske, psykiske, økonomiske, kulturelle eller sociale identitet

               b)

               »behandling af personoplysninger« (»behandling«): enhver operation eller række af operationer — med eller uden brug af elektronisk databehandling — som personoplysninger gøres til genstand for, f.eks. indsamling, registrering, systematisering, opbevaring, tilpasning eller ændring, udlæsning, søgning, brug, videregivelse ved transmission, formidling eller enhver anden form for overladelse, sammenstilling eller samkøring samt blokering, sletning eller tilintetgørelse.

               c)

               »edb-baserede datasamlinger«: et system, jf. artikel 6, stk. 1, i Europol-konventionen

               d)

               »informationssystem«: et system, jf. artikel 7, stk. 1, i Europol-konventionen

               e)

               »analysedatabaser«: en base, der er oprettet med henblik på analyse som nævnt i artikel 10, stk. 1, i Europol-konventionen

               f)

               »medlemsstat«: en kontraherende part i Europol-konventionen

               g)

               »tredjepart«: et tredjeland eller en ekstern organisation som nævnt i artikel 10, stk. 4, i Europol-konventionen

               h)

               »bemyndiget medlem af personalet«: en ansat ved Europol, der udpeges af Europols direktion til at behandle personoplysninger opbevaret i overensstemmelse med denne afgørelse.

         Artikel 2
   Anvendelsesområde
   Denne afgørelse finder anvendelse på personoplysninger, der er videregivet til Europol, med henblik på at fastslå, om oplysningerne er relevante for organisationens opgaver og kan indgå i den edb-baserede datasamling, med undtagelse af:

               a)

               personoplysninger, der er indlæst i informationssystemet i henhold til artikel 9, stk. 1, i Europol-konventionen

               b)

               personoplysninger stillet til rådighed af en medlemsstat eller en tredjepart til indlæsning i en specifik analysedatabase samt personoplysninger indlæst i en analysedatabase i henhold til artikel 10 i Europol-konventionen.

         Artikel 3
   Adgang og anvendelse
   1.   Adgang til personoplysninger, Europol behandler i henhold til denne afgørelse, begrænses til bemyndigede medlemmer af personalet.
   2.   Uanset artikel 13 i Europol-konventionen, skal personoplysninger, Europol behandler i henhold til denne afgørelse, kun anvendes til at afgøre, hvorvidt sådanne oplysninger er relevante for Europols opgaver og kan indgå i den edb-baserede datasamling.
   Artikel 4
   Regler for beskyttelse af personoplysninger og for datasikkerhed
   1.   Når Europol behandler personoplysninger i henhold til denne afgørelse, skal den overholde de regler om beskyttelse af personoplysninger og om datasikkerhed, der er fastlagt i Europol-konventionen, navnlig artikel 14, stk. 3, artikel 16 og artikel 25 samt gennemførelsesbestemmelserne hertil.
   2.   Såfremt Europol beslutter at indlæse sådanne oplysninger i den edb-baserede datasamling eller at slette eller tilintetgøre dem, underretter den den oplysende medlemsstat eller tredjepart derom.
   Artikel 5
   Frister for opbevaring af personoplysninger
   1.   En afgørelse om anvendelsen af personoplysninger i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, træffes snarest muligt og under alle omstændigheder senest 6 måneder efter, at Europol har modtaget sådanne oplysninger.
   2.   Træffes der ikke en sådan afgørelse inden udløbet af denne 6-måneders periode, slettes eller tilintetgøres de pågældende personoplysninger, og den oplysende medlemsstat eller tredjepart underrettes derom.
   Artikel 6
   Ansvar
   1.   Europol har ansvaret for at sikre iagttagelsen af artikel 3, 4 og 5 i denne afgørelse.
   2.   Europol underretter Styrelsesrådet og Den Fælles Kontrolinstans om, hvordan den agter at implementere dette ansvar, inden den starter behandlingen af oplysninger i henhold til denne afgørelse.
   Artikel 7
   Virkning
   Denne afgørelse har virkning dagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 12. juni 2007.

            På Rådets vegne

         W. SCHÄUBLE

            Formand

      (1)  EFT C 316 af 27.11.1995, s. 2.

      (2)  EUT C 2 af 6.1.2004, s. 1.


Avis juridique important

|

32003D0022(01)

2004/48/EF: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 18. december 2003 om ændring af artikel 1, litra f), i afgørelse ECB/2001/16 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002 (ECB/2003/22)

EU-Tidende nr. L 009 af 15/01/2004 s. 0039 - 0039

Den Europæiske Centralbanks afgørelseaf 18. december 2003om ændring af artikel 1, litra f), i afgørelse ECB/2001/16 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002(ECB/2003/22)(2004/48/EF)STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 32,under henvisning til afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002(1) ogud fra følgende betragtninger:(1) I artikel 1, litra f), i afgørelse ECB/2001/16 defineres "kapitalindskudsnøgle" med henvisning til afgørelse ECB/1998/13 af 1. december 1998 om de nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank(2).(2) Afgørelse ECB/2003/17 af 18. december 2003 om de nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank(3) ophæver afgørelse ECB/1998/13 med virkning fra 1. januar 2004 og fastlægger de nye vægte, som tildeles de nationale centralbanker (NCB'er) i fordelingsnøglen for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (ECB) (i det følgende benævnt "fordelingsnøglevægte").(3) Artikel 1, litra f), i afgørelse ECB/2001/16 må ændres i overensstemmelse hermed med henblik på fordelingen af de monetære indtægter, som NCB'erne i medlemsstater, der har indført euroen, har fra regnskabsåret 2004. Denne ændring bør indføre en generel definition af begrebet "kapitalindskudsnøgle" for at undgå fremtidige ændringer af afgørelse ECB/2001/16, hver gang ECB's fordelingsnøgle justeres.(4) For at opnå overensstemmelse mellem ECB's indtægter, som er optjent i det første kvartal af det første år, fra hvilket den enkelte femårlige justering har virkning, og ECB's indtægter, som fordeles ved udgangen af dette kvartal, og for at sikre, at de indtægter, som er optjent i januar måned i dette kvartal, også beregnes på grundlag af de nye fordelingsnøglevægte, er det nødvendigt at fravige artikel 2, stk. 1, første afsnit, i afgørelse ECB/2001/16 -VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Ændringer af afgørelse ECB/2001/16Afgørelse ECB/2001/16 ændres således:1) Artikel 1, litra f), affattes således:"f) 'kapitalindskudsnøgle': NCB'ernes andele (udtrykt i procent) af den i ECB indskudte kapital, som fås ved på NCB'erne at anvende de vægte i den i artikel 29.1 i statutten omhandlede fordelingsnøgle, som er gældende for det relevante regnskabsår."2) Følgende afsnit tilføjes til artikel 2, stk. 1:"De Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes for perioden fra 1. januar til 31. januar i det første år, fra hvilket den enkelte femårlige justering i henhold til artikel 29.3 i statutten har virkning, på grundlag af den justerede kapitalindskudsnøgle, som anvendes for saldi for det samlede euroseddelomløb den 31. december det foregående år."Artikel 2Afsluttende bestemmelser1. Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2004.2. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 18. december 2003.På ECB's Styrelsesråds vegneJean-Claude Trichet(1) EFT L 337 af 20.12.2001, s. 55.(2) EFT L 125 af 19.5.1999, s. 33.(3) Se side 27 i denne EUT.


Avis juridique important

|

31999D0468

1999/468/EF: Rådets afgørelse af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen

EF-Tidende nr. L 184 af 17/07/1999 s. 0023 - 0026

RÅDETS AFGØRELSEaf 28. juni 1999om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(1)(1999/468/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 202, tredje led,under henvisning til forslag fra Kommissionen(2),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(3), ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådet skal i de retsakter, det vedtager, tildele Kommissionen beføjelser til at gennemføre de af Rådet udfærdigede forskrifter; Rådet kan opstille visse nærmere vilkår for udøvelsen af disse beføjelser; det kan ligeledes i særlige, begrundede tilfælde forbeholde sig retten til selv direkte at udøve gennemførelsesbeføjelser;(2) Rådet vedtog den 13. juli 1987 afgørelse 87/373/EØF om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(4); denne afgørelse fastlagde et begrænset antal procedurer for udøvelsen af disse beføjelser;(3) Kommissionen er ved erklæring nr. 31, der er knyttet som bilag til slutakten fra den regeringskonference, der vedtog Amsterdam-traktaten, blevet opfordret til at forelægge Rådet et forslag om ændring af afgørelse 87/373/EØF;(4) af klarhedshensyn forekommer det mere hensigtsmæssigt at erstatte afgørelse 87/373/EØF med en ny afgørelse end at ændre den;(5) nærværende afgørelse tilsigter for det første at opnå større ensartethed og forudsigelighed i valget af udvalgstype og med henblik herpå at fastlægge kriterier for valget af udvalgsprocedurer, idet disse kriterier dog ikke er af bindende karakter;(6) i den forbindelse bør forvaltningsproceduren følges for så vidt angår forvaltningsforanstaltninger, såsom dem der vedrører gennemførelsen af den fælles landbrugs- og den fælles fiskeripolitik eller gennemførelsen af programmer med store budgetmaessige konsekvenser; sådanne forvaltningsforanstaltninger bør vedtages af Kommissionen efter en procedure, der sikrer, at der træffes beslutning inden for en passende frist; når Rådet får forelagt spørgsmål, der ikke er hastende, bør Kommissionen dog anvende sin skønsbeføjelse til at udsætte anvendelsen af foranstaltningerne;(7) forskriftsproceduren bør følges for så vidt angår generelle foranstaltninger, der har til formål at gennemføre væsentlige bestemmelser i basisretsakter, herunder foranstaltninger vedrørende beskyttelse af menneskers, dyrs eller planters sundhed eller sikkerhed, samt foranstaltninger, der har til formål at tilpasse eller ajourføre visse ikke-væsentlige bestemmelser i en basisretsakt; sådanne gennemførelsesforanstaltninger bør vedtages ved en effektiv procedure under fuld overholdelse af Kommissionens initiativret på lovgivningsområdet;(8) rådgivningsproceduren bør følges i ethvert tilfælde, hvor den anses for den mest hensigtsmaessige; rådgivningsproceduren vil fortsat blive anvendt i de tilfælde, hvor den anvendes i øjeblikket;(9) denne afgørelse tilsigter for det andet en forenkling af vilkårene for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen, samt en forbedring af Europa-Parlamentets deltagelse i de tilfælde, hvor den basisretsakt, der tillægger Kommissionen gennemførelsesbeføjelser, er vedtaget i overensstemmelse med proceduren i traktatens artikel 251; det anses i den forbindelse for hensigtsmæssigt at indskrænke antallet af procedurer og at tilpasse dem efter hver institutions respektive beføjelser og navnlig at give Europa-Parlamentet mulighed for at få sine synspunkter taget i betragtning af henholdsvis Kommissionen eller Rådet i tilfælde, hvor det mener, at et udkast til foranstaltning, der forelægges et udvalg, eller et forslag, der forelægges for Rådet efter forskriftsproceduren, overskrider de gennemførelsesbeføjelser, der er fastlagt i basisretsakten;(10) denne afgørelse tilsigter for det tredje at forbedre underretningen af Europa-Parlamentet ved at fastlægge, at Kommissionen regelmæssigt skal underrette det om udvalgenes arbejde, at Kommissionen skal tilsende det dokumenter vedrørende udvalgenes aktiviteter samt underrette det, når den forelægger Rådet foranstaltninger eller forslag til foranstaltninger, der skal træffes;(11) denne afgørelse tilsigter for det fjerde at forbedre underretningen af offentligheden om udvalgsprocedurerne og derfor at lade de principper og betingelser for aktindsigt, der gælder for Kommissionen, gælde også for udvalgsdokumenter, at udarbejde en liste over alle udvalg, der bistår Kommissionen i udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser, og en årsberetning om udvalgenes arbejde, der skal offentliggøres, samt sørge for, at alle henvisninger til dokumenter i forbindelse med udvalg, der er blevet tilsendt Europa-Parlamentet, offentliggøres i et register;(12) de særlige udvalgsprocedurer, der er fastlagt med henblik på gennemførelsen af den fælles handelspolitik og traktaternes konkurrenceregler, og som ikke har hjemmel i afgørelse 87/373/EØF, berøres på ingen måde af nærværende afgørelse -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Med undtagelse af særlige og begrundede tilfælde, hvor basisretsakten giver Rådet ret til selv direkte at udøve visse gennemførelsesbeføjelser, tillægges disse Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne herom i basisretsakten. Disse bestemmelser skal indeholde de væsentligste bestanddele af de således tillagte beføjelser.Når basisretsakten foreskriver særlige vilkår med hensyn til proceduren for vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger, skal disse vilkår være i overensstemmelse med procedurerne i artikel 3, 4, 5 og 6.Artikel 2Valget af procedure for vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger bygger på følgende vejledende kriterier:a) Forvaltningsforanstaltninger, såsom dem der vedrører anvendelsen af den fælles landbrugsog den fælles fiskeripolitik eller gennemførelsen af programmer med store budgetmæssige konsekvenser, bør vedtages efter forvaltningsproceduren.b) Generelle foranstaltninger, der har til formål at gennemføre væsentlige bestemmelser i basisretsakter, herunder foranstaltninger vedrørende beskyttelse af menneskers, dyrs eller planters sundhed eller sikkerhed, bør vedtages efter forskriftsproceduren.Når det i en basisretsakt er foreskrevet, at visse ikke-væsentlige bestemmelser i retsakten kan tilpasses eller ajourføres ved hjælp af gennemførelsesprocedurer, bør sådanne foranstaltninger vedtages ved anvendelse af forskriftsproceduren.c) Med forbehold af litra a) og b) anvendes rådgivningsproceduren, når den anses for den mest hensigtsmæssige.Artikel 3Rådgivningsprocedure1. Kommissionen bistås af et rådgivende udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver, eventuelt ved afstemning, udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster.3. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; desuden har hver medlemsstat ret til anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.4. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til udtalelsen.Artikel 4Forvaltningsprocedure1. Kommissionen bistås af et forvaltningsudvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om udkastet inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster. Udvalget udtaler sig med det flertal, der efter traktatens artikel 205, stk. 2, gælder for afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget vægtes de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, som anført i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.3. Med forbehold af artikel 8 vedtager Kommissionen foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, meddeles de omgående Rådet af Kommissionen. Kommissionen kan i så fald udsætte anvendelsen af de foranstaltninger, den har vedtaget, i et tidsrum, der fastsættes i hver enkelt basisretsakt, men som under ingen omstændigheder må overstige tre måneder regnet fra datoen for denne meddelelse.4. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for det tidsrum, der er fastsat i stk. 3.Artikel 5Forskriftsprocedure1. Kommissionen bistås af et forskriftsudvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.2. Kommissionens repræsentant forelægger udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om udkastet inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster. Det udtaler sig med det flertal, der efter traktatens artikel 205, stk. 2, gælder for afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget vægtes de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, som anført i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.3. Med forbehold af artikel 8 vedtager Kommissionen de påtænkte foranstaltninger, når de er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse.4. Er de påtænkte foranstaltninger ikke i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, eller er der ikke afgivet nogen udtalelse, forelægger Kommissionen straks Rådet et forslag til de foranstaltninger, der skal træffes, og underretter Europa-Parlamentet.5. Er Europa-Parlamentet af den opfattelse, at et forslag, der er forelagt af Kommissionen i henhold til en basisretsakt vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 251, indebærer en overskridelse af de gennemførelsesbeføjelser, der er fastsat i basisretsakten, underretter det Rådet om sin holdning.6. Rådet kan, når det skønner det hensigtsmæssigt under hensyntagen til en sådan holdning, træffe afgørelse om forslaget med kvalificeret flertal og inden for en frist, der fastsættes i hver enkelt basisretsakt, men som under ingen omstændigheder kan være på over tre måneder regnet fra forslagets forelæggelse for Rådet.Har Rådet inden for denne frist med kvalificeret flertal tilkendegivet, at det er imod forslaget, behandler Kommissionen forslaget på ny. Den kan forelægge Rådet et ændret forslag, forelægge sit forslag på ny eller fremsætte forslag til en retsakt i henhold til traktaten.Har Rådet ved udløbet af denne frist hverken vedtaget den foreslåede gennemførelsesretsakt eller tilkendegivet, at det er imod forslaget til gennemførelsesforanstaltninger, vedtager Kommissionen den foreslåede gennemførelsesretsakt.Artikel 6BeskyttelsesprocedureFølgende procedure kan anvendes, når Kommissionen i en basisretsakt tillægges beføjelse til at træffe afgørelse om beskyttelsesforanstaltninger:a) Kommissionen underretter Rådet og medlemsstaterne om enhver afgørelse vedrørende beskyttelsesforanstaltninger. Det kan bestemmes, at Kommissionen, inden den træffer sin afgørelse, skal høre medlemsstaterne i henhold til bestemmelser, der skal fastsættes i hvert enkelt tilfælde.b) Enhver medlemsstat kan indbringe Kommissionens afgørelse for Rådet inden for en frist, der skal fastsættes i den pågældende basisretsakt.c) Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for en frist, der skal fastsættes i den pågældende basisretsakt. Alternativt kan det i basisretsakten bestemmes, at Rådet med kvalificeret flertal kan bekræfte, ændre eller ophæve Kommissionens afgørelse, og at Kommissionens afgørelse betragtes som ophævet, såfremt Rådet ikke har truffet afgørelse inden for ovennævnte frist.Artikel 71. Hvert udvalg vedtager sin forretningsorden på forslag af formanden på grundlag af en standardforretningsorden, der offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Eksisterende udvalg tilpasser i fornødent omfang deres forretningsorden til standardforretningsordenen.2. De principper og betingelser for aktindsigt, der gælder for Kommissionen, gælder også for udvalgene.3. Europa-Parlamentet holdes regelmæssigt underrettet af Kommissionen om udvalgenes arbejde. Det skal med henblik herpå have tilsendt dagsordener for udvalgenes møder, de udkast, udvalgene får forelagt vedrørende gennemførelsesforanstaltninger til retsakter, der er vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 251, udvalgenes afstemningsresultater og mødeprotokoller samt lister over de myndigheder og organer, hvortil de personer, som medlemsstaterne udpeger som deres repræsentanter, er knyttet. Europa-Parlamentet skal ligeledes underrettes om enhver foranstaltning og ethvert forslag til foranstaltninger, som Kommissionen forelægger Rådet.4. Senest seks måneder efter denne afgørelses ikrafttræden offentliggør Kommissionen i De Europæiske Fællesskabers Tidende en liste over alle udvalg, der bistår Kommissionen i forbindelse med udøvelsen af dens gennemførelsesbeføjelser. I denne liste angives for hvert udvalg den eller de basisretsakter, i henhold til hvilke udvalget er nedsat. Fra og med 2000 offentliggør Kommissionen desuden en årlig redegørelse for udvalgenes arbejde.5. Henvisninger til samtlige dokumenter, som tilsendes Europa-Parlamentet i medfør af stk. 3, offentliggøres i et register, der oprettes af Kommissionen i 2001.Artikel 8Hvis Europa-Parlamentet med en begrundet beslutning gør opmærksom på, at et udkast til gennemførelsesforanstaltninger, som forventes vedtaget, og som er blevet forelagt for et udvalg i henhold til en basisretsakt vedtaget efter proceduren i traktatens artikel 251, indebærer en overskridelse af de gennemførelsesbeføjelser, som er fastlagt i basisretsakten, behandler Kommissionen udkastet på ny. Under hensyn til denne beslutning kan Kommissionen under overholdelse af fristen for den igangværende procedure forelægge udvalget et nyt udkast til gennemførelsesforanstaltninger, videreføre proceduren eller forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et forslag til retsakt i henhold til traktaten.Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og udvalget om, hvad den agter at gøre på baggrund af Europa-Parlamentets beslutning og om begrundelsen herfor.Artikel 9Afgørelse 87/373/EØF ophæves.Artikel 10Denne afgørelse har virkning fra dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 28. juni 1999.På Rådets vegneM. NAUMANNFormand(1) Læseren gøres opmærksom på, at tre erklæringer, der er optaget i Rådets mødeprotokol vedrørende denne afgørelse, findes i EFT C 203 af 17. juli 1999, s. 1.(2) EFT C 279 af 8.9.1998, s. 5.(3) Udtalelse af 6.5.1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(4) EFT L 197 af 18.7.1987, s. 33.


title: Rådets afgørelse af  10. april 2006  om indgåelse af aftalen mellem Den Internationale Straffedomstol og Den Europæiske Union om samarbejde og bistand

text:
               28.4.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 115/49

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 10. april 2006
   om indgåelse af aftalen mellem Den Internationale Straffedomstol og Den Europæiske Union om samarbejde og bistand
   (2006/313/FUSP)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,
   under henvisning til henstilling fra formandskabet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet besluttede på samlingen den 25. april 2005 at bemyndige formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant og om nødvendigt også af Kommissionen, til i overensstemmelse med artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union at indlede forhandlinger, så Den Europæiske Union kan indgå en aftale om samarbejde og bistand med Den Internationale Straffedomstol.

               (2)

               På baggrund af denne bemyndigelse har formandskabet forhandlet nævnte aftale.

               (3)

               Aftalen bør godkendes på Den Europæiske Unions vegne —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Internationale Straffedomstol og Den Europæiske Union om samarbejde og bistand godkendes hermed på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges hermed til at udpege den eller de personer, der er befuldmægtiget til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Rådet noterer sig, at Kommissionen har til hensigt at handle med henblik på at gennemføre aftalens prioriteter og mål, i givet fald ved passende fællesskabsforanstaltninger.
   Artikel 4
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Artikel 5
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 10. april 2006.

            På Rådets vegne

         U. PLASSNIK

            Formand

    ---documentbreak---

               28.4.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 115/50

         AFTALE
   mellem Den Internationale Straffedomstol og Den Europæiske Union om samarbejde og bistand
   DEN INTERNATIONALE STRAFFEDOMSTOL,
   i det følgende benævnt »domstolen«,
   på den ene side, og
   DEN EUROPÆISKE UNION,
   i det følgende benævnt »EU«, repræsenteret ved formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union,
   på den anden side,
   i det følgende benævnt »parterne«,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at konsolidering af retsstatsprincippet og respekt for menneskerettighederne og den humanitære folkeret samt bevarelse af freden og styrkelse af den internationale sikkerhed i overensstemmelse med De Forenede Nationers pagt og i henhold til artikel 11 i traktaten om Den Europæiske Union er af grundlæggende betydning og bør prioriteres højt,
   SOM FASTSLÅR, at principperne i Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol og de principper, der styrer domstolens funktionsmåde, er i fuld overensstemmelse med Den Europæiske Unions principper og mål,
   SOM UNDERSTREGER betydningen af, at retsplejereglerne er i overensstemmelse med retsstatsprincippet og retten til en retfærdig rettergang, idet der særlig henvises til anklagedes rettigheder som fastsat i Rom-statutten,
   SOM NOTERER SIG den særlige rolle, som ofre og vidner spiller i sager for domstolen, og behovet for særlige foranstaltninger, der skal garantere deres sikkerhed og effektive deltagelse i overensstemmelse med Rom-statutten,
   SOM ERINDRER OM, at den europæiske sikkerhedsstrategi, der blev vedtaget af Det Europæiske Råd den 12. december 2003, støtter en international orden, der bygger på effektiv multilateralisme,
   SOM HENVISER TIL Rådets fælles holdning 2003/444/FUSP af 16. juni 2003 vedrørende Den Internationale Straffedomstol og til Rådets handlingsplan til opfølgning af den fælles holdning, og navnlig Den Internationale Straffedomstols afgørende rolle med henblik på at forebygge og begrænse begåelsen af grove forbrydelser, der hører under dens kompetence,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at EU har forpligtet sig til at støtte Den Internationale Straffedomstols effektive funktion og fremskynde verdenssamfundets støtte til den ved at fremme den bredest mulige deltagelse i Rom-statutten,
   SOM ERINDRER OM, at denne aftale skal ses i sammenhæng med og er underlagt Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol og procesreglementet,
   SOM ERINDRER OM, at domstolen i henhold til artikel 87, stk. 6, i Rom-statutten kan anmode enhver mellemstatslig organisation om at stille oplysninger eller dokumenter til rådighed, og at domstolen også kan anmode om andre former for samarbejde og bistand, som den måtte nå til enighed om med en sådan organisation, og som er i overensstemmelse med dennes kompetence eller mandat,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at denne aftale dækker betingelserne for samarbejde og bistand mellem Den Internationale Straffedomstol og Den Europæiske Union og ikke mellem Den Internationale Straffedomstol og Den Europæiske Unions medlemsstater,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Den Internationale Straffedomstol og Den Europæiske Union således bør aftale betingelserne for samarbejde og bistand som supplement til fælles holdning 2003/444/FUSP samt EU's handlingsplan til opfølgning af denne fælles holdning,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Aftalens formål
   Denne aftale, som indgås af Den Europæiske Union (EU) og Den Internationale Straffedomstol (domstolen) i overensstemmelse med bestemmelserne i henholdsvis traktaten om Den Europæiske Union (EU-traktaten) og Rom-statutten for Den Internationale Straffedomstol (statutten), fastsætter betingelserne for samarbejde og bistand mellem EU og domstolen.
   Artikel 2
   Definitioner af udtryk
   1.   I denne aftale forstås ved »EU«: Rådet for Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »Rådet«), generalsekretæren/den højtstående repræsentant og Generalsekretariatet for Rådet samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (i det følgende benævnt »Europa-Kommissionen«). Ved »EU« forstås ikke medlemsstaterne som sådanne.
   2.   I denne aftale forstås ved »domstolen«:

               a)

               præsidentskabet

               b)

               en appelafdeling, en domsafdeling og en forundersøgelsesafdeling

               c)

               anklagerens kontor

               d)

               justitskontoret

               e)

               Sekretariatet for Forsamlingen af Deltagerstater.

         Artikel 3
   Aftaler indgået af medlemsstaterne
   1.   Denne aftale, herunder alle aftaler eller ordninger indgået i henhold til artikel 11 heri, finder ikke anvendelse på anmodninger fremsat af domstolen vedrørende oplysninger, som ikke er EU-dokumenter, herunder klassificerede EU-oplysninger, og som hidrører fra en individuel medlemsstat. Sådanne anmodninger fremsættes direkte til den relevante medlemsstat.
   2.   Artikel 73 i statutten finder tilsvarende anvendelse på anmodninger fremsat af domstolen til EU i henhold til denne aftale.
   Artikel 4
   Forpligtelse til samarbejde og bistand
   EU og domstolen er enige om, at de med henblik på effektiv varetagelse af deres respektive forpligtelser arbejder tæt sammen, når det er relevant, og hører hinanden i spørgsmål af fælles interesse i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale, idet de fuldt ud overholder de respektive bestemmelser i EU-traktaten og i statutten. Parterne er med henblik på denne forpligtelse til samarbejde og bistand enige om at etablere passende regelmæssige kontakter mellem domstolen og EU's kontaktpunkt til domstolen.
   Artikel 5
   Deltagelse i møder
   EU kan indbyde domstolen til at deltage i møder og konferencer i EU's regi, hvor der drøftes sager af interesse for domstolen, for at yde bistand i spørgsmål, der ligger inden for domstolens jurisdiktion.
   Artikel 6
   Fremme af de værdier, der danner grundlag for statutten
   EU og domstolen samarbejder, når det er relevant, ved at vedtage initiativer til at fremme udbredelsen af principper, værdier og bestemmelser i statutten og dertil knyttede instrumenter.
   Artikel 7
   Udveksling af oplysninger
   1.   EU og domstolen sikrer, så vidt det er muligt og praktisk gennemførligt, at oplysninger og dokumenter af fælles interesse udveksles regelmæssigt i overensstemmelse med statutten og procesreglementet.
   2.   EU forpligter sig under behørig hensyntagen til sine ansvarsområder og sin kompetence i henhold til EU-traktaten til at samarbejde med domstolen og stille de oplysninger og dokumenter i EU's besiddelse til rådighed, som domstolen anmoder om i henhold til statuttens artikel 87, stk. 6.
   3.   EU kan på eget initiativ og i overensstemmelse med EU-traktaten stille oplysninger og dokumenter til rådighed, som kan være relevante for domstolens arbejde.
   4.   Domstolens justitssekretær stiller i overensstemmelse med statutten og procesreglementet oplysninger og dokumentation til rådighed vedrørende de af domstolens processkrifter, mundtlige forhandlinger, domme og kendelser, der kan have interesse for EU.
   Artikel 8
   Beskyttelse af sikkerheden
   Hvis samarbejdet, herunder fremlæggelsen af oplysninger eller dokumenter i henhold til denne aftale, kan bringe nuværende eller tidligere EU-ansattes sikkerhed i fare eller på anden måde være til skade for sikkerheden ved eller den hensigtsmæssige udførelse af enhver form for operation eller aktivitet fra EU's side, kan domstolen, navnlig hvis EU anmoder herom, træffe passende beskyttelsesforanstaltninger.
   Artikel 9
   Klassificerede oplysninger
   Bestemmelser vedrørende EU's videregivelse af klassificerede EU-oplysninger til et af domstolens organer findes i bilaget til denne aftale, som er en integrerende del heraf.
   Artikel 10
   Vidneførelse af EU-personale
   1.   Hvis domstolen anmoder om, at en EU-tjenestemand eller anden EU-ansat føres som vidne, forpligter EU sig til at samarbejde fuldt ud med domstolen og om nødvendigt og under behørig hensyntagen til sine ansvarsområder og sin kompetence i henhold til EU-traktaten og de relevante regler deri at træffe alle nødvendige foranstaltninger til, at denne person kan føres som vidne ved domstolen, især ved at ophæve denne persons tavshedspligt.
   2.   Under henvisning til artikel 8 erkender parterne, at der vil kunne være behov for beskyttelsesforanstaltninger, hvis en EU-tjenestemand eller anden EU-ansat skal føres som vidne ved domstolen.
   3.   Med forbehold af statutten og procesreglementet er EU bemyndiget til at udpege en repræsentant til at bistå en EU-tjenestemand eller anden EU-ansat, der føres som vidne ved domstolen.
   Artikel 11
   Samarbejde mellem Den Europæiske Union og anklageren
   1.   Idet EU-traktaten overholdes fuldt ud:

               i)

               forpligter EU sig til at samarbejde med anklageren i overensstemmelse med statutten og procesreglementet ved at stille yderligere oplysninger, som EU ligger inde med, til rådighed efter anklagerens ønske

               ii)

               forpligter EU sig til at samarbejde med anklageren i overensstemmelse med statuttens artikel 54, stk. 3, litra c)

               iii)

               indgår EU i overensstemmelse med statuttens artikel 54, stk. 3, litra d), de ordninger eller aftaler, som måtte være nødvendige for at fremme EU's samarbejde med anklageren, og som ikke er i uoverensstemmelse med statutten.

         2.   Anklageren fremsætter skriftlig anmodning om oplysninger til generalsekretæren/den højtstående repræsentant. Generalsekretæren/den højtstående repræsentant sender et skriftligt svar inden for en måned.
   3.   EU og anklageren kan aftale, at EU stiller dokumenter eller oplysninger til rådighed for anklageren med krav om tavshedspligt og udelukkende med det formål at fremdrage nyt bevismateriale, og at sådanne dokumenter eller oplysninger ikke på noget tidspunkt under eller efter sagens behandling må videregives til andre organer ved domstolen eller tredjeparter uden EU's samtykke. Reglerne vedrørende klassificerede oplysninger i artikel 9 finder anvendelse.
   Artikel 12
   Privilegier og immuniteter
   Hvis domstolen søger at udøve sin jurisdiktion over en person, som påstås at være strafferetligt ansvarlig for en forbrydelse inden for domstolens jurisdiktion, og hvis denne person i henhold til de relevante folkeretlige bestemmelser er omfattet af privilegier og immuniteter, forpligter den relevante EU-institution sig til at samarbejde fuldt ud med domstolen og om nødvendigt og under behørig hensyntagen til sine ansvarsområder og sin kompetence i henhold til EU-traktaten og de relevante regler deri at træffe alle nødvendige foranstaltninger til, at domstolen kan udøve sin jurisdiktion, især ved at ophæve sådanne privilegier og immuniteter i henhold til alle relevante folkeretlige bestemmelser.
   Artikel 13
   Ordninger vedrørende personale
   EU og domstolen er i henhold til statuttens artikel 44, stk. 4, enige om, at de fra sag til sag træffer afgørelse om, i hvilke undtagelsestilfælde domstolen kan benytte ekspertise fra personale stillet vederlagsfrit til rådighed af EU til at bistå domstolens organer i arbejdet.
   Artikel 14
   Tjenester og faciliteter
   EU stiller på domstolens anmodning de nødvendige faciliteter og tjenester til rådighed for domstolen, forudsat at de findes, herunder eventuelt praktisk støtte. De vilkår og betingelser, på hvilke EU stiller faciliteter, tjenester eller støtte til rådighed, fastsættes om nødvendigt ved forudgående supplerende ordninger.
   Artikel 15
   Uddannelse
   EU bestræber sig på, i det nødvendige omfang og i samråd med domstolen, at støtte udviklingen af uddannelse af og bistand til dommere, anklagere, embedsmænd og advokater i deres arbejde i relation til domstolen.
   Artikel 16
   Korrespondance
   1.   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale gælder følgende:

               a)

               for EU's vedkommende
               sendes al korrespondance til Rådet på følgende adresse:

                           Council of the European Union

                           Chief Registry Officer

                           Rue de la Loi/Wetstraat, 175

                           B-1048 Bruxelles

                     .
               Chefen for Rådets Sekretariat for Klassificerede Oplysninger videresender al korrespondance til medlemsstaterne, Europa-Kommissionen og EU's kontaktpunkt til domstolen, jf. dog stk. 2.

               b)

               for domstolens vedkommende
               sendes al korrespondance til justitssekretæren eller anklageren, alt efter omstændighederne.

         2.   Undtagelsesvis kan korrespondance fra den ene part, som kun er tilgængelig for bestemte kompetente tjenestemænd, organer eller tjenester hos denne part, af operative grunde stiles til og kun være tilgængelig for bestemte kompetente tjenestemænd, organer eller tjenester hos den anden part, der specifikt er udpeget som modtagere under hensyn til deres kompetence og efter »need-to-know«-princippet. For Den Europæiske Unions vedkommende sendes sådan korrespondance via chefen for Rådets Sekretariat for Klassificerede Oplysninger.
   Artikel 17
   Gennemførelse
   1.   Domstolens anklagers kontor og justitskontor samt generalsekretæren for henholdsvis Rådet og Europa-Kommissionen fører tilsyn med gennemførelsen af denne aftale i overensstemmelse med deres respektive beføjelser.
   2.   Domstolen og EU kan med henblik på gennemførelsen af denne aftale indgå alle hensigtsmæssige ordninger.
   Artikel 18
   Bilæggelse af tvister
   Alle uoverensstemmelser mellem EU og domstolen om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale løses ved forhandling mellem parterne.
   Artikel 19
   Ikrafttræden og revision
   1.   Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned, efter at parterne har undertegnet den.
   2.   Denne aftale kan på anmodning af en af parterne tages op til revision med henblik på eventuelle ændringer. Den tages op til revision senest fem år, efter at den er trådt i kraft.
   3.   Alle ændringer af denne aftale skal foreligge skriftligt og foretages ved fælles overenskomst mellem parterne.
   Artikel 20
   Opsigelse
   Denne aftale kan opsiges af en af parterne ved skriftlig meddelelse til den anden part. Opsigelsen træder i kraft seks måneder efter, at den anden part har modtaget opsigelsen, men har ingen virkning for forpligtelser, der allerede er indgået i henhold til bestemmelserne i denne aftale. Navnlig skal alle klassificerede oplysninger, der er videregivet eller udvekslet i medfør af denne aftale, fortsat beskyttes i overensstemmelse med bestemmelserne heri.
   TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede undertegnet denne aftale.

      Hecho en Luxemburgo, el diez de abril de dos mil seis.
      V Lucemburku dne desátého dubna dva tisíce šest.
      Udfærdiget i Luxembourg den tiende april to tusind og seks.
      Geschehen zu Luxemburg am zehnten April zweitausendsechs.
      Kahe tuhande kuuenda aasta aprillikuu kümnendal päeval Luxembourgis.
      Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις δέκα Απριλίου δύο χιλιάδες έξι.
      Done at Luxembourg on the tenth day of April in the year two thousand and six.
      Fait à Luxembourg, le dix avril deux mille six.
      Fatto a Lussemburgo, addì dieci aprile duemilase.
      Luksemburgā, divtūkstoš sestā gada desmitajā aprīlī.
      Priimta du tūkstančiai šeštų metų balandžio dešimtą dieną Liuksemburge.
      Kelt Luxembourgban, a kettőezer hatodik év április tizedik napján.
      Magħmul fil-Lussemburgu, fl-għaxra jum ta' April tas-sena elfejn u sitta.
      Gedaan te Luxemburg, de tiende april tweeduizend zes.
      Sporządzono w Luksemburgu dnia dziesiątego kwietnia roku dwutysięcznego szóstego.
      Feito no Luxemburgo, em dez de Abril de dois mil e seis.
      V Luxemburgu dňa desiateho apríla dvetisícšesť.
      V Luxembourgu, desetega aprila leta dva tisoč šest.
      Tehty Luxemburgissa kymmenentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattakuusi.
      Som skedde i Luxemburg den tionde april tjugohundrasex.

         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωοη
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         Por la Corte Penal Internacional
         Za Mezinárodní trestní soud
         For Den Internationale Straffedomstol
         Für den Europäischen Strafgerichtshof
         Rahvusvahelise Kriminaalkohtu nimel
         Για to Διεθνές Ποινικό Δικαστήριο
         For the International Criminal Court
         Pour la Cour Pénale Internationale
         Per la Corte Penale Internazionale
         Starptautiskās Krimināltiesas vārdā
         Tarptautinio baudžiamojo teismo vardu
         A Nemzetközi Büntetőbíróság részéről
         Għall-Qorti Kriminali Internazzjonali
         Voor het Internationaal Strafhof
         W imieniu Międzynarodowego Trybunału Karnego
         Pelo Tribunal Penal Internacional
         Za Medzinárodný trestný súd
         Za Mednarodno Kazensko Sodišče
         Kansainvälisen rikostuomioistuimen puolesta
         För Internationella brottmålsdomstolen

   BILAG

               1.

               Hvis et af domstolens organer, jf. artikel 34 i statutten, anmoder om klassificerede EU-oplysninger, kan videregivelse af sådanne oplysninger kun ske i henhold til Rådets sikkerhedsforskrifter (1).
               Ved klassificerede oplysninger forstås i denne aftale enhver form for oplysninger (dvs. viden, der kan meddeles i en eller anden form) og materiale, der kræver beskyttelse mod uautoriseret videregivelse, og som er blevet kendetegnet som sådan ved en sikkerhedsklassificering (i det følgende benævnt »klassificerede oplysninger«).
               Navnlig gælder følgende:

                           i)

                           Domstolen sikrer, at de klassificerede EU-oplysninger, som videregives til den, bevarer den sikkerhedsklassificering, som de er blevet tildelt af EU, og beskytter disse oplysninger med samme grad af beskyttelse som den, der er fastsat i Rådets sikkerhedsforskrifter. Domstolen sikrer i den forbindelse, at den yder den beskyttelse, der kræves af EU i overensstemmelse med de regler, foranstaltninger og procedurer, der fastlægges i henhold til punkt 4.

                           ii)

                           Domstolen undlader at anvende de klassificerede EU-oplysninger, som videregives til den, til andre formål end dem, der ligger til grund for videregivelsen af dem til domstolen.

                           iii)

                           Domstolen undlader at videregive sådanne oplysninger og dokumenter til tredjeparter uden forudgående skriftligt samtykke fra EU i overensstemmelse med princippet om udstederens samtykke, jf. Rådets sikkerhedsforskrifter.

                           iv)

                           Domstolen sikrer, at kun personer med »need-to-know«-status kan få adgang til de klassificerede EU-oplysninger, som videregives til den.

                           v)

                           Domstolen sikrer, at alle personer, der tjenstligt har behov for, eller som via deres tjenstlige pligter og opgaver får adgang til oplysninger klassificeret CONFIDENTIEL UE og derover, behørigt sikkerhedsgodkendes, før de får adgang til sådanne oplysninger, efter nærmere regler, der fastsættes på grundlag af objektive kriterier i henhold til punkt 4.

                           vi)

                           Domstolen sikrer, at alle personer, der har behov for adgang til klassificerede EU-oplysninger, inden de får adgang hertil, orienteres om og overholder kravene i de bestemmelser om sikkerhedsbeskyttelse, der gælder for klassifikationen af de oplysninger, som de får adgang til.

                           vii)

                           Klassificerede EU-oplysninger fremsendes til domstolen med diplomatpost, militær postforsendelse, sikret postforsendelse, sikrede telekommunikationssystemer eller personlig transport afhængigt af deres klassifikationsgrad. Domstolen meddeler forinden Generalsekretariatet for Rådet navnet og adressen på det organ, der er ansvarligt for sikkerheden i forbindelse med klassificerede oplysninger, og de nøjagtige adresser, som oplysningerne skal sendes til, og sikrer, at adressaterne er sikkerhedsgodkendt.

                           viii)

                           Domstolen sikrer, at alle lokaliteter, områder, bygninger, kontorer, lokaler, kommunikations- og informationssystemer mv., hvor klassificerede EU-oplysninger opbevares og/eller behandles, beskyttes ved hjælp af passende fysiske sikkerhedsforanstaltninger efter nærmere regler, der fastsættes i henhold til punkt 4.

                           ix)

                           Domstolen sikrer, at de klassificerede EU-dokumenter, som videregives til den, indføres i et særligt register ved modtagelsen. Domstolen sikrer, at eventuelle kopier, som det modtagende organ tager af de klassificerede EU-dokumenter, som er videregivet til det, samt deres antal og fordeling indføres i dette særlige register. Domstolen meddeler EU datoen for tilbagelevering af de pågældende dokumenter til EU eller fremlægger en attest om, at de er tilintetgjort.

                           x)

                           Domstolen underretter Generalsekretariatet for Rådet om enhver lækage af de klassificerede EU-oplysninger, som er videregivet til den. Domstolen indleder i så fald efter nærmere regler, der fastsættes i henhold til punkt 4, en efterforskning og træffer passende foranstaltninger for at undgå en gentagelse.

               2.

               Ved gennemførelsen af punkt 1 ovenfor er ingen generisk videregivelse tilladt, medmindre der er fastlagt og aftalt procedurer mellem parterne for visse kategorier af oplysninger.

               3.

               Klassificerede EU-oplysninger kan ned- eller afklassificeres i henhold til Rådets sikkerhedsforskrifter, før de videregives til domstolen. EU-klassificerede dokumenter, der indeholder nationale klassificerede oplysninger, kan kun konsulteres af behørigt sikkerhedsgodkendt personale fra domstolen, eller skal deklasseres eller afklassificeres og videregives til domstolen med udstederens udtrykkelige skriftlige samtykke.

               4.

               Med henblik på gennemførelsen af denne aftale fastlægges der sikkerhedsordninger mellem de tre nedenfor nævnte myndigheder med henblik på at fastsætte standarder for gensidig sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale:

                           a)

                           Domstolens sikkerhedskontor er ansvarligt for at udarbejde sikkerhedsordninger for at beskytte og sikre klassificerede oplysninger, der videregives til domstolen i medfør af denne aftale.

                           b)

                           I Rådet er det generalsekretariatets sikkerhedskontor, som med direkte referat til og på vegne af Rådets generalsekretær handler på vegne af og med referat til Rådet, der er ansvarligt for at udarbejde sikkerhedsordninger for at beskytte og sikre klassificerede oplysninger, der videregives til EU i medfør af denne aftale.

                           c)

                           I Europa-Kommissionen er det sikkerhedsdirektoratet, som på vegne af og med referat til Europa-Kommissionen er ansvarligt for at udarbejde sikkerhedsordninger internt i Europa-Kommissionen for at beskytte klassificerede oplysninger, der videregives eller udveksles i medfør af denne aftale.

                           d)

                           For EU's vedkommende godkendes disse standarder af Rådets sikkerhedsudvalg.

               5.

               Parterne yder hinanden gensidig bistand med hensyn til sikkerhedsbeskyttelse af klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale og med hensyn til spørgsmål af fælles interesse. De i punkt 4 omhandlede myndigheder gennemfører indbyrdes sikkerhedskonsultationer og -inspektioner med henblik på at vurdere effektiviteten af de under dem henhørende sikkerhedsordninger, der fastlægges i henhold til punkt 4.

               6.

               Parterne skal råde over en sikkerhedsstruktur og sikkerhedsprogrammer, der er baseret på grundlæggende principper og minimumsstandarder for sikkerhed, som skal implementeres i de sikkerhedssystemer hos parterne, der fastlægges i henhold til punkt 4, for at sikre, at der anvendes samme grad af beskyttelse for klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale.

               7.

               Inden klassificerede oplysninger omfattet af denne aftale videregives første gang, skal de i punkt 4 omhandlede ansvarlige sikkerhedsmyndigheder være enige om, at den modtagende part er i stand til at beskytte og sikre de oplysninger, der er omfattet af denne aftale, på en måde, der stemmer overens med de ordninger, der fastlægges i henhold til punkt 4.

               8.

               Ingen bestemmelser i denne aftale anfægter EU's mulighed for at stille oplysninger med den højeste klassifikationsgrad til rådighed for domstolen, forudsat at domstolen sikrer samme grad af beskyttelse som den, der er fastsat i Rådets sikkerhedsforskrifter.

      (1)  Rådets afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 om vedtagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter (EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1).


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/959 af 19. juni 2015 om ændring af afgørelse 2014/386/FUSP om restriktive foranstaltninger som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol

text:
               20.6.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 156/25

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/959
   af 19. juni 2015
   om ændring af afgørelse 2014/386/FUSP om restriktive foranstaltninger som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 23. juni 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/386/FUSP (1).

               (2)

               Den 19. marts 2015 konkluderede Det Europæiske Råd, at det ikke anerkender og fortsat fordømmer Den Russiske Føderations ulovlige annektering af Krim og Sevastopol og er fast besluttet på at gennemføre sin ikkeanerkendelsespolitik fuldt ud.

               (3)

               På grundlag af en gennemgang af afgørelse 2014/386/FUSP bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 23. juni 2016.

               (4)

               Afgørelse 2014/386/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Artikel 5, stk. 2, i afgørelse 2014/386/FUSP affattes således:

      »Afgørelsen finder anvendelse indtil den 23. juni 2016.«.

   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 19. juni 2015.

            På Rådets vegne

         J. REIRS

            Formand

      (1)  Rådet afgørelse 2014/386/FUSP af 23. juni 2014 om restriktive foranstaltninger som reaktion på den ulovlige annektering af Krim og Sevastopol (EUT L 183 af 24.6.2014, s. 70).


title: 2010/74/: Kommissionens afgørelse af 4. februar 2010 om ændring af Kommissionens afgørelse 2005/629/EF om oprettelse af en videnskabelig, teknisk og økonomisk komité for fiskeri

text:
               10.2.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 37/52

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 4. februar 2010
   om ændring af Kommissionens afgørelse 2005/629/EF om oprettelse af en videnskabelig, teknisk og økonomisk komité for fiskeri
   (2010/74/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (1), særlig artikel 33, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Kommissionens afgørelse 2005/629/EF (2) oprettes Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (»STECF«), som yder Kommissionen højt kvalificeret videnskabelig rådgivning.

               (2)

               Kommissionens afgørelse 2005/629/EF opstiller procedurer for udnævnelsen af STECF's medlemmer, medlemmernes mandatperiode, invitation af eksterne eksperter, nedsættelse af arbejdsgrupper og procedurer for vedtagelse af STECF's forretningsorden. Disse procedurer bør gøres enklere, så de administrative afgørelser kan tages på passende niveau.

               (3)

               For at undgå forvirring omkring godtgørelser, som betales til private eksperter, der er inviteret af Kommissionen, bør de ekstra beløb, som udbetales til STECF's medlemmer og eksterne eksperter, der deltager i STECF's møder, i overensstemmelse med Kommissionens afgørelse 2005/629/EF kaldes »tillæg«.

               (4)

               Afgørelse 2005/629/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Eneste Artikel
   I afgørelse 2005/629/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 4, stk. 1, affattes således:
               »1.   Kommissionen udnævner STECF's medlemmer fra en liste over egnede kandidater. Listen opstilles, efter at der er offentliggjort en åben indkaldelse af ansøgninger på Kommissionens websted.«

               2)

               I artikel 7 ændres udtrykket »med Kommissionens godkendelse« til »efter høring af den tjenestegren i Kommissionen, som behandler sagen«.

               3)

               I artikel 8 ændres udtrykket »med Kommissionens godkendelse« til »efter høring af den tjenestegren i Kommissionen, som behandler sagen«.

               4)

               Artikel 9 ændres som følger:

                           a)

                           overskriften affattes således:
                           »Refusion og tillæg«

                           b)

                           stk. 1 affattes således:
                           »1.   STECF's medlemmer og de eksterne eksperter er berettiget til et tillæg for deres deltagelse i STECF's aktiviteter, jf. bilaget.«

               5)

               Artikel 10 ændres som følger:

                           a)

                           stk. 1 affattes således:
                           »1.   Før STECF's og arbejdsgruppernes afholdelse af plenarmøder konsulterer STECF den tjenestegren i Kommissionen, som behandler sagen.«

                           b)

                           stk. 3 affattes således:
                           »3.   Efter anmodning fra den tjenestegren i Kommissionen, som behandler sagen, kan eksperter, der ikke er medlem af STECF, inviteres til at deltage i STECF's møder og arbejdsgrupper.«

               6)

               I artikel 11 stk. 1, ændres udtrykket »med Kommissionens godkendelse« til »efter høring af den tjenestegren i Kommissionen, som behandler sagen«.

               7)

               Bilaget erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. februar 2010.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 358 af 31.12.2002, s. 59.

      (2)  EUT L 225 af 31.8.2005, s. 18.

      BILAG

            »BILAG

               TILLÆG

            STECF's medlemmer og de eksterne eksperter er berettiget til følgende tillæg for at deltage i STECF's arbejde:

                        —

                        Deltagelse i STECF's plenarmøder og arbejdsgrupper

                                    EUR/hel dag

                                    STECF's plenarmøder

                                    STECF's arbejdsgrupper

                                    Formand

                                    300

                                    300

                                    Næstformand (1)

                                    300

                                    0

                                    Andre

                                    250

                                    250

                              For deltagelse i et formiddags- eller eftermiddagsmøde er tillægget 50 % af tillægget for et heldagsmøde.

                        —

                        Rapporter

                                    EUR

                                    STECF-udtalelser på plenarmøder eller ved skriftlig procedure (2)

                                    Baggrundsrapporter (3) forud for STECF's plenarmøder og arbejdsgrupper

                                    Referent

                                    300

                                    300 (4)

         (1)  Kun i forbindelse med STECF's plenarmøder.

         (2)  Tillæg for udfærdigelse af udtalelsen.

         (3)  Resuméer, forespørgsler og baggrundsoplysninger.

         (4)  Tillægget udbetales senest 15 dage efter udløbet af den frist, som Kommissionen har fastsat ifølge den forudgående skriftlige aftale. Kommissionen kan dog beslutte at forlænge antallet af dage, hvis det anses for nødvendigt.«


               19.2.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 65/180

         P7_TA(2013)0236
   Anmodning om ophævelse af Jacek Olgierd Kurskis parlamentariske immunitet
   Europa-Parlamentets afgørelse af 11. juni 2013 om anmodning om ophævelse af Jacek Olgierd Kurskis immunitet (2013/2019(IMM))
   (2016/C 065/26)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til anmodning af om ophævelse af Jacek Olgierd Kurskis immunitet, som er fremsendt af Republikken Polens rigsadvokat den 16. januar 2013 i forbindelse med en anmodning af 2. januar 2013 fra lederen af forebyggelseskontoret ved det nationale politihovedkvarter på vegne af politichefen, og hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 4. februar 2013,

               —

               der har hørt Jacek Olgierd Kurski, jf. forretningsordenens artikel 7, stk. 3,

               —

               der henviser til artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions Domstols domme af 12. maj 1964, 10. juli 1986, 15. og 21. oktober 2008, 19. marts 2010 og 6. september 2011 (1),

               —

               der henviser til artikel 105 i Republikken Polens forfatning og artikel 7, artikel 7b, stk. 1, og artikel 7c, sammenholdt med artikel 10b, i den polske lov af 9. maj 1996 om udførelse af mandatet som medlem af Sejm eller senatet,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 6, stk. 2, og artikel 7,

               —

               der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A7-0187/2013),

               A.

               der henviser til, at Republikken Polens rigsadvokat har anmodet om ophævelse af den parlamentariske immunitet for et medlem af Europa-Parlamentet, Jacek Olgierd Kurski, i forbindelse med eventuelle retslige skridt angående en påstået lovovertrædelse;

               B.

               der henviser til, at Europa-Parlamentets medlemmer i henhold til artikel 9 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter på deres eget lands område nyder de immuniteter, der tilstås medlemmerne af deres lands lovgivende forsamling;

               C.

               der henviser til, at det fremgår af artikel 105, stk. 2, i Republikken Polens forfatning, at medlemmer af parlamentet i løbet af valgperioden ikke kan strafforfølges uden forudgående tilladelse fra parlamentet;

               D.

               der henviser til, at Jacek Olgierd Kurski anklages for at have begået en trafikforseelse, jf. artikel 92, stk. 1, i loven af 20. maj 1971 om administrative overtrædelser (Polens officielle tidende 2010 nr. 46, punkt 275, som ændret);

               E.

               der henviser til, at den påståede handling ikke har nogen direkte og åbenlys forbindelse med Jacek Olgierd Kurskis udøvelse af hvervet som medlem af Europa-Parlamentet eller udgør meningstilkendegivelser eller stemmeafgivelser under udøvelsen af hvervet som medlem af Europa-Parlamentet som omhandlet i artikel 8 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter;

               F.

               der henviser til, at anklagen klart ikke har nogen forbindelse til Jacek Olgierd Kurskis hverv som medlem af Europa-Parlamentet;

               G.

               der henviser til, at der ikke er nogen grund til at formode, at der foreligger fumus persecutionis;

               1.

               vedtager at ophæve Jacek Olgierd Kurskis immunitet;

               2.

               pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til Republikken Polens rigsadvokat og til Jacek Olgierd Kurski.

      (1)  Dom af 12. maj 1964, sag 101/63, Wagner mod Fohrmann og Krier (Sml. 1954-1964, s. 483), dom af 10. juli 1986, sag 149/85, Wybot mod Faure m.fl. (Sml. 1986, s. 2391), dom af 15. oktober 2008, sag T-345/05, Mote mod Parlamentet (Sml. 2008 II, s. 2849), dom af 21. oktober 2008, forenede sager C-200/07 og C-201/07, Marra mod De Gregorio og Clemente (Sml. 2008 I, s. 7929), dom af 19. marts 2010, sag T-42/06, Gollnisch mod Parlamentet (Sml. 2010 II, s. 1135), og dom af 6. september 2011, sag C-163/10, Patriciello (Sml. 2011 I, s. 7565).


Avis juridique important

|

32002D0653

2002/653/EF: Rådets afgørelse af 12. juli 2002 om ændring af protokollen vedrørende statutten for De Europæiske Fællesskabers Domstol

EF-Tidende nr. L 218 af 13/08/2002 s. 0001 - 0001

Rådets afgørelseaf 12. juli 2002om ændring af protokollen vedrørende statutten for De Europæiske Fællesskabers Domstol(2002/653/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 245, stk. 2,under henvisning til Domstolens anmodning af 17. oktober 2001,under henvisning til Kommissionens udtalelse(1),under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelse(2), ogud fra følgende betragtning:Der bør indføres bestemmelser om tredjelandes deltagelse i præjudicielle sager for Domstolen, når der af Rådet er indgået en aftale med et eller flere tredjelande vedrørende et nærmere bestemt sagsområde, og det deri er bestemt, at disse tredjelande har mulighed for at indgive skriftlige indlæg eller udtalelser i tilfælde, hvor en ret i en medlemsstat har forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål, der vedrører den pågældende aftales anvendelsesområde -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1I artikel 20 i protokollen vedrørende statutten for De Europæiske Fællesskabers Domstol tilføjes følgende stykke: "Når der af Rådet er indgået en aftale med et eller flere tredjelande vedrørende et nærmere bestemt sagsområde, og det deri er bestemt, at disse tredjelande kan indgive skriftlige indlæg eller udtalelser i tilfælde, hvor en ret i en medlemsstat har forelagt Domstolen et præjudicielt spørgsmål, der vedrører den pågældende aftales anvendelsesområde, gives der ligeledes meddelelse om den nationale rets beslutning, hvori et sådant spørgsmål stilles, til de pågældende tredjelande, som inden to måneder fra meddelelsen kan indgive indlæg eller andre skriftlige udtalelser til Domstolen."Artikel 2Denne afgørelse har virkning fra dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2002.På Rådets vegneT. PedersenFormand(1) Udtalelse af 22.2.2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(2) Udtalelse af 14.5.2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT).