title: 2009/940/EF: Rådets afgørelse af 30. november 2009 om Det Europæiske Fællesskabs undertegnelse af protokollen om specifikke forhold for rullende jernbanemateriel i tilknytning til konventionen om internationale sikkerhedsrettigheder i mobilt udstyr, vedtaget i Luxembourg den 23. februar 2007

text:
               16.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 331/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 30. november 2009
   om Det Europæiske Fællesskabs undertegnelse af protokollen om specifikke forhold for rullende jernbanemateriel i tilknytning til konventionen om internationale sikkerhedsrettigheder i mobilt udstyr, vedtaget i Luxembourg den 23. februar 2007
   (2009/940/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 61, litra c), sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Fællesskabet ønsker at skabe et fælles retsområde baseret på princippet om gensidig anerkendelse af retsafgørelser.

               (2)

               Protokollen om specifikke forhold for rullende jernbanemateriel i tilknytning til konventionen om internationale sikkerhedsrettigheder i mobilt udstyr (i det følgende benævnt »jernbaneprotokollen«), vedtaget i Luxembourg den 23. februar 2007, udgør et nyttigt bidrag til reguleringen på dette område på internationalt niveau. Det er derfor ønskeligt, at de bestemmelser i dette instrument, som vedrører områder henhørende under Fællesskabets enekompetence, bringes i anvendelse så snart som muligt.

               (3)

               Kommissionen har ført forhandlingerne om jernbaneprotokollen på Fællesskabets vegne for de dele, som henhører under Fællesskabets enekompetence.

               (4)

               I henhold til jernbaneprotokollens artikel XXII, stk. 1, kan organisationer for regional økonomisk integration, der har kompetence på visse af de områder, der reguleres af jernbaneprotokollen, undertegne denne.

               (5)

               Jernbaneprotokollen forbliver åben for undertegnelse indtil sin ikrafttræden.

               (6)

               Nogle af de anliggender, der reguleres af Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1), Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs (2), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 593/2008 af 17. juni 2008 om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser (Rom I) (3), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (omarbejdning) (4) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 af 29. april 2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur (jernbaneagenturforordningen) (5), behandles også i jernbaneprotokollen.

               (7)

               Fællesskabet har enekompetence på visse af de områder, der er omhandlet i jernbaneprotokollen, hvorimod medlemsstaterne har kompetence på andre af de i dette instrument omhandlede områder.

               (8)

               Fællesskabet bør derfor undertegne jernbaneprotokollen.

               (9)

               Artikel XXII, stk. 2, i jernbaneprotokollen fastsætter, at en organisation for regional økonomisk integration ved undertegnelsen skal afgive en erklæring med angivelse af, for hvilke områder, der reguleres af protokollen, organisationens medlemsstater har overdraget kompetence til organisationen. Fællesskabet bør derfor afgive en sådan erklæring på tidspunktet for undertegnelsen af jernbaneprotokollen.

               (10)

               Det Forenede Kongerige og Irland deltager i vedtagelsen og anvendelsen af denne afgørelse.

               (11)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af protokollen om specifikke forhold for rullende jernbanemateriel i tilknytning til konventionen om internationale sikkerhedsrettigheder i mobilt udstyr (»jernbaneprotokollen«), vedtaget i Luxembourg den 23. februar 2007, godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Teksten til jernbaneprotokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den (de) person(er), der er beføjet til at undertegne jernbaneprotokollen på Fællesskabets vegne med forbehold af, at betingelsen i artikel 3 overholdes.
   Artikel 3
   Ved undertegnelsen af jernbaneprotokollen afgiver Fællesskabet den erklæring, der er angivet i bilaget, i overensstemmelse med protokollens artikel XXII, stk. 2.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2009.

            På Rådets vegne

         B. ASK

            Formand

      (1)  EFT L 12 af 16.1.2001, s. 1.

      (2)  EFT L 160 af 30.6.2000, s. 1.

      (3)  EUT L 177 af 4.7.2008, s. 6.

      (4)  EUT L 191 af 18.7.2008, s. 1.

      (5)  EUT L 220 af 21.6.2004, s. 3.
   BILAG

      Erklæring, der skal afgives i henhold til artikel XXII, stk. 2, om Det Europæiske Fællesskabs kompetence i anliggender omfattet af protokollen om specifikke forhold for rullende jernbanemateriel i tilknytning til konventionen om internationale sikkerhedsrettigheder i mobilt udstyr (»jernbaneprotokollen«), som blev vedtaget i Luxembourg den 23. februar 2007, og for hvilke medlemsstaterne har overdraget kompetence til Fællesskabet

                  1.

                  I henhold til artikel XXII i jernbaneprotokollen kan organisationer for regional økonomisk integration, der består af suveræne stater, og som har kompetence på områder, der reguleres af protokollen, undertegne den, forudsat at de afgiver den erklæring, der er omhandlet i artikel XXII, stk. 2. Fællesskabet har vedtaget at undertegne jernbaneprotokollen og afgiver således nævnte erklæring.

                  2.

                  Fællesskabets nuværende medlemsstater er Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

                  3.

                  Denne erklæring gælder dog ikke for Kongeriget Danmark, jf. artikel 1 og 2 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.

                  4.

                  Denne erklæring gælder ikke for de af medlemsstaternes områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab ikke finder anvendelse, og berører ikke foranstaltninger eller beslutninger, som medlemsstaterne vedtager i henhold til jernbaneprotokollen på disse områders vegne eller i deres interesse.

                  5.

                  Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater har overdraget kompetence til Fællesskabet for de anliggender, der berører Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1), Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs (2), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 593/2008 af 17. juni 2008 om lovvalgsregler for kontraktlige forpligtelser (Rom I) (3), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (omarbejdning) (4) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 881/2004 af 29. april 2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur (jernbaneagenturforordningen) (5).

                  6.

                  Med hensyn til nummereringssystemet for køretøjer har Fællesskabet ved beslutning 2006/920/EF (Kommissionens beslutning af 11. august 2006 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet »Drift og trafikstyring« i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog) vedtaget et nummereringssystem, som er hensigtsmæssigt til identifikation af rullende jernbanemateriel som nævnt i jernbaneprotokollens artikel V, stk. 2.
                  For så vidt angår dataudveksling mellem Fællesskabets medlemsstater og det internationale register har Fællesskabet desuden gjort betydelige fremskridt i kraft af beslutning 2007/756/EF (Kommissionens beslutning af 9. november 2007 om vedtagelse af fælles specifikationer for det nationale køretøjsregister, som er omhandlet i artikel 14, stk. 4 og 5, i direktiv 96/48/EF og 2001/16/EF). I henhold til denne beslutning er Fællesskabets medlemsstater ved at gennemføre nationale køretøjsregistre, og dobbelt registrering af data i det internationale register skulle derfor kunne undgås.

                  7.

                  Udøvelsen af kompetence, som medlemsstaterne har overdraget til Fællesskabet i medfør af traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, er ifølge sin natur i stadig udvikling. Inden for traktatens rammer kan de kompetente institutioner træffe afgørelse om rækkevidden af Fællesskabets kompetence. Fællesskabet forbeholder sig således ret til at ændre denne erklæring i overensstemmelse hermed, uden at det udgør en forudsætning for udøvelsen af Fællesskabets kompetence for så vidt angår de emner, der reguleres af jernbaneprotokollen.

      (1)  EFT L 12 af 16.1.2001, s. 1.

      (2)  EFT L 160 af 30.6.2000, s. 1.

      (3)  EUT L 177 af 4.7.2008, s. 6.

      (4)  EUT L 191 af 18.7.2008, s. 1.

      (5)  EUT L 220 af 21.6.2004, s. 3.
   OVERSÆTTELSE
   LUXEMBOURGPROTOKOLLEN OM SPECIFIKKE FORHOLD FOR RULLENDE JERNBANEMATERIEL I TILKNYTNING TIL KONVENTIONEN OM INTERNATIONALE SIKKERHEDSRETTIGHEDER I MOBILT UDSTYR

      Præambel

   KAPITEL I   ANVENDELSESOMRÅDE OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER

                  Artikel I

            Definitioner

                  Artikel II

            Anvendelse af konventionen på rullende jernbanemateriel

                  Artikel III

            Fravigelse

                  Artikel IV

            Repræsentative beføjelser

                  Artikel V

            Identifikation af rullende jernbanemateriel i aftalen

                  Artikel VI

            Lovvalg
         KAPITEL II   FORANSTALTNINGER I TILFÆLDE AF MISLIGHOLDELSE AF FORPLIGTELSER, PRIORITETSORDEN OG OVERDRAGELSER

                  Artikel VII

            Ændring af bestemmelserne om foranstaltninger i tilfælde af misligholdelse

                  Artikel VIII

            Ændring af bestemmelserne om foreløbige retsmidler

                  Artikel IX

            Foranstaltninger i tilfælde af insolvens

                  Artikel X

            Bistand i tilfælde af insolvens

                  Artikel XI

            Bestemmelser om debitor
         KAPITEL III   BESTEMMELSER VEDRØRENDE REGISTRERING AF INTERNATIONALE SIKKERHEDSRETTIGHEDER I RULLENDE JERNBANEMATERIEL

                  Artikel XII

            Tilsynsmyndighed og registrator

                  Artikel XIII

            Udpegning af kontaktorganer

                  Artikel XIV

            Identifikation af rullende jernbanemateriel til registreringsformål

                  Artikel XV

            Supplerende ændringer til bestemmelserne om registret

                  Artikel XVI

            Internationale registreringsgebyrer

                  Artikel XVII

            Salgsmeddelelser
         KAPITEL IV   JURISDICTION

                  Artikel XVIII

            Afkald på suveræn immunitet
         KAPITEL V   FORHOLDET TIL ANDRE KONVENTIONER

                  Artikel XIX

            Forholdet til UNIDROIT-konventionen vedrørende international finansiel leasing

                  Artikel XX

            Forholdet til konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF)
         KAPITEL VI   AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

                  Artikel XXI

            Undertegnelse, ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse

                  Artikel XXII

            Organisationer for regional økonomisk integration

                  Artikel XXIII

            Ikrafttrædelse

                  Artikel XXIV

            Territoriale enheder

                  Artikel XXV

            Rullende jernbanemateriel i offentlig tjeneste

                  Artikel XXVI

            Overgangsbestemmelser

                  Artikel XXVII

            Erklæringer om visse bestemmelser

                  Artikel XXVIII

            Forbehold og erklæringer

                  Artikel XXIX

            Erklæringer i medfør af konventionen

                  Artikel XXX

            Senere erklæringer

                  Artikel XXXI

            Tilbagetrækning af erklæringer

                  Artikel XXXII

            Opsigelse

                  Artikel XXXIII

            Evalueringskonferencer, ændringer og relaterede spørgsmål

                  Artikel XXXIV

            Depositaren og dennes opgaver

      LUXEMBOURGPROTOKOLLEN OM SPECIFIKKE FORHOLD FOR RULLENDE JERNBANEMATERIEL I TILKNYTNING TIL KONVENTIONEN OM INTERNATIONALE SIKKERHEDSRETTIGHEDER I MOBILT UDSTYR

   PARTERNE I DENNE PROTOKOL,
   SOM FINDER det nødvendigt at gennemføre konventionen om internationale sikkerhedsrettigheder i mobilt udstyr (i det følgende benævnt »konventionen«) for så vidt den finder anvendelse på rullende jernbanemateriel, på baggrund af de mål, der er angivet i konventionens præambel,
   SOM ER BEVIDSTE OM behovet for at tilpasse konventionen for at imødekomme de særlige krav, der stilles i forbindelse med rullende jernbanemateriel og finansieringen heraf,
   ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser om rullende jernbanemateriel:
   KAPITEL I

      ANVENDELSESOMRÅDE OG ALMINDELIGE BESTEMMELSER

   Artikel I
   Definitioner
   1.   I denne protokol anvendes de udtryk, der forekommer i teksten, i den betydning, der er anført i konventionen, medmindre andet følger af sammenhængen.
   2.   I denne protokol anvendes følgende udtryk i den nedenfor angivne betydning:
   a)   »kautionsaftale«: en aftale, hvorved en person forpligter sig som kautionist
   b)   »kautionist«: en person, der med henblik på opfyldelse af alle forpligtelser til fordel for en kreditor, der er sikret ved en sikkerhedsstillelsesaftale eller i kraft af en aftale, stiller kaution eller giver eller udsteder en anfordringsgaranti eller en stand by-remburs eller enhver anden form for kreditforsikring
   c)   »insolvenssituation«:

               i)

               indledning af en insolvensbehandling eller

               ii)

               situation, hvor debitor har erklæret, at han agter at anmelde betalingsstandsning eller faktisk er gået i betalingsstandsning, når loven eller en handling fra statens side udelukker eller suspenderer kreditors ret til at anmode om insolvensbehandling mod debitor eller iværksætte foranstaltninger i medfør af konventionen

         d)   »den jurisdiktion, der har kompetence med hensyn til hovedinsolvensbehandlingen«: den kontraherende stat, hvor centret for debitors hovedinteresser befinder sig, hvilket, medmindre andet godtgøres, anses for at være det sted, hvor debitor har sit vedtægtsmæssige hjemsted, eller i mangel af et sådant det sted, hvor vedkommende er stiftet
   e)   »rullende jernbanemateriel«: køretøjer, der flyttes på faste jernbaneskinner, eller direkte på, over eller under en styreskinne, sammen med traktionssystemer, motorer, bremser, aksler, bogier, pantografer, tilbehør og andet udstyr og andre komponenter og dele, der i hvert tilfælde er installeret eller inkorporeret i sådanne køretøjer samt alle data, manualer og optegnelser i tilknytning hertil.
   Artikel II
   Anvendelse af konventionen på rullende jernbanemateriel
   1.   Konventionen finder anvendelse på rullende jernbanemateriel efter bestemmelserne i denne protokol.
   2.   Konventionen og denne protokol betegnes som konventionen om internationale sikkerhedsrettigheder i mobilt udstyr som anvendt på rullende jernbanemateriel.
   Artikel III
   Fravigelse
   Parterne kan ved skriftlig aftale udelukke anvendelsen af artikel IX og i deres gensidige forbindelser fravige bestemmelserne i denne protokol eller ændre disses virkninger med undtagelse af artikel VII, stk. 3 og 4.
   Artikel IV
   Repræsentative beføjelser
   En person kan med relation til rullende jernbanemateriel indgå en aftale, foretage en registrering som defineret i konventionens artikel 16, stk. 3, og varetage rettigheder og sikkerhedsrettigheder i henhold til konventionen som fuldmægtig, kommissionær eller repræsentant.
   Artikel V
   Identifikation af rullende jernbanemateriel i aftalen
   1.   Med henblik på konventionens artikel 7, litra c), og denne protokols artikel XVIII, stk. 2, er en beskrivelse af rullende jernbanemateriel tilstrækkelig til at identificere rullende jernbanemateriel, hvis den indeholder:

               a)

               en beskrivelse af det rullende jernbanemateriels enkeltdele

               b)

               en beskrivelse af det rullende jernbanemateriel efter type

               c)

               en erklæring om, at aftalen omfatter alt nuværende og fremtidigt rullende jernbanemateriel, eller

               d)

               en erklæring om, at aftalen omfatter alt nuværende og fremtidigt rullende jernbanemateriel undtagen for nærmere angivne enkeltdele eller typer.

         2.   Med henblik på konventionens artikel 7 anses en sikkerhedsrettighed i fremtidigt rullende materiel, som er identificeret i overensstemmelse med foregående stykke, for at udgøre en international sikkerhedsrettighed, så snart rettighedsstifter, sælger med forbehold eller udlejer skaffer sig beføjelse til at disponere over det rullende jernbanemateriel, uden at der er behov for noget nyt overførelsesdokument.
   Artikel VI
   Lovvalg
   1.   Denne artikel finder kun anvendelse, når en kontraherende stat har afgivet en erklæring i medfør af artikel XXVII.
   2.   Parterne i en aftale eller en beslægtet kautionsaftale eller en aftale om efterstillelse kan indbyrdes aftale, hvilken lov der skal gælde for alle eller en del af deres aftalemæssige rettigheder og forpligtelser.
   3.   Medmindre andet er fastsat, er henvisningen i stk. 2 til den af parterne valgte lovgivning møntet på de nationale retsregler i den udpegede stat, eller hvis denne stat består af flere territoriale enheder, på lovgivningen i den udpegede territoriale enhed.
   KAPITEL II

      FORANSTALTNINGER I TILFÆLDE AF MISLIGHOLDELSE AF FORPLIGTELSER, PRIORITETSORDEN OG OVERDRAGELSER

   Artikel VII
   Ændring af bestemmelserne om foranstaltninger i tilfælde af misligholdelse
   1.   Ud over de foranstaltninger, der er fastsat i kapitel III i konventionen, og for så vidt debitor har givet sit samtykke dertil, hvilket han kan gøre til enhver tid, kan kreditor under de forhold, der er specificeret i dette kapitel, få det rullende jernbanemateriel eksporteret og fysisk overført fra det område, hvor det befinder sig.
   2.   Kreditor kan ikke iværksætte foranstaltningerne i det foregående stykke uden et skriftligt og forudgående samtykke fra indehaveren af enhver registreret sikkerhedsrettighed, der har højere prioritet end kreditors.
   3.   Artikel 8, stk. 3, i konventionen, finder ikke anvendelse på rullende jernbanemateriel. Enhver foranstaltning fastsat i konventionen i forhold til rullende jernbanemateriel skal iværksættes på en kommercielt rimelig måde. En foranstaltning anses for at være iværksat på en kommercielt rimelig måde, hvis den er iværksat i overensstemmelse med en bestemmelse i aftalen, medmindre en sådan bestemmelse er åbenbart urimelig.
   4.   En sikret kreditor, der giver de berørte personer et skriftligt varsel på mindst fjorten kalenderdage om et påtænkt salg eller en påtænkt udlejning som fastsat i konventionens artikel 8, stk. 4, anses for at have opfyldt det krav om »rimeligt varsel«, der er fastsat i denne artikel. Nærværende stykke er dog ikke til hinder for, at en sikret kreditor og en rettighedsstifter eller en kautionist ved aftale kan fastsætte et længere varsel.
   5.   Med forbehold af gældende sikkerhedslove og -forskrifter sikrer en kontraherende stat, at de relevante administrative myndigheder uden ophold samarbejder med og bistår kreditor i det omfang, der er nødvendigt for iværksættelsen af de foranstaltninger, der er specificeret i stk. 1.
   6.   En sikret kreditor, der foreslår eksport af rullende jernbanemateriel i medfør af stk. 1 på anden vis end ved fuldbyrdelse af en domstolsafgørelse, skal med rimeligt varsel give skriftlig underretning om den foreslåede eksport til:

               a)

               de berørte personer, der er specificeret i artikel 1, litra m), nr. i) og ii), i konventionen og

               b)

               de berørte personer, der er specificeret i artikel 1, litra m), nr. iii), i konventionen, som har underrettet den sikrede kreditor om deres rettigheder med rimeligt varsel inden eksporten.

         Artikel VIII
   Ændring af bestemmelserne om foreløbige retsmidler
   1.   Denne artikel finder kun anvendelse i en kontraherende stat, der har afgivet en erklæring i medfør af artikel XXVII og i det omfang, der er fastsat i denne erklæring.
   2.   Med henblik på anvendelsen af artikel 13, stk. 1, i konventionen skal ordet »hurtigt« i forbindelse med opnåelse af retsmidler forstås som det antal kalenderdage regnet fra datoen for indgivelsen af anmodningen, som er angivet i erklæringen fra den kontraherende stat, hvor anmodningen er indgivet.
   3.   Artikel 13, stk. 1, i konventionen finder anvendelse, idet der indsættes følgende bestemmelse umiddelbart efter litra d):

               »e)

               salg og fordeling af salgsprovenuet, hvis debitor og kreditor på et givet tidspunkt udtrykkeligt bliver enige herom«

         og artikel 43, stk. 2, finder anvendelse, idet der efter »artikel 13, stk. 1, litra d)« indsættes »og e)«.
   4.   Debitors ejendomsret eller enhver anden af hans rettigheder, der overføres ved det i det foregående stykke omhandlede salg, frigøres for enhver anden sikkerhedsrettighed, som ikke har højere prioritet end kreditors internationale sikkerhedsrettighed i medfør af artikel 29 i konventionen.
   5.   Kreditor og debitor eller enhver anden berørt person kan skriftligt aftale, at artikel 13, stk. 2, i konventionen ikke skal finde anvendelse.
   6.   Med hensyn til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel VII, stk. 1:

               a)

               skal de tilvejebringes af de administrative myndigheder i en kontraherende stat senest syv kalenderdage efter den dato, hvor kreditor har meddelt disse myndigheder, at den i artikel VII, stk. 1, omhandlede foranstaltning er blevet indrømmet, eller at den, såfremt den er indrømmet af en udenlandsk domstol, er blevet anerkendt af en domstol i denne kontraherende stat, og at vedkommende har ret til at opnå disse foranstaltninger i overensstemmelse med konventionen, og

               b)

               skal de kompetente myndigheder uden ophold samarbejde med kreditor og bistå denne med at iværksætte foranstaltningerne i overensstemmelse med gældende sikkerhedslove og -forskrifter.

         7.   Stk. 2 og 6 berører ikke gældende sikkerhedslove og -forskrifter.
   Artikel IX
   Foranstaltninger i tilfælde af insolvens
   1.   Denne artikel finder kun anvendelse, når en kontraherende stat, som er den jurisdiktion, der har kompetence med hensyn til hovedinsolvensbehandlingen, har afgivet en erklæring i medfør af artikel XXVII.
   2.   Henvisningerne i denne artikel til »kurator« vedrører denne person i dennes officielle, og ikke personlige, kapacitet.
   3.   Når der indtræder en insolvenssituation, overdrager kurator eller i givet fald debitor det rullende jernbanemateriel til kreditor senest på den tidligste af følgende to datoer, jf. dog stk. 7:

               a)

               ved udløbet af karenstiden eller

               b)

               på den dato, hvor kreditor ville have ret til at tage det rullende jernbanemateriel i besiddelse, hvis denne artikel ikke fandt anvendelse.

         4.   I denne artikel forstås ved »karenstid« den periode, som er angivet i erklæringen fra den kontraherende stat, som er den jurisdiktion, der har kompetence med hensyn til hovedinsolvensbehandlingen.
   5.   Medmindre og så længe kreditor ikke har fået mulighed for at tage genstanden i besiddelse i medfør af stk. 3

               a)

               tager kurator eller i givet fald debitor vare på det rullende jernbanemateriel og opretholder dets værdi i overensstemmelse med aftalen, og

               b)

               har kreditor ret til at anmode om ethvert andet foreløbigt retsmiddel, der er til rådighed i henhold gældende lovgivning.

         6.   Litra a) i foregående stykke udelukker ikke, at det rullende jernbanemateriel anvendes i medfør af aftaler, der er indgået med henblik på at tage vare på dette materiel og opretholde dets værdi.
   7.   Kurator eller i givet fald debitor kan beholde det rullende jernbanemateriel i deres besiddelse, hvis de senest på den dato, der er fastsat i stk. 3, har afhjulpet andre misligholdelser end dem, der har foranlediget indledningen af insolvensbehandlingen, og har indvilliget i at opfylde alle fremtidige forpligtelser i overensstemmelse med aftalen og transaktionsdokumenter i tilknytning hertil. Der gælder ikke en ny karenstid i tilfælde af misligholdelse af disse fremtidige forpligtelser.
   8.   Med hensyn til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel VII, stk. 1:

               a)

               stilles de til rådighed af de administrative myndigheder i en kontraherende stat senest syv kalenderdage efter den dato, hvor kreditor har meddelt disse myndigheder, at vedkommende har ret til at opnå disse foranstaltninger i overensstemmelse med konventionen, og

               b)

               samarbejder de kompetente myndigheder uden ophold med kreditor og bistår denne med at iværksætte foranstaltningerne i overensstemmelse med gældende sikkerhedslove og -forskrifter.

         9.   Det er ikke tilladt at hindre eller sinke iværksættelsen af de foranstaltninger, der er tilladt i henhold til konventionen eller denne protokol, efter den dato, der er fastsat i stk. 3.
   10.   Ingen af debitors forpligtelser i medfør af aftalen kan ændres uden kreditors samtykke.
   11.   Det foregående stykke kan ikke fortolkes således, at det berører kurators eventuelle beføjelse til at ophæve aftalen i medfør af gældende lovgivning.
   12.   Ingen rettighed eller sikkerhedsrettighed, med undtagelse af ikke-aftalemæssige rettigheder og sikkerhedsrettigheder, der tilhører en kategori, som er omfattet af en erklæring afgivet i medfør af konventionens artikel 39, stk. 1, har højere prioritet end registrerede sikkerhedsrettigheder i forbindelse med insolvensbehandling.
   13.   Konventionen som ændret ved artikel VII og XXV i denne protokol finder anvendelse på iværksættelsen af foranstaltningerne i medfør af denne artikel.
   3.   Når der indtræder en insolvenssituation, meddeler kurator eller i givet fald debitor på kreditors anmodning inden for den frist, der er angivet i en erklæring fra en kontraherende stat i medfør af artikel XXVII, kreditor, om vedkommende vil:

               a)

               afhjælpe andre misligholdelser end dem, der har foranlediget indledningen af insolvensbehandlingen, og indvillige i at opfylde alle fremtidige forpligtelser i overensstemmelse med aftalen og transaktionsdokumenterne i tilknytning hertil, eller

               b)

               give kreditor mulighed for at tage det rullende jernbanemateriel i besiddelse i overensstemmelse med gældende lovgivning.

         4.   Den gældende lovgivning, der omtales i foregående stykkes litra b), kan tillade domstolen at kræve, at der træffes supplerende foranstaltninger eller stilles yderligere sikkerhed.
   5.   Kreditor skal kunne godtgøre sin fordring og skal kunne påvise, at hans internationale sikkerhedsrettighed er registreret.
   6.   Underretter kurator eller i givet fald debitor ikke kreditor i overensstemmelse med stk. 3, eller har kurator eller debitor erklæret, at de vil give kreditor mulighed for at tage det rullende jernbanemateriel i besiddelse, men undlader at gøre det, kan retten tillade kreditor at tage det rullende jernbanemateriel i besiddelse på de betingelser, som retten fastsætter, ligesom retten kan kræve, at der træffes yderligere foranstaltninger eller stilles yderligere sikkerhed.
   7.   Det rullende jernbanemateriel kan ikke sælges, så længe en domstol ikke har truffet afgørelse om fordringen og den internationale sikkerhedsrettighed.
   3.   Når der indtræder en insolvenssituation, skal kurator eller i givet fald debitor inden for afhjælpningsperioden:

               a)

               afhjælpe andre misligholdelser end dem, der har foranlediget indledningen af insolvensbehandlingen, og indvillige i at opfylde alle fremtidige forpligtelser i overensstemmelse med aftalen og transaktionsdokumenterne i tilknytning hertil, eller

               b)

               give kreditor mulighed for at tage det rullende jernbanemateriel i besiddelse i overensstemmelse med gældende lovgivning.

         4.   Før afhjælpningsperiodens udløb kan kurator eller i givet fald debitor anmode domstolen om en kendelse om suspension af vedkommendes forpligtelse i henhold til foregående stykkes litra b) i en periode, der begynder at løbe fra udløbet af afhjælpningsperioden og senest ophører ved aftalens udløb eller en eventuel fornyelse heraf, og på sådanne betingelser, som domstolen finder rimelige (»suspensionsperioden«). En sådan kendelse skal kræve, at alle beløb, der tilfalder kreditor i suspensionsperioden, udbetales fra konkursboet eller af debitor, efterhånden som de forfalder, og at kurator eller i givet fald debitor overholder alle andre forpligtelser, der opstår under suspensionsperioden.
   5.   Hvis der indsendes en anmodning til domstolen i medfør af foregående stykke, tager kreditor ikke det rullende jernbanemateriel i besiddelse, men afventer domstolens afgørelse. Hvis anmodningen ikke imødekommes inden for det antal kalenderdage fra registreringen af anmodningen om retsmiddel, som er nærmere fastsat i en erklæring fremsat af den kontraherende stat, hvori anmodningen fremsættes, anses anmodningen for at være trukket tilbage, medmindre kreditor og kurator eller i givet fald debitor aftaler andet.
   6.   Medmindre og indtil kreditor har fået mulighed for at tage genstanden i besiddelse i medfør af stk. 3:

               a)

               tager kurator eller i givet fald debitor vare på det rullende jernbanemateriel og opretholder dets værdi i overensstemmelse med aftalen og

               b)

               har kreditor ret til at anmode om ethvert andet foreløbigt retsmiddel, der er til rådighed i henhold gældende lovgivning.

         7.   Litra a) i foregående stykke udelukker ikke, at det rullende jernbanemateriel anvendes i medfør af aftaler, der er indgået med henblik på at tage vare på dette materiel og opretholde dets værdi.
   8.   Hvis kurator eller i givet fald debitor i afhjælpningsperioden eller i en eventuel suspensionsperiode afhjælper alle andre misligholdelser end dem, der har foranlediget indledningen af insolvensbehandlingen, og indvilliger i at opfylde alle fremtidige forpligtelser i overensstemmelse med aftalen og dokumenterne i tilknytning hertil, kan kurator eller debitor tage det rullende jernbanemateriel i besiddelse, og enhver kendelse afsagt af domstolen i henhold til stk. 4, mister sin retsvirkning. Der gælder ikke en ny afhjælpningsperiode i tilfælde af misligholdelse af disse fremtidige forpligtelser.
   9.   Med hensyn til de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel VII, stk. 1:

               a)

               stilles de til rådighed af de administrative myndigheder i en kontraherende stat senest syv kalenderdage efter den dato, hvor kreditor har meddelt disse myndigheder, at vedkommende har ret til at opnå disse foranstaltninger i overensstemmelse med konventionen, og

               b)

               samarbejder de kompetente myndigheder uden ophold med kreditor og bistår denne med at iværksætte foranstaltningerne i overensstemmelse med gældende sikkerhedslove og -forskrifter.

         10.   Det er ikke tilladt at hindre eller sinke iværksættelsen af de foranstaltninger, der er tilladt i henhold til konventionen efter afhjælpningsperioden, jf. dog stk. 4, 5 og 8.
   11.   Ingen af debitors forpligtelser i henhold til aftalen eller tilknyttede transaktioner kan ændres under insolvensbehandlingen uden kreditors samtykke, jf. dog stk. 4, 5 og 8.
   12.   Det foregående stykke kan ikke fortolkes således, at det berører kurators eventuelle beføjelse til at ophæve aftalen i medfør af gældende lovgivning..
   13.   Ingen rettighed eller sikkerhedsrettighed, med undtagelse af ikke-aftalemæssige rettigheder og sikkerhedsrettigheder, der tilhører en kategori, som er omfattet af en erklæring afgivet i medfør af konventionens artikel 39, stk. 1, har højere prioritet end registrerede sikkerhedsrettigheder i forbindelse med insolvensbehandling.
   14.   Konventionen som ændret ved artikel VII og XXV i denne protokol finder anvendelse på iværksættelsen af eventuelle foranstaltninger i medfør af denne artikel.
   15.   I denne artikel forstås ved »afhjælpningsperiode« den periode, som begynder på datoen for insolvenssituationen, som angivet i erklæringen fra den kontraherende stat, som er den jurisdiktion, der har kompetence med hensyn til hovedinsolvensbehandlingen.
   Artikel X
   Bistand i tilfælde af insolvens
   1.   Denne artikel finder kun anvendelse i en kontraherende stat, der har afgivet en erklæring i medfør af artikel XXVII, stk. 1.
   2.   Domstolene i en kontraherende stat, hvor rullende jernbanemateriel befinder sig, samarbejder i overensstemmelse med den pågældende kontraherende stats lovgivning i videst mulig udstrækning med udenlandske domstole og udenlandske kuratorer med henblik på anvendelsen af artikel IX.
   Artikel XI
   Bestemmelser om debitor
   1.   Medmindre der foreligger misligholdelse som omhandlet i artikel 11 i konventionen, har debitor i overensstemmelse med aftalen uforstyrret rådighedsret over og brugsret til det rullende jernbanemateriel i forhold til:

               a)

               kreditor og indehaveren af enhver sikringsrettighed, af hvem debitor erhverver rettigheder, der er frigjort for enhver sikkerhedsrettighed i medfør af artikel 29, stk. 4, litra b), i konventionen, medmindre og i det omfang debitor har givet samtykke til andet og

               b)

               indehaveren af enhver sikkerhedsrettighed, som står foran debitors rettighed i medfør af artikel 29, stk. 4, litra a), i konventionen, men kun i det omfang denne indehaver har givet samtykke hertil.

         2.   Intet i konventionen eller denne protokol berører en kreditors erstatningsansvar i tilfælde af misligholdelse af aftalen i henhold til gældende lovgivning, for så vidt denne aftale vedrører rullende jernbanemateriel.
   KAPITEL III

      BESTEMMELSER VEDRØRENDE REGISTRERING AF INTERNATIONALE SIKKERHEDSRETTIGHEDER I RULLENDE JERNBANEMATERIEL

   Artikel XII
   Tilsynsmyndighed og registrator
   1.   Tilsynsmyndigheden er et organ, der består af repræsentanter, og hvortil der udnævnes en repræsentant:

               a)

               af hver deltagerstat

               b)

               af hver af højst tre andre stater, der udpeges af Det Internationale Institut for Udarbejdelse af Ensartede Regler inden for Privatretten (Unidroit) og

               c)

               af hver af højst tre andre stater, der udpeges af Den Mellemstatslige Organisation for Internationale Jernbanebefordringer (OTIF).

         2.   Ved udpegelsen af de stater, der omtales i litra a) og b) i foregående stykke, skal der tages hensyn til behovet for at sikre en bred geografisk repræsentation.
   3.   Mandatperioden for de repræsentanter, der udpeges i henhold til stk. 1, litra b) og c) fastsættes nærmere af de udpegende organisationer. Mandatperioderne for de repræsentanter, der har mandat på den dato, hvor denne protokol træder i kraft for den 10. deltagerstat, udløber senest to år efter denne dato.
   4.   De repræsentanter, der er omtalt i stk. 1, vedtager den foreløbige forretningsorden for tilsynsmyndigheden. Vedtagelse kræver samtykke fra:

               a)

               et flertal af alle repræsentanter og

               b)

               et flertal af de repræsentanter, der er udnævnt i henhold til stik. 1, litra a).

         5.   Tilsynsmyndigheden kan nedsætte et ekspertudvalg bestående af:

               a)

               personer, der er udpeget af de underskrivende og kontraherende stater, og som har de nødvendige kvalifikationer og erfaringer og

               b)

               andre eksperter efter behov

         og betro kommissionen den opgave at bistå tilsynsmyndigheden i udførelsen af dens funktioner.
   6.   Et sekretariat bistår tilsynsmyndigheden i udførelsen af dennes funktioner efter myndighedens anvisninger. Sekretariatsopgaven varetages af OTIF.
   7.   Hvis sekretariatet bliver ude af stand til eller ikke længere ønsker at udføre sine funktioner, udpeger tilsynsmyndigheden et nyt sekretariat.
   8.   Når sekretariatet finder det godtgjort, at det internationale register er fuldt operationelt, deponerer det straks et certifikat med anmærkning herom hos depositaren.
   9.   Sekretariatet får status som juridisk person, hvis dette ikke allerede er tilfældet, og nyder i relation til sine funktioner i henhold til konventionen og denne protokol de samme undtagelser og immuniteter, som der gælder for tilsynsmyndigheden i henhold til konventionens artikel 27, stk. 3, og for det internationale register i henhold til konventionens artikel 27, stk. 4.
   10.   En foranstaltning fra tilsynsmyndighedens side, som kun berører en deltagerstats eller en gruppe af deltagerstaters sikkerhedsrettigheder, træffes, hvis denne deltagerstat eller flertallet af gruppen af deltagerstater også godkender foranstaltningen. En foranstaltning, der kunne påvirke en deltagerstats eller en gruppe af deltagerstaters sikkerhedsrettigheder i negativ retning, har virkning i denne deltagerstat eller gruppe af deltagerstater, hvis deltagerstaten eller flertallet af gruppen af deltagerstater også godkender foranstaltningen.
   11.   Den første registrator udnævnes for en periode på mindst fem og højst ti år. Derefter udnævnes eller genudnævnes registratoren for efterfølgende perioder på hver højst ti år.
   Artikel XIII
   Udpegning af kontaktorganer
   1.   En kontraherende stat kan til enhver tid ved en erklæring udpege et eller flere organer, der skal fungere som kontaktorgan, som til det internationale register videregiver de oplysninger, der kræves for registrering, med undtagelse af registrering af en meddelelse om en national sikkerhedsrettighed eller en rettighed eller sikkerhedsrettighed i henhold til konventionens artikel 40, som er stiftet i henhold til en anden stats lovgivning. De forskellige kontaktorganer er mindst åbne i de respektive områders normale åbningstid.
   2.   En udpegning i medfør af foregående stykke kan tillade, men pålægger ikke, brug af et eller flere udpegede kontaktorganer til de oplysninger, der kræves for registrering i forbindelse med salgsmeddelelser.
   Artikel XIV
   Identifikation af rullende jernbanemateriel til registreringsformål
   1.   Med henblik på konventionens artikel 18, stk. 1, litra a), skal der ifølge forskrifterne indføres et system for registratorens tildeling af identifikationsnumre, som muliggør entydig identifikation af dele af det rullende jernbanemateriel. Identifikationsnummeret skal:

               a)

               påsættes den pågældende del af det rullende jernbanemateriel

               b)

               knyttes til producentens navn i det internationale register og producentens identifikationsnummer for det således anmærkede materiel eller

               c)

               knyttes til et nationalt eller regionalt identifikationsnummer i det internationale register.

         2.   Med henblik på foregående stykke kan en kontraherende stat ved erklæring angive, hvilket system for nationale eller regionale registreringsnumre der skal anvendes i forbindelse med et stykke rullende jernbanemateriel, der er omfattet af en international sikkerhedsrettighed, der er stiftet eller forudset eller skal stiftes eller forudses i en aftale, der indgås af en debitor, der befinder sig i denne kontraherende stat på tidspunktet for indgåelsen af aftalen. Et sådant nationalt eller regionalt identifikationssystem skal, med forbehold af anden aftale mellem tilsynsmyndigheden og den kontraherende stat, der fremsætter erklæringen, sikre en entydig identifikation af hvert stykke rullende jernbanemateriel, som systemet gælder for.
   3.   En erklæring fra en kontraherende stat i overensstemmelse med foregående stykke, skal omfatte detaljerede oplysninger om, hvordan det nationale eller regionale identifikationssystem fungerer.
   4.   En registrering af et stykke rullende jernbanemateriel, for hvilket der er afgivet en erklæring i henhold til stk. 2, skal, for at registreringen kan være gyldig, specificere alle de nationale og regionale identifikationsnumre, som har været brugt i forbindelse med dette materiel siden ikrafttrædelsen af denne protokol i henhold til artikel XXIII, stk. 1, og den periode, i hvilken hvert nummer har været gældende for materiellet.
   Artikel XV
   Supplerende ændringer til bestemmelserne om registret
   1.   Med henblik på artikel 19, stk. 6, i konventionen fastsætter forskrifterne søgekriterierne i det internationale register
   2.   Med henblik på anvendelsen af artikel 25, stk. 2, i konventionen og under de heri beskrevne omstændigheder skal indehaveren af en registreret fremtidig international sikkerhedsrettighed eller en registreret fremtidig overdragelse af en international sikkerhedsrettighed træffe alle til rådighed stående foranstaltninger til at ophæve registreringen inden ti kalenderdage efter modtagelsen af den i nævnte stykke omhandlede anmodning.
   3.   Hvis en efterstillet aftale er blevet registreret, og debitors forpligtelser over for den ved denne aftale begunstigede part er opfyldt, udvirker den begunstigede, at registreringen ophæves senest ti kalenderdage efter skriftlig anmodning fra den efterstillede part er afleveret eller modtaget på den begunstigedes adresse som angivet i erklæringen.
   4.   Registratoren varetager og administrerer det internationale registers centraliserede opgaver i døgndrift.
   5.   Registratoren hæfter i henhold ti konventionens artikel 28, stk. 1, for tab op til et beløb, der ikke overstiger værdien af det rullende jernbanemateriel, som tabet er relateret til. Uanset det foregående stykke overstiger registratorens hæftelse ikke 5 mio. særlige trækningsrettigheder inden for et givet kalenderår eller et større beløb, beregnet på en måde, som tilsynsmyndigheden kan fastsætte ved forskrifter.
   6.   Foregående stykke begrænser ikke registratorens erstatningsansvar for skade, der sker ved grov uagtsomhed eller forsætlig fejl fra denne myndigheds eller dennes ansattes side.
   7.   Det forsikrings- eller garantibeløb, der er omhandlet i artikel 28, stk. 4, i konventionen må ikke være mindre end det beløb, der ifølge tilsynsmyndigheden skal betragtes som passende under hensyntagen til registrators eventuelle erstatningsansvar.
   8.   Intet i konventionen er til hinder for, at registratoren tegner en forsikring eller skaffer sig en finansiel garanti til dækning af hændelser, som registratoren ikke er ansvarlig for i henhold til artikel 28 i konventionen.
   Artikel XVI
   Internationale registreringsgebyrer
   1.   Tilsynsmyndigheden fastsætter og kan ændre de gebyrer, der skal betales i forbindelse med registreringer, arkiveringer, søgninger og andre tjenester, som det internationale register måtte yde i overensstemmelse med sine forskrifter.
   2.   De i foregående stykke nævnte gebyrer fastsættes således, at det er muligt i det fornødne omfang at dække rimelige omkostninger i forbindelse med det internationale registers etablering, implementering og virksomhed samt de rimelige omkostninger for sekretariatet, der er forbundet med dettes varetagelse af sine funktioner. Intet i dette stykke er til hinder for, at registratoren ved sin virksomhed opnår et rimeligt overskud.
   Artikel XVII
   Salgsmeddelelser
   Forskrifterne skal tillade registrering i det internationale register af salgsmeddelelser for rullende jernbanemateriel. Bestemmelserne i dette kapitel og i kapitel V i konventionen gælder, for så vidt det er relevant, for disse registreringer. Imidlertid er enhver sådan registrering og enhver foretaget søgning og udstedt certifikat for en salgsmeddelelse udelukkende af orienterende art og berører ikke nogen persons rettigheder eller har nogen anden indvirkning i henhold til konventionen eller denne protokol.
   KAPITEL IV

      JURISDIKTION

   Artikel XVIII
   Afkald på suveræn immunitet
   1.   Med forbehold af stk. 2 er afkald på suveræn immunitet i forhold til de domstole, der er omhandlet i artikel 42 eller 43 i konventionen, eller med hensyn til midler til fuldbyrdelse af rettigheder eller sikkerhedsrettigheder i rullende jernbanemateriel i medfør af konventionen bindende og skal, såfremt de andre betingelser for jurisdiktion eller retshåndhævelse er opfyldt, alt efter forholdene medføre jurisdiktion og tillade retshåndhævelse.
   2.   Et afkald i henhold til foregående stykke skal være skriftligt og indeholde en beskrivelse af det rullende jernbanemateriel som specificeret i denne protokols artikel V, stk. 1.
   KAPITEL V

      FORHOLDET TIL ANDRE KONVENTIONER

   Artikel XIX
   Forholdet til Unidroit-konventionen vedrørende international finansiel leasing
   Konventionen har i tilfælde af uoverensstemmelser forrang for Unidroit-konventionen vedrørende international finansiel leasing, der blev undertegnet i Ottawa den 28. maj 1988.
   Artikel XX
   Forholdet til konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF)
   Konventionen har i tilfælde af uoverensstemmelser forrang for konventionen om internationale jernbanebefordringer (COTIF) af 9. maj 1980, som ændret ved ændringsprotokollen af 3. juni 1999.
   KAPITEL VI

      AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

   Artikel XXI
   Undertegnelse, ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse
   1.   Denne protokol er åben for undertegnelse i Luxembourg den 23. februar 2007 af de stater, der deltager i den diplomatiske konference i Luxembourg fra den 12. til den 23. februar 2007 til vedtagelse af jernbaneprotokollen til konventionen om internationale sikkerhedsrettigheder i mobilt udstyr. Efter den 23. februar 2007 er denne protokol åben for alle staters undertegnelse på Unidroit's hovedkvarter i Rom, indtil den træder i kraft i overensstemmelse med artikel XXIII.
   2.   Denne protokol skal ratificeres, accepteres eller godkendes af signatarstaterne.
   3.   En stat, der ikke undertegner denne protokol, kan senere tiltræde den.
   4.   Ratifikation, accept, godkendelse eller tiltrædelse sker ved deponering af et formelt instrument hos depositaren.
   5.   En stat kan kun blive part i denne protokol, hvis den også er eller bliver part i konventionen.
   Artikel XXII
   Organisationer for regional økonomisk integration
   1.   En organisation for regional økonomisk integration, som består af suveræne stater, og som har kompetence på nogle af de områder, der er omfattet af denne protokol, kan også undertegne, acceptere, godkende eller tiltræde denne protokol. I så fald har organisationen for regional økonomisk integration samme rettigheder og forpligtelser som en kontraherende stat, i det omfang organisationen har kompetence på de områder, der er omfattet af denne protokol. Når antallet af kontraherende stater er relevant i denne protokol, medregnes organisationen for regional økonomisk integration ikke som en kontraherende stat ud over de af dens medlemsstater, der er kontraherende stater.
   2.   Ved undertegnelse, accept, godkendelse eller tiltrædelse afgiver organisationen for regional økonomisk integration en erklæring til depositaren, hvori den præciserer, på hvilke af de områder, der er omfattet af denne protokol, organisationens medlemsstater har overdraget deres kompetence til organisationen. Organisationen for regional økonomisk integration underretter straks depositaren om alle ændringer i kompetencefordelingen, herunder ny kompetenceoverdragelse, der er præciseret i den i medfør af dette stykke afgivne erklæring.
   3.   Alle henvisninger til »kontraherende stat«, »kontraherende stater«, »deltagerstat« eller »deltagerstater« i denne protokol gælder ligeledes en organisation for regional økonomisk integration, når konteksten tilsiger det.
   Artikel XXIII
   Ikrafttrædelse
   1.   Denne protokol træder i kraft mellem de stater, som har deponeret de i litra a) omtalte instrumenter, på den seneste af følgende datoer:

               a)

               den første dag i måneden efter udløbet af tre måneder efter datoen for deponering af det fjerde ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument og

               b)

               datoen for deponering i depositarens sekretariat af et certifikat, der bekræfter, at det internationale register er fuldt operationelt.

         2.   For andre stater træder denne protokol i kraft på den første dag i den måned, der følger efter sidstnævnte af følgende datoer:

               a)

               tre måneder efter datoen for deponering af ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumentet og

               b)

               den dato, der er nævnt i foregående stykkes litra b).

         Artikel XXIV
   Territoriale enheder
   1.   Hvis en kontraherende stat består af territoriale enheder, i hvilke forskellige retsordener finder anvendelse på de områder, der er omfattet af denne protokol, kan den ved ratifikationen, accepten, godkendelsen eller tiltrædelsen erklære, at denne protokol finder anvendelse på alle dens territoriale enheder eller kun på en eller flere af dem, og den kan til enhver tid ændre denne erklæring ved at afgive en ny.
   2.   En sådan erklæring sendes til depositaren og skal udtrykkeligt nævne de territoriale enheder, protokollen gælder for.
   3.   Hvis en kontraherende stat ikke har afgivet en erklæring i medfør af stk. 1, finder denne protokol anvendelse på alle statens territoriale enheder.
   4.   Når en kontraherende stat udvider anvendelsen af denne protokol til en eller flere af sine territoriale enheder, kan de erklæringer, som denne protokol giver mulighed for, afgives for hver af de pågældende territoriale enheder, og erklæringer for én enhed kan være forskellige fra erklæringer for en anden.
   5.   Hvis denne protokol ifølge en erklæring afgivet i medfør af stk. 1 finder anvendelse på en eller flere af en kontraherende stats territoriale enheder,

               a)

               anses debitor kun for at befinde sig i en kontraherende stat, hvis vedkommende er stiftet i medfør af den lov, der er gældende i en territorial enhed, som konventionen og denne protokol finder anvendelse på, eller hvis vedkommende har sit vedtægtsmæssige hjemsted, sit hovedkontor, sit forretningssted eller sit sædvanlige opholdssted i en territorial enhed, som konventionen og denne protokol finder anvendelse på,

               b)

               forstås alle henvisninger til det rullende jernbanemateriels lokalisering i en kontraherende stat som henvisninger til det rullende jernbanemateriels lokalisering i en territorial enhed, som konventionen og denne protokol finder anvendelse på, og

               c)

               forstås alle henvisninger til de administrative myndigheder i denne kontraherende stat som henvisninger til de kompetente administrative myndigheder i en territorial enhed, som konventionen og denne protokol finder anvendelse på.

         Artikel XXV
   Rullende jernbanemateriel i offentlig tjeneste
   1.   En kontraherende stat kan når som helst erklære, at den fortsat i et omfang, der er nærmere præciseret i erklæringen, vil anvende reglerne i den på det pågældende tidspunkt gældende lovgivning i landet, hvilket udelukker, suspenderer eller regulerer udøvelsen på dens territorium af alle de foranstaltninger, der er specificeret i konventionens kapitel III og denne protokols artikel VII — IX, i relation til rullende jernbanemateriel, der sædvanligvis anvendes til en vigtig offentlig tjeneste (»Rullende jernbanemateriel i offentlig tjeneste«) som specificeret i denne erklæring, som notificeres for depositaren.
   2.   Enhver person, herunder en statslig eller anden offentlig myndighed, som i medfør af lovgivningen i en kontraherende stat, der udsteder en erklæring i henhold til foregående stykke, udøver en beføjelse til tage rullende jernbanemateriel i offentlig tjeneste i besiddelse eller til at benytte eller kontrollere dette, skal tage vare på det rullende jernbanemateriel fra tidspunktet fra udøvelsen af denne beføjelse indtil kreditor igen har taget det i besiddelse eller benytter eller kontrollerer dette.
   3.   I den periode, der er specificeret i foregående stykke, skal den i det stykke nævnte person også betale eller sørge for betaling til kreditor af et beløb, der svarer til det højeste af følgende beløb:

               a)

               det beløb, som denne person kan afkræves at betale i henhold til retsreglerne i den kontraherende stat, der udsteder erklæringen og

               b)

               markedslejen for det rullende jernbanemateriel.

         Den første betaling forfalder 10 kalenderdage fra den dato, hvor beføjelsen er udøvet, og efterfølgende betalinger forfalder hver den 1. i de efterfølgende måneder. Hvis det beløb, der skal betales, i nogen måned overstiger det beløb, som debitor skylder kreditor, betales overskydende beløb til eventuelle andre kreditorer i forhold til deres krav i overensstemmelse med prioritetsrækkefølgen og derefter til debitor.
   4.   En kontraherende stat, hvis retsregler ikke tager højde for de forpligtelser, der er specificeret i stk. 2 og 3, kan i et omfang, der er specificeret i en separat erklæring, der notificeres for depositaren, erklære, at den ikke vil anvende disse stykker med hensyn til rullende jernbanemateriel, der er specificeret i denne erklæring. Intet i dette stykke er til hinder for, at en person kan indgå aftale med kreditor om at opfylde forpligtelserne i stk. 2 og 3, eller sikre håndhævelsen af en indgået aftale herom.
   5.   Enhver erklæring eller senere erklæring, der udstedes i henhold til denne artikel af en kontraherende stat, må ikke påvirke de af kreditorernes rettigheder og sikkerhedsrettigheder, der stammer fra en aftale, der er indgået før den dato, hvor depositaren modtager erklæringen.
   6.   En kontraherende stat, der udsteder en erklæring i henhold til denne artikel, skal tage beskyttelsen af kreditorernes interesser og erklæringens indvirkning på kreditmulighederne i betragtning.
   Artikel XXVI
   Overgangsbestemmelser
   I relation til rullende jernbanemateriel ændres konventionens artikel 60 således:

               a)

               i stk. 2, litra a) indsættes efter »befinder sig«»på det tidspunkt, hvor rettigheden eller sikkerhedsrettigheden stiftes eller opstår«

               b)

               stk. 3 affattes således:
               »3.   I sin erklæring i henhold til stk. 1 kan en medlemsstat fastsætte, at artikel 29, 35 og 36 i denne konvention, som ændret eller suppleret ved denne protokol, i det omfang og på den måde, der er foreskrevet i erklæringen, fra en bestemt dato, som skal ligge mindst tre og højst ti år efter den dato, hvor erklæringen bliver effektiv, anvendes på allerede eksisterende rettigheder eller sikkerhedsrettigheder, der er opstået i henhold til en aftale indgået på et tidspunkt, hvor debitor befandt sig i denne stat. Enhver forrang for rettigheden eller sikkerhedsrettigheden i medfør af denne stats lovgivning fortsætter, så vidt det er relevant, hvis rettigheden eller sikkerhedsrettigheden er registreret i det internationale register før udløbet af den periode, der er specificeret i erklæringen, uanset om der tidligere er registreret nogen anden rettighed eller sikkerhedsrettighed.«

         Artikel XXVII
   Erklæringer om visse bestemmelser
   1.   En kontraherende stat kan ved ratifikationen, accepten, godkendelsen eller tiltrædelsen af denne protokol erklære, at den vil anvende enten artikel VI eller artikel X eller begge.
   2.   En kontraherende stat kan ved ratifikationen, accepten, godkendelsen eller tiltrædelsen af denne protokol erklære, at den vil anvende hele eller en del af artikel VIII. Hvis den afgiver en sådan erklæring, skal den angive tidsperioden som fastsat i artikel VIII, stk. 2.
   3.   En kontraherende stat kan ved ratifikationen, accepten, godkendelsen eller tiltrædelsen af denne protokol erklære, at den vil anvende et af alternativerne A, B og C i artikel IX i sin helhed, og hvis den fremsætter en erklæring herom, skal den specificere, på hvilken type insolvensbehandling den eventuelt vil anvende dette alternativ. En kontraherende stat, der udsteder en erklæring i henhold til dette stykke, skal alt efter forholdene specificere tidsperioden som fastsat i artikel IX, stk. 4 for alternativ A, stk. 3 for alternativ B eller stk. 5 og 15 for alternativ C.
   4.   Domstolene i de kontraherende stater anvender artikel IX i overensstemmelse med den erklæring, der er afgivet af den kontraherende stat, som er den jurisdiktion, der har kompetence med hensyn til hovedinsolvensbehandlingen.
   Artikel XXVIII
   Forbehold og erklæringer
   1.   Der kan ikke tages forbehold over for denne protokol, men de erklæringer, der er omhandlet i artikel XIII, XIV, XXIV, XXV, XXVII, XXIX og XXX, kan afgives i overensstemmelse med de nævnte bestemmelser.
   2.   Enhver erklæring eller senere erklæringer og enhver tilbagetrækning af en erklæring afgivet i medfør at denne protokol meddeles skriftligt til depositaren.
   Artikel XXIX
   Erklæringer i medfør af konventionen
   1.   Erklæringer afgivet i medfør af konventionen, herunder dem, der afgives i medfør af artikel 39, 40, 50, 53, 54, 55, 57, 58 og 60, anses for også at være afgivet i medfør af denne protokol, medmindre andet er angivet.
   2.   Med henblik på konventionens artikel 50, stk. 1, betyder en »intern transaktion« i relation til rullende jernbanemateriel også en transaktion af den type, der er nævnt i konventionens artikel 2, stk. 2, litra a)-c), hvis det relevante rullende jernbanemateriel under normal anvendelse kun kan bringes i drift på et enkeltsporet jernbanesystem i den pågældende kontraherende stat på grund af sporvidde eller andre forhold i forbindelse med udformningen af sådant jernbanemateriel.
   Artikel XXX
   Senere erklæringer
   1.   En part kan afgive en senere erklæring, bortset fra en erklæring i overensstemmelse med artikel XXIX i medfør af artikel 60 i konventionen til enhver tid efter denne protokols ikrafttræden i forhold til denne stat ved at meddele dette til depositaren.
   2.   En senere erklæring får virkning fra den første dag i måneden efter udløbet af en periode på seks måneder regnet fra datoen for depositarens modtagelse af meddelelsen. Hvis det i meddelelsen er anført, at erklæringen først skal have virkning efter en længere periode, får erklæringen virkning ved udløbet af den anførte periode regnet fra depositarens modtagelse af meddelelsen.
   3.   Uanset det foregående stykke finder denne protokol fortsat anvendelse, som om den senere erklæring ikke var afgivet, for så vidt angår alle de rettigheder og sikkerhedsrettigheder, der er opstået, inden den senere erklæring fik virkning.
   Artikel XXXI
   Tilbagetrækning af erklæringer
   1.   En part, der har afgivet en erklæring i medfør af denne protokol, bortset fra en erklæring i overensstemmelse med artikel XXIX i medfør af artikel 60 i konventionen, kan til enhver tid trække erklæringen tilbage ved en meddelelse herom til depositaren. Tilbagetrækningen får virkning fra den første dag i måneden efter udløbet af en periode på seks måneder regnet fra datoen for depositarens modtagelse af meddelelsen.
   2.   Uanset det foregående stykke finder denne protokol fortsat anvendelse, som om tilbagetrækningen ikke var foretaget, for så vidt angår alle de rettigheder og sikkerhedsrettigheder, der er opstået, inden tilbagetrækningen fik virkning.
   Artikel XXXII
   Opsigelse
   1.   En part kan opsige denne protokol ved en skriftlig meddelelse til depositaren.
   2.   En opsigelse får virkning fra den første dag i måneden efter udløbet af en periode på tolv måneder regnet fra datoen for depositarens modtagelse af meddelelsen.
   3.   Uanset stk. 1 og 2 finder denne protokol fortsat anvendelse, som om opsigelsen ikke var foretaget, for så vidt angår alle de rettigheder og sikkerhedsrettigheder, der er opstået, inden opsigelsen fik virkning.
   Artikel XXXIII
   Evalueringskonferencer, ændringer og relaterede spørgsmål
   1.   Depositaren udarbejder hvert år eller med andet passende mellemrum i samråd med tilsynsmyndigheden rapporter til parterne om, hvordan den internationale ordning, der er fastsat i konventionen som ændret ved denne protokol, har fungeret i praksis. Ved udarbejdelsen af sådanne rapporter tager depositaren hensyn til tilsynsmyndighedens rapporter om, hvordan det internationale registreringssystem fungerer.
   2.   Efter anmodning fra mindst 25 % af parterne organiserer depositaren fra tid til anden i samråd med tilsynsmyndigheden evalueringskonferencer for parterne for at behandle

               a)

               den praktiske anvendelse af konventionen som ændret ved denne protokol og hvorvidt den faktisk letter aktivbaseret finansiering og leje af formuegenstande, der falder ind under dens anvendelsesområde

               b)

               den retlige fortolkning og anvendelsen af denne protokols bestemmelser og forskrifterne

               c)

               det internationale registreringssystems virkemåde, registratorens virksomhed og tilsynsmyndighedens overvågning af denne på grundlag af tilsynsmyndighedens rapporter og

               d)

               det hensigtsmæssige i at foretage ændringer i denne protokol eller i bestemmelserne vedrørende det internationale register.

         3.   Alle ændringer i denne protokol skal godkendes med et flertal på mindst to tredjedele af de parter, der deltager i den i stk. 2 nævnte konference, hvorefter de træder i kraft i forhold til de stater, der har ratificeret, accepteret eller godkendt dem, når de er ratificeret, accepteret eller godkendt af fire stater i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel XXIII om denne protokols ikrafttræden.
   Artikel XXXIV
   Depositaren og dennes opgaver
   1.   Ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenterne deponeres hos Unidroit, som i det følgende benævnes »depositaren«.
   2.   Depositaren:

               a)

               underretter alle de kontraherende stater:

                           i)

                           om enhver ny undertegnelse eller enhver deponering af ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenter og datoen herfor

                           ii)

                           datoen for deponering af det certifikat, der er omtalt i artikel XXIII, stk. 1, litra b)

                           iii)

                           om denne protokols ikrafttrædelsesdato

                           iv)

                           om enhver erklæring, der afgives i medfør af denne protokol, og datoen herfor

                           v)

                           om tilbagetrækninger eller ændringer af erklæringer og datoen herfor og

                           vi)

                           om meddelelser om opsigelser af denne protokol og datoen herfor samt den dato, hvor de får virkning;

               b)

               sender en bekræftet genpart af denne protokol til alle de kontraherende stater

               c)

               giver tilsynsmyndigheden og registratoren en genpart af alle ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenter, underretter dem om datoen for deponeringen, om enhver erklæring eller tilbagetrækning eller ændring af en erklæring og enhver meddelelse om opsigelse og underretter dem om datoen for denne opsigelse, således at oplysningerne deri bliver let og fuldt tilgængelige, og

               d)

               udfører depositarers andre sædvanlige opgaver.

      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede, som er behørigt bemyndiget dertil, undertegnet denne protokol.
      UDFÆRDIGET i Luxembourg den treogtyvende februar, to tusind og syv, i ét eksemplar, idet den franske, engelske og tyske tekst har samme gyldighed, efter at konferencens fællessekretariat under konferencens formands myndighed inden halvfems dage efter denne akts dato har kontrolleret de seks teksters indbyrdes overensstemmelse.


title: 2006/97/EF,Euratom: Rådets afgørelse af  14. februar 2006  om beskikkelse af et tysk medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

text:
               16.2.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 46/31

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 14. februar 2006
   om beskikkelse af et tysk medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg
   (2006/97/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 259,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 167,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2002/758/EF, Euratom af 17. september 2002 om beskikkelse af medlemmerne af Det Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 2002 til den 20. september 2006 (1),
   under henvisning til indstillingen fra Tysklands regering,
   efter høring af Kommissionen, og
   i betragtning af, at en plads som medlem af ovennævnte udvalg er blevet ledig efter Alfred GEISSLERs fratræden, der blev meddelt Rådet den 19. juli 2005 —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Wilfried WOLLER beskikkes som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg som efterfølger for Alfred GEISSLER for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 20. september 2006.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den har virkning fra dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2006.

            På Rådets vegne

         K.-H. GRASSER

            Formand

      (1)  EFT L 253 af 21.9.2002, s. 9.


title: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2016/939 af 8. juni 2016 om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-missionen for Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2015/2298 (EUTM Mali/1/2016)

text:
               14.6.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 155/25

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE (FUSP) 2016/939
   af 8. juni 2016
   om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-missionen for Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2015/2298 (EUTM Mali/1/2016)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2013/34/FUSP af 17. januar 2013 om Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) (1), særlig artikel 5, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 5, stk. 1, i afgørelse 2013/34/FUSP bemyndigede Rådet i overensstemmelse med artikel 38 i traktaten om Den Europæiske Union Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til at træffe relevante afgørelser vedrørende den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af EUTM Mali, herunder afgørelser om udnævnelse af de efterfølgende øverstbefalende for EU-missionen.

               (2)

               Den 26. november 2015 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2015/2298 (2) om udnævnelse af brigadegeneral Werner ALBL som øverstbefalende for EU-missionen EUTM Mali.

               (3)

               Belgien har indstillet brigadegeneral Eric HARVENT som ny øverstbefalende for EU-missionen EUTM Mali som efterfølger for brigadegeneral Werner ALBL fra den 3. juli 2016.

               (4)

               Den 7. april 2016 gav EU's Militærkomité sin støtte til indstillingen.

               (5)

               Afgørelse (FUSP) 2015/2298 bør derfor ophæves.

               (6)

               I medfør af artikel 5 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Brigadegeneral Eric HARVENT udnævnes herved til øverstbefalende for EU-missionen for Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) fra den 3. juli 2016.
   Artikel 2
   Afgørelse (FUSP) 2015/2298 ophæves hermed.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft den 3. juli 2016.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juni 2016.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komitésvegne

         W. STEVENS

            Formand

      (1)  EUT L 14 af 18.1.2013, s. 19.

      (2)  Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2015/2298 af 26. november 2015 om udnævnelse af EU's øverstbefalende for Den Europæiske Unions militærmission for at bidrage til uddannelsen af Malis væbnede styrker (EUTM Mali) og om ophævelse af afgørelse (FUSP) 2015/955 (EUTM Mali/3/2015) (EUT L 324 af 10.12.2015, s. 13).


title: Europa-Parlamentets afgørelse af 19. maj 2010 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion II — Rådet

text:
               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/22

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 19. maj 2010
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion II — Rådet
   (2010/493/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008 (1),
   der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2008 — Bind I (C7-0174/2009) (2),
   der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2008,
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2008 med institutionernes svar (3),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (4),
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, samt til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,
   der henviser til afgørelse nr. 190/2003 truffet af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer (6),
   der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (IIA) (7),
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0096/2010),

               1.

               meddeler decharge til Rådets generalsekretær for gennemførelsen af Rådets budget for regnskabsåret 2008,

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i beslutningen, der udgør en integrerende del af Parlamentets afgørelse om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion II — Rådet,

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 71 af 14.3.2008.

      (2)  EUT C 273 af 13.11.2009, s. 1.

      (3)  EUT C 269 af 10.11.2009, s. 1.

      (4)  EUT C 273 af 13.11.2009, s. 122.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Afgørelse baseret på Rådets forretningsorden af 22. juli 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 7).

      (7)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/24

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 16. juni 2010
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion II — Rådet
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008 (1),
   der henviser til De Europæiske Fællesskabers endelige årsregnskab for regnskabsåret 2008 — Bind I (C7-0174/2009) (2),
   der henviser til Rådets årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2008,
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning om gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2008 med institutionernes svar (3),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. EF-traktatens artikel 248 (4),
   der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, samt til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,
   der henviser til afgørelse nr. 190/2003 truffet af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant om refusion af rejseudgifter for medlemmer af rådsmedlemmernes delegationer (6),
   der henviser til den interinstitutionelle aftale mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen af 17. maj 2006 om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (IIA) (7),
   der henviser til sin beslutning af 25. november 2009 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af EU's almindelige budget for regnskabsåret 2007, sektion II - Rådet (8),
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0096/2010),

               A.

               der henviser til, at Rådet, repræsenteret ved det spanske formandskab, har indvilliget i at tage den såkaldte gentlemanaftale, der stammer helt tilbage fra 1970, op til fornyet vurdering,

               B.

               der henviser til, at borgerne har ret til at vide, hvordan deres skatter bruges, og hvordan de politiske organers beføjelser håndteres (9),

               C.

               der henviser til, at der i konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i Köln den 3. og 4. juni 1999 tilskyndes til at give Rådet kapacitet til at handle med henblik på at styrke den fælles europæiske sikkerheds- og forsvarspolitik (FESFP),

               D.

               der henviser til, at der med Rådets afgørelse 2004/197/FUSP (10) blev oprettet en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet, benævnt Athena, og at denne afgørelse sammen med afgørelse 2004/582/EF truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet den 28. april 2004, om privilegier og immuniteter for Athena (11), tildeler den privilegier og immuniteter og giver Rådet kapacitet til at handle,

               E.

               der henviser til, at det fastsættes i Rådets afgørelse 2000/178/FUSP af 28. februar 2000 om ordningen for nationale eksperter på det militære område, som udstationeres ved Generalsekretariatet for Rådet i en overgangsperiode (12), og Rådets afgørelse 2001/80/FUSP af 22. januar 2001 om oprettelse af Den Europæiske Unions Militærstab (13), at udgifter hidrørende fra udstationering af militære eksperter afholdes over Rådets budget,

               1.

               bemærker, at Rådets disponible forpligtelsesbevillinger i 2008 beløb sig til i alt 743 mio. EUR (2007: 650 mio. EUR) med en udnyttelsesgrad på 93,31 %, hvilket er væsentligt højere end i 2007 (81,89 %), men stadig under gennemsnittet for de øvrige institutioner (95,67 %);

               2.

               bekræfter under henvisning til problemerne i forbindelse med dechargeproceduren for 2007 og 2008 den holdning, det gav udtryk for i sin beslutning af 25. april 2002 om decharge for regnskabsåret 2000 (14), hvori det henviser til, at »[…] Parlamentet og Rådet ikke tidligere har foretaget en kritisk gennemgang af gennemførelsen af deres respektive sektioner i budgettet; henviser til, at de udgifter, der finansieres over Rådets driftsbudget på det udenrigs-, sikkerheds- og forsvarspolitiske område og på området retlige og indre anliggender, i stadig stigende grad antager form af aktionsudgifter, og mener, at de pågældende bestemmelser derfor bør afklares med henblik på at sondre mellem traditionelle driftsudgifter og udgifter til aktioner på disse nye politikområder«;

               3.

               mener i betragtning af stigningerne i de administrative udgifter og navnlig på grund af en eventuel forekomst af aktionsudgifter, at Rådets udgifter burde gennemgås på samme måde som de øvrige institutioners som led i dechargeproceduren i artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde;

               4.

               mener, at en sådan gennemgang skal være baseret på følgende skriftlige dokumenter, som forelægges af alle institutioner:

                           —

                           regnskabet for det foregående regnskabsår, som viser budgettets gennemførelse

                           —

                           en oversigt over aktiver og passiver

                           —

                           en årlig aktivitetsrapport om den budgetmæssige og finansielle forvaltning

                           —

                           den interne revisors årsberetning

                     samt en mundtlig redegørelse på mødet i det udvalg, der er ansvarligt for dechargeproceduren;

               5.

               forventer, at alle institutioner fremover vil være repræsenteret på passende niveau på plenarmødet under forhandlingerne om decharge;

               6.

               afviser Rådets påstand om, at det skyldes en gentlemanaftale (beslutning registreret i Rådets protokol for mødet den 22. april 1970), at Parlamentet og Rådet ikke tidligere har foretaget en kritisk gennemgang af gennemførelsen af deres respektive sektioner i budgettet; anser ikke gentlemanaftalen for at være et bindende dokument, og mener, at Rådet fortolker det alt for bredt;

               7.

               mener, at udarbejdelsen af budgettet og decharge for budgettet er to særskilte procedurer, og at gentlemanaftalen mellem og Rådet og Parlamentet om udarbejdelsen af deres respektive sektioner af budgettet ikke må fritage Rådet for ansvaret for fuldt ud at stå til regnskab over for offentligheden for de midler, der stilles til dets rådighed;

               8.

               mener, at dechargen for 2008 finder sted på et afgørende tidspunkt, hvor en formel aftale om dechargeproceduren for Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-udenrigstjenesten) skal udformes klart for at sikre troværdigheden gennem fuld gennemsigtighed, og opfordrer Rådet til at sikre, at det før afslutningen af dechargeproceduren for 2008 fremsender konkrete, detaljerede og altomfattende planer til Parlamentet for bemanding, organisationsstruktur og kontrolstruktur for EU-udenrigstjenesten, herunder for EU's militære personale, GSR's Direktorat for Krisestyring og Planlægning, Den Civile Planlægnings- og Gennemførelseskapacitet og det personale i Generalsekretariatet, der beskæftiger sig med udenrigs- og sikkerhedspolitik, som navnlig viser stigninger i og fordeling af personale og de forventede virkninger for budgettet, og til omgående at deltage i forhandlingerne med budgetmyndigheden på grundlag af de fremsendte forslag;

               9.

               understreger, at dette års meddelelse af decharge ikke må ses som udtryk for, at der også vil blive meddelt decharge i årene fremover, medmindre Rådet gør betydelige fremskridt på de områder, der er omhandlet i punkt 5 i Parlamentets ovennævnte beslutning af 25. november 2009;

               10.

               gentager, at Rådet hvert år bør være til stede i Parlamentet under fremlæggelsen af Revisionsrettens årsberetning og debatten om decharge for budgettets gennemførelse;

               11.

               opfordrer Rådet til sammen med Europa-Parlamentet, i de to institutioners egenskab af budgetmyndighed — med henblik på at forbedre informationsudvekslingen om de respektive budgetter — at fastlægge en årlig procedure inden for rammerne af dechargeproceduren; mener, at Rådets formandskab, ledsaget af Rådets generalsekretær, i henhold til denne procedure officielt skal mødes med Budgetkontroludvalget eller en delegation heraf bestående af formanden, koordinatorerne og ordføreren, med henblik på at give alle de nødvendige oplysninger vedrørende gennemførelsen af Rådets budget; foreslår desuden, at formanden for det kompetente udvalg systematisk og på en passende måde informerer nævnte udvalg om disse drøftelser;

               12.

               tilskynder det spanske formandskab til at foretage en revision af den uformelle ordning for decharge for gennemførelsen af Rådets budget, og opfordrer til, at en sådan aftale indgår i revisionen af finansforordningen og er på plads inden den nye finansieringsperiode efter 2013, og opfordrer til, at drøftelserne afsluttes inden den 15. oktober 2010;

               13.

               minder Rådet om den holdning, det gav udtryk for i punkt 12 i beslutningen af 24. april 2007 (15) om decharge for regnskabsåret 2005, hvori det: »kræver den størst mulige åbenhed inden for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (FUSP); anmoder Rådet om at sikre, at der ifølge punkt 42 i den interinstitutionelle aftale […] ikke må forekomme nogen aktionsbevillinger inden for området FUSP i Rådets budget; forbeholder sig ret til i tilfælde af en overtrædelse af aftalen at træffe de nødvendige forholdsregler«;

               14.

               anerkender, at Rådet har stillet forskellige formater for høring og information vedrørende udviklingen af FUSP til Parlamentets disposition; mener imidlertid, at årsrapporten fra Rådet vedrørende de vigtigste aspekter og de grundlæggende valg inden for FUSP, som forelægges for Parlamentet i medfør af punkt 43 i IIA, er begrænset til en beskrivelse af FUSP's fælles holdninger, fælles aktioner og gennemførelsesafgørelser, men at der i årene fremover bør forelægges mere omfattende informationer i dechargesammenhæng;

               15.

               gentager sit krav om, at Rådet angiver udgifternes præcise karakter, inden for afsnit 3 (Udgifter ved institutionens udførelse af særlige opgaver), for at give Parlamentet mulighed for i overensstemmelse med IIA at kontrollere, om nogle af udgifterne er aktionsudgifter;

               16.

               er bekymret over den manglende gennemsigtighed i de afholdte udgifter til aktiviteterne, navnlig de særlige repræsentanters missioner, og anmoder om en detaljeret opgørelse af de særlige repræsentanters udgifter og budgettet for deres missioner til offentliggørelse på internettet;

               17.

               spørger Revisionsretten, hvorfor de uløste problemer, som blev påpeget i Parlamentets ovennævnte beslutning af 25. november 2009, ikke nævnes i årsberetningen for 2008 vedrørende Rådet;

               18.

               noterer sig Revisionsrettens bemærkning i punkt 11.10 i årsberetningen for 2008 om manglende overholdelse af finansforordningens artikel 5, stk. 3, hvad angår den vedvarende (2005-2008) overbudgettering af SESAME-systemet (Secured European System for Automatic Messaging); bemærker Rådets svar, og at det har til hensigt at forbedre koordineringen af strukturerne for styring af større it-projekter;

               19.

               bifalder de revisioner, Rådets interne revisionstjeneste har gennemført i 2008 (8 finansielle revisioner og 1 blandet revision), samt den betragtelige andel af anbefalinger, der er blevet accepteret; understreger dog, at det notat om dette spørgsmål, der fremsendtes til dechargemyndigheden, var af ret generel natur, og anmoder om mere detaljerede informationer om gennemførelsen af revisionshenstillinger;

               20.

               glæder sig over det nye integrerede system for forvaltning og finanskontrol (SAP), som har været anvendt siden den 1. januar 2008, og som indebærer betydelige budgetbesparelser og effektivitetsgevinster i de tre involverede institutioner (Rådet, Revisionsretten og Domstolen);

               21.

               glæder sig over resultaterne i forbindelse med konsolideringen af organisationen efter EU-udvidelserne i 2004 og 2007, navnlig centraliseringen af oversættelsesenhederne og ansættelsen af tjenestemænd fra de nye medlemsstater; glæder sig endvidere over indførelsen af en flekstidsordning, der bidrager til en bedre balance mellem arbejds- og privatliv; bemærker dog den lave besættelsesgrad for stillinger på stillingsfortegnelsen (i gennemsnit 90 %; i 2007: 86 %);

               22.

               bemærker, at den voldsomme stigning i forskudsbetalinger for Residence Palace (70 mio. EUR i stedet for de forventede 15 mio. EUR med det formål at sikre en efterfølgende reduktion af den samlede købesum) var mulig på grund af den globale underudnyttelse af budgettet (udnyttelsesgrad på 85,7 %) og kræver, at bygningspolitikken fremgår af de fremtidige årsberetninger, så der kan foretages en egentlig kontrol under dechargeproceduren;

               23.

               er af den opfattelse, at det årlige budget for Det Europæiske Råds faste formand bør skilles ud fra Rådets budget og fra og med 2012 opstilles i en ny budgetsektion;

               24.

               glæder sig over det spanske formandskabs initiativer med henblik på at skabe klarhed omkring dechargeproceduren, så det fremgår, at Rådet i fuld udstrækning skal stå til regnskab over for Parlamentet for sit administrative budget, og anmoder om, at de kommende formandskaber forpligter sig til at fortsætte dette arbejde i samme ånd.

      (1)  EUT L 71 af 14.3.2008.

      (2)  EUT C 273 af 13.11.2009, s.1.

      (3)  EUT C 269 af 10.11.2009, s. 1.

      (4)  EUT C 273 af 13.11.2009, s. 122.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Afgørelse baseret på Rådets forretningsorden af 22. juli 2002 (EFT L 230 af 28.8.2002, s. 7).

      (7)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (8)  EUT L 19 af 23.1.2010, s. 9.

      (9)  Det europæiske åbenhedsinitiativ.

      (10)  EUT L 63 af 28.2.2004, s. 68.

      (11)  EUT L 261 af 6.8.2004, s. 125.

      (12)  EFT L 57 af 2.3.2000, s. 1.

      (13)  EFT L 27 af 30.1.2001, s. 7.

      (14)  EFT L 158 af 17.6.2002, s. 66.

      (15)  EUT L 187 af 15.7.2008, s. 21.