title: 2014/32/EU: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 29. august 2013 om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta (ECB/2013/30)

text:
               21.1.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 16/61

      DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE

   af 29. august 2013
   om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta
   (ECB/2013/30)
   (2014/32/EU)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 28.3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Afgørelse ECB/2013/19 af 21. juni 2013 om indbetaling af Den Europæiske Centralbanks kapital af de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta (1), fastsatte hvordan og i hvilket omfang de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, (herefter »nationale centralbanker i euroområdet«) havde pligt til at indbetale ECB's kapital den 1. juli 2013.

               (2)

               Med afgørelse ECB/2013/28 af 29. august 2013 om de nationale centralbankers andele i fordelingsnøglen for kapitalindskud i Den Europæiske Centralbank (2) fastsættes justeringen af fordelingsnøglen for kapitalindskud i ECB (herefter »kapitalfordelingsnøgle«) i overensstemmelse med artikel 29.3 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank og med virkning fra den 1. januar 2014 oprettes de nye vægte, som hver af de nationale centralbanker tildeles i fordelingsnøglen (herefter »fordelingsnøglevægtene«).

               (3)

               ECB's indskudte kapital vil være 10 825 007 069,61 EUR fra den 1. januar 2014.

               (4)

               Justeringen af ECB's fordelingsnøgle nødvendiggør, at ECB vedtager en ny afgørelse, som ophæver afgørelse ECB/2013/19 med virkning fra den 1. januar 2014, og som fastsætter hvordan og i hvilket omfang de nationale centralbanker i euroområdet har pligt til at indbetale ECB's kapital med virkning fra den 1. januar 2014.

               (5)

               I henhold til artikel 1 i Rådets afgørelse 2013/387/EU af 9. juli 2013 om Letlands indførelse af euroen den 1. januar 2014 (3), og i overensstemmelse med artikel 140, stk. 2, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, opfylder Letland de nødvendige betingelser for indførelse af euroen, og den dispensation, der er indrømmet Letland i henhold til artikel 4 i tiltrædelsesakten af 2003 (4), ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.

               (6)

               Latvijas Bankas pligt til at indbetale den resterende del af sit indskud i ECB's kapital med virkning fra den 1. januar 2014, under hensyn til den justerede fordelingsnøgle, fastlægges i en separat afgørelse fra Styrelsesrådet om Latvijas Bankas indbetaling af kapital, overførsel af valutareserveaktiver og bidrag til Den Europæiske Centralbanks reserver og hensættelser af kapital —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Omfang og form af indskudt og indbetalt kapital
   Hver national centralbank i euroområdet indbetaler sit indskud i ECB's kapital fuldt ud den 1. januar 2014.
   I overensstemmelse med de fordelingsnøglevægte, der er angivet i artikel 2 i afgørelse ECB/2013/28 har hver national centralbank i euroområdet en samlet indskudt og indbetalt kapital svarende til det beløb, som er anført ud for dens navn i nedenstående tabel:

               National centralbank i euroområdet

               EUR

               Nationale Bank van België/Banque nationale de Belgique

               268 222 025,17

               Deutsche Bundesbank

               1 948 208 997,34

               Eesti Pank

               20 870 613,63

               Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

               125 645 857,06

               Bank of Greece

               220 094 043,74

               Banco de España

               957 028 050,02

               Banque de France

               1 534 899 402,41

               Banca d'Italia

               1 332 644 970,33

               Central Bank of Cyprus

               16 378 235,70

               Latvijas Banka

               30 537 344,94

               Banque centrale du Luxembourg

               21 974 764,35

               Bank Centrali ta' Malta/Central Bank of Malta

               7 014 604,58

               De Nederlandsche Bank

               433 379 158,03

               Oesterreichische Nationalbank

               212 505 713,78

               Banco de Portugal

               188 723 173,25

               Banka Slovenije

               37 400 399,43

               Národná banka Slovenska

               83 623 179,61

               Suomen Pankki

               136 005 388,82

         Artikel 2
   Justering af indbetalt kapital
   1.   Da hver national centralbank i euroområdet allerede har indbetalt sin fulde andel af den i ECB indskudte kapital den 31. december 2013 i henhold til afgørelse ECB/2013/19, skal hver af dem, med undtagelse af Latvijas Banka, enten overføre et yderligere beløb til ECB, eller modtage et beløb retur fra ECB, alt efter omstændighederne, for at nå frem til de beløb, der er angivet i tabellen i artikel 1. Latvijas Bankas indbetaling af kapital reguleres af en separat afgørelse fra Styrelsesrådet.
   2.   Alle omfordelinger i henhold til denne artikel foretages i overensstemmelse med afgørelse ECB/2013/29 af 29. august 2013 om de nærmere vilkår for omfordelinger af Den Europæiske Centralbanks kapitalandele mellem de nationale centralbanker og justering af den indbetalte kapital (5).
   Artikel 3
   Ikrafttrædelse og ophævelse
   1.   Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2014.
   2.   Afgørelse ECB/2013/19 ophæves med virkning fra den 1. januar 2014.
   3.   Henvisninger til afgørelse ECB/2013/19 skal forstås som henvisninger til denne afgørelse.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 29. august 2013.

         Mario DRAGHI

            Formand for ECB

      (1)  EUT L 187 af 6.7.2013, s. 23.

      (2)  Se side 53 i denne EUT.

      (3)  EUT L 195 af 18.7.2013, s. 24.

      (4)  Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 33).

      (5)  Se side 55 i denne EUT.


               23.12.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 434/156

         P7_TA(2012)0502
   Ændring af forretningsordenens artikel 123 om skriftlige erklæringer og artikel 42 om lovgivningsmæssige initiativer
   Europa-Parlamentets beslutning af 13. december 2012 om ændring af artikel 123 og 42 i Europa-Parlamentets forretningsorden: skriftlige erklæringer og lovgivningsmæssige initiativer (2011/2058(REG))
   (2015/C 434/20)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til formandens skrivelse af 11. november 2010,

               —

               der henviser til sin temaafdelings undersøgelse om skriftlige erklæringer i Europa-Parlamentet — En gennemgang af proces og virkning (PE 462.424),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 211 og 212,

               —

               der henviser til betænkning fra Udvalget om Konstitutionelle Anliggender (A7-0242/2012),

         ud fra følgende betragtninger:

               A.

               Parlamentet har gennem årene udvidet sine beføjelser betragteligt og sikret sig vigtige værktøjer, som har gjort det muligt for Parlamentet at påvirke beslutningsprocessen i Den Europæiske Union på de fleste af Unionens aktivitetsområder;

               B.

               de institutioner, som en skriftlig erklæring er stilet til, bør sikre, at der sker en passende opfølgning;

               C.

               skriftlige erklæringer fungerer som et nyttigt middel til at rejse spørgsmål af særlig interesse for unionsborgerne;

               D.

               skriftlige erklæringer anvendes regelmæssigt, men antallet er ikke stort, eftersom kun en lille procentdel af dem får den nødvendige støtte fra et flertal blandt Parlamentets medlemmer;

               E.

               størstedelen af de skriftlige erklæringer bortfalder efter den fastsatte frist i forretningsordenen;

               F.

               størstedelen af de vedtagne skriftlige erklæringer er rettet til Kommissionen, som påviseligt er den eneste institution, der har reageret på de spørgsmål, der er blevet rejst i disse;

               G.

               disse reaktioner har i de fleste tilfælde været begrænset til at gentage Kommissionens igangværende aktiviteter, og kun i undtagelsestilfælde har de omfattet en specifik aktivitet foranlediget af en skriftlig erklæring;

               H.

               med Parlamentets udvidede beføjelser og indførelsen af det europæiske borgerinitiativ har betydningen af skriftlige erklæringer ændret sig, selv om de stadig kan være et nyttigt værktøj, som giver medlemmerne mulighed for at gøre opmærksom på spørgsmål af offentlig interesse;

               I.

               skriftlige erklæringer har en meget begrænset virkning, både i forhold til at sætte dagsordenen og udøve indflydelse på beslutninger truffet af institutionerne, og kan give et misvisende indtryk af deres effektivitet; når de anvendes korrekt, har de dog stadig værdi som et populært kampagneværktøj; i forbindelse med forslag, der opfordrer til en lovgivningsmæssig foranstaltning, bør artikel 42, stk. 2, anvendes, idet den giver de enkelte medlemmer en reel mulighed for at påvirke EU-lovgivningen og for at få et givent forslag indarbejdet i Parlamentets udvalgsarbejde;

               J.

               der kan af og til sættes spørgsmålstegn ved kvaliteten og relevansen af visse skriftlige erklæringer og særlig deres overensstemmelse med Unionens kompetencer som fastsat i afsnit I i første del af traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde; i næste valgperiode bør Parlamentet derfor foretage en konsekvensanalyse af forretningsordenens nye bestemmelser om skriftlige erklæringer og undersøge, om de er virkningsfulde;

               1.

               vedtager at optage nedenstående ændringer i forretningsordenen;

               2.

               mener, at de institutioner, som en skriftlig erklæring er stilet til, bør underrette Parlamentet om den påtænkte opfølgning inden for tre måneder efter modtagelsen af en sådan erklæring; agter desuden at nå til enighed med Kommissionen om dette princip som led i den næste forhandlingsrunde om en revision af rammeaftalen om forbindelserne mellem Europa-Parlamentet og Europa-Kommissionen;

               3.

               gør opmærksom på, at disse ændringer træder i kraft den første dag i den næste mødeperiode;

               4.

               støtter Præsidiets afgørelse om at begrænse omfattende reklame for skriftlige erklæringer og således sikre ubesværet adgang for medlemmerne til Parlamentets mødesal;

               5.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen til orientering.

      Ændring 6

      Europa-Parlamentets forretningsorden

      Artikel 42 — stk. 2 og 3

                  Nuværende ordlyd

                  Ændring

               2.   Ethvert medlem kan fremsætte forslag til en EU-retsakt som led i Parlamentets initiativret, jf. artikel 225 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

               2.   Ethvert medlem kan fremsætte forslag til en EU-retsakt som led i Parlamentets initiativret, jf. artikel 225 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
                     Et sådant forslag kan fremsættes samlet af op til ti medlemmer. Forslaget skal indeholde en angivelse af retsgrundlaget og kan ledsages af en begrundelse på højst 150 ord.

               3.   Forslaget indgives til formanden, som
                     henviser det
                   til
                     behandling i
                   det
                     kompetente
                   udvalg. Inden denne henvisning oversættes forslaget til de officielle sprog, som dette udvalgs formand anser for nødvendige til en kortfattet behandling.
                     Inden tre måneder efter henvisningen
                   træffer udvalget afgørelse om den videre behandling
                     efter at have hørt forslagsstilleren
                  .

               3.   Forslaget indgives til formanden, som
                     kontrollerer, hvorvidt de retlige betingelser er opfyldt. Formanden kan henvise forslaget
                   til det udvalg
                     , der har kompetence til at gennemføre denne kontrol, for en udtalelse om retsgrundlagets egnethed. Erklærer formanden, at forslaget kan behandles, meddeler formanden dette på plenarmødet, og henviser det til det kompetente udvalg
                  .

               Inden denne henvisning
                     til det kompetente udvalg,
                   oversættes forslaget til de officielle sprog, som dette udvalgs formand anser for nødvendige til en kortfattet behandling.

                     Udvalget kan anbefale formanden, at forslaget fremlægges til undertegnelse af alle medlemmer, under forudsætning af at retningslinjerne og fristerne i artikel 123, stk. 1a, stk. 2, og stk. 5, overholdes.

                     Vedtager udvalget at forelægge Parlamentet forslaget efter proceduren i artikel 48, anføres forslagsstilleren
                   med navns nævnelse i betænkningens titel.

                     Når et sådant forslag er underskrevet af et flertal af Parlamentets medlemmer, anses Formandskonferencens tilladelse til, at der udarbejdes en betænkning om forslaget, for givet. Udvalget udarbejder en betænkning i overensstemmelse med artikel 48 efter at have hørt forslagsstillerne
                  .

                     Fremlægges forslaget ikke til yderligere undertegnelser, eller underskrives det ikke af et flertal blandt Parlamentets medlemmer,
                   træffer
                     det kompetente udvalg inden tre måneder efter henvisningen og efter at have hørt forslagsstillerne
                   afgørelse om den videre behandling.

                     Forslagsstillerne anføres
                   med navns nævnelse i betænkningens titel.

      Ændring 1

      Europa-Parlamentets forretningsorden

      Artikel 123 — stk. 1

                  Nuværende ordlyd

                  Ændring

               1.
                     Op til fem
                   medlemmer kan indgive en skriftlig erklæring på højst 200 ord om et emne, som falder ind under Den Europæiske Unions beføjelser,
                     og som ikke vedrører
                   emner, der er genstand for
                     en
                   igangværende
                     lovgivningsproces. Formanden giver tilladelse hertil fra sag til sag.

                  Sådanne erklæringer
                     trykkes
                   på de officielle sprog og omdeles. De indføres med angivelse af underskrivernes navne i et register. Dette register er offentligt og er
                     under mødeperioderne placeret uden for indgangen til mødesalen, medens det mellem mødeperioderne placeres på et passende sted, som Kvæstorkollegiet fastlægger.

               1.
                     Mindst ti
                   medlemmer
                     fra mindst tre politiske grupper
                   kan indgive en skriftlig erklæring på højst 200 ord som
                     udelukkende vedrører et emne, der
                   falder ind under Den Europæiske Unions beføjelser
                     . Erklæringens indhold må ikke bryde rammerne for en erklærings form.

                     Den må navnlig ikke opfordre til nogen form for lovgivningsmæssig foranstaltning
                  ,
                     indeholde nogen form for beslutning om spørgsmål, for hvilke specifikke procedurer og kompetencer er fastlagt i forretningsordenen, eller vedrøre
                   emner, der er genstand for igangværende
                     procedurer i Parlamentet.

                     1a.

                     Tilladelsen til at gå videre skal i hvert enkelt tilfælde omfatte en begrundet afgørelse fra formanden, jf. stk. 1.

                  Skriftlige erklæringer
                     offentliggøres
                   på de officielle sprog
                     på Parlamentets websted
                   og omdeles
                     elektronisk til alle medlemmer.
                   De indføres med angivelse af underskrivernes navne i et
                     elektronisk
                   register. Dette register er offentligt og er
                     tilgængeligt via Parlamentets websted. Formanden opbevarer ligeledes trykte eksemplarer af skriftlige erklæringer med underskrifter.

      Ændring 2

      Europa-Parlamentets forretningsorden

      Artikel 123 — stk. 2

                  Nuværende ordlyd

                  Ændring

               2.   Ethvert medlem kan skrive under på en erklæring, der er indført i registret.

               2.   Ethvert medlem kan skrive under på en erklæring, der er indført i
                     det elektroniske register
                  .
                     Underskriften kan til enhver tid tilbagetages inden udløbet af en periode på tre måneder fra erklæringens optagelse i registeret. I tilfælde af tilbagetagelse kan det pågældende medlem ikke skrive under på erklæringen igen.

      Ændring 7

      Europa-Parlamentets forretningsorden

      Artikel 123 — stk. 3

                  Nuværende ordlyd

                  Ændring

               3.   Når et flertal af Parlamentets medlemmer har skrevet under på en sådan erklæring, underretter formanden Parlamentet herom
                     og offentliggør
                   underskrivernes navne
                     i protokollen og erklæringen som en vedtaget tekst
                  .

               3.   Når et flertal af Parlamentets medlemmer har skrevet under på en sådan erklæring
                     ved udløbet af en periode på tre måneder fra indførelsen i registret
                  , underretter formanden Parlamentet herom
                     . Uden at være bindende for Parlamentet offentliggøres erklæringen i protokollen med
                   underskrivernes navne.

      Ændring 4

      Europa-Parlamentets forretningsorden

      Artikel 123 — stk. 4 a (nyt)

                  Nuværende ordlyd

                  Ændring

                     4a.

                     Har de institutioner, som den vedtagne erklæring er stilet til, ikke underrettet Parlamentet om den påtænkte opfølgning senest tre måneder efter modtagelsen, sættes sagen efter anmodning fra en af erklæringens initiativtagere på dagsordenen for et efterfølgende møde i det kompetente udvalg.

      Ændring 5

      Europa-Parlamentets forretningsorden

      Artikel 123 — stk. 5

                  Nuværende ordlyd

                  Ændring

               5.   En skriftlig erklæring, der har stået i registeret i mere end tre måneder
                     uden at være blevet
                   underskrevet af mindst halvdelen af Parlamentets medlemmer, bortfalder.

               5.   En skriftlig erklæring, der har stået i registeret i mere end tre måneder
                     og ikke er
                   underskrevet af mindst halvdelen af Parlamentets medlemmer, bortfalder
                     , uden mulighed for at denne periode på tre måneder kan forlænges
                  .


title: Rådets afgørelse 2009/906/FUSP af 8. december 2009 om Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina (BiH)

text:
               9.12.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 322/22

      RÅDETS AFGØRELSE 2009/906/FUSP
   af 8. december 2009
   om Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina (BiH)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28 og artikel 43, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 19. november 2007 vedtog Rådet fælles aktion 2007/749/FUSP om oprettelse af en europæisk politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina (BiH) (1). Den fælles aktion udløber den 31. december 2009.

               (2)

               EUPM's kommando- og kontrolstruktur bør ikke berøre missionschefens kontraktmæssige ansvar over for Kommissionen for så vidt angår gennemførelsen af EUPM's budget.

               (3)

               vagtkapaciteten bør aktiveres med henblik på EUPM.

               (4)

               EUPM gennemføres i en situation, der kan blive forværret og vil kunne skade målene for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik, jf. artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Missionen
   1.   Den Europæiske Unions politimission (EUPM) i Bosnien-Hercegovina (BiH), som blev oprettet ved fælles aktion 2002/210/FUSP (2), videreføres fra den 1. januar 2010.
   2.   EUPM skal operere i overensstemmelse med missionsbeskrivelsen i artikel 2 og udføre de opgaver, der er fastsat i artikel 3.
   Artikel 2
   Missionsbeskrivelse
   Som del af den generelle retsstatstilgang i BiH og i regionen støtter EUPM primært relevante retshåndhævende myndigheder i BiH i forbindelse med bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption, navnlig med fokus på landsdækkende retshåndhævende myndigheder, bedre interaktion mellem politi og anklagemyndighed og fremme af regionalt og internationalt samarbejde, idet der samtidig opretholdes yderligere kapaciteter på områderne politireform og ansvarliggørelse.
   EUPM yder EU's særlige repræsentant (EUSR) operationel rådgivning for at støtte ham i hans rolle. Via sit arbejde og netværk i landet bidrager EUPM til den overordnede indsats for at sikre, at EU er fuldt informeret om udviklingen i BiH.
   EUPM fungerer i overensstemmelse med de generelle målsætninger i bilag 11 til den generelle rammeaftale for fred i Bosnien-Hercegovina, og formålet med EUPM støttes af fællesskabsinstrumenterne.
   Artikel 3
   Missionens nøgleopgaver
   For at gennemføre missionen har EUPM følgende nøgleopgaver:

               1)

               at styrke den operationelle kapacitet og den fælles kapacitet hos de retshåndhævende myndigheder, der er involveret i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption

               2)

               at yde bistand og støtte i forbindelse med planlægning og gennemførelse af efterforskninger i forbindelse med bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption som led i en systematisk tilgang

               3)

               at yde bistand og fremme udvikling af BiH's kriminalefterforskningskapaciteter

               4)

               at forbedre samarbejdet mellem politi og anklagemyndighed

               5)

               at styrke samarbejdet mellem politi og straffesystem

               6)

               at bidrage til at sikre en passende grad af ansvarliggørelse.

         Artikel 4
   Missionens struktur
   1.   EUPM skal have følgende struktur:

               a)

               et hovedkvarter i Sarajevo bestående af missionschefen og et personale som fastsat i operationsplanen (OPLAN)

               b)

               fire regionale kontorer i Sarajevo, Banja Luka, Mostar og Tuzla

               c)

               samplacering hos de relevante retshåndhævende myndigheder, der er involveret i bekæmpelsen af organiseret kriminalitet og korruption på øverste ledelsesniveau eller andre centrale niveauer, hvis det findes nødvendigt (efterretningstjenesten, grænsepolitiet, myndigheden for indirekte beskatning, direktoratet for politisamarbejde, den offentlige anklager).

         2.   Disse elementer vil blive yderligere udarbejdet i detaljer i OPLAN. Rådet godkender operationskonceptet (CONOPS) og OPLAN.
   Artikel 5
   Den øverstbefalende for den civile operation
   1.   Direktøren for den civile kapacitet til planlægning og gennemførelse (CPCC) er den øverstbefalende for den civile operation for EUPM.
   2.   Den øverstbefalende for den civile operation skal under politisk kontrol og strategisk ledelse af Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) og under den overordnede myndighed af Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR) udøve kommandoen og kontrollen på strategisk niveau i forbindelse med EUPM.
   3.   Den øverstbefalende for den civile operation sikrer korrekt og effektiv gennemførelse af Rådets afgørelser samt PSC's afgørelser, herunder ved om nødvendigt at give missionschefen instrukser på strategisk niveau og ved at yde vedkommende rådgivning og teknisk støtte.
   4.   Alt udstationeret personale forbliver fuldt ud underlagt den udstationerende stats nationale myndigheders eller den pågældende EU-institutions kommando. Nationale myndigheder overfører den operative kontrol (OPCON) med deres personale, hold og enheder til den øverstbefalende for den civile operation.
   5.   Den øverstbefalende for den civile operation bærer det samlede ansvar med henblik på at sikre, at EU opfylder sin pligt til at tage vare på personalet.
   6.   Den øverstbefalende for den civile operation og EUSR konsulterer om nødvendigt hinanden.
   Artikel 6
   Missionschefen
   1.   Missionschefen påtager sig ansvaret for og har kommando over og kontrol med EUPM i indsatsområdet.
   2.   Missionschefen har kommando over og kontrol med personale, hold og enheder fra de bidragende stater, som udpeget af den øverstbefalende for den civile operation, tillige med det administrative og logistiske ansvar, herunder for aktiver, ressourcer og oplysninger, som er stillet til rådighed for EUPM.
   3.   Missionschefen giver instrukser til hele EUPM's personale med henblik på en effektiv gennemførelse af EUPM i indsatsområdet, idet vedkommende varetager koordinationen og den daglige ledelse i overensstemmelse med instrukserne på strategisk niveau fra den øverstbefalende for den civile operation.
   4.   Missionschefen har ansvaret for gennemførelsen af EUPM's budget. Missionschefen undertegner med henblik herpå en kontrakt med Kommissionen.
   5.   Missionschefen har ansvaret for den disciplinære kontrol med personalet. For udstationeret personale iværksættes disciplinære sanktioner af den relevante nationale myndighed eller EU-myndighed.
   6.   Missionschefen repræsenterer EUPM i operationsområdet og sikrer, at EUPM er tilstrækkeligt synlig.
   7.   Missionschefen koordinerer om nødvendigt med andre EU-aktører på stedet. Missionschefen får med forbehold af kommandovejen lokal politisk vejledning fra EUSR.
   Artikel 7
   EUPM's personale
   1.   Antallet af medarbejdere i EUPM og deres kompetence skal være i overensstemmelse med missionsbeskrivelsen i artikel 2, nøgleopgaverne for missionen i artikel 3 og strukturen i artikel 4.
   2.   EUPM består primært af personale udstationeret af medlemsstaterne eller EU-institutionerne. Den enkelte medlemsstat eller EU-institution afholder omkostningerne i forbindelse med det personale, den har udstationeret, herunder rejseudgifter til og fra deployeringsstedet, løn, sygesikring og tillæg, bortset fra dagpenge, samt afsavns- og faretillæg.
   3.   Internationalt civilt personale og lokalt personale kan også efter behov kontraktansættes af EUPM, for så vidt de funktioner, der er behov for, ikke stilles til rådighed af personale udstationeret af medlemsstaterne. Undtagelsesvis kan statsborgere fra deltagende tredjelande i særlig begrundede tilfælde, hvor der ikke er kvalificerede ansøgninger fra medlemsstaterne, ansættes på kontrakt, hvis det er hensigtsmæssigt.
   4.   Alt personale skal overholde de missionsspecifikke minimumsoperationsstandarder i relation til sikkerhed samt missionssikkerhedsplanen, der støtter EU’s feltsikkerhedspolitik. For så vidt angår beskyttelse af EU's klassificerede informationer, som medarbejderne får kendskab til i forbindelse med udøvelsen af deres hverv, skal de overholde de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 om vedtagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter (3) (i det følgende benævnt »Rådets sikkerhedsforskrifter«).
   Artikel 8
   Missionens og EUPM-personalets status
   1.   Der træffes de nødvendige foranstaltninger med hensyn til videreførelsen af aftalen af 4. oktober 2002 mellem EU og BiH om EUPM's aktiviteter i BiH, så længe EUPM varer.
   2.   Den stat eller EU-institution, der har udstationeret en medarbejder, har ansvaret for at behandle klager fra eller vedrørende medarbejderen i forbindelse med udstationeringen. Den pågældende stat eller EU-institution har ansvaret for eventuelt at anlægge sag mod den udstationerede.
   3.   Internationalt og lokalt ansat civilt personales ansættelsesforhold og rettigheder og forpligtelser fastsættes i kontrakten mellem missionschefen og vedkommende medarbejder.
   Artikel 9
   Kommandovej
   1.   EUPM skal have én fælles kommandovej som en krisestyringsoperation.
   2.   PSC udøver med referat til Rådet den politiske kontrol med og den strategiske styring af EUPM.
   3.   Den øverstbefalende for den civile operation er, under politisk kontrol og strategisk styring af PSC og under HR's overordnede myndighed, den øverstbefalende for EUPM på strategisk niveau og giver som sådan instrukser til missionschefen og yder vedkommende rådgivning og teknisk støtte.
   4.   Den øverstbefalende for den civile operation aflægger rapport til Rådet via HR.
   5.   Missionschefen har kommando over og kontrol med EUPM i indsatsområdet og er direkte ansvarlig over for den øverstbefalende for den civile operation.
   Artikel 10
   Politisk kontrol og strategisk styring
   1.   Med referat til Rådet udøver PSC den politiske kontrol med og den strategiske styring af EUPM. Rådet bemyndiger herved PSC til at træffe de relevante afgørelser i overensstemmelse med traktatens artikel 38, stk. 3. Denne bemyndigelse omfatter kompetencen til efter forslag fra HR at udnævne en missionschef og at ændre CONOPS og OPLAN. Beslutningskompetencen med hensyn til EUPM's mål og afslutning forbliver hos Rådet.
   2.   PSC aflægger med regelmæssige mellemrum rapport til Rådet.
   3.   PSC får regelmæssigt og i det omfang, det er nødvendigt, rapporter fra den øverstbefalende for den civile operation og missionschefen om spørgsmål inden for deres ansvarsområder.
   Artikel 11
   Tredjelandes deltagelse
   1.   Med forbehold af EU's selvstændige beslutningstagning og fælles institutionelle ramme kan tredjelande opfordres til at bidrage til EUPM, forudsat at de selv afholder udgifterne til det personale, de udstationerer, inkl. lønninger, all-risk-forsikringer, dagpenge og rejseudgifter til og fra BiH, og bidrager til EUPM's løbende udgifter i passende omfang.
   2.   Tredjelande, der yder bidrag til EUPM, har de samme rettigheder og forpligtelser i forbindelse med EUPM's daglige ledelse som de deltagende medlemsstater.
   3.   Rådet bemyndiger herved PSC til at træffe de relevante afgørelser om accept af de foreslåede bidrag og til at nedsætte en bidragyderkomité.
   4.   De detaljerede ordninger vedrørende tredjelandes deltagelse fastlægges i aftaler, som indgås i overensstemmelse med traktatens artikel 37. HR kan forhandle sådanne aftaler. Indgår EU og et tredjeland en aftale om rammerne for det pågældende tredjelands deltagelse i EU's krisestyringsoperationer, finder bestemmelserne i en sådan aftale anvendelse i forbindelse med missionen.
   Artikel 12
   Finansielle ordninger
   1.   Det finansielle referencegrundlag for året 2010 til dækning af udgifterne i forbindelse med EUPM udgør 14 100 000 EUR.
   2.   Alle udgifter forvaltes efter de fællesskabsregler og -procedurer, der gælder for Den Europæiske Unions almindelige budget. Missionschefen kan i overensstemmelse med finansforordningen indgå tekniske ordninger med medlemsstaterne, deltagende tredjelande og andre internationale aktører vedrørende udstyr, tjenesteydelser og lokaler til EUPM. Missionschefen har ansvaret for forvaltningen af et lager, hvor der opbevares brugt udstyr, der også kan bruges til at efterkomme presserende behov i forbindelse med ESFP-deployeringer. Det skal være tilladt statsborgere fra deltagende tredjelande og fra værtsstaten at byde på kontrakter.
   3.   Missionschefen refererer fuldt og helt til Kommissionen og er under dennes tilsyn for så vidt angår det arbejde, der udføres inden for rammerne af vedkommendes kontrakt.
   4.   I de finansielle ordninger skal der tages hensyn til EUPM's operative behov, herunder udstyrets kompatibilitet og interoperabiliteten mellem EUPM's forskellige hold.
   5.   Udgifterne i forbindelse med EUPM er støtteberettigede fra den 1. januar 2010.
   Artikel 13
   Sikkerhed
   1.   Den øverstbefalende for den civile operation udstikker retningslinjer for missionschefens planlægning af sikkerhedsforanstaltninger og sikrer, at de i forbindelse med EUPM gennemføres korrekt og effektivt i overensstemmelse med artikel 5 og 9, i samråd med Rådssekretariatets sikkerhedskontor.
   2.   Missionschefen er ansvarlig for EUPM's sikkerhed og for at sikre overholdelse af de minimumssikkerhedskrav, der gælder for EUPM, i overensstemmelse med EU's politik for sikkerhed for personale, der er udstationeret uden for EU i en operativ funktion i medfør af afsnit V i traktaten og instrumenter i tilknytning hertil.
   3.   Missionschefen bistås af en overordnet ansvarlig for missionens sikkerhed (SMSO), der refererer til missionschefen, og som også har et tæt praktisk samarbejde med Rådets Generalsekretariats Sikkerhedskontor.
   4.   Missionschefen udpeger lokale sikkerhedsansvarlige for de fire regionale kontorer, der med referat til SMSO har ansvaret for den daglige forvaltning af samtlige sikkerhedsaspekter af de respektive elementer i EUPM.
   5.   EUPM's personale skal gennemgå obligatorisk sikkerhedstræning, inden de tiltræder deres stilling, i overensstemmelse med OPLAN. De skal også jævnligt have genopfriskningskurser i selve indsatsområdet, som organiseres af SMSO.
   Artikel 14
   Koordinering
   1.   Med forbehold af kommandovejen handler missionschefen i nøje koordinering med EU-delegationen i BiH for at sikre konsekvens i EU's indsats til støtte for BiH.
   2.   Missionschefen koordinerer nøje med EU-missionscheferne i BiH.
   3.   Missionschefen samarbejder med de andre internationale aktører i landet, især OSCE, Europarådet og det internationale program for bistand til uddannelse i kriminalefterforskning (ICITAP).
   Artikel 15
   Videregivelse af klassificerede informationer
   1.   HR har, når det er relevant og afhængigt af EUPM's behov, bemyndigelse til, under iagttagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter, at videregive klassificerede EU-informationer og -dokumenter til og med klassifikationsgraden »RESTREINT UE«, som er udarbejdet med henblik på EUPM, til tredjelande, der er tilknyttet denne afgørelse.
   2.   HR har, hvis der er et konkret og umiddelbart operativt behov derfor, også bemyndigelse til, under iagttagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter, at videregive klassificerede EU-informationer og -dokumenter til og med klassifikationsgraden »RESTREINT UE«, som er udarbejdet med henblik på EUPM, til værtsstaten. I alle andre tilfælde videregives sådanne informationer og dokumenter til værtsstaten efter de relevante procedurer for samarbejdet mellem værtsstaten og EU.
   3.   HR har bemyndigelse til at videregive ikke-klassificerede EU-dokumenter, der vedrører Rådets forhandlinger vedrørende EUPM, og som er omfattet af tavshedspligt i henhold til artikel 6, stk. 1, i Rådets forretningsorden, til tredjelande, der er tilknyttet denne afgørelse (4).
   Artikel 16
   Revision
   På baggrund af en halvårlig revisionsproces, der er i overensstemmelse med evalueringskriterierne i CONOPS og OPLAN, skal der om nødvendigt kunne foretages justeringer af EUPM's aktiviteter.
   Artikel 17
   Vagtkapacitet
   Vagtkapaciteten aktiveres i forbindelse med EUPM.
   Artikel 18
   Ikrafttræden og varighed
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1. januar 2010 til den 31. december 2011. Budgettet for 2011 besluttes ved separat afgørelse af Rådet.
   Artikel 19
   Offentliggørelse
   1.   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   2.   PSC's afgørelser, jf. artikel 10, stk. 1, om udnævnelse af missionschefen, offentliggøres ligeledes i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. december 2009.

            På Rådets vegne

         C. BILDT

            Formand

      (1)  EUT L 303 af 21.11.2007, s. 40.

      (2)  EFT L 70 af 13.3.2002, s. 1.

      (3)  EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1.

      (4)  Rådets afgørelse 2006/683/EF, Euratom af 15. september 2006 om vedtagelse af Rådets forretningsorden (EUT L 285 af 16.10.2006, s. 47).


Avis juridique important

|

31997D0863

97/863/EF: Rådets afgørelse af 11. december 1997 om indgåelse af en tillægsprotokol til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Slovenien på transportområdet

EF-Tidende nr. L 351 af 23/12/1997 s. 0062 - 0062

RÅDETS AFGØRELSE af 11. december 1997 om indgåelse af en tillægsprotokol til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Slovenien på transportområdet (97/863/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, særlig artikel 75 sammenholdt med artikel 228, stk. 2, første punktum, og stk. 3, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen (1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), ogud fra følgende betragtninger:Ved aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Slovenien på transportområdet (3), undertegnet den 5. april 1993, særlig artikel 12, stk. 2, gives der ubegrænset adgang for slovenske tunge lastbiler til transitkørsel gennem Fællesskabet;ved protokol nr. 9 om vejtransport, jernbanetransport og kombineret transport i Østrig til akten vedrørende Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union, særlig artikel 11 og 14, fastsættes der en særlig ordning for tunge lastbiler fra Fællesskabet i transit gennem Østrig;det er nødvendigt at sikre ikke-forskelsbehandling mellem tunge lastbiler fra Fællesskabet og fra Slovenien i transit gennem Østrig fra den 1. januar 1995;tillægsprotokollen til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Slovenien på transportområdet bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Tillægsprotokollen til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Slovenien på transportområdet godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2 Formanden for Rådet foranstalter på Fællesskabets vegne den notifikation, der er omhandlet i protokollens artikel 3.Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 1997.På Rådets vegneM. DELVAUX-STEHRESFormand(1) EFT C 369 af 7. 12. 1996, s. 5.(2) EFT C 339 af 10. 11. 1997.(3) EFT L 189 af 29. 7. 1993, s. 161.


Avis juridique important

|

32001D0421

2001/421/EF: Rådets afgørelse af 28. maj 2001 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af en brevveksling om bekræftelse af den fælles forståelse af, at Republikken Korea tiltræder den fælles forståelse af principperne for internationalt forsknings- og udviklingssamarbejde inden for intelligente fremstillingssystemer (IMS) mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater, Japan, Australien, Canada, Norge og Schweiz

EF-Tidende nr. L 151 af 07/06/2001 s. 0034 - 0034

Rådets afgørelseaf 28. maj 2001om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af en brevveksling om bekræftelse af den fælles forståelse af, at Republikken Korea tiltræder den fælles forståelse af principperne for internationalt forsknings- og udviklingssamarbejde inden for intelligente fremstillingssystemer (IMS) mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater, Japan, Australien, Canada, Norge og Schweiz(2001/421/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 170 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) Internationalt samarbejde inden for intelligente fremstillingssystemer vil styrke det videnskabelige og teknologiske grundlag for Fællesskabets industri og fremme dens konkurrenceevne.(2) Der er indgået en brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater, Japan, Australien, Canada, Norge og Schweiz(2) om bekræftelse af den fælles forståelse af principperne for internationalt forsknings- og udviklingssamarbejde inden for intelligente fremstillingssystemer (IMS), jf. det vedlagte IMS-kommissorium.(3) IMS-kommissoriets kapitel IX indeholder bestemmelser om optagelse af nye deltagere.(4) Republikken Korea har ansøgt om at blive medlem af IMS i henhold til IMS-kommissoriets kapitel IX.(5) Republikken Korea har opfyldt IMS-kommissoriet, og Koreas bidrag til IMS har gjort det muligt at etablere en positiv deltagerprofil for regionen. Den Internationale IMS-styringskomité har den 12. november 1999 henstillet til, at Republikken Korea repræsenteres i Den Internationale IMS-styringskomité -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Brevvekslingen om bekræftelse af den fælles forståelse af, at Republikken Korea tiltræder den fælles forståelse af principperne for internationalt forsknings- og udviklingssamarbejde inden for intelligente fremstillingssystemer mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater, Japan, Australien, Canada, Norge og Schweiz godkendes hermed på Fællesskabets vegne.Teksten til brevvekslingen er knyttet til denne beslutning.Artikel 2Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den(de) person(er), der er beføjet til at undertegne brevvekslingen med bindende virkning for Fællesskabet.Udfærdiget i Bruxelles, den 28. maj 2001.På Rådets vegneT. ÖstrosFormand(1) Udtalelse afgivet den 3.4.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(2) EFT L 161 af 18.6.1997, s. 2.


title: Rådets afgørelse 2006/1000/FUSP af 11. december 2006 om gennemførelse af fælles aktion 2002/589/FUSP med henblik på Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben i Latinamerika og Caribien

text:
               22.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 367/77

      RÅDETS AFGØRELSE 2006/1000/FUSP
   af 11. december 2006
   om gennemførelse af fælles aktion 2002/589/FUSP med henblik på Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben i Latinamerika og Caribien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til fælles aktion 2002/589/FUSP (1) af 12. juli 2002 om Den Europæiske Unions bidrag til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben, særlig artikel 6 og 7, sammenholdt med artikel 23, stk. 2, andet led, i traktaten om Den Europæiske Union, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådets afgørelse 2001/200/FUSP (2) og 2003/543/FUSP (3) har bidraget til bekæmpelsen af ukontrolleret ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben, som udgjorde en trussel for freden og sikkerheden og reducerede mulighederne for en bæredygtig udvikling, bl.a. i Latinamerika og Caribien, gennem De Forenede Nationers Regionale Center for Fred, Nedrustning og Udvikling i Latinamerika og Caribien (UN-LiREC) i Lima, der handler på vegne af De Forenede Nationers afdeling for nedrustning (DDA).

               (2)

               EU's finansielle bidrag har siden 2001 medvirket til sikring af uddannelseskurser for regionens retshåndhævende myndigheder samt parlamentsmedlemmer og deres rådgivere i lovgivningen vedrørende skydevåben, udvikling af databaser og iværksættelse af aktiviteter vedrørende våbendestruktion og lagerforvaltning. For at gennemføre disse aktiviteter har UN-LiREC og DDA anmodet om yderligere og endelig bistand fra EU.

               (3)

               EU agter derfor at fuldende sin finansielle støtte til UN-LiREC's aktiviteter. Det bør være EU's sidste bidrag til disse aktiviteter —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   EU fuldender sit bidrag til UN-LiREC til bekæmpelse af destabiliserende ophobning og spredning af håndskydevåben og lette våben i Latinamerika og Caribien.
   2.   Med henblik på stk. 1 bistår EU UN-LiREC med:

               a)

               at støtte nationalt ejerskab til aktiviteterne i forbindelse med De Forenede Nationers handlingsprogram fra 2001 vedrørende forebyggelse, bekæmpelse og udryddelse af ulovlig handel med håndvåben og lette våben i alle dens aspekter

               b)

               at sammenkæde disse aktiviteter med tilsvarende aktiviteter, der gennemføres af medlemsstaterne, og

               c)

               at udarbejde uddannelsespakker i bedste praksis til brug for andre regioner i verden såsom Afrika og Sydøsteuropa.

         Bilaget indeholder en detaljeret beskrivelse af aktiviteterne.
   3.   Det skal sikres, at EU's bidrag til de i bilaget nævnte aktiviteter er tilstrækkeligt synligt, herunder ved hjælp af passende UN-LiREC-foranstaltninger, i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse.
   Artikel 2
   1.   Det finansielle referencegrundlag for de i artikel 1 omhandlede formål udgør 700 000 EUR.
   2.   Med henblik på denne afgørelse indgår Kommissionen en finansieringsaftale med DDA, på hvis vegne UN-LiREC handler, om betingelserne for anvendelsen af EU's bidrag, der ydes i form af gavebistand. Det skal i den specifikke finansieringsaftale fastsættes, at UN-LiREC/DDA skal aflægge passende rapporter og sørge for, at bidraget fra EU til projektet er synligt i en grad, der passer til dets størrelse.
   3.   Kommissionen overvåger, at EU's bidrag anvendes korrekt. Med henblik herpå påtager Kommissionen sig den opgave at kontrollere og evaluere de finansielle aspekter vedrørende gennemførelsen af denne afgørelse som omhandlet i denne artikel.
   4.   Forvaltningen af de udgifter, der finansieres med det i stk. 1 nævnte beløb over EU's almindelige budget, skal ske efter de EF-procedurer og regler, der gælder på budgetområdet, bortset fra at eventuelle forfinansieringer ikke forbliver Fællesskabets ejendom. Forvaltningen foretages efter bestemmelserne i den finansielle og administrative rammeaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og De Forenede Nationer af 29. april 2003.
   Artikel 3
   1.   Formandskabet, der bistås af generalsekretæren for Rådet/den højtstående FUSP-repræsentant, er ansvarligt for gennemførelsen af denne afgørelse og aflægger rapport herom til Rådet. Kommissionen inddrages fuldt ud i disse opgaver og forelægger navnlig oplysninger om gennemførelsen af de finansielle aspekter.
   2.   Kommissionen aflægger jævnligt rapport til de relevante organer i Rådet i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2. Oplysningerne skal navnlig bygge på de regelmæssige rapporter, som UN-LiREC/DDA skal aflægge inden for rammerne af kontraktforholdet med Kommissionen, jf. artikel 2, stk. 2.
   Artikel 4
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen. Den udløber tolv måneder efter indgåelsen af den i artikel 2, stk. 2, nævnte finansieringsaftale.
   Artikel 5
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 11. december 2006.

            På Rådets Vegne

         E. TUOMIOJA

            Formand

      (1)  EFT L 191 af 19.7.2002, s. 1.

      (2)  EFT L 72 af 14.3.2001, s. 1.

      (3)  EUT L 185 af 24.7.2003, s. 59.

      BILAG
      Projekt vedrørende uddannelse af undervisere og database, tredje fase
      Tredje og afsluttende fase af UN-LiREC-projektet består af to overordnede sæt aktiviteter. Det første sæt omfatter videreførelsen af de igangværende aktiviteter, og det andet vedrører anvendelsen af det arbejde, der er udført i UN-LiREC, på aktiviteter iværksat i Europa til støtte for EU's politik i Sydøsteuropa og andre regioner i verden, herunder Afrika.
      Første sæt aktiviteter
      1.   Uddannelse af undervisere

                  1.1.

                  Støtte til nationale uddannelseskurser i efterforskningsteknikker ved retshåndhævelsespersonale, der forinden er blevet uddannet af UN-LiREC

                  1.2.

                  Støtte til udvikling af Det Regionale Uddannelsescenter for Offentlig Sikkerhed (Regional Public Security Training Centre), som Brasilien har etableret, og som tager sigte på at samordne fremtidige regionale uddannelseskurser

                  1.3.

                  Gennemførelse af uddannelseskurser på højt niveau om efterretningsvirksomhed og internationalt samarbejde

            2.   Databaser vedrørende skydevåben

                  2.1.

                  Videreudvikling af SALSA (Small Arms and Light Weapons Administration System)-databaserne

                  2.2.

                  Integration af SALSA i andre databaser under de retshåndhævende myndigheder i regionen

            3.   Initiativ vedrørende udveksling af parlamentsmedlemmer

                  3.1.

                  Fortsættelse af uddannelseskurserne for regionens parlamentsmedlemmer

                  3.2.

                  Teknisk bistand til reform af lovgivningen om skydevåben

            4.   Våbendestruktion og lagerforvaltning

                  4.1.

                  Fortsættelse af arbejdet med våbendestruktion og lagerforvaltning

                  4.2.

                  Støtte til nationale destruktionsprogrammer.

            Andet sæt aktiviteter
      Sammenkædning mellem aktiviteter vedrørende Latinamerika og Caribien og Europa-relaterede aktiviteter og overførsel af viden og erfaringer for at sikre synergi mellem Latinamerika og Caribien og andre regioner i verden:

                  1.

                  Vurdering af den europæiske skydevåbenlovgivning og fremme af EU's adfærdskodeks for våbeneksportkontrol for at identificere de indhøstede erfaringer med henblik på at forbedre lovgivningen i Latinamerika og Caribien: forslag om samarbejde med Europa-Parlamentet

                  2.

                  Udbygning og tilpasning af SALSA-databasesystemet til også at omfatte informationsudveksling med medlemsstaterne for at lette samordningen og samarbejdet mellem de to regioner: forslag om samarbejde med andre enheder, der beskæftiger sig med emnet ulovlig våbenhandel, herunder nationale retshåndhævende myndigheder og Europol

                  3.

                  Tilpasning af UN-LiREC's kursusmaterialer til behovene og mulighederne i landene i andre regioner i verden med henblik på at udbygge de indhøstede erfaringer

                  4.

                  Vurdering af situationen med hensyn til gennemførelse og identifikation af mulighederne for synergi i anbefalingerne vedrørende skydevåben fra stats- og regeringscheferne fra Latinamerika og Caribien og Europa på topmøderne i Rio de Janeiro, Madrid og Mexico, idet der navnlig peges på topmødeerklæringerne om de ovenfor omhandlede aktiviteter.

            Aktiviteterne vil kulminere med etableringen af en fælles kommandopost (Combined Command Post — CCP), der skal være et regionsdækkende operationscenter under Det Regionale Uddannelsescenter for Offentlig Sikkerhed i Brasilia (Brasilien), for at samordne skydevåbenrelateret uddannelse og andre aktiviteter med det arbejde, der udføres af omkring 3 000 ansatte i 33 lande. Inden udgangen af 2007 skal hele uddannelsespakken overføres fra UN-LiREC til CCP og en række enkeltlande for at fremme det nationale ejerskab. CCP skal også fungere som omdrejningspunkt for forbindelserne mellem dette net af retshåndhævende myndigheder og andre regioner.


title: 2012/451/EU: Rådets afgørelse af 24. juli 2012 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg til ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen

text:
               1.8.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 205/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 24. juli 2012
   om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg til ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
   (2012/451/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen») trådte i kraft den 1. januar 1994.

               (2)

               I henhold til EØS-aftalens artikel 98 kan Det Blandede EØS-udvalg træffe afgørelse om ændring af bl.a. bilag XX til EØS-aftalen.

               (3)

               Bilag XX til EØS-aftalen indeholder bestemmelser og ordninger vedrørende miljøet.

               (4)

               Det er hensigtsmæssigt at indarbejde Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/29/EF af 23. april 2009 om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på at forbedre og udvide ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (3) i EØS-aftalen.

               (5)

               Det er hensigtsmæssigt at indarbejde Kommissionens forordning (EU) nr. 1031/2012 af 12. november 2010 om det tidsmæssige og administrative forløb af auktioner over kvoter for drivhusgasemissioner og andre aspekter i forbindelse med sådanne auktioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (4), som ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1210/2011 af 23. november 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 1031/2010 for så vidt angår fastsættelse af den mængde kvoter for drivhusgasemissioner, der skal auktioneres inden 2013 (5), i EØS-aftalen. Det er ligeledes hensigtsmæssigt at indarbejde andre af Kommissionens retsakter, der er vedtaget i henhold til direktiv 2003/87/EF (6), i EØS-aftalen.

               (6)

               Der bør foretages visse tilpasninger i forbindelse med direktiv 2003/87/EF som ændret ved direktiv 2009/29/EF og forordning (EU) nr. 1031/2010; ændringerne er berettigede henset til udvidelsen af Den Europæiske Unions emissionshandelssystem til EØS-/EFTA-staterne.

               (7)

               Bilag XX til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (8)

               Unionens holdning i Det Blandede EØS-udvalg bør baseres på det forslag til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg til den foreslåede ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. juli 2012.

            På Rådets vegne

         A. D. MAVROYIANNIS

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

      (3)  EUT L 140 af 5.6.2009, s. 63.

      (4)  EUT L 302 af 18.11.2010, s. 1.

      (5)  EUT L 308 af 24.11.2011, s. 2.

      (6)  EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32.

      UDKAST
      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …/2012
      af
      om ændring af bilag XX (Miljø) til EØS-aftalen
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen») særlig artikel 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Bilag XX til EØS-aftalen blev ændret ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. …/… af … (1).

                  (2)

                  Kommissionens forordning (EU) nr. 1031/2010 af 12. november 2010 om det tidsmæssige og administrative forløb af auktioner over kvoter for drivhusgasemissioner og andre aspekter i forbindelse med sådanne auktioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (3)

                  Kommissionens forordning (EU) nr. 550/2011 af 7. juni 2011 om fastsættelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af visse begrænsninger for anvendelsen af internationale kreditter fra projekter, der omfatter industrigasser (3), skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (4)

                  Kommissionens forordning (EU) nr. 1210/2011 af 23. november 2011 om ændring af forordning (EU) nr. 1031/2010 for så vidt angår fastsættelse af den mængde kvoter for drivhusgasemissioner, der skal auktioneres inden 2013 (4), skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (5)

                  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/29/EF af 23. april 2009 om ændring af direktiv 2003/87/EF med henblik på at forbedre og udvide ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (5) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (6)

                  Kommissionens afgørelse 2010/2/EU af 24. december 2009 om opstilling af en liste over, hvilke sektorer og delsektorer der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage (6), i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF, skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (7)

                  Kommissionens afgørelse 2010/345/EU af 8. juni 2010 om ændring af beslutning 2007/589/EF for så vidt angår tilføjelse af retningslinjer for overvågning og rapportering af udledninger af drivhusgas fra opsamling, transport og geologisk lagring af kuldioxid (7) (CO2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (8)

                  Kommissionens afgørelse 2010/670/EF af 3. november 2010 om kriterier for og foranstaltninger til finansiering af kommercielle demonstrationsprojekter vedrørende miljømæssigt forsvarlig opsamling og geologisk lagring af CO2 og demonstrationsprojekter vedrørende innovative teknologier for vedvarende energi under ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Unionen oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (8) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (9)

                  Kommissionens afgørelse 2011/278/EU af 27. april 2011 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (9) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (10)

                  Kommissionens afgørelse 2011/540/EU af 18. august 2011 om ændring af beslutning 2007/589/EF for så vidt angår tilføjelse af retningslinjer for overvågning og rapportering af udledninger af drivhusgasser fra nye aktiviteter og af nye gasser (10) skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (11)

                  Kommissions afgørelse 2011/745/EU af 11. november 2011 om ændring af afgørelse 2010/2/EU og 2011/278/EU med hensyn til sektorer og delsektorer, der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage (11), skal indarbejdes i EØS-aftalen.

                  (12)

                  Det Blandede Udvalgs afgørelse berører ikke de kontraherende parter autonomi med hensyn til internationale forhandlinger om klimaforandringer, især inden for rammerne af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og Kyotoprotokollen eller nogen anden international aftale om klimaændringer, bortset fra aspekter, der er relevante for EU's emissionshandelssystem (EU ETS), som er indarbejdet i EØS-aftalen. Imidlertid skal EFTA-staterne tage behørigt hensyn til de forpligtelser, de har påtaget sig i henhold til EØS-aftalen. Hver EFTA-stat er ansvarlig for at gennemføre politikker og foranstaltninger for at opfylde sine internationale forpligtelser i henhold til De Forenede Nationers rammekonvention for klimaændringer, Kyotoprotokollen og andre internationale aftaler om klimaændringer.

                  (13)

                  EFTA-staternes deltagelse i EU ETS berører ikke EFTA-staternes deltagelse i andre fleksible instrumenter til begrænsning af emissioner.

                  (14)

                  Udvidelsen af EU ETS til anlæg i EFTA-staterne medfører en forøgelse af den samlede kvotemængde i EU ETS, jf. artikel 9 og 9a i direktiv 2003/87/EF (12). EFTA-staterne anfører i Del A i tillægget til nævnte direktiv de relevante tal, således at Kommissionen kan fastsætte den samlede gennemsnitlige årlige kvotemængde på EØS-plan.

                  (15)

                  Kommissionen holder EFTA-staterne underrettet om forhandlinger om og indgåelse af aftaler med tredjelande i henhold til artikel 11a i direktiv 2003/87/EF og de følger, disse måtte have på brugen af godkendte emissionsreduktioner (CER’er).

                  (16)

                  Når der indgås en aftale i henhold til artikel 11a eller 25 i direktiv 2003/87/EF, må EFTA-staternes og deres driftsledere ikke forskelsbehandles i forhold til EU-medlemsstaterne og deres driftsledere.

                  (17)

                  Kommissionen skal holde EFTA-staterne underrettet om gennemførelsen af artikel 24a, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF og de følger, gennemførelsen måtte få for kvotemængden i EU ETS.

                  (18)

                  EFTA-staterne giver deres fulde støtte til, at mængden af kvoter, der tildeles ved auktion, øges i EU ETS med henblik på at bringe gratistildelingen ned på nul i 2027. Det har altid været EFTA-staternes hensigt at øge procentdelen af kvoter, som tildeles mod betaling. EFTA-staterne tager hensyn til tilpasning e), jf. artikel 1, stk. 2 i Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 146/2007 (13) om indarbejdning af direktiv 2003/87/EF i EØS-aftalen.

                  (19)

                  EFTA-staterne benytter de fælles auktionsplatforme, der er udpeget i henhold til artikel 26 i forordning (EU) nr. 1031/2010, og udpeger efter artikel 24 i nævnte forordning den auktionstilsynsførende til at føre tilsyn med auktioneringen af deres kvoter. Da EFTA-staterne ikke deltager i den fælles aktion, udfører de ingen specifikke opgaver i de offentlige udbud til udpegning af de fælles auktionsplatforme og auktionstilsynsførende. Når disse er udpeget, vil hver EFTA-stat bestræbe sig på at indgå en kontrakt med dem. Kommissionen vil så vidt muligt drage omsorg for, at auktionsplatformene indgår en kontrakt med EFTA-staterne på vilkår svarende til dem, der gælder for deltagende EU-medlemsstater i de kontrakter, der indgås efter de fælles udbudsprocedurer, forudsat at EFTA-staterne lægger auktioneringen af deres kvoter sammen med de deltagende EU-medlemsstaters kvoter. Kommissionen vil så vidt muligt drage omsorg for, at den auktionstilsynsførende indgår en kontrakt med EFTA-staterne på vilkår svarende til dem, der gælder for deltagende EU-medlemsstater eller de ikke-deltagende EU-medlemsstater, afhængigt af hvorvidt EFTA-staterne vælger at auktionere deres kvoter sammen med de deltagende EU-medlemsstaters kvoter.

                  (20)

                  Budgetmæssige spørgsmål er ikke en del af EØS-aftalen. Finansielle bidrag fra EFTA-staterne til EU-medlemsstaterne forhandles via EØS’ finansieringsmekanismer. Anvendelsen af bestemmelserne i direktiv 2003/87/EF vedrørende disse spørgsmål og anvendelsen af kriterierne for fordeling mellem visse EU-medlemsstater af visse procentdele af den samlede kvotemængde, der skal auktioneres i henhold til artikel 10, stk. 2, litra b) og c), samt til bilag IIa og IIb i direktiv 2003/87/EF, berører derfor ikke EØS-aftalens anvendelsesområde.

                  (21)

                  EFTA-Tilsynsmyndigheden arbejder tæt sammen med Kommissionen, når den udfører opgaver med relation til EFTA-staterne, som Kommissionen er ansvarlig for med hensyn til EU-medlemsstaterne, jf. direktiv 2003/87/EF, forordning (EF) nr. 2216/2004, beslutning 2007/589/EF og beslutning 2006/780/EF. Disse opgaver omfatter bl.a. vurderingen af de nationale gennemførelsesforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 11 i direktiv 2003/87/EF, og enhver ansøgning om ensidig medtagelse af yderligere aktiviteter og gasser i henhold til artikel 24 i nævnte direktiv —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      I bilag XX til EØS-aftalen foretages følgende ændringer:

                  1.

                  Følgende led tilføjes i punkt 21al (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF):

                              »—

                                 32009 L 0029: Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/29/EF af 23. april 2009 (EUT L 140 af 5.6.2009, s. 63).«

                  2.

                  Tilpasningerne i punkt 21al (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF) affattes således:
                  »Direktivets bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:

                              a)

                              Med forbehold af den fremtidige udvikling i Det Blandede EØS-udvalgs arbejde, bør det bemærkes, at følgende fællesskabsretsakter ikke indarbejdes i denne aftale:

                                          i)

                                          Rådets beslutning 2002/358/EF af 25. april 2002 om godkendelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Kyotoprotokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og om den fælles opfyldelse af forpligtelserne i forbindelse hermed (14)

                                          ii)

                                          Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 280/2004/EF af 11. februar 2004 om en mekanisme til overvågning af emissioner af drivhusgasser i Fællesskabet og til gennemførelse af Kyotoprotokollen (15).

                              b)

                              På tidspunktet for indarbejdningen af direktivet har Liechtenstein på sit område ingen luftfartsaktivitet som defineret i direktivet. Liechtenstein vil leve op til direktivet, så snart der udføres relevante luftfartsaktiviteter på dets område.

                              c)

                              Følgende afsnit indsættes i artikel 3c, stk. 4:
                              »Det Blandede EØS-udvalg vil i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i aftalen, og på baggrund af de tal, som EFTA-Tilsynsmyndigheden i samarbejde med Eurocontrol fremlægger, træffe afgørelse om de historiske luftfartsemissioner på EØS-plan ved at lægge tallene vedrørende flyvninger inden for og mellem EFTA-staternes områder og flyvninger mellem EFTA-staterne og tredjelande til Kommissionens beslutning, når denne indarbejdes i EØS-aftalen.«

                              d)

                              I artikel 3d stk. 4, udgår andet afsnit.

                              e)

                              Følgende afsnit indsættes i artikel 3e, stk. 2, og artikel 3f, stk. 4:
                              »EFTA-staterne forelægger senest samme dato de ansøgning, de har modtaget, for EFTA-Tilsynsmyndigheden, der straks sender dem til Kommissionen.«

                              f)

                              Følgende afsnit indsættes i artikel 3e, stk. 3:
                              »Det Blandede EØS-udvalg træffer i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i aftalen, og på baggrund af de tal, som EFTA-Tilsynsmyndigheden i samarbejde med Eurocontrol fremlægger, afgørelse om den samlede mængde kvoter på EØS-plan, antallet af kvoter, der skal bortauktioneres, antallet af kvoter i den særlige reserve og antallet af gratis kvoter ved at lægge tallene vedrørende flyvninger inden for og mellem EFTA-staternes områder og flyvninger mellem EFTA-staterne og tredjelande til Kommissionens beslutning, når denne indarbejdes i EØS-aftalen.
                              Kommissionen træffer afgørelse om benchmarkene på EØS-plan. Kommissionen arbejder tæt sammen med EFTA-Tilsynsmyndigheden i beslutningsprocessen. EFTA-staterne beregning og offentliggørelse, jf. artikel 3e, stk. 4, foretages, efter at Det Blandede EØS-udvalg har truffet afgørelse om indarbejdning af Kommissionens beslutning i EØS-aftalen.«

                              g)

                              Følgende afsnit indsættes i artikel 3f, stk. 5:
                              »Kommissionen træffer beslutning om benchmarkene på EØS-plan. Kommissionen arbejder tæt sammen med EFTA-Tilsynsmyndigheden i beslutningsprocessen. EFTA-staternes beregning og offentliggørelse, jf. artikel 3f, stk. 7, foretages, efter at Det Blandede EØS-udvalg har truffet afgørelse om indarbejdning af Kommissionens beslutning i EØS-aftalen.«

                              h)

                              Følgende afsnit indsættes i artikel 9:
                              »Forøgelsen af den gennemsnitlige årlige kvotemængde i EU ETS grundet udvidelsen af systemet til også at omfatte Liechtenstein og Norge i henhold til første afsnit skal være i overensstemmelse med EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutninger om deres nationale tildelingsplaner for perioden fra 2008 til 2012.
                              Forøgelsen af den gennemsnitlige årlige kvotemængde i EU ETS grundet udvidelsen af systemet til også at omfatte Island i henhold til første afsnit skal svare til 23 934 tons kuldioxidækvivalenter.
                              Med hensyn til EFTA-staterne er de tal, der skal tages hensyn til ved beregningen af mængden af kvoter, der skal udstedes fra 2013 på EØS-plan i henhold til denne artikel, fastsat i Del A i tillægget.«

                              i)

                              Følgende punktum indsættes i artikel 9a, stk. 1:
                              »For Norge er den gennemsnitlige årlige mængde kvoter, som udstedes i forbindelse med de i dette stykke nævnte anlæg, 878 850.«

                              (j)

                              Følgende afsnit indsættes i artikel 9a, stk. 2:
                              »Med hensyn til anlæg i EFTA-staterne, der udfører aktiviteter, der er anført i bilag I, og som først omfattes af fællesskabsordningen fra 2013, er de gennemsnitlige årlige emissioner for rapporteringsperioden for tilpasningen:
                              Island: 1 862 571 tons kuldioxidækvivalenter
                              Liechtenstein: 0 tons kuldioxidækvivalenter
                              Norge: 5 269 254 tons kuldioxidækvivalenter.«

                              k)

                              Efter artikel 9a, stk. 4, indsættes følgende stykker:
                              »5.   Med hensyn til EFTA-staterne er de tal, der skal tages hensyn til ved tilpasningen af mængden af kvoter, der skal udstedes fra 2013 på EØS-plan i henhold til denne artikel, fastsat i Del A i tillægget.
                              6.   Kommissionen beregner og tilpasser den årlige mængde kvoter, der skal udstedes fra 2013 på EØS-plan i henhold til artikel 9 og denne artikel, således at de også omfatter EFTA-staternes tal som fastsat i Del A i tillægget. Kommissionen offentliggør de tilpassede kvotemængder fra 2013 på EØS-plan.«

                              l)

                              I artikel 10, stk. 2, indsættes følgende afsnit:
                              »I forbindelse med litra a) beregnes Liechtensteins og Norges andele på baggrund af følgende emissioner:
                              Liechtenstein: 20 943 tons kuldioxidækvivalenter
                              Norge: 18 635 669 tons kuldioxidækvivalenter.
                              Med hensyn til Island beregnes den andel, som der henvises til i punkt a), på basis af 36 196 tons kuldioxidækvivalenter tilpasset med 899 645 tons kuldioxidækvivalenter, hvilket repræsenterer den del af verificerede emissioner for 2005 fra anlæg, der udfører aktiviteter anført i bilag I, og som først omfattes af fællesskabsordningen fra 2013. Islands andel beregnes således på baggrund af 935 841 tons kuldioxidækvivalent.«

                              m)

                              Artikel 10, stk. 3, gælder ikke for EFTA-staterne.

                              n)

                              Efter femte afsnit i artikel 11a, stk. 8, indsættes følgende afsnit:
                              »Med hensyn til EFTA-staterne er de tal, der skal tages hensyn til ved beregningen af nedsættelserne på EØS-plan i henhold til femte afsnit, fastsat i Del B i tillægget.«

                              o)

                              Artikel 16, stk. 3, andet punktum, affattes således:
                              »EFTA-staterne fastsætter bøder for overskridelse af emissionskvoter, der svarer til bøderne i EU-medlemsstaterne.«

                              p)

                              Efter artikel 16, stk. 12, indsættes følgende stykke:
                              »13.   EFTA-staterne indgiver anmodninger i henhold til artikel 16, stk. 5 og 10, til EFTA-Tilsynsmyndigheden, der straks sender disse til Kommissionen.«

                              q)

                              I artikel 18a, stk. 1, indsættes følgende afsnit:
                              »Tildelingen af luftfartsoperatører til EFTA-staterne bør finde sted i 2011, efter at operatørerne har levet op til deres forpligtelser for 2010. Den oprindeligt administrerende medlemsstat kan – såfremt en operatør udtrykkeligt anmoder herom senest seks måneder efter den dato, hvor Kommissionen har vedtaget den i artikel 18a, stk. 3, litra b), omhandlede liste over operatører på EØS-plan – fastsætte en anden frist for en ny tildeling af luftfartsoperatører til en medlemsstat end den frist, der oprindeligt blev fastsat på baggrund af kriterierne i dette stykkes litra b). I så fald skal den nye tildeling foretages senest i 2020 med hensyn til den handelsperiode, der starter i 2021.«

                              r)

                              I artikel 18a, stk. 3, litra b), indsættes ordene »for hele EØS« efter ordet »luftfartsoperatør«.

                              s)

                              I artikel 18b indsættes følgende afsnit:
                              »EFTA-staterne og EFTA-Tilsynsmyndigheden kan anmode Eurocontrol eller en anden relevant organisation om bistand med henblik på at opfylde deres forpligtelser i medfør af direktivet og kan i dette øjemed indgå passende aftaler med disse organisationer.«

                              t)

                              I artikel 20 indsættes følgende stykke:
                              »4.   Udstedelse, overdragelse og annullering af kvoter vedrørende EFTA-staterne, deres driftsledere og de luftfartøjsoperatører, som de forvalter, skal registreres i den uafhængige transaktionsjournal omhandlet i stk. 1.
                              Den centrale administrator har beføjelse til at udføre de opgaver, der er nævnt i stk. 1-3, hvad angår EFTA-staterne, deres driftsledere og de luftfartøjsoperatører, som de forvalter.«

                              u)

                              I artikel 25 indsættes følgende stykke:
                              »3.   Fællesskabssystemets kvoter omfatter kvoter, der er udstedt eller handlet af EFTA-staterne eller deres driftsledere under fællesskabssystemet. Ved Fællesskabets indgåelse af en aftale omhandlet i denne artikel, foretages der ingen sondring mellem sådanne kvoter.
                              Kommissionen holder på et tidligt stadium EFTA-staterne underrettet om forhandling og indgåelse af aftaler eller ikke-bindende ordninger i henhold til denne artikel.«

                              v)

                              De EFTA-stater, der deltager i EU-emissionshandelsordningen, stiller oplysninger til rådighed i overensstemmelse med de relevante krav i artikel 30, stk. 3, første afsnit, mens rapporteringskravene i andet afsnit ikke finder anvendelse for dem.

                              w)

                              Følgende indsættes efter bilag V:

                                 »TILLÆG

                                    DEL A

                                    EFTA-staternes tal med relevans for beregningen og tilpasningen af mængden af kvoter, der skal udstedes fra 2013 på EØS-plan i henhold til artikel 9 og 9a i direktiv 2003/87/EF

                                 1.   EFTA-staternes tal i henhold til artikel 9

                                 Til fastlæggelsen af disse tal er der anvendt en lineær faktor på 1,74 %.

                                    Island

                                 Disse tal bygger på gennemsnittet af de årlige verificerede emissioner fra 2005 til 2010 fra aktiviteter, som i princippet er omfattet af direktiv 2003/87/EF, hvilket i perioden fra 2008 til 2012 svarer til 23 934 kvoter.

                                             År

                                             Kvotemængde

                                             2013

                                             22 684

                                             2014

                                             22 268

                                             2015

                                             21 851

                                             2016

                                             21 435

                                             2017

                                             21 018

                                             2018

                                             20 602

                                             2019

                                             20 186

                                             2020

                                             19 769

                                    Liechtenstein

                                 Disse tal bygger på et gennemsnit af den samlede årlige mængde kvoter for Liechtenstein for perioden fra 2008 til 2012 svarende til 17 943 kvoter som omhandlet i Liechtensteins nationale tildelingsplan.

                                             År

                                             Kvotemængde

                                             2013

                                             17 006

                                             2014

                                             16 694

                                             2015

                                             16 382

                                             2016

                                             16 070

                                             2017

                                             15 758

                                             2018

                                             15 445

                                             2019

                                             15 133

                                             2020

                                             14 821

                                    Norge

                                 Disse tal bygger på et gennemsnit af den samlede årlige mængde kvoter for Norge for perioden fra 2008 til 2012 svarende til 14 255 268 kvoter som omhandlet i Norges nationale tildelingsplan.

                                             År

                                             Kvotemængde

                                             2013

                                             13 511 143

                                             2014

                                             13 263 101

                                             2015

                                             13 015 060

                                             2016

                                             12 767 018

                                             2017

                                             12 518 976

                                             2018

                                             12 270 935

                                             2019

                                             12 022 893

                                             2020

                                             11 774 851

                                       2.   EFTA-staternes tal i henhold til artikel 9a, stk. 1

                                 Til fastlæggelsen af disse tal er der anvendt en lineær faktor på 1,74 %.

                                    Norge

                                             År

                                             Kvotemængde

                                             2013

                                             832 974

                                             2014

                                             817 682

                                             2015

                                             802 390

                                             2016

                                             787 098

                                             2017

                                             771 806

                                             2018

                                             756 514

                                             2019

                                             741 222

                                             2020

                                             725 930

                                       3.   EFTA-staternes tal i henhold til artikel 9a, stk. 2

                                 Til fastlæggelsen af disse tal er der anvendt en lineær faktor på 1,74 %.

                                    Island

                                             År

                                             Kvotemængde

                                             2013

                                             1 732 936

                                             2014

                                             1 700 527

                                             2015

                                             1 668 119

                                             2016

                                             1 635 710

                                             2017

                                             1 603 301

                                             2018

                                             1 570 892

                                             2019

                                             1 538 484

                                             2020

                                             1 506 075

                                    Norge

                                             År

                                             Kvotemængde

                                             2013

                                             4 994 199

                                             2014

                                             4 902 514

                                             2015

                                             4 810 829

                                             2016

                                             4 719 144

                                             2017

                                             4 627 459

                                             2018

                                             4 535 774

                                             2019

                                             4 444 089

                                             2020

                                             4 352 404

                                    DEL B

                                    EFTA-staternes tal med relevans for beregningen af nedsættelserne på EØS-plan i henhold til femte afsnit af artikel 11a, stk. 8

                                             Emissioner i 2005 fra eksisterende sektorer
                                             (i ton CO2-ækvivalenter)

                                             Emissioner i 2005 fra nye sektorer omfattet fra 2013
                                             (i ton CO2-ækvivalenter)

                                             Island

                                             36 196

                                             899 645

                                             Liechtenstein

                                             18 121

                                             0

                                             Norge

                                             19 730 000

                                             6 140 000«.

                                       «

                  3)

                  Følgende punkter indsættes efter punkt 21al (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF):

                              »21ala.

                                 32010 R 1031: Kommissionens forordning (EU) nr. 1031/2010 af 12. november 2010 om det tidsmæssige og administrative forløb af auktioner over kvoter for drivhusgasemissioner og andre aspekter i forbindelse med sådanne auktioner i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet (EUT L 302 af 18.11.2010, s.1) som ændret ved:

                                          —

                                             32011 R 1210: Kommissionens forordning (EU) nr. 1210/2011 af 23. november 2011 (EUT L 308 af 24.11.2011, s. 2).

                                    Forordningens bestemmelser gælder i forbindelse med aftalen med følgende tilpasninger:

                                          a)

                                          Artikel 22, stk. 7, første punktum affattes således:
                                          »EFTA-staterne giver EFTA-tilsynsmyndigheden meddelelse om kvoteudbyderens identitet og kontaktoplysninger, og EFTA-Tilsynsmyndigheden videregiver disse oplysninger til Kommissionen.«

                                          b)

                                          I artikel 24, stk. 2, tilføjes følgende punktummer:
                                          »EFTA-staterne indgår kontrakt med den auktionstilsynsførende, der er udpeget efter den fælles procedure for indgåelse af aftaler, som gennemføres i fællesskab af Kommissionen og medlemsstaterne, til at overvåge alle auktionsprocesserne. I artikel 25, stk. 1, 2, 3, 4 og 5, omfatter udtrykket »medlemsstat(er)« EFTA-staterne.«

                                          c)

                                          Følgende afsnit tilføjes i artikel 26, stk. 1 og 2:
                                          »EFTA-staterne indgår kontrakt med den auktionsplatform, der udpeges af Kommissionen og de deltagende EU-medlemsstater, til auktionering af deres andel af de kvoter, som skal auktioneres, når EFTA-staterne vælger at lægge auktioneringen af deres kvoter sammen med kvoterne for de EU-medlemsstater, der deltager i den fælles aktion.«

                                          d)

                                          Følgende punktum tilføjes i artikel 27, stk. 1, og artikel 28, stk. 1:
                                          »Med forbehold for bestemmelserne i den kontrakt, som indgås mellem EFTA-staterne og auktionsplatformen, kan auktionsplatformen, der udpeges efter den fælles procedure for indgåelse af aftaler mellem Kommissionen og de medlemsstater, der deltager i den fælles aktion, også levere ovennævnte tjenester til EFTA-staterne.«

                                          e)

                                          Artikel 30 og 32 gælder ikke for EFTA-staterne, forudsat at de har indgået kontrakt med de auktionsplatforme, der udpeges i henhold til artikel 26 i overensstemmelse med tilpasning c) ovenfor.

                                          f)

                                          Følgende afsnit tilføjes i artikel 52, stk. 3:
                                          »Den del af omkostningerne til den auktionstilsynsførende, som vedrører en auktionsplatform, der er udpeget i henhold til artikel 26, stk. 1 eller 2, og med hvilken EFTA-staterne har indgået kontrakt, fordeles mellem de medlemsstater, der deltager i den fælles aktion, og EFTA-staterne i overensstemmelse med deres andel af den samlede mængde kvoter, der auktioneres på den pågældende auktionsplatform, forudsat at EFTA-staterne lægger auktioneringen af deres kvoter sammen med kvoterne for de EU-medlemslande, der deltager i den fælles aktion.
                                          Den del af omkostningerne til den auktionstilsynsførende, som vedrører en auktionsplatform, der er udpeget i henhold til artikel 30, stk. 1 eller stk. 2, og med hvilken EFTA-staterne har indgået en kontrakt, herunder omkostningerne til udarbejdelse af eventuelle rapporter, som der anmodes om i henhold til artikel 25, stk. 4, afholdes af den pågældende EFTA-stat, på samme vis som for EU-medlemsstater, der ikke deltager i den fælles aktion.«

                              21alb.

                                 32010 D 0002: Kommissionens afgørelse 2010/2/EU af 24. december 2009 om opstilling af en liste over, hvilke sektorer og delsektorer der anses for at være udsat for en betydelig risiko for carbon leakage, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 1 af 5.1.2010, s. 10), som ændret ved:

                                          —

                                             32011 D 0745: Kommissionens afgørelse 2011/745/EU af 11. november 2011 (EUT L 299 af 17.11.2011, s. 9).

                              21alc.

                                 32011 D 0278: Kommissionens afgørelse af 27. april 2011 om fastlæggelse af midlertidige EU-regler for harmoniseret gratistildeling af emissionskvoter i henhold til artikel 10a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 130 af 17.5.2011), som ændret ved:

                                          —

                                             32011 D 0745: Kommissionens afgørelse 2011/745/EU af 11. november 2011 (EUT L 299 af 17.11.2011, s. 9).

                              21ald.

                                 32010 D 0670: Kommissionens afgørelse 2010/670/EF af 3. november 2010 om kriterier for og foranstaltninger til finansiering af kommercielle demonstrationsprojekter vedrørende miljømæssigt forsvarlig opsamling og geologisk lagring af CO2 og demonstrationsprojekter vedrørende innovative teknologier for vedvarende energi under ordningen for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Unionen oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (EUT L 290 af 6.11.2010, s. 39).

                              21ale.

                                 32011 R 0550: Kommissionens forordning (EU) nr. 550/2011 af 7. juni 2011 om fastsættelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af visse begrænsninger for anvendelsen af internationale kreditter fra projekter, der omfatter industrigasser (EUT L 149 af 8.6.2011, s. 1).«

                  4)

                  Følgende led tilføjes i punkt 21am (Kommissionens beslutning 2007/589/EF):

                              »—

                                 32010 D 0345: Kommissionens afgørelse 2010/345/EU af 8. juni 2010 (EUT L 155 af 22.6.2010, s. 34)

                              —

                                 32011 D 0540: Kommissionens afgørelse 2011/540/EU af 18. august 2011 (EUT L 244 af 21.9.2011, s. 1).«

            Artikel 2
      Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 1031/2010, forordning (EU) nr. 550/2011, forordning (EU) nr. 1210/2010, direktiv 2009/29/EF, afgørelse 2010/2/EU, afgørelse 2010/345/EU, afgørelse 2010/670/EU, afgørelse 2011/278/EU, afgørelse 2011/540/EU og afgørelse 2011/745/EU, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er autentiske.
      Artikel 3
      Denne afgørelse træder i kraft den … eller dagen efter den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1, hvis dette er senere (16).
      Artikel 4
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i …, den

               På Det Blandede EØS-udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer for Det Blandede EØS-udvalg

         (1)  EUT L …

         (2)  EUT L 302 af 18.11.2010, s. 1.

         (3)  EUT L 149 af 8.6.2011, s. 1.

         (4)  EUT L 308 af 24.11.2011, s. 2.

         (5)  EUT L 140 af 5.6.2009, s. 63.

         (6)  EUT L 1 af 5.1.2010, s. 10.

         (7)  EUT L 155 af 22.6.2010, s. 34.

         (8)  EUT L 290 af 6.11.2010, s. 39.

         (9)  EUT L 130 af 17.5.2011, s. 1.

         (10)  EUT L 244 af 21.9.2011, s. 1.

         (11)  EUT L 299 af 17.11.2011, s. 9.

         (12)  EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32.

         (13)  EUT L 100 af 10.4.2008, s. 92.

         (14)  EFT L 130 af 15.5.2002, s. 1.

         (15)  EUT L 49 af 19.2.2004, s. 1.

         (16)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]


title: 2005/132/EF: Kommissionens afgørelse af 16. februar 2005 om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2000/137/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med importen af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Kroatien og Ukraine

text:
               17.2.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 46/44

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 16. februar 2005
   om ophævelse af Kommissionens afgørelse 2000/137/EF om godtagelse af tilsagn i forbindelse med importen af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Kroatien og Ukraine
   (2005/132/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, i det følgende benævnt »grundforordningen« (1), særlig artikel 8,
   efter høring af det rådgivende udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:
   A.   TIDLIGERE PROCEDURE

               (1)

               Ved forordning (EF) nr. 348/2000 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Kroatien og Ukraine. Ved afgørelse 2000/137/EF (3) godtog Kommissionen tilsagn fra eksportører i Kroatien og Ukraine. Ved afgørelse 2002/669/EF godtog Kommissionen den frivillige tilbagetrækning af det fælles tilsagn fra de ukrainske producenter.

               (2)

               På grundlag af en anmodning fra Defence Committee of the Seamless Steel Tube Industry of the European Union indledte Kommissionen en fornyet undersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger, herunder af foranstaltningernes form, i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i grundforordningen (4).

         B.   TILBAGETRÆKNING AF GODTAGELSEN AF ET TILSAGN

               (3)

               Rådet afsluttede undersøgelsen ved forordning (EF) nr. 258/2005 (5).

               (4)

               Som anført i betragtning 137 i forordning (EF) nr. 258/2005 og efter at have konsulteret alle berørte interesserede parter er tilsagnet i dets nuværende form ikke længere hensigtsmæssigt. Af denne grund og i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i det pågældende tilsagn, som giver Kommissionen mulighed for ensidigt at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage, har Kommissionen besluttet at trække godtagelsen af tilsagnet tilbage.

               (5)

               Kommissionen meddelte i december 2004 det kroatiske selskab Mechel Željezara Ltd, at den havde til hensigt at trække godtagelsen af det gældende tilsagn tilbage. Den kroatiske regering meddelte herefter Kommissionen, at selskabet, som var den eneste producent af den pågældende vare i Kroatien, var blevet afviklet og havde indstillet produktionen i efteråret 2004. Af denne grund betragtes tilsagnet derfor ikke længere som gyldigt.

         C.   OPHÆVELSE AF AFGØRELSE 2000/137/EF

               (6)

               I lyset af ovenstående bør Kommissionens afgørelse 2000/137/EF, som ændret ved Kommissionens afgørelse 2002/669/EF, ophæves.

               (7)

               Parallelt med denne afgørelse har Rådet ved forordning (EF) nr. 258/2005 indført en endelig landsdækkende antidumpingtold på importen til Fællesskabet af visse sømløse rør af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Kroatien —

         TRUFFET FØLGENDE AFØRELSE:
   Artikel 1
   Kommissionens afgørelse 2000/137/EF, som ændret ved Kommissionens afgørelse 2002/669/EF, ophæves hermed.
   Artikel 2
   Denne afgørelse får virkning dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. februar 2005.

            På Kommissionens vegne

         Peter MANDELSON

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 461/2004 (EUT L 77 af 13.3.2004, s. 12).

      (2)  EFT L 45 af 17.2.2000, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 1515/2002 (EFT L 228 af 24.8.2002, s. 8).

      (3)  EFT L 46 af 18.2.2000, s. 34. Ændret ved afgørelse 2002/669/EF (EFT L 228 af 24.8.2002, s. 20).

      (4)  EFT C 288 af 23.11.2002, s. 11.

      (5)  Se s. 7 i denne EUT.