Avis juridique important

|

31986D0595

86/595/EØF: Rådets afgørelse af 3. december 1986 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling om forlængelse af gyldigheden af protokollen, der er knyttet som bilag til aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Den demokratiske republik São Tomé og Príncipe om fiskeri ud for São Tomé og Príncipes kyst

EF-Tidende nr. L 344 af 06/12/1986 s. 0028

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 3. december 1986  om indgaaelse af aftalen i form af brevveksling om forlaengelse af gyldigheden af protokollen, der er knyttet som bilag til aftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Den demokratiske republik São Tomé og Príncipe om fiskeri ud for São Tomé og Príncipes kyst  (86/595/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til aftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Den demokratiske republik São Tomé og Príncipe om fiskeri ud for São Tomé og Príncipes kyst (1), saerlig artikel 8,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  Faellesskabet og Den demokratiske republik São Tomé og Príncipe har i overensstemmelse med artikel 8 i aftalen indledt forhandlinger for at fastslaa, hvilken ordning der skal gaelde efter den 31. august 1986, hvor gyldighedsperioden for protokollen, der er knyttet til aftalen, udloeber;  parterne aftalte den 22. august 1986 at forlaenge gyldigheden af denne protokol i en interimsperiode paa to maaneder fra den 31. august 1986, indtil de endelige resultater af naevnte forhandlinger foreligger -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Aftalen i form af brevveksling om forlaengelse af gyldigheden af protokollen, der er knyttet som bilag til aftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og regeringen for Den demokratiske republik São Tomé og Príncipe om fiskeri ud for São Tomé og Príncipes kyst, godkendes paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Raadets formand bemyndiges til at udpege de personer, der har befoejelse til at underskrive aftalen med bindende virkning for Faellesskabet.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. december 1986.  Paa Raadets vegne  M. JOPLING  Formand  (1) EFT nr. L 54 af 25. 2. 1984, s. 2.


Avis juridique important

|

E1996C0054

AFGØRELSE TRUFFET AF EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN Nr. 54/96/KOL af 15. maj 1996 om niende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte

EF-Tidende nr. L 245 af 26/09/1996 s. 0028 - 0031

AFGØRELSE TRUFFET AF EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN Nr. 54/96/KOL af 15. maj 1996 om niende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR -ændret de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (1) vedtaget den 19. januar 1994 (2), senest ændret ved afgørelse nr. 53/96/KOL (3), som følger:1. Kapitel 12 i retningslinjerne for statsstøtte affattes således:»12. ANVENDELSE AF DE MINIMIS-REGLEN (1)12.1 De Minimis-Reglen1) EFTA-Tilsynsmyndigheden er af den opfattelse, at støtte under et bestemt beløb ikke vil medføre nogen mærkbar påvirkning af konkurrencen og samhandelen mellem de kontraherende parter. På denne baggrund kan det antages, at nedenfor definerede støtteudbetalinger ikke er omfattet af EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, og derfor ikke skal anmeldes.2) Støtteudbetalinger på op til 100 000 ECU til en enkelt virksomhed og ordninger, hvorved den støtte, en virksomhed kan få udbetalt over en treårig periode, er begrænset til samme beløb, skal således ikke anmeldes i henhold til artikel 1, stk. 3, protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, forudsat at de nedenfor anførte betingelser er opfyldt.3) Den treårige periode, som begrænsningen gælder, løber fra det tidspunkt, hvor den enkelte virksomhed først fik støtte under de minimis-reglen.4) Det maksimale beløb for de minimis-støtte dækker al offentlig støtte, der ydes som de minimis-støtte, og berører ikke støttemodtagerens mulighed for at få anden støtte, der ydes i henhold til ordninger, der er godkendt af EFTA-Tilsynsmyndigheden.5) Det maksimale beløb gælder al støtte, der ydes af nationale, regionale og lokale myndigheder, og dækker alle støttekategorier - uanset form og formål - med undtagelse af eksportstøtte, som ikke er omfattet af de minimis-reglen (2).6) Selv om de minimis-reglen først og fremmest berører SMV, gælder den uanset de støttemodtagende virksomheders størrelse. Den gælder imidlertid ikke for stålindustrien, som er omfattet af EKSF-traktaten, skibsbygningsindustrien og transportsektoren.12.2 Principper for beregning af konstantsubventionsækvivalenten for de de minimis-støtte1) Det maksimale beløb i de minimis-reglen er udtrykt som et tilskud på 100 000 ECU. Ydes støtten på anden måde end i form af et tilskud, skal den omregnes til subventionsækvivalent med henblik på anvendelse af grænsen i de minimis-reglen. De øvrige mest almindelige former for støtte med en lav værdi er bløde lån, skattelempelser og lånegarantier. Støtte, der ydes på denne måde, omregnes til subventionsækvivalent på følgende måde.2) Subventionsækvivalenten beregnes brutto, dvs. inden skat, hvis tilskuddet er skattepligtigt. Hvis støtten ikke er skattepligtig, hvilket gælder visse skattelempelser, anvendes støttens nominelle værdi, som er både brutto og netto.3) Al støtte, der forventes modtaget i fremtiden, skal diskonteres til sin nutidsværdi. Den anvendte kalkulationsrentesats skal være den referencesats, der er gældende på det tidspunkt, hvor støtten ydes. Tilskud skal imidlertid medtages som et samlet beløb, selv om de udbetales i rater.4) Subventionsækvivalenten for et blødt lån i et givet år er forskellen mellem forrentningen til referencesatsen og den faktiske forrentning. De beløb, der spares i rente, indtil lånet er fuldt tilbagebetalt, skal diskonteres til deres værdi på det tidspunkt, hvor lånet ydes, og lægges sammen. Punkt 12.4 indeholder et eksempel på beregning af subventionsækvivalenten for et blødt lån.5) Subventionsækvivalenten for en skattelempelse er den sparede skat i det pågældende år. Også her skal fremtidige skattebesparelser diskonteres til deres nutidsværdi ved hjælp af referencesatsen.6) For lånegarantier kan subventionsækvivalenten for et givet år beregnes- enten på samme måde som subventionsækvivalenten for et blødt lån, med fradrag af præmier, idet rentegodtgørelsen svarer til forskellen mellem referencesatsen og den, der opnås ved hjælp af statsgarantien (når sandsynligheden for misligholdelse er særlig stor, f.eks. på grund af støttemodtagerens dårlige økonomiske forhold eller begrænsede kreditværdighed, manglende sikkerhedsstillelse eller på grund af garantiens beskaffenhed, skal denne beregningsmetode vurderes i lyset af andre relevante regler, der kan finde anvendelse i sådanne situationer)- eller som forskellen mellem a) det udestående beløb, der er stillet garanti for, multipliceret med risikofaktoren (sandsynligheden for misligholdelse) og b) en eventuel præmie, dvs.(garantibeløb × risiko) - præmie.Risikofaktoren skal afspejle erfaringerne med misligholdelse af lån, der ydes under lignende omstændigheder (branche, virksomhedsstørrelse, konjunkturer). Diskontering til nutidsværdien skal ske som beskrevet ovenfor.12.3 EFTA-staternes overvågning af brugen af de minimis-reglen1) EFTA-Tilsynsmyndigheden skal påse, at EFTA-staterne ikke yder deres virksomheder støtte, som er uforenelig med EØS-aftalen (3). EFTA-staterne skal lette gennemførelsen af denne opgave ved at indføre en kontrolmekanisme, som sikrer, at det samlede beløb for forskellige former for støtte til samme støttemodtager i henhold til de minimis-reglen ikke bringer det samlede beløb for denne type støtte op over 100 000 ECU over en periode på tre år. Enhver beslutning om ydelse af de minimis-støtte eller enhver ordning, hvorefter der ydes denne form for støtte, skal indeholde en udtrykkelig bestemmelse om, at en eventuel yderligere støtte, til samme virksomhed i henhold til de minimis-reglen ikke må bringe den samlede de minimis-støtte til virksomheden op over loftet på 100 000 ECU over en periode på tre år. Denne mekanisme skal ligeledes sætte EFTA-staterne i stand til at besvare eventuelle spørgsmål fra EFTA-Tilsynsmyndighedens side.12.4 Beregning af kontantsubventionsækvivalenten for et blødt lån1) Følgende er et eksempel på, hvordan kontantsubventionsækvivalenten for et blødt lån kan beregnes.2) En myndighed forpligter sig til at betale rentegodtgørelse for et tiårigt lån på 500 000 ECU, så låntager kun skal forrente det med 6 %. Den officielle rentesats, som accepteres af EFTA-Tilsynsmyndigheden for det pågældende land i det pågældende år, er 8 %. Ved beregningen af kontantsubventionsækvivalenten for tilskuddet i hele lånets løbetid, gås der ud fra, at referencesatsen vil være konstant i hele perioden. Støttens kontantsubventionsækvivalent afhænger af, om der indrømmes henstand med afdragene.12.4.1 Ingen henstand1) Lånet tilbagebetales i lige store rater begyndende i år 1. Kontantsubventionsækvivalenten for rentegodtgørelsen i år 1 er hovedstolen multipliceret med rentegodtgørelsen i procent, divideret med referencesatsen, således:1. 500 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>1,08 = 9 259 ECUTilskuddet i årene 2 til 10 beregnes på samme måde, men til sammensat kalkulationsrentesats, dvs.2. 450 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) ² = 7 716 ECU3. 400 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) ³ = 6 351 ECU4. 350 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 4 = 5 145 ECU5. 300 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 5 = 4 083 ECU6. 250 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 6 = 3 151 ECU7. 200 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 7 = 2 334 ECU8. 150 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 8 = 1 621 ECU9. 100 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 9 = 1 000 ECU10. 50 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 10 = 463 ECU.2) Den samlede kontantsubventionsækvivalent er summen af de diskonterede tilskud hvert år, dvs. 41 123 ECU.12.4.2 Med henstand1) Hovedstolen skal ikke afdrages i de to første år.2) Lånet tilbagebetales i lige store rater på 62 500 ECU fra år 3 og fremad. Den diskonterede kontantsubventionsækvivalent af rentegodtgørelsen er for hvert enkelt år:1. 500 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>1,08 = 9 259 ECU2. 500 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) ² = 8 573 ECU3. 500 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) ³ = 7 938 ECU4. 437 500 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 4 = 6 432 ECU5. 375 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 5 = 5 104 ECU6. 312 500 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 6 = 3 939 ECU7. 250 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 7 = 2 917 ECU8. 187 500 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 8 = 2 026 ECU9. 125 000 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 9 = 1 251 ECU10. 62 500 ECU × >NUM>0,02 >DEN>(1,08) 10 = 579 ECU.3) I dette tilfælde er den samlede kontantsubventionsækvivalent 48 018 ECU.(1) Dette kapitel svarer til Europa-Kommissionens meddelelse om de minimis-støtteordninger (EFT nr. C 68 af 6. 3. 1996, s. 9).(2) Ved »eksportstøtte« forstås enhver støtte, der er knyttet direkte til de eksporterede mængder, til etableringen eller driften af et distributionsnet eller til løbende udgifter i forbindelse med eksportaktiviteten. Derimod er støtte til deltagelse i udstillinger og messer, til undersøgelser og konsulentbistand i forbindelse med introduktionen af et nyt eller eksisterende produkt på et nyt geografisk marked i denne sammenhæng ikke at regne for eksportstøtte.(3) EFTA-Tilsynsmyndigheden forbeholder sig ligeledes ret til at træffe passende foranstaltninger med hensyn til støtte, som opfylder betingelserne for de minimis-reglen, men som er i strid med andre bestemmelser i EØS-aftalen.«2. Punkt 16.2.3 nr. 2) i retningslinjerne for statsstøtte affattes således:»2) Den eneste generelle undtagelse er støtte, der er så ubetydelig, at den ikke medfører nogen mærkbar påvirkning af konkurrencen og samhandelen mellem de kontraherende parter, og som udgør de minimis-støtte (jf. kapitel 12 i disse retningslinjer).«Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 1996.På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegneKnut ALMESTADFormand(1) I det følgende benævnt »retningslinjer for statsstøtte«.(2) EFT nr. L 231 af 3. 9. 1994, s. 1.(3) Se side 20 i denne Tidende.


title: 2014/306/EU: Rådets afgørelse af 13. maj 2014 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Seychellerne

text:
               29.5.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 160/4

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 13. maj 2014
   om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Seychellerne

      (2014/306/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 7,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 5. oktober 2006 godkendte Rådet fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Seychellerne (1) (»aftalen«) ved forordning (EF) nr. 1562/2006 (2).

               (2)

               Som bilag fulgte en protokol om de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er fastsat i aftalen (3). Den seneste protokol udløber den 17. januar 2014.

               (3)

               Unionen har forhandlet med Republikken Seychellerne om en ny protokol, som fastsætter fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i aftalen (»den nye protokol«).

               (4)

               Den nye protokol er i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2014/5/EU (4) blevet undertegnet, og den anvendes foreløbigt fra den 18. januar 2014.

               (5)

               Ved aftalen er der oprettet en blandet komité med ansvar for at overvåge, hvordan aftalen gennemføres. Desuden kan Den Blandede Komité i overensstemmelse med protokollen godkende visse ændringer af protokollen. For at lette godkendelsen af sådanne ændringer er det med forbehold af særlige betingelser hensigtsmæssigt at bemyndige Kommissionen til at godkende dem efter en forenklet procedure

               (6)

               Det er i Unionens interesse at gennemføre aftalen i fiskerisektoren ved hjælp af en protokol, der fastsætter fiskerimulighederne og den finansielle modydelse og fastlægger betingelser, som skal fremme ansvarligt og bæredygtigt fiskeri i Republikken Seychellernes farvande.

               (7)

               Den nye protokollen bør derfor godkendes på Unionens vegne —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen om de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Seychellerne (»protokollen«), godkendes hermed på Unionens vegne (5).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet giver på Unionens vegne den meddelelse, der er omhandlet i artikel 16 i protokollen.
   Artikel 3
   Med forbehold af bestemmelserne og betingelserne i bilaget bemyndiges Kommissionen til på Unionens vegne at godkende de ændringer af protokollen, som Den Blandede Komité har foretaget.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende
       (6).

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2014.

            På Rådets vegne

         E. VENIZELOS

            Formand

      (1)  EUT L 290 af 20.10.2006, s. 2.

      (2)  Rådets forordning (EF) nr. 1562/2006 af 5. oktober 2006 om indgåelse af en fiskeripartnerskabsaftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Seychellerne (EUT L 290 af 20.10.2006, s. 1).

      (3)  EUT L 345 af 30.12.2010, s. 3.

      (4)  Rådets afgørelse 2014/5/EU af 16. december 2013 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsættelse af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Seychellerne (EUT L 4 af 9.1.2014, s. 1).

      (5)  Protokollen er offentliggjort i EUT L 4 af 9.1.2014, s. 3 sammen med afgørelsen om undertegnelse.

      (6)  Datoen for protokollens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.

      BILAG
      Bemyndigelsens omfang og procedure for fastlæggelse af Unionens holdning i Den Blandede Komité

                  1)

                  Kommissionen bemyndiges til at forhandle med Republikken Seychellerne og i givet fald, forudsat at betingelserne i punkt 3 i dette bilag er opfyldt, til at godkende ændringer af protokollen med hensyn til følgende spørgsmål:

                              a)

                              revision af fiskerimulighederne i overensstemmelse med protokollens artikel 5, stk. 1

                              b)

                              reglerne for sektorstøtten i overensstemmelse med protokollens artikel 3

                              c)

                              revision af de tekniske regler om fartøjsovervågningssystemet (FOS) i overensstemmelse med punkt 9 i tillæg 8 til protokollen og lignende tekniske bestemmelser i overensstemmelse med artikel 5, stk. 3, i protokollen

                  2)

                  I Den Blandede Komité, der er nedsat i henhold til aftalen, skal Unionen:

                              a)

                              handle i overensstemmelse med de mål, som Unionen forfølger inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik

                              b)

                              følge Rådets konklusioner af 19. marts 2012 om meddelelsen fra Kommissionen om den fælles fiskeripolitiks eksterne dimension

                              c)

                              fremme holdninger, der er forenelige med de relevante regler, som er vedtaget af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer.

                  3)

                  Når en afgørelse om ændringer af protokollen som nævnt i punkt 1 skal vedtages på et møde i Den Blandede Komité, træffes de nødvendige foranstaltninger, så den holdning, der skal indtages på Unionens vegne, tager hensyn til de seneste statistiske, biologiske og andre relevante oplysninger, der er fremsendt til Kommissionen.
                  Med henblik herpå og på grundlag af disse oplysninger fremsender Kommissionens tjenestegrene i rette tid inden det relevante møde i Den Blandede Komité et forberedende dokument, der fastlægger enkelthederne i Unionens påtænkte holdning, til Rådet eller dets forberedende organer med henblik på drøftelse og godkendelse.
                  Med hensyn til de spørgsmål, der er nævnt i punkt 1, litra a), godkender Rådet Unionens påtænkte holdning med kvalificeret flertal. I andre tilfælde betragtes Unionens påtænkte holdning i det forberedende dokument som godkendt, medmindre et bestemt antal medlemsstater svarende til et blokerende mindretal gør indsigelse på et møde i Rådets forberedende organ eller senest 20 dage efter modtagelsen af det forberedende dokument, afhængigt af hvad der indtræffer først. I tilfælde af indsigelse henvises sagen til Rådet.
                  Hvis det på senere møder, herunder på stedet, er umuligt at nå til enighed, så Unionens holdning tager hensyn til nye de elementer, henvises sagen til Rådet eller dets forberedende organer.
                  Kommissionen opfordres til i rette tid at træffe alle nødvendige foranstaltninger til opfølgning af Den Blandede Komités afgørelse, herunder eventuelt offentliggørelse af den relevante afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende og forelæggelse af ethvert forslag, der er nødvendigt for at gennemføre denne afgørelse.


title: Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis afgørelse af 11. december 2015 om vurderingen af tredjelandes væsentlighed for Unionens banksystem i forbindelse med anerkendelsen og fastsættelsen af kontracykliske buffersatser (ESRB/2015/3)

text:
               12.3.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 97/23

         DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICIS AFGØRELSE
   af 11. december 2015
   om vurderingen af tredjelandes væsentlighed for Unionens banksystem i forbindelse med anerkendelsen og fastsættelsen af kontracykliske buffersatser
   (ESRB/2015/3)
   (2016/C 97/11)
   DET ALMINDELIGE RÅD FOR DET EUROPÆISKE UDVALG FOR SYSTEMISKE RISICI HAR —
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 af 24. november 2010 om makrotilsyn på EU-plan med det finansielle system og om oprettelse af et europæisk udvalg for systemiske risici (1), særlig artikel 3, stk. 2, litra a) og b), og artikel 15,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virksomhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF (2), særlig artikel 138,
   under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 af 16. april 2014 om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for institutters indberetning med henblik på tilsyn i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (3), særlig bilag I og II,
   under henvisning til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risicis afgørelse ESRB/2015/2 af 21. juli 2015 om tilvejebringelse og indsamling af oplysninger med henblik på makrotilsynet med det finansielle system i EU og om ophævelse af afgørelse ERSB/2011/6 (4), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici (ESRB) har ansvaret for at udføre makrotilsynet med det finansielle system med det formål at bidrage til at forebygge eller reducere systemiske risici i Unionen.

               (2)

               For at kunne varetage sine opgaver skal ESRB vurdere makroprudentielle risici, der opstår som følge af udviklingen i Unionen og i tredjelande. Disse risici kan opstå fra grænseoverskridende eksponeringer for Unionens banksystem over for tredjelande, som kan have en afsmittende virkning i EU. Navnlig kan overdreven udlånsvækst i et tredjeland, hvis tredjelandet ikke iværksætter makroprudentielle politikker, medføre store tab for Unionens banksektor og i sidste ende udgøre en trussel mod den finansielle stabilitet i Unionen.

               (3)

               I henhold til artikel 138 i direktiv 2013/36/EU skal ESRB imødegå de risici, der opstår fra overdreven udlånsvækst i tredjelande. Navnlig i de tilfælde hvor foranstaltninger, som er truffet af myndighederne i et tredjeland, findes at være utilstrækkelige, kan ESRB handle for at beskytte Unionens banksektor mod risici, der opstår som følge af den overdrevne kreditvækst i tredjelandet. ESRB kan i en henstilling vejlede de udpegede myndigheder i Unionen om en passende kontracyklisk buffersats vedrørende eksponeringer for tredjelande.

               (4)

               For at kunne varetage dette mandat er det nødvendigt at identificere de tredjelande, som Unionens banksystem er væsentligt eksponeret over for (herefter »væsentlige tredjelande«). Størrelsen og typen af eksponeringer, som banker med hovedsæde i EU har over for et tredjeland, har betydning for den virkning som overdreven kreditvækst i tredjelandet kan have på Unionens banksystem. Da ESRB ikke har ressourcer til at overvåge udviklinger i alle tredjelande i verden, har ESRB vurderet, at det bedst kan varetage sit mandat i henhold til artikel 138 i direktiv 2013/36/EU ved kun at overvåge de tredjelande, hvor eksponeringer fra Unionens banksystem er væsentlige, for tegn på overdreven kreditvækst.

               (5)

               For at identificere væsentlige tredjelande har ESRB til hensigt at anvende tilsynsdata, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) har indsamlet i overensstemmelse med Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds afgørelse EBA/DC/2015/130 af 23. september 2015 (5). Afgørelse EBA/DC/2015/130 indeholder detaljerede oplysninger om eksponeringer i anlægsbeholdningen for et udsnit af de 191 største banker i Unionen over for alle tredjelande på verdensplan. På trods af at dataene hverken omfatter eksponeringer i handelsbeholdningen eller dækker alle banker i Unionen, er ESRB af den opfattelse, at dataene er tilstrækkelige med henblik på at identificere væsentlige tredjelande. Det er tilstrækkeligt at fokusere på eksponeringer i anlægsbeholdningen, fordi de repræsenterer størstedelen af eksponeringerne. Nettingordninger og anvendelsen af bl.a. derivater og korte positioner kan endvidere gøre det svært at kæde en eksponering i handelsbeholdningen sammen med et bestemt tredjeland. Det findes også tilstrækkelig at fokusere på et udsnit af de største banker, da disse banker oftest har flest grænseoverskridende aktiviteter, og disse banker vil derfor være mest påvirket, hvis overdreven kreditvækst i et tredjeland ikke håndteres. De 191 banker i udsnittet stod i 2014 for ca. 92 % af de samlede aktiver i Unionens banksystem. Da ESRB ikke behøver bank-specifikke eksponeringsdata i forbindelse med identificeringen af væsentlige tredjelande, har ESRB til hensigt at anmode EBA om de data, der er indsamlet i overensstemmelse med afgørelse EBA/DC/2015/130, og som er aggregeret på landeniveau. Afgørelse ESRB/2015/2 regulerer disse anmodninger om data.

               (6)

               ESRB identificerer væsentlige tredjelande på grundlag af tre eksponeringsparametre: risikovægtede aktiver, oprindelige eksponeringer og misligholdte eksponeringer i forhold til tredjelande. Formålet med at anvende et antal parametre er at få et fyldestgørende billede af typen af eksponeringer over for tredjelande. Hvis der kun fokuseres på risikovægtede aktive, kan det medføre en situation, hvor der ikke bliver taget højde for væsentlige eksponeringer med lave risikovægte. Oprindelige eksponeringer kompenserer herfor ved at indregne størrelsen af eksponeringerne før risikovægtene anvendes. Endelig er formålet med de misligholdte eksponeringer at indregne de eksponeringer, som udgør en større kreditrisiko for bankerne.

               (7)

               ESRB definerer typisk et tredjeland som væsentligt, hvis eksponeringerne for Unionens banksystem over for det pågældende tredjeland er mindst 1 % for mindst én af de tre ovenfor nævnte parametre. Sammenholdt med ikke-finansielle selskaber er bankernes ejerandelsniveauer typisk små i forhold til deres aktiver. Dette betyder, at selv for hvad der kan synes at være små eksponeringer sammenlignet med størrelsen på bankens balance, kan tab nå niveauer, der kan true bankens solvens og/eller skabe tvivl blandt offentligheden om bankens solvens. Dette argument ville kræve, at der fastsættes en lav tærskel, da negative udviklinger i et tredjeland kan have en væsentlig påvirkning på bankernes kapitalposition. Tærsklen, der anvendes til at identificere væsentlige tredjelande, bør dog samtidig ikke tage højde for tredjelande, over for hvilke kun en medlemsstat er eksponeret, medmindre disse eksponeringer er store nok til at udgøre en risiko for Unionen udover den pågældende medlemsstat. For at minimere disse tilfælde, bør der fastsættes en høj tærskel, som sikrer at kun de største eksponeringer på tværs af medlemsstaterne indregnes. ESRB er af den opfattelse, at en tærskel på 1 % af de samlede eksponeringer sikrer den rigtige balance mellem de to ønskede resultater nævnt ovenfor.

               (8)

               ESRB udarbejder en liste over væsentlige tredjelande og opdaterer denne liste årligt på grundlag af kriterier, der regulerer tilføjelser til og sletninger fra listen. Bankeksponeringer udvikler sig over tid og afspejler både cykliske og strukturelle udviklinger i den økonomiske og finansielle integration rundt om i verden. Det er nødvendigt, at proceduren til identifikation af væsentlige tredjelande afspejler denne udvikling. Med henblik herpå er kriterier blevet defineret, der regulerer tilføjelser til og sletninger fra listen over væsentlige lande. De skal være: a) konservative — det skal være lettere for et tredjeland at blive føjet til listen end at blive fjernet fra den, og b) gennemsigtige — kriterier for at tilføje eller fjerne lande fra listen skal være baseret på simple regler. Derudover kan ESRB udøve sin skønsbeføjelse i forbindelse med fastsættelsen af, hvorvidt et tredjeland er væsentligt for Unionens banksektor. Dette skøn vil typisk blive udøvet i tilfælde, hvor et tredjeland er tæt på at opfylde væsentlighedskriterierne.

               (9)

               Det Almindelige Råd vil blive anmodet om at godkende hver revision af listen over væsentlige tredjelande ved skriftlig procedure. I tilfælde af indsigelser udnytter Det Almindelige Råd sin stemmeret. ESRB's sekretariat forbereder årligt et udkast til en liste over væsentlige tredjelande ved anvendelse af kriterierne for tilføjelse og sletning. Det Rådgivende Tekniske Udvalg kan udøve sin skønsbeføjelse og ændre udkastet til listen før forelæggelse for Det Almindelige Råd.

               (10)

               ESRB's sekretariat overvåger de væsentlige tredjelande, der identificeres i overensstemmelse med denne afgørelse. Andre EU-jurisdiktioner kan overvåge andre tredjelande afhængigt af landenes væsentlighed for det indenlandske banksystem i den pågældende medlemsstat. De erfaringer, der er gjort fra Risk Dashboard og fra tidligere arbejde med den kontracykliske kapitalbuffer, anvendes til at identificere de indikatorer, der er relevante i forbindelse med tidlig identifikation af overdreven kreditvækst.

               (11)

               Indledningsvis har ESRB på baggrund af tilsynsdata med referencedato den 30. juni 2014 identificeret seks tredjelande som værende væsentlige. De tredjelande, der indledningsvis er blevet identificeret som væsentlige, er Den Føderative Republik Brasilien, Folkerepublikken Kinas Særlige Administrative Område Hongkong, Folkerepublikken Kina, Republikken Tyrkiet, Den Russiske Føderation og Amerikas Forenede Stater. Alle ændringer af listen over væsentlige tredjelande offentliggøres på ESRB's websted.

               (12)

               Den første revidering af listen over væsentlige tredjelande, som ESRB har identificeret, finder sted i andet kvartal i 2017 på baggrund af tilsynsdata med referencedato 31. december 2016. Dette afspejler behovet for at have tilstrækkelige data til at anvende kriterierne for tilføjelse. Da der ikke vil være tilstrækkelige data til at anvende kriterierne til at fjerne lande, vil den første revidering kun tage mulige tilføjelser til listen over væsentlige tredjelande i betragtning.

               (13)

               Senere revideringer af listen over væsentlige tredjelande vil ske ved anvendelse af tilsynsdata med referencedato 31. december i det pågældende kalenderår. Når der er tilstrækkelige data tilgængelige til at anvende kriterierne for fjernelse af lande, vil efterfølgende revideringer også tage mulige fjernelser fra listen over væsentlige lande i betragtning —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde
   Denne afgørelse definerer ESRB's procedurer for vurderingen af tredjelandes væsentlighed for Unionens banksektor i forbindelse med anerkendelsen og fastsættelsen af kontracykliske buffersatser i overensstemmelse med direktiv 2013/36/EU.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:

               a)

               »kontracyklisk buffersats«: har den samme betydning som defineret i artikel 128, stk. 7, i direktiv 2013/36/EU,

               b)

               »eksponering«: har samme betydning som i artikel 5, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (6),

               c)

               »overvågning/overvåget af ESRB's sekretariat«: ESRB-sekretariatets ledelse, vedligeholdelse og regelmæssige opdatering af et sæt af indikatorer og kvantitative redskaber, der kan vise tegn på mulig overdreven udlånsvækst i væsentlige tredjelande,

               d)

               »tredjeland«: har samme betydning som defineret i afsnit 2, punkt 1, litra g), i henstilling ESRB/2015/1.

         Artikel 3
   Indsamling af data
   1.   Med henblik på at vurdere hvilke lande, der er væsentlige for Unionens banksektor og i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1092/2010, skal ESRB's sekretariat anmode EBA om aggregerede tilsynsdata, jf. bilag I til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014, som EBA har indsamlet i overensstemmelse med afgørelse EBA/DC/2015/130.
   2.   Ved vurderingen af om et tredjeland er væsentligt for Unionens banksektor skal følgende parametre tages i betragtning:

               a)

               risikovægtede eksponeringsbeløb,

               b)

               oprindelige eksponeringer, og

               c)

               misligholdte eksponeringer.

         3.   ESRB skal navnlig på kvartalsbasis indsamle følgende datapunkter fra de tilsynsdata, der er henvist til i afsnit 1, for det enkelte relevante tredjeland:

               a)

               Model C 09.01: krydsfeltet mellem rækkerne 070, 080, 090, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160 og søjlerne 010, 020 og 080, og

               b)

               Model C 09.02: krydsfeltet mellem rækkerne 030, 060 og 140 og søjlerne 010, 030 og 110.

         4.   ESRB's sekretariat samarbejder med EBA for så vidt angår indsendelse af de datapunkter, der er henvist til i afsnit 3, og i forbindelse med mulige fremtidige ændringer af indberetningsmodellerne.
   Artikel 4
   Væsentlighedsvurdering
   1.   Et tredjeland anses for at være væsentligt for Unionens banksektor og føjes til listen over væsentlige tredjelande i følgende tilfælde:

               a)

               det aritmetiske gennemsnit af eksponeringerne over for tredjelandet i de otte kvartaler før referencedatoen var mindst 1 % for mindst ét af parametrene i artikel 3, stk. 2, og

               b)

               eksponeringerne i hver af de to kvartaler før referencedatoen var mindst 1 % for mindst ét af parametrene i artikel 3, stk. 2.

         2.   Et land skal fjernes fra listen over væsentlige tredjelande, hvis:

               a)

               det aritmetiske gennemsnit af eksponeringerne for landet i de 12 kvartaler før referencedatoen var mindre end 1 % for alle parametrene i artikel 3, stk. 2, og

               b)

               eksponeringerne i hvert af de to kvartaler før referencedatoen var mindre end 1 % for alle parametrene i artikel 3, stk. 2.

         3.   ESRB's sekretariat overvåger de tredjelande, der anses for at være væsentlige for Unionens banksektor på grundlag af kriterierne i afsnit 1.
   4.   ESRB's sekretariat reviderer årligt listen over væsentlige tredjelande, og sekretariatet forelægger et forslag på baggrund heraf til Det Rådgivende Tekniske Udvalg. Dette forslag skal baseres på tilsynsdata, der er indsamlet for de 12 kvartaler før den 31. december i det pågældende kalenderår. Forslaget skal forelægges for Det Rådgivende Tekniske Udvalg senest den 30. juni i det pågældende år. Det Rådgivende Tekniske Udvalg kan udøve sin skønsbeføjelse og ændre forslaget, før det forelægges for Det Almindelige Råd til godkendelse, navnlig i de tilfælde, hvor ESRB har udstedt en henstilling i overensstemmelse med artikel 138 i direktiv 2013/36/EU, og tredjelandet i henhold til den henstilling bør fjernes fra listen over væsentlige tredjelande.
   5.   Det Almindelige Råd vedtager en afgørelse om ændring af listen over væsentlige tredjelande på grundlag af forslaget fra Det Rådgivende Tekniske Udvalg. Enhver ændring af listen over væsentlige tredjelande offentliggøres på ESRB's websted.
   Artikel 5
   Overgangsbestemmelser
   1.   Den første liste over væsentlige tredjelande, der er udarbejdet på grundlag af referencedata for andet kvartal i 2014, omfatter Den Føderative Republik Brasilien, Folkerepublikken Kinas Særlige Administrative Område Hongkong, Folkerepublikken Kina, Republikken Tyrkiet, Den Russiske Føderation og Amerikas Forenede Stater.
   2.   Ved revidering af listen over væsentlige tredjelande i 2017, hvor tilsynsdata med referencedatoen 31. december 2016 anvendes, finder kriteriet i artikel 4, stk. 2 om at fjerne lande fra listen ikke anvendelse.
   Artikel 6
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse gælder fra den 1. januar 2016.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 11. december 2015.

         Mario DRAGHI

            Formand for ESRB

      (1)  EUT L 331 af 15.12.2010, s. 1.

      (2)  EUT L 176 af 27.6.2013, s. 338.

      (3)  EUT L 191 af 28.6.2014, s. 1.

      (4)  EUT C 394 af 27.11.2015, s. 4.

      (5)  Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds afgørelse EBA/DC/2015/130 af 23. september 2015 om kompetente myndigheders indberetning til EBA, tilgængelig på EBA's websted www.eba.europa.eu

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1).


title: 2014/319/EU: Rådets afgørelse af 12. maj 2014 om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Georgien på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Georgien om de generelle principper for Georgiens deltagelse i Unionens programmer

text:
               4.6.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 165/16

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 12. maj 2014
   om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Georgien på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Georgien om de generelle principper for Georgiens deltagelse i Unionens programmer

      (2014/319/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Georgien på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Georgien om de generelle principper for Georgiens deltagelse i Unionens programmer (»protokollen«) blev den 12. december 2013 undertegnet på Unionens vegne.

               (2)

               Formålet med protokollen er at fastlægge finansielle og tekniske regler, der gør det muligt for Georgien at deltage i visse EU-programmer. Den i protokollen fastsatte horisontale ramme udgør en foranstaltning til økonomisk, finansielt og teknisk samarbejde, der giver mulighed for adgang til bistand, navnlig finansiel bistand, der skal ydes af Unionen i henhold til EU-programmerne. Denne ramme finder kun anvendelse på EU-programmer, i forbindelse med hvilke de relevante grundretsakter giver Georgien mulighed for at deltage. Indgåelsen af protokollen medfører således ikke udøvelse af beføjelser inden for de forskellige sektorpolitikker, der søges gennemført i programmerne, da disse beføjelser udøves ved programmernes oprettelse.

               (3)

               Protokollen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Georgien på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Georgien om de generelle principper for Georgiens deltagelse i Unionens programmer (»protokollen«) godkendes herved på Unionens vegne (1).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet giver på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 10 i protokollen (2).
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. maj 2014.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  Protokollen er offentliggjort i EUT L 8 af 11.1.2014, s. 3, sammen med afgørelsen om undertegnelse.

      (2)  Datoen for ikrafttrædelse af protokollen offentliggøres af Generalsekretariatet for Rådet i Den Europæiske Unions Tidende.


title: Rådets afgørelse 2012/152/FUSP af 15. marts 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran

text:
               16.3.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 77/18

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/152/FUSP
   af 15. marts 2012
   om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 26. juli 2010 afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (1).

               (2)

               Rådet vedtog den 23. januar 2012 afgørelse 2012/35/FUSP om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP (2), som svar på Rådets alvorlige og stadig dybere bekymring over Irans atomprograms karakter.

               (3)

               I denne sammenhæng bør anvendelsen af målrettede finansielle foranstaltninger af udbydere af specialiserede tjenester til finansielle betalingsmeddelelser udvikles yderligere i overensstemmelse med afgørelse 2010/413/FUSP.

               (4)

               Afgørelse 2010/413/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I artikel 20 i afgørelse 2010/413/FUSP tilføjes følgende stykke:

      "12.   Med forbehold af undtagelserne i denne artikel er det forbudt at udbyde specialiserede tjenester til finansielle betalingsmeddelelser, som anvendes til at udveksle finansielle data, til de personer og enheder, der er omhandlet i stk. 1".

   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. marts 2012.

            På Rådets vegne

         N. WAMMEN

            Formand

      (1)  EUT L 195 af 27.7.2010, s. 39.

      (2)  EUT L 19 af 24.1.2012, s. 22.


Avis juridique important

|

32001D0496

2001/496/FUSP: Rådets afgørelse af 25. juni 2001 om ordningen for nationalt militærpersonale, som udstationeres ved Generalsekretariatet for Rådet med henblik på Den Europæiske Unions Militærstab

EF-Tidende nr. L 181 af 04/07/2001 s. 0001 - 0005

Rådets afgørelseaf 25. juni 2001om ordningen for nationalt militærpersonale, som udstationeres ved Generalsekretariatet for Rådet med henblik på Den Europæiske Unions Militærstab(2001/496/FUSP)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, stk. 1,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 207, stk. 2, ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådet traf den 22. januar 2001 afgørelse 2001/79/FUSP om nedsættelse af Den Europæiske Unions Militærkomité(1).(2) Rådet traf den 22. januar 2001 afgørelse 2001/80/FUSP om oprettelse af Den Europæiske Unions Militærstab(2).(3) Medlemmerne af Militærstaben er omfattet af de bestemmelser, der fastsættes i en rådsafgørelse.(4) Disse bestemmelser bør derfor fastsættes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:KAPITEL IALMINDELIGE BESTEMMELSERArtikel 1Definition1. Bestemmelserne i denne ordning gælder for udstationerede nationale militærpersoner, i det følgende benævnt "udstationerede militærpersoner", der udstationeres ved Generalsekretariatet for Rådet, i det følgende benævnt "Generalsekretariatet", i overensstemmelse med afgørelse 2001/80/FUSP.2. De personer, der er omfattet af denne ordning, skal under deres udstationering være ansat i lønnet tjeneste i en væbnet styrke i en af Den Europæiske Unions medlemsstater.3. De udstationerede militærpersoner skal være statsborgere i en af Den Europæiske Unions medlemsstater.Artikel 2Udstationeringens varighed1. De udstationerede militærpersoner kan udstationeres i højst tre år. I ekstraordinære tilfælde og under hensyn til udførelsen af særlige opgaver kan udstationeringsperioden dog forlænges med op til et år.I hele udstationeringsperioden skal de udstationerede militærpersoner gøre tjeneste på fuldtid.2. Når militærpersoner stilles til rådighed, skal udstationeringens forventede varighed fastsættes ved den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling.3. Generelt kan en militærperson kun udstationeres ved Generalsekretariatet en enkelt gang. En militærperson, der allerede har været udstationeret, kan dog udstationeres igen, når der, bortset fra i undtagelsestilfælde, går mindst tre år mellem den foregående og den nye udstationeringsperiode, hvis forholdene begrunder det og efter aftale med generalsekretæren/den højtstående repræsentant.Artikel 3Opgaver1. Under ansvar af generalsekretæren/den højtstående repræsentant udfører de udstationerede militærpersoner den mission og de opgaver samt varetager de funktioner, de har fået overdraget i overensstemmelse med bilaget til afgørelse 2001/80/FUSP.2. Medmindre der foreligger en særlig bemyndigelse fra generalsekretæren/den højtstående repræsentant, forpligter de udstationerede militærpersoner ikke Generalsekretariatet udadtil.Artikel 4Niveau, erhvervserfaring, sprogkundskaber1. Ved Generalsekretariatet kan udstationeres militærpersoner med rådgivende eller sagsbehandlende funktioner, der godtgør, at de er i besiddelse af et højt kompetenceniveau til de opgaver, der skal udføres.2. De udstationerede militærpersoner skal have et indgående kendskab til et af Den Europæiske Unions sprog og et tilfredsstillende kendskab til et andet af disse sprog, såfremt det er nødvendigt for udøvelsen af de opgaver, der pålægges ham.3. Det relevante niveau for sikkerhedsgodkendelse af de udstationerede militærpersoner, der ikke kan være mindre end SECRET, fastsættes i den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling.4. De udstationerede militærpersoner skal have et godt kendskab til anvendelsen af informationsteknologi.Artikel 5Social sikring1. Forud for udstationeringen skal den offentlige administration, hvorunder den udstationerede militærperson hører, sende Generalsekretariatet en attest om, at vedkommende i udstationeringsperioden er omfattet af den socialsikringslovgivning, der gælder for den offentlige administration, hvor den pågældende er ansat, og at den hæfter for udgifter, der opstår i udlandet.2. Fra den dato, hvor den udstationerede militærperson tiltræder tjenesten, er denne personligt dækket mod ulykkesrisici på de betingelser, der i Generalsekretariatet gælder for personale, der ikke er omfattet af vedtægten.Artikel 6Afbrydelse af udstationeringen eller dennes ophør1. Generalsekretæren/den højtstående repræsentant kan tillade, at udstationeringen afbrydes, og fastsætter de nærmere betingelser herfor. De godtgørelser, der er nævnt i artikel 12 og 13, udbetales ikke, så længe afbrydelsen varer. De godtgørelser, der er omtalt i artikel 14 og 15, udbetales kun, hvis afbrydelsen sker på foranledning af generalsekretæren/den højtstående repræsentant.2. En udstationering kan bringes til ophør, hvis det er i Generalsekretariatets eller vedkommende udstationerede militærpersons nationale myndigheds interesse eller af andre behørigt begrundede årsager.KAPITEL IIRETTIGHEDER OG PLIGTERArtikel 71. Den udstationerede militærperson skal i udøvelsen af sin tjeneste og i sin adfærd udelukkende lade sig lede af Rådets interesser.2. Den udstationerede militærperson skal afholde sig fra enhver handling, især enhver offentlig meningstilkendegivelse, som kan nedsætte den værdighed, der er forbundet med hans stilling.3. Hvis en udstationeret militærperson under udøvelsen af sit hverv skal tage stilling til et anliggende, i hvis behandling eller afgørelse han har en sådan personlig interesse, at det kan få indflydelse på hans uafhængighed, skal han underrette lederen af den afdeling, han er tilknyttet, herom.4. Den udstationerede militærperson skal iagttage fuldstændig tavshed om alle forhold og anliggender, som han i medfør af sin stilling bliver bekendt med. Han må ikke på nogen måde videregive dokumenter eller oplysninger, der ikke er lovligt offentliggjort, til personer, som ikke er berettiget til at få kendskab til dem. Denne tavshedspligt gælder også efter hans udtræden af tjenesten.5. Den udstationerede militærperson må hverken alene eller sammen med andre offentliggøre eller lade offentliggøre nogen tekst, som har forbindelse med Den Europæiske Unions virksomhed, uden at have opnået tilladelse hertil på de betingelser og i overensstemmelse med de regler, der gælder i Generalsekretariatet.6. Den udstationerede militærperson er omfattet af de gældende sikkerhedsregler i Generalsekretariatet.7. Alle rettigheder i forbindelse med det arbejde, den udstationerede militærperson udfører under udøvelsen af tjenesten, tilkommer Generalsekretariatet.8. Den udstationerede militærperson skal tage bopæl på tjenestestedet eller i en sådan afstand fra dette, at han ikke hindres i at udføre sit arbejde.9. Den udstationerede militærperson skal bistå og rådgive sine foresatte i Generalsekretariatet. Han er ansvarlig over for sine foresatte for udøvelsen af de opgaver, han tildeles.10. En udstationering kan uden varsel bringes til ophør, hvis en udstationeret militærperson, forsætligt eller uagtsomt, groft har tilsidesat sine pligter. Afgørelsen træffes af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, efter at den pågældende har haft lejlighed til at forsvare sig. Inden generalsekretæren/den højtstående repræsentant træffer afgørelse, underretter han den faste repræsentant for den medlemsstat, den udstationerede militærperson er statsborger i. Når der er truffet en sådan afgørelse, udbetales de i artikel 14 og 15 omhandlede godtgørelser ikke.Inden den i stk. 1 nævnte afgørelse træffes, kan den udstationerede militærperson suspenderes, såfremt generalsekretæren/den højtstående repræsentant anfører, at der er tale om grov tilsidesættelse, efter at den pågældende har haft lejlighed til at forsvare sig. De i artikel 14 og 15 omhandlede godtgørelser udbetales ikke, så længe suspensionen, som højst kan være på tre måneder, varer.Generalsekretæren/den højtstående repræsentant kan underrette de nationale myndigheder om enhver krænkelse, som den udstationerede militærperson måtte have begået, af den ordning eller de bestemmelser, som er fastlagt eller omhandlet i denne afgørelse.Den udstationerede militærperson er fortsat underlagt de nationale disciplinære regler.KAPITEL IIIARBEJDSVILKÅRArtikel 8Arbejdstid1. Generalsekretariatets regler for arbejdstid gælder også for den udstationerede militærperson.2. Den udstationerede militærperson kan dog ikke få tilladelse til at arbejde på halvtid.Artikel 9Ferie og tjenestefrihed - Helligdage og øvrige fridageGeneralsekretariatets regler vedrørende årlig ferie, tjenestefrihed samt helligdage og fridage gælder også for den udstationerede militærperson.Artikel 10Administration - KontrolAdministrationen af og kontrollen med feriedage og arbejdstider varetages af Generalsekretariatets administration.KAPITEL IVVEDERLAG OG GODTGØRELSERA. VederlagArtikel 11Meddelelse om den løn, den oprindelige arbejdsgiver udbetaler1. Den pågældende medlemsstats faste repræsentation skal for hver udstationeret militærperson underrette Generalsekretariatet om den årlige bruttoløn, der udbetales til den pågældende.2. Disse oplysninger skal indgå i den i artikel 18, stk. 2, nævnte brevveksling.B. GodtgørelserArtikel 12Dagpenge1. Den udstationerede militærperson har under sin udstationeringsperiode ret til dagpenge på 104,03 EUR om dagen. Dagpengene udbetales månedligt. Det kan imidlertid i den i artikel 18, stk. 2, nævnte brevveksling fastsættes, at disse dagpenge ikke udbetales.2. Dagpengene udbetales også under tjenesterejser, årlig ferie, tjenestefrihed samt på de af Generalsekretariatet bevilgede helligdage og øvrige fridage.3. Dagpengene nedsættes med 75 %, hvis indkaldelsesstedet ligger mindre end 50 km fra tjenestestedet.4. Den udstationerede militærperson får ved tiltrædelsen udbetalt et forskud svarende til de dagpenge, han har ret til ifølge stk. 1, for perioden fra dagen for tiltrædelsen til den sidste dag i den anden måned efter måneden for tiltrædelsen.Udbetaling af dette forskud medfører, at retten til andre godtgørelser for den pågældende periode fortabes.Hvis den udstationerede militærperson udtræder af tjenesten ved Generalsekretariatet inden udløbet af den periode, der forskudsvis er udbetalt dagpenge for, tilbagefordres den del af det til den pågældende udbetalte forskud, som svarer til den del af perioden, i hvilken der ikke er forrettet tjeneste.5. Dagpengene til udstationerede militærperson kan revideres på grundlag af udviklingen i forbrugerpriserne i Bruxelles.Artikel 13Supplerende fast godtgørelseMedmindre den udstationerede militærpersons indkaldelsessted ligger mindre end 50 km fra tjenestestedet, får han i givet fald udbetalt en supplerende fast godtgørelse, som udgør forskellen mellem på den ene side det årlige bruttovederlag, han får udbetalt af sin oprindelige arbejdsgiver (med undtagelse af familietillæg) forhøjet med de dagpenge, han får udbetalt af Generalsekretariatet, og på den anden side grundlønnen i henholdsvis lønklasse A 8, løntrin 1, eller lønklasse B 5, løntrin 1, afhængigt af, hvilken vedtægtsmæssig kategori han sammenlignes med. Det kan imidlertid i den i artikel 18, stk. 2, nævnte brevveksling fastsættes, at disse dagpenge ikke udbetales.C. Refusion af udgifterArtikel 14Rejseudgifter1. Den udstationerede militærperson, som ikke har flyttet sit personlige bohave fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet, har for sit eget vedkommende ret til månedligt at få udbetalt et beløb svarende til prisen for en rejse tur/retur fra tjenestestedet til indkaldelsesstedet. Beløbet udbetales ved udgangen af hver måned eller den sidste dag, der forrettes tjeneste, hvis denne dag ligger inden månedens udgang. Beløbet er fast og svarer til prisen for en jernbanebillet på 1. klasse, hvis afstanden mellem tjenestestedet og indkaldelsesstedet ikke er over 500 km. Hvis afstanden er over 500 km, eller hvis den normale rejserute omfatter rejse over hav, svarer beløbet til prisen på en flybillet til nedsat økonomiklassepris (den laveste pris hos de nationale flyselskaber, der flyver mellem indkaldelsesstedet og tjenestestedet).2. Til grund for fastsættelsen af beløbet lægges den tarif, der anvendes af Generalsekretariatets rejsebureau den 1. januar det pågældende år. Beløbet revideres den 1. juli for de bestemmelsessteder, hvortil billetprisen er forhøjet med mere end 5 % siden den 1. januar. Hvis tjenesten ophører inden månedens udgang, beregnes beløbet i forhold til det præsterede antal arbejdsdage.3. Hvis den udstationerede militærperson har flyttet sit personlige bohave fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet, har han årligt ret til for sig selv, sin ægtefælle samt forsørgelsesberettigede børn at få udbetalt en fast godtgørelse af rejseudgifter tur/retur fra tjenestestedet til indkaldelsesstedet i overensstemmelse med de regler og på de betingelser, der gælder i Generalsekretariatet.4. Den udstationerede militærperson har i overensstemmelse med de regler og på de betingelser, der gælder i Generalsekretariatet, ret til refusion af sine rejseudgifter:a) for sig selv:- i forbindelse med sin udstationering, fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet- i forbindelse med udstationeringens ophør, fra tjenestestedet til indkaldelsesstedetb) for sin ægtefælle og forsørgelsesberettigede børn:- i forbindelse med flytning, fra indkaldelsesstedet til tjenestestedet- i forbindelse med udstationeringens ophør, fra tjenestestedet til indkaldelsesstedet.5. Som indkaldelsessted betragtes i denne afgørelse det sted, hvor den udstationerede militærperson udøvede sine funktioner hos sin oprindelige arbejdsgiver inden udstationeringen. Tjenestestedet er det sted, hvor den tjenestegren, han knyttes til, er beliggende. Navnene på disse forskellige steder skal være anført i den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling.6. Det kan i den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling fastsættes, at rejseudgifter ikke dækkes af Generalsekretariatet.Artikel 15Flytteudgifter1. Den udstationerede militærperson, som finder det nødvendigt at flytte sin bopæl til tjenestestedet, kan flytte sit personlige bohave inden for en frist på højst seks måneder efter sin tiltrædelse af tjenesten, hvis udstationeringens forventede varighed er mindst to år, og indkaldelsesstedet ligger mere end 50 km fra tjenestestedet.2. De udgifter, der er forbundet med flytningen af det personlige bohave, godtgøres den udstationerede militærperson i overensstemmelse med de regler og på de vilkår, der gælder i Generalsekretariatet.3. Ved udstationeringens ophør skal flytningen finde sted senest tre måneder senere.4. Det kan i den i artikel 18, stk. 2, omhandlede brevveksling fastsættes, at flytteudgifter ikke dækkes af Generalsekretariatet.Artikel 16Tjenesterejser - Udgifter i forbindelse med tjenesterejse1. Den udstationerede militærperson kan sendes på tjenesterejse under overholdelse af bestemmelserne i artikel 3.2. Udgifterne i forbindelse med tjenesterejsen afregnes i overensstemmelse med de regler og på de vilkår, der i Generalsekretariatet gælder for godtgørelse af tjenestemænds udgifter i forbindelse med tjenesterejser.Artikel 17Tilpasning af ordningen for vederlag og godtgørelser1. Den ordning for vederlag og godtgørelser, der gælder for den udstationerede militærperson, kan ikke ændres i udstationeringsperioden.2. Den supplerende faste godtgørelse, der er nævnt i artikel 13, tilpasses dog en gang om året uden tilbagevirkende kraft i takt med udviklingen i fællesskabstjenestemændenes grundløn.KAPITEL VADMINISTRATIVE OG BUDGETMÆSSIGE BESTEMMELSERArtikel 18Fastsættelse af tildelinger og kontrakter1. De udgifter, der følger af udstationerede militærpersoners udstationering, afholdes over konto 1 1 1 3 i Rådets budget.2. Udstationeringen sker på grundlag af en brevveksling mellem generalsekretæren/den højtstående repræsentant og den pågældende medlemsstats faste repræsentant. I brevvekslingen nævnes navnet på de personer, der er beføjet til at fastsætte de praktiske retningslinjer for udstationeringen inden for rammerne af denne afgørelse, og betalingen af de i artikel 12, 13, 14 og 15 omhandlede godtgørelser. Skrivelsen om udstationeringens forlængelse, afbrydelse eller ophør fremsendes ligeledes af generalsekretæren/den højtstående repræsentant. Den udstationerede militærperson henvender sig på førstedagen for sin udstationering til den kompetente tjenestegren i Generaldirektoratet for Administration og Protokol for at få foretaget de administrative tiltrædelsesformaliteter. Tiltrædelse sker principielt den første i en måned.Artikel 19Fastsættelse af udgifterUdbetalingerne foretages i euro af den kompetente tjenestegren i Generaldirektoratet for Administration og Protokol og indsættes på en bankkonto, der er åbnet hos en bankinstitution i Belgien.Artikel 20Udgifter til infrastrukturDe udgifter, der afholdes for at skabe de fornødne arbejdsvilkår (lokaler, inventar, maskiner, osv.) i forbindelse med udstationering af militærpersoner, afholdes over driftsbevillingerne.Artikel 21Denne afgørelse får virkning fra dagen for vedtagelsen.Artikel 22Denne afgørelse offentliggøres i EF-Tidende.Udfærdiget i Luxembourg, den 25. juni 2001.På Rådets vegneA. LindhFormand(1) EFT L 27 af 30.1.2001, s. 4.(2) EFT L 27 af 30.1.2001, s. 7.


Avis juridique important

|

31994D0001

94/1/EF, EKSF: Rådets og Kommissionens afgørelse af 13. december 1993 om indgåelse af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde mellem De Europæiske Fællesskaber, deres medlemsstater og Republikken Finland, Republikken Island, Fyrstendømmet Liechtenstein, Kongeriget Norge, Det Schweiziske Edsforbund, Kongeriget Sverige og Republikken Østrig

EF-Tidende nr. L 001 af 03/01/1994 s. 0001 - 0001 den finske specialudgave: kapitel 2 bind 11 s. 0037  den svenske specialudgave: kapitel 2 bind 11 s. 0037

RAADETS OG KOMMISSIONENS AFGOERELSEaf 13. december 1993om indgaaelse af aftalen om Det Europaeiske  OEkonomiske Samarbejdsomraade mellem De Europaeiske Faellesskaber, deres medlemsstater og Republikken  Finland, Republikken Island, Fyrstendoemmet Liechtenstein, Kongeriget Norge, Det Schweiziske  Edsforbund, Kongeriget Sverige og Republikken OEstrig(94/1/EKSF, EF)RAADET FOR DEN  EUROPAEISKE UNION OGKOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -under henvisning til  traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Kul- og Staalfaellesskab, under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 238  sammenholdt med artikel 228, stk. 3, andet afsnit, under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet  (1), ogud fra foelgende  betragtninger: Aftalen om Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade mellem De Europaeiske Faellesskaber, deres  medlemsstater og Republikken Finland, Republikken Island, Fyrstendoemmet Liechtenstein, Kongeriget  Norge, Det Schweiziske Edsforbund, Kongeriget Sverige, Republikken OEstrig, undertegnet i Porto den  2. maj 1992, boer godkendes -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Artikel 1 Aftalen om  Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade mellem De Europaeiske Faellesskaber, deres medlemsstater  og Republikken Finland, Republikken Island, Fyrstendoemmet Liechtenstein, Kongeriget Norge, Det  Schweiziske Edsforbund, Kongeriget Sverige, Republikken OEstrig, med de dertil knyttede protokoller  og bilag og de erklaeringer, den godkendte forhandlingsprotokol og de brevvekslinger, der er knyttet  til slutakten, godkendes herved paa vegne af Det Europaeiske Faellesskab og Det Europaeiske Kul- og  Staalfaellesskab. Teksten til de i stk. 1 naevnte retsakter er knyttet til denne afgoerelse. Artikel 2 Den i aftalens artikel 129 naevnte godkendelsesakt deponeres af formanden for Raadet paa  Det Europaeiske Faellesskabs vegne og af formanden for Kommissionen paa Det Europaeiske Kul- og  Staalfaellesskabs vegne  (2). Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. december 1993. Paa Raadets vegnePh. MAYSTADTFormandPaa Kommissionens vegneJ. DELORSFormand  (1)  EFT nr. C 305 af 23. 11. 1992, s. 66.  (2)  Se side 606 i denne Tidende.


title: 2005/113/EU: Afgørelse truffet af Repræsentanterne for Medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, af 27. januar 2005 om meddelelse af decharge til generalsekretæren for Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for gennemførelsen af budgettet for fonden til finansiering af Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for regnskabsåret 2003

text:
               9.2.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 36/7

      AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET,

   af 27. januar 2005
   om meddelelse af decharge til generalsekretæren for Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for gennemførelsen af budgettet for fonden til finansiering af Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for regnskabsåret 2003
   (2005/113/EU)
   REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER, FORSAMLET I RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION, HAR —
   under henvisning til afgørelse 2002/176/EU af 21. februar 2002 truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om oprettelse af en fond til finansiering af Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid og om finansforskrifter for forvaltningen af denne fond (1), særlig artikel 20,
   under henvisning til samstemmende udtalelse fra Europa-Parlamentet af 14. december 2004 om meddelelse af decharge til generalsekretæren for Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for gennemførelsen af budgettet for fonden til finansiering af Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for regnskabsåret 2003,
   under henvisning til samstemmende udtalelse fra Rådet af 28. juni 2004 om meddelelse af decharge til generalsekretæren for Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for gennemførelsen af budgettet for fonden til finansiering af Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for regnskabsåret 2003,
   under henvisning til samstemmende udtalelse fra Kommissionen af 19. oktober 2004 om meddelelse af decharge til generalsekretæren for Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for gennemførelsen af budgettet for fonden til finansiering af Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for regnskabsåret 2003,
   efter gennemgang af forvaltningsregnskabet, balancen og Revisionsrettens beretning om gennemførelsen af budgettet for fonden for regnskabsåret 2003 (2), som de har fået forelagt, og
   ud fra følgende betragtninger:
   ifølge forvaltningsregnskabet for regnskabsåret 2003

               —

               beløber regnskabsårets indtægter sig til 4 088 524 EUR

               —

               beløber regnskabsårets udgifter finansieret over bevillingerne sig til 3 968 149 EUR,

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Der meddeles decharge til generalsekretæren for Den Europæiske Unions Fremtid for gennemførelsen af budgettet for fonden til finansiering af Konventet om Den Europæiske Unions Fremtid for regnskabsåret 2003.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. januar 2005.

         M. SCHOMMER

            Formand

      (1)  EFT L 60 af 1.3.2002, s. 56.

      (2)  EUT C 157 af 14.6.2004, s. 1.


title: 2005/2/: Afgørelse truffet af EFTA-staternes Stående Udvalg nr. 2/2005/SU af 28. april 2005 om revision af den finansielle forvaltning af det finansielle instrument og projekter herunder

text:
               30.11.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 332/36

      AFGØRELSE TRUFFET AF EFTA-STATERNES STÅENDE UDVALG

      Nr. 2/2005/SU
   af 28. april 2005
   om revision af den finansielle forvaltning af det finansielle instrument og projekter herunder
   EFTA-STATERNES STÅENDE UDVALG HAR —
   under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som tilpasset ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt EØS-aftalen, og Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 47/2000 af 22. maj 2000 om oprettelse af et finansielt EØS-instrument,
   under henvisning til afgørelse truffet af EFTA-staternes Stående Udvalg nr. 1/2000/SU af 2. oktober 2000 om nedsættelse af et udvalg for det finansielle instrument,
   under henvisning til afgørelse nr. 5/2002 truffet af Udvalget af EFTA-Tilsynsmyndigheden/Domstolen og Rådets afgørelse nr. 2 fra 2002, der erstatter afgørelse nr. 6 truffet af Rådet og af Udvalget af EFTA-Tilsynsmyndigheden/Domstolen af 1998 —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Revisionsudvalget er øverste myndighed for revision af den finansielle forvaltning af det finansielle instrument og projekter herunder.
   Artikel 2
   De EFTA-stater, der er parter i EØS-aftalen, er hver især repræsenteret i Revisionsudvalget, når den foretager revision af den finansielle forvaltning af det finansielle instrument og/eller projekter herunder.
   Artikel 3
   Revisionsudvalget består af statsborgere fra de EFTA-stater, der er parter i EØS-aftalen, og skal helst være medlemmer af EFTA-staternes øverste revisionsinstitutioner. Deres uafhængighed skal være uomtvistelig. EFTA-tjenestemænd kan først udnævnes til revisor tre år efter, at deres ansættelse i en af EFTA-institutionerne er ophørt.
   Artikel 4
   De medlemmer af revisionsudvalget, der skal revidere den finansielle forvaltning af det finansielle instrument og/eller projekter herunder, udnævnes af EFTA-staternes Stående Udvalg. Alle udnævnelser gælder for en periode på fire år. Et medlem kan normalt genudnævnes en gang. De medlemmer, der udnævnes af EFTA-staternes Stående Udvalg, kan være de samme som dem, der udnævnes af Udvalget af EFTA-Tilsynsmyndigheden/Domstolen på grundlag af afgørelse nr. 5/2002.
   Artikel 5
   Medlemmerne af Revisionsudvalget skal være fuldstændig uafhængige i udførelsen af deres hverv.
   Artikel 6
   Omkostningerne ved en passende og proportional revision fra Revisionsudvalgets side af den finansielle forvaltning af det finansielle instrument og/eller projekter herunder afholdes over det finansielle instruments administrative budget. Baseret på et overensstemmende budgetforslag fra Revisionsudvalgets side fastlægger Det Stående Udvalg, hvor stort et beløb der skal bevilges til dette formål.
   Artikel 7
   Revisionsudvalget kan ansætte eksterne eksperter til at bistå sig. De eksterne eksperter skal opfylde de samme uafhængighedskrav som medlemmerne af Revisionsudvalget.
   Artikel 8
   Revisionsudvalget rapporterer til EFTA-staternes Stående Udvalg om den finansielle forvaltning af det finansielle instrument og projekter herunder. Det kan forelægge handlingsforslag.
   Artikel 9
   Revisionsudvalget foreslår sine egne procedureregler for revisionen af den finansielle forvaltning af det finansielle instrument og projekter herunder og forelægger dem for EFTA-staternes Stående Udvalg til vedtagelse.
   Artikel 10
   Denne afgørelse træder i kraft omgående.
   Artikel 11
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. april 2005.

            På Det Stående Udvalgs vegne

            Formanden

         Amb B. GRYDELAND

            Generalsekretæren

         William ROSSIER


Avis juridique important

|

31994D0264

94/264/EF: Rådets afgørelse af 26. april 1994 om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 114 af 05/05/1994 s. 0019 - 0019 den finske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0137  den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0137

RAADETS AFGOERELSE af 26. april 1994 om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget (94/264/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 198 A,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 26. januar 1994 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden fra 26. januar 1994 til 25. januar 1998 (1),  i betragtning af, at en plads som suppleant i ovennaevnte udvalg er ledig, efter at Matteo Graziano er traadt tilbage, hvilket Raadet blev underrettet om den 24. marts 1994,  under henvisning til indstillingen fra den italienske regering - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Eneste artikel  Guiseppe Firrarello beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfoelger for Matteo Graziano for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 26. april 1994.  Paa Raadets vegne G. MORAITIS Formand  (1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.