title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/740 af 7. maj 2015 om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Sydsudan og om ophævelse af afgørelse 2014/449/FUSP

text:
               8.5.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 117/52

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/740
   af 7. maj 2015
   om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Sydsudan og om ophævelse af afgørelse 2014/449/FUSP
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 10. juli 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/449/FUSP (1) på baggrund af sine fortsatte alvorlige bekymringer over situationen i Sydsudan.

               (2)

               Den 3. marts 2015 vedtog De Forenede Nationers Sikkerhedsråd resolution (UNSCR) 2206 (2015) på baggrund af sin alvorlige bekymring og uro over konflikten mellem Republikken Sydsudans regering og oppositionsstyrker siden december 2013, sin bekymring over de deraf følgende store menneskelige lidelser og sin kraftige fordømmelse af tidligere og nuværende menneskerettighedskrænkelser, overgreb og overtrædelser af den humanitære folkeret samt over den omfattende fordrivelse af personer og den stadig værre humanitære krise. Sikkerhedsrådet understregede, at alle parter i konflikten bærer ansvaret for, befolkningen i Sydsudan lider. Det fastslog endvidere, at situationen i Sydsudan fortsat udgør en trussel mod den internationale fred og sikkerheden i regionen.

               (3)

               Punkt 9 og 12 i UNSCR 2206 (2015) indeholder bestemmelser om restriktive foranstaltninger i form af rejserestriktioner og indefrysning af aktiver, som kan anvendes over for personer og enheder, der er opført på listen af den komité under Sikkerhedsrådet, der er nedsat i henhold til punkt 16 i UNSCR 2206 (2015) (»komitéen«). Punkt 6, 7 og 8 i UNSCR 2206 (2015) fastsætter også kriterier for opførelse på listen af personer og enheder, som skal være omfattet af de restriktive foranstaltninger, der er fastsat i punkt 9 og 12 i nævnte resolution.

               (4)

               Af klarhedshensyn bør de restriktive foranstaltninger, der blev indført ved afgørelse 2014/449/FUSP, og de restriktive foranstaltninger, der er fastsat i UNSCR 2206 (2015), integreres i én enkelt retsakt.

               (5)

               Afgørelse 2014/449/FUSP bør derfor ophæves.

               (6)

               Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte visse foranstaltninger —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Salg, levering, overførsel eller eksport af våben og af alle typer dertil knyttet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele til førnævnte, fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, til Sydsudan forbydes, uanset om udstyret hidrører fra medlemsstaternes områder eller ej.
   2.   Det er også forbudt:

               a)

               direkte eller indirekte at yde teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester i forbindelse med de varer, der er nævnt i stk. 1, eller i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af sådanne varer til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organisationer i Sydsudan eller til anvendelse der

               b)

               direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med de varer, der er nævnt i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, samt forsikring eller genforsikring i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af sådanne varer, eller ydelse af beslægtet teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organisationer i Sydsudan eller til anvendelse der

               c)

               bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå foranstaltningerne i litra a) eller b).

         Artikel 2
   1.   Artikel 1 finder ikke anvendelse på:

               a)

               salg, levering, overførsel eller eksport af ikke dødbringende militærudstyr, som udelukkende er bestemt til humanitær brug, menneskerettighedsovervågning eller beskyttelsesbrug eller til brug for FN's, Den Afrikanske Unions (AU's), EU's eller Den Mellemstatslige Organisation for Udviklings (IGAD's) institutionsopbygningsprogrammer, eller af materiel, der er bestemt for EU's, FN's og AU's krisestyringsoperationer

               b)

               salg, levering, overførsel eller eksport af ikkekampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug i Sydsudan af EU eller dens medlemsstaters personale eller af FN's, AU's eller IGAD's personale

               c)

               ydelse af teknisk bistand, mæglervirksomhed og andre tjenester i forbindelse med udstyret eller programmerne og operationerne omhandlet i litra a)

               d)

               levering af finansiering eller finansiel bistand i forbindelse med udstyret eller programmerne og operationerne omhandlet i litra a)

               e)

               salg, levering, overførsel eller eksport af minerydningsudstyr og -materiel til brug ved minerydningsaktioner

               f)

               salg, levering, overførsel eller udførsel af ikke dødbringende militærudstyr, som udelukkende er bestemt til støtte til reformprocessen i sikkerhedssektoren i Sydsudan, samt levering af finansieringsmidler, finansiel bistand eller teknisk bistand i tilknytning til sådant udstyr,

         forudsat at sådanne leverancer på forhånd er godkendt af den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat.
   2.   Artikel 1 finder endvidere ikke anvendelse på beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt udføres til Sydsudan af personale fra EU eller dens medlemsstater, af FN's eller IGAD's personale eller af repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale, og som udelukkende er til disses personlige brug.
   3.   Medlemsstaterne tager stilling til leveringer i henhold til denne artikel i hvert enkelt tilfælde under fuld hensyntagen til kriterierne i Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP (2). Medlemsstaterne kræver tilstrækkelige garantier mod misbrug af godkendelser, der er givet i henhold til denne artikel, og træffer om nødvendigt foranstaltninger med henblik på tilbageførsel af udstyret.
   Artikel 3
   1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at hindre indrejse i eller transit gennem deres område for de personer:

               a)

               som er opført på listen af Sikkerhedsrådet eller komitéen i henhold til punkt 6, 7, 8 og 9 i UNSCR 2206 (2015), jf. bilag I til denne afgørelse

               b)

               som ikke er omfattet af litra a), men som hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og personer med tilknytning til dem, jf. bilag II.

         2.   Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
   Artikel 4
   1.   Denne artikel finder anvendelse på de personer, der er opført på listen i bilag I.
   2.   Artikel 3, stk. 1, finder ikke anvendelse, når:

               a)

               rejsen er berettiget af humanitære hensyn, herunder religiøs forpligtelse, som fastlagt af komitéen fra sag til sag

               b)

               indrejse eller transit er nødvendig for gennemførelsen af en retslig procedure

               c)

               rejsen skal fremme målet om fred og national forsoning i Sydsudan og stabiliteten i regionen som fastlagt af komitéen fra sag til sag.

         Artikel 5
   1.   Denne artikel finder anvendelse på de personer, der er opført på listen i bilag II.
   2.   Artikel 3, stk. 1, gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:

               a)

               som værtsland for en international mellemstatslig organisation

               b)

               som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN eller afholdes i FN's regi

               c)

               i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller

               d)

               i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.

         3.   Stk. 2 skal anses for ligeledes at finde anvendelse i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
   4.   Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 2 eller 3.
   5.   Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i henhold til artikel 3, stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for at kunne deltage i mellemstatslige møder og møder, som EU tager initiativ til eller er vært for, eller møder, som en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært for, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer de restriktive foranstaltningers politiske mål, herunder demokratiet, menneskerettighederne og retsstatsprincippet i Sydsudan.
   6.   En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 5, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere af rådsmedlemmerne gør skriftlig indsigelse inden to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere af rådsmedlemmerne gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
   7.   I tilfælde hvor en medlemsstat i medfør af stk. 2, 3, 5 og 6 giver tilladelse til indrejse i eller transit gennem sit område for de personer, der er opført på listen i bilag II, begrænses tilladelsen nøje til det formål, til hvilket den er udstedt, og til de direkte berørte personer.
   Artikel 6
   1.   Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, der direkte eller indirekte tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af:

               a)

               personer og enheder, som er opført på listen af Sikkerhedsrådet eller komitéen i henhold til punkt 6, 7, 8 og 12 i UNSCR 2206 (2015), jf. bilag I til denne afgørelse

               b)

               personer, som hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. bilag II

         indefryses.
   2.   Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for sådanne fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I eller II.
   Artikel 7
   1.   Denne artikel finder anvendelse på de personer og enheder, der er opført på listen i bilag I.
   2.   En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed, efter at have fastslået at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer:

               a)

               er nødvendige til at afholde basale udgifter, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter

               b)

               udelukkende er til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand

               c)

               er til betaling af afgifter eller gebyrer for rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler og økonomiske ressourcer.

         Den pågældende medlemsstat meddeler på forhånd komitéen, at den har til hensigt, hvor det er relevant, at give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer. Tilladelser kan gives, medmindre komitéen træffer en negativ afgørelse inden fem arbejdsdage efter en sådan meddelelse.
   3.   En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed, efter at have fastslået at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet komitéen herom, og at dette er blevet godkendt af komitéen.
   4.   Uanset artikel 6, stk. 1, kan en medlemsstats kompetente myndigheder også give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, såfremt den pågældende medlemsstat har fastslået, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en retslig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller en dom, og at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer udelukkende skal anvendes til at opfylde afgørelsen om tilbageholdelsesret eller dommen, forudsat at afgørelsen om tilbageholdelsesret er registreret eller dommen er afsagt før datoen for vedtagelsen af FN's Sikkerhedsråds resolution 2206 (2015), dvs. den 3. marts 2015, at den ikke er til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag I eller II, og at den pågældende medlemsstat har meddelt den til komitéen.
   5.   Artikel 6, stk. 1, gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:

               a)

               renter og andre former for afkast fra disse konti

               b)

               forfaldne betalinger i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af foranstaltningerne i artikel 6

         forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger forbliver omfattet af de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 6, stk. 1.
   6.   Artikel 6 er ikke til hinder for, at en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag I, foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået før den dato, hvor den pågældende fysiske eller juridiske person, enheden eller organet blev opført på listen, forudsat at den pågældende medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, som er opført på listen i bilag I eller II, og efter at den pågældende medlemsstat har underrettet komitéen om, at den agter at foretage eller modtage sådanne betalinger eller i givet fald give tilladelse til, at pengemidler, andre finansielle aktiver eller økonomiske ressourcer frigives med henblik herpå, 10 arbejdsdage før en sådan tilladelse.
   Artikel 8
   1.   Denne artikel finder anvendelse på de personer og enheder, der er opført på listen i bilag II.
   2.   En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed, efter at have fastslået at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer:

               a)

               er nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilag II, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter

               b)

               er bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand

               c)

               er bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer for rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer

               d)

               er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen har meddelt de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.

         De berørte medlemsstater underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
   3.   Uanset artikel 6, stk. 1, kan en medlemsstats kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en voldgiftsmæssig afgørelse, der er truffet inden den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet, der er omhandlet i artikel 6, stk. 1, blev opført på listen i bilag II, eller af en retslig eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen eller en retslig afgørelse, der kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, forud for eller efter den dato

               b)

               pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse eller er anerkendt som gyldige ved en sådan afgørelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder

               c)

               afgørelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag I eller II, og

               d)

               anerkendelsen af afgørelsen er ikke i strid med de almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.

         Den berørte medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
   4.   Artikel 6, stk. 1, er ikke til hinder for, at en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen, foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået, før en sådan fysisk eller juridisk person, en sådan enhed eller et sådant organ blev opført på listen i bilag II, såfremt den pågældende medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag I eller II.
   5.   Artikel 6, stk. 2, gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:

               a)

               renter og andre former for afkast fra disse konti

               b)

               forfaldne betalinger i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af foranstaltningerne i artikel 6, eller

               c)

               forfaldne betalinger i henhold til retslige, administrative eller voldgiftsmæssige afgørelser, der er truffet i Unionen, eller som kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat,

         forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger forbliver omfattet af de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 6, stk. 1.
   Artikel 9
   1.   Når Sikkerhedsrådet eller komitéen opfører en person eller enhed på listen, medtager Rådet den pågældende person eller enhed på listen i bilag I.
   2.   Rådet træffer efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik afgørelse om oprettelse og ændring af listen i bilag II.
   3.   Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ om sine afgørelser omhandlet i stk. 1 og 2, herunder om begrundelsen for opførelsen på listen, enten direkte, hvis adressen er kendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver en sådan fysisk eller juridisk person, en sådan enhed eller et sådant organ mulighed for at fremsætte bemærkninger.
   4.   Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sine afgørelser op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ herom.
   Artikel 10
   1.   Bilag I og II skal indeholde de begrundelser for at opføre personer og enheder omhandlet i artikel 3, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, på listen, som er meddelt af Sikkerhedsrådet eller af komitéen med hensyn til bilag I og af Rådet med hensyn til bilag II.
   2.   Bilag I og II skal også indeholde de tilgængelige oplysninger, som er nødvendige for at identificere de pågældende personer og enheder, og som er meddelt af Sikkerhedsrådet eller af komitéen med hensyn til bilag I og af Rådet med hensyn til bilag II. For så vidt angår personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er kendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder eller organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted. Bilag I og II skal også omfatte datoen for opførelsen på listen.
   Artikel 11
   For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til dem, der er indeholdt i denne afgørelse.
   Artikel 12
   1.   Denne afgørelse tages løbende op til fornyet overvejelse. Den forlænges eller ændres om nødvendigt, hvis Rådet skønner, at målene i den ikke er nået, og på baggrund af Sikkerhedsrådets relevante afgørelser.
   2.   De foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra b), og artikel 6, stk. 1, litra b), tages op til fornyet overvejelse regelmæssigt og mindst hver 12. måned. De ophører med at finde anvendelse på de berørte personer og enheder, hvis Rådet efter proceduren i artikel 9 fastslår, at betingelserne for deres anvendelse ikke længere er opfyldt.
   Artikel 13
   Afgørelse 2014/449/FUSP ophæves.
   Artikel 14
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2015.

            På Rådets vegne

         E. RINKĒVIČS

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2014/449/FUSP af 10. juli 2014 om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Sydsudan (EUT L 203 af 11.7.2014, s. 100).

      (2)  Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP af 8. december 2008 om fælles regler for kontrol med eksport af militærteknologi og -udstyr (EUT L 335 af 13.12.2008, s. 99.)

      BILAG I

         Liste over de i artikel 3, stk. 1, litra a), og artikel 6, stk. 1, litra a), nævnte personer og enheder

      BILAG II

         Liste over de i artikel 3, stk. 1, litra b), og artikel 6, stk. 1, litra b), nævnte personer og enheder

                  Navn

                  Identificerende oplysninger

                  Begrundelse

                  Dato for opførelse

                  1.

                  Santino Deng
                  (alias: (Santino Deng Wol)

                  Øverstbefalende for den tredje infanteridivision i det sudanesiske folks befrielseshær (SPLA)

                  Santino Deng er øverstbefalende for den tredje infanteridivision i det sudanesiske folks befrielseshær, som deltog i genindtagelsen af Bentiu i maj 2014. Santino Deng er dermed ansvarlig for at overtræde aftalen af 23. januar om indstilling af fjendtlighederne.

                  11.7.2014

                  2.

                  Peter Gadet
                  (alias: Peter Gatdet Yaka; Peter Cadet; Peter Gadet Yak; Peter Gadet Yaak: Peter Gatdet Yaak; Peter Gatdet; Peter Gatdeet Yaka)

                  Leder af den regeringsfjendtlige Nuermilits. Fødested: delstaten Unity, regionen Mayom

                  Peter Gadet er leder af den regeringsfjendtlige Nuermilits, der gennemførte et angreb på Bentiu den 15.-17. april 2014 i modstrid med aftalen af 23. januar om indstilling af fjendtlighederne. Angrebet medførte, at mere end 200 civile mistede livet. Peter Gadet er dermed ansvarlig for at give næring til voldsbølgen, hvorved han har hindret den politiske proces i Sydsudan, og for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne.

                  11.7.2014


Avis juridique important

|

31987D0095

87/95/EØF: Rådets beslutning af 22. december 1986 om standardisering inden for informationsteknologi og telekommunikation

EF-Tidende nr. L 036 af 07/02/1987 s. 0031 - 0037 den finske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0105  den svenske specialudgave: kapitel 13 bind 16 s. 0105

*****  RAADETS  BESLUTNING  af 22. december 1986  om standardisering inden for informationsteknologi og telekommunikation  (87/95/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  I forbindelse med standarder inden for informationsteknik og arbejdet med disses fastlaeggelse skal der navnlig tages hensyn til foelgende:  - de tekniske specifikationer er komplekse, og praecision er en forudsaetning for udveksling af oplysninger og data og for systemernes driftskompatibilitet,  - der er behov for hurtigt at raade over standarder, for at langsommelighed ikke skal foere til for hurtig foraeldelse af tekster paa grund af den teknologiske udvikling,  - der er behov for at fremme indfoerelse af internationale standarder for udveksling af oplysninger og data paa et grundlag, som giver tillid til deres praktiske anvendelighed,  - standardiseringen spiller en vigtig oekonomisk rolle ved at bidrage til oprettelsen af et faelles marked paa dette omraade;  Raadets direktiv 83/189/EOEF (3) goer det muligt for Kommissionen, medlemsstaterne og standardiseringsorganerne at holde sig underrettet om standardiseringsorganernes hensigter om at vedtage eller aendre en standard, og i henhold til samme direktiv kan Kommissionen efter faelles overenskomst foranledige standardiseringsarbejde af faelles interesse igangsat paa et tidligt tidspunkt;  naevnte direktiv indeholder ikke alle de bestemmelser, der er noedvendige for gennemfoerelsen af en faelles standardiseringspolitik paa informationsteknologi- og telekommunikationsomraadet;  den voksende tekniske overlapning mellem de forskellige standardiseringsomraader, isaer mellem informationsteknologi og telekommunikation, begrunder et snaevert samarbejde mellem standardiseringsorganerne, som boer gaa sammen om behandling af faelles omraader;  Kommissionen har nylig indgaaet aftaler inden for rammerne af den faelles hensigtserklaering undertegnet sammen med Den europaeiske konference af Post- og Teleadministrationer (CEPT) og inden for rammerne af generelle retningslinjer, aftalt med den faelles standardiseringsorganisation, Den europaeiske Standardiseringsorganisation, Den europaeiske komité for elektronisk Standardisering (CEN/CENELEC);  i direktiv 86/361/EOEF (4) opstilles der programmer for det arbejde, som Den europaeiske konference af Post- og Teleadministrationer, eventuelt i samraad med Den europaeiske Standardiseringsorganisation og Den europaeiske komité for elektronisk Standardisering, skal udfoere med hensyn til faelles tekniske specifikationer (der svarer til europaeiske telekommunikationsstandarder (NET));  offentlige indkoeb er et velegnet omraade for fremme af en bredere accept af de standarder for udveksling af oplysninger og data, der gaelder for sammenkobling af aabne systemer, idet der henvises til dem ved indkoeb;  det er noedvendigt, at et udvalg bistaar Kommissionen ved gennemfoerelsen og forvaltningen af de maal og aktioner, der er fastlagt i beslutningen -  VEDTAGET FOELGENDE BESLUTNING:  Artikel 1  I dette direktiv forstaas ved:  1. »teknisk specifikation«: en specifikation, der indeholdes i et dokument, som fastlaegger karakteristika for et produkt, som f. eks. kvalitet, brugsegenskaber, sikkerhed og dimensioner, herunder terminologiske forskrifter for varen, symboler, proevning og proevningsmetoder, emballering, maerkning eller etikettering;  2. »faelles teknisk specifikation«: en teknisk specifikation, der er udarbejdet med henblik paa en ensartet anvendelse i alle Faellesskabets medlemsstater;  3. »standard«: en teknisk specifikation, som er godkendt af et anerkendt standardiseringsorgan til gentagen eller konstant anvendelse, men hvis overholdelse ikke er obligatorisk;  4. »international standard«: en standard, der er vedtaget af et anerkendt internationalt standardiseringsorgan;  5. »udkast til international standard«: et udkast til standard, der er vedtaget af et anerkendt internationalt standardiseringsorgan;  6. »international teknisk specifikation paa telekommunikationsomraadet«: den tekniske specifikation af samtlige et produkts karakteristika eller nogle af disse, anbefalet af organisationer som f. eks. »Comité international télégraphique« (CCITT) eller CEPT;  7. »europaeisk standard«: en der er godkendt i overensstemmelse med vedtaegterne for standardiseringsorganer, som Faellesskabet har indgaaet aftaler med;  8. »europaeisk foreloebig standard (ENV)«: en standard, der er vedtaget med referencen »ENV« i overensstemmelse med vedtaegterne for de standardiseringsorganer, som Faellesskabet har indgaaet aftaler med;  9. »funktionsstandard«: en standard, der baade er udarbejdet med henblik paa en mere kompleks funktion, der er noedvendig for, at systemer kan fungere sammen, og som normalt er fremkommet ved sammenkaedning af flere eksisterende standarder, og som er vedtaget i overensstemmelse med vedtaegterne for standardiseringsorganerne;  10. »funktionsspecifikation«: den specifikation, der paa telekommunikationsomraadet definerer anvendelsen af en eller flere standarder for sammenkaedning af aabne systemer til stoette for et specifikt krav om kommunikation mellem systemer for informationsteknologi (standard anbefalet af organisationer som f. eks. »Comité international télégraphique et téléphonique« (CCITT) eller (CEPT);  11. »teknisk forskrift«: tekniske specifikationer, herunder de administrative bestemmelser, der gaelder herfor, som retligt eller faktisk skal overholdes, for et produkt kan markedsfoeres eller anvendes i en medlemsstat eller i en vaesentlig del af denne stat, bortset fra de specifikationer, som de lokale myndigheder fastsaetter;  12. »overensstemmelsescertificering«: en handling, hvorved det ved hjaelp af et overensstemmelsescertifikat eller et overensstemmelsesmaerke certificeres, at et produkt eller en ydelse overholder bestemte standarder eller andre tekniske specifikationer;  13. »informationsteknologi«: systemer, udstyr, komponenter samt programmel, der kraeves til informationsindsamling, -behandling og -lagring paa alle menneskets aktivitetsomraader (hjem, kontor, fabrik osv.), og hvortil der i almindelighed benyttes elektronik eller hermed beslaegtede teknikker;  14. offenlige indkoebsaftaler er saadanne,  - som defineret i artikel 1 i direktiv 72/62/EOEF (1),  - som er indgaaet om levering af udstyr vedroerende informationsteknologi og telekommunikation, uanset den ordregivende myndigheds virksomhedsomraade;  15. »teleadministrationer«: de administrationer eller private virksomheder, der er anerkendt af Faellesskabet, og som tilbyder offentlig telekommunikationstjeneste.  Artikel 2  Med henblik paa fremme af standardisering i Europa, navnlig udarbejdelse og indfoerelse af standarder og funktionsspecifikationer inden for informationsteknologi og telekommunikation, ivaerksaettes der med forbehold af bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, og artikel 4 paa faellesskabsplan foelgende aktioner:  a) de vigtigste standardiseringsbehov fastlaegges regelmaessigt og mindst én gang om aaret paa basis af internationale standarder, forslag til internationale standarder og hermed sidestillede dokumenter med henblik paa at  opstille arbejdsprogrammer og lade udarbejde saadanne europaeiske standarder og faelles tekniske specifikationer, som skoennes noedvendige for at sikre udveksling af oplysninger og data og drifstskompatibilitet mellem systemerne;  b) paa grundlag af det internationale standardiseringsarbejde  - anmodes de europaeiske standardiseringsorganer og de specialiserede tekniske organer inden for informationsteknologi og telekommuniktaion om at udarbejde europaeiske standarder, europaeiske foreloebige standarder og funktionsspecifikationer paa telekommunikationsomraadet, i givet fald gennem udarbejdelse af funktionsstandarder for at sikre den noedvendige praecision, som brugerne har behov for med hensyn til udveksling af oplysninger og data og driftskompatibilitet mellem systemerne. Disse organer skal bygge deres arbejde paa internationale standarder, udkast til internationale standarder eller internationale tekniske specifikationer inden for telekommunikation. Naar en international standard, et udkast til en international standard eller en international teknisk specifikation inden for telekommunikation indeholder klare bestemmelser, der goer det muligt at anvende den ensartet, skal disse bestemmelser vedtages uaendret i den europaeiske standard, europaeiske foreloebige standard eller funktionsspecifikation for telekommunikation. Kun naar der ikke findes saadanne klare bestemmelser i den internationale standard, udkastet til international standard eller den internationale tekniske specifikation for telekommunikation, vil der blive udformet en europaeisk standard, europaeisk foreloebig standard eller funktionsspecifikation for telekommunikation for at belyse eller, om noedvendigt supplere den internationale standard, udkastet til international standard eller den internationale tekniske specifikation for telekommunikation, idet man undgaar at afvige fra den;  - anmodes de samme organer om at udarbejde tekniske specifikationer, der kan danne grundlag for europaeiske standarder eller europaeiske foreloebige standarder paa omraadet, hvor der ikke findes, eller hvor de kan bidrage til udarbejdelsen af, vedtagne internationale standarder for udveksling af oplysninger og data og driftskompatibilitet mellem systemerne;  c) lettes anvendelsen af standarder og funktionsspecifikationer bl. a. gennem koordinering af medlemsstaternes aktiviteter med hensyn til:  - kontrol af, om produkter og ydelser opfylder standarderne og de funktionsspecifikationer paa grundlag af de proevningskrav, der er specificeret i standarderne og specifikationerne,  - certificering af overensstemmelse med standarderne og de funktionsspecifikationer paa grundlag af procedurer, der er passende harmoniseret;  d) fremmes anvendelsen af standarder og funktionsspecifikationer for informationsteknologi og telekommunikation i forbindelse med offentlige indkoeb og tekniske forskrifter.  Artikel 3  1. De specifikke maalsaetninger i de paataenkte foranstaltninger er beskrevet i bilaget til denne beslutning.  2. Denne beslutning vedroerer:  - standarder inden for informationsteknologi som omhandlet i artikel 5,  - funktionsspecifikationer for tjenesteydelser, der specifikt tilbydes gennem offentlige telekommunikationsnet til udveksling af af information og data mellem informationsteknologisystemer.  3. Beslutningen vedroerer ikke:  - faelles tekniske specifikationer for terminaludstyr, der er tilsluttet et offentligt telekommunikationsnet, som er omfattet af direktiv 86/361/EOEF,  - specifikationer for udstyr, der udgoer en del af selve telekommunikationsnettet.  Artikel 4  Ved undersoegelsen af behovet for standardisering og ved fastlaeggelsen af arbejdsprogrammet med henblik paa standardisering samt ved udarbejdelsen af funktionsspecifikationer anvender Kommissionen navnlig de oplysninger, der meddeles den i henhold til direktiv 83/189/EOEF.  Kommissionen lader efter hoering af det i artikel 7 naevnte udvalg de europaeiske standardiseringsorganer eller de specialiserede tekniske organer (CEN, CENELEC og CEPT) udfoere det tekniske arbejde, idet den om noedvendigt anmoder dem om at udarbejde tilsvarende europaeiske standarder eller funktionsspecifikationer. De mandater, der gives disse organisationer, skal forelaegges til godkendelse for det udvalg, der er naevnt i artikel 5 i direktiv 83/189/EOEF i overensstemmelse med fremgangsmaaden i dette direktiv. Der gives ikke mandater, der overlapper nogen del af arbejdsprogrammer, der er paabegyndt eller udarbejdet i henhold til direktiv 86/361/EOEF.  Artikel 5  1. I betragtning af forskellene mellem eksisterende nationale procedurer traeffer medlemsstaterne de fornoedne foranstaltninger til, at der henvises til  - europaeiske standarder og europaeiske foreloebige standarder som beskrevet i artikel 2, litra b),  - internationale standarder, hvor saadanne er godkendt af den kontraherende myndigheds land,  i offentlige indkoebsaftaler vedroerende informationsteknologi, saaledes at udveksling af oplysninger og data samt systemernes driftskompatibilitet bygger paa disse standarder. 2. Med henblik paa at skabe fuldstaendig kompatibilitet skal medlemsstaterne traeffe de noedvendige foranstaltninger for at sikre, at deres respektive teleadministrationer benytter funktionsspecifikationer med henblik paa adgang til deres offentlige telekommunikationsnet for de tjenester, der specifikt tager sigte paa udveksling af information og data mellem informationsteknologiske systemer, der selv benytter de i stk. 1, omhandlede standarder.  3. Ved anvendelsen af denne artikel tages der hensyn til de nedenfor beskrevne saerlige omstaendigheder, som kan berettige anvendelsen af andre standarder og specifikationer end dem, der er fastsat i denne beslutning:  - noedvendigheden af, at de eksisterende systemer fortsat kan fungere, men kun som del af klart fastlagte og vedtagne strategier for en senere overgang til internationale eller europaeiske standarder eller funktionsspecifikationer;  - visse projekter er rene innovationsprojekter;  - naar standarden eller funktionsspecifikationen er teknisk mangelfuld til formaalet, fordi den ikke giver egnede midler til at sikre udveksling af oplysninger og data eller driftskompatibilitet mellem systemerne, eller der ikke findes midler (herunder afproevning) til konstatering af et produkts overensstemmelse med den paagaeldende standard eller funktionsspecifikation, eller hvis europaeiske foreloebige standarder ikke er tilstraekkelig stabile til at kunne anvendes. Andre medlemsstater har mulighed for over for det i artikel 7 omhandlede udvalg at paavise, at udstyr, der er i overensstemmelse med denne standard, har vaeret anvendt tilfredsstillende, og at det ikke var berettiget at goere brug af undtagelsesbestemmelsen;  - naar det efter omhyggelig konsultation af markedet er fastslaaet, at paa vigtige grunde i forbindelse med pris/effektiviteten brug af standarden eller funktionsspecifikationen ikke er passende. Andre medlemsstater har mulighed for, over for det i artikel 7 omhandlede udvalg at paavise, at udstyr, der er i overensstemmelse med denne standard, har vaeret anvendt tilfredsstillende paa normale forretningsvilkaar, og at det ikke var berettiget at goere brug af undtagelsesbestemmelsen.  4. Desuden kan medlemsstaterne paa samme grundlag som i stk. 1 kraeve henvisning til andre udkast til internationale standarder eller europaeiske standarder eller europaeiske foreloebige standarder end de i artikel 2 omtalte.  5. Ordregivende myndigheder, der paaberaaber sig stk. 3, skal give begrundelse herfor, om muligt i de indledende udbudsbetingelser, og skal under alle omstaendigheder anfoere denne begrundelse i deres interne materiale samt efter anmodning give saadanne oplysninger til de tilbudsgivende virksomheder og til det i artikel 7 omhandlede udvalg, idet forretningshemmeligheder skal overholdes. Klager over anvendelse af de i stk. 3 naevnte undtagelser vil ogsaa kunne indgives direkte til Kommissionen.  6. Kommissionen soerger for, at bestemmelserne i denne artikel finder anvendelse paa alle faellesskabsprojekter og -programmer, herunder offentlige indkoeb, der finansieres over Faellesskabets budget.  7. De ordregivende myndigheder kan, hvis de anser det for noedvendigt, anvende andre specifikationer for aftaler, der vedroerer mindre beloeb end 100 000 ECU, hvis disse indkoeb ikke forhindrer, at de standarder, der er naevnt i stk. 1 og 2, anvendes for aftaler, der vedroerer stoerre beloeb end 100 000 ECU. Behovet for undtagelsen eller taersklen i dette stykke tages op til fornyet overvejelse inden for tre aar efter beslutningens anvendelse.  Artikel 6  Naar medlemsstaterne udarbejder eller aendrer tekniske forskrifter paa omraader, der er omfattet af denne beslutning, henviser de til de standarder, der er naevnt i artikel 5, naar disse paa passende vis opfylder de i forskriften kraevede tekniske specifikationer.  Artikel 7  1. Et raadgivende udvalg benaevnt »gruppen paa hoejt embedsmandsplan vedroerende standardisering inden for informationsteknologi« bistaar Kommissionen ved realiseringen af de maal og forvaltningen af de aktioner, der er fastlagt i denne beslutning. Det bestaar af repraesentanter udpeget af medlemsstaterne, eventuelt bistaaet af sagkyndige eller raadgivere: formanden er en repraesentant for Kommissionen. I telekommunikationsspoergsmaal er det gruppen paa hoejt embedsmandsplan vedroerende telekommunikation, oprettet i henhold til artikel 5 i direktiv 86/361/EOEF, der er kompetent.  2. Kommissionen hoerer udvalget i forbindelse med fastlaeggelse af Faellesskabets prioritering, de i bilaget omhandlede gennemfoerelsesbestemmelser, naar den behandler spoergsmaal om kontrol af overensstemmelse med standarder, overvaager gennemfoerelsen af bestemmelserne i artikel 5 samt andre spoergsmaal, der vedroerer standardisering inden for informationsteknologi og telekommunikation eller andre omraader, hvor der er teknisk overlapning mellem disse. Den skal ligeledes hoere udvalget om den i artikel 8 omhandlede rapport.  3. Kommissionen koordinerer disse udvalgs arbejde med det i artikel 5 i direktiv 83/189/EOEF naevnte udvalg, isaer hvor der er mulighed for, at henvendelser, der rettes til europaeiske standardiseringsorganer i henhold til denne beslutning og direktivet, overlapper hinanden. 4. Spoergsmaal om gennemfoerelsen af denne beslutning kan forelaegges for udvalget efter anmodning fra formanden eller en medlemsstat.  5. Udvalget holder moede mindst to gange om aaret.  6. Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.  7. Kommissionen varetager sekretariatsopgaverne for udvalget.  Artikel 8  Kommissionen forelaegger hvert andet aar Europa-Parlamentet og Raadet en situationsrapport om standardiseringsbestraebelserne inden for informationsteknologi. I denne rapport omtales enkeltheder i forbindelse med gennemfoerelsen i Faellesskabet, de opnaaede resultater, disses anvendelse ved offentlige indkoeb og i nationale tekniske forskrifter og navnlig deres praktiske betydning for certificering.  Artikel 9  Denne beslutning indskraenker ikke anvendelsen af direktiv 83/189/EOEF og direktiv 86/361/EOEF.  Artikel 10  Denne beslutning anvendes et aar fra dagen for offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Artikel 11  Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. december 1986.  Paa Raadets vegne  G. SHAW  Formand  (1) EFT nr. C 36 af 17. 2. 1986, s. 55.  (2) EFT nr. C 303 af 25. 11. 1985, s. 2.  (3) EFT nr. L 109 af 26. 4. 1983, s. 8.  (4) EFT nr. L 217 af 5. 8. 1986, s. 21.  (1) EFT nr. L 13 af 15. 1. 1977, s. 1.  BILAG  FORANSTALTNINGER VEDROERENDE STANDARDISERING INDEN FOR INFORMATIONSTEKNOLOGI OG TELEKOMMUNIKATION  1.2 // 1.   // Maalsaetning   //   // a) At bidrage til integrering af Faellesskabets indre marked paa informationsteknologi- og telekommunikationsomraadet.   //  // b) At forbedre EF-fabrikanternes internationale konkurrencedygtighed ved at skabe forudsaetninger for, at udstyr, der er fremstillet efter anerkendte europaeiske og internationale standarder, kommer til at overtage en stoerre markedsandel i Faellesskabet.   //   // c) At lette informationsudvekslingen i Faellesskabet ved at afhjaelpe inkompatibilitetsproblemer, der skyldes manglende eller upraecise standarder.   //   // d) At soerge for, at der tages hensyn til brugernes behov, saaledes at de faar stoerre frihed til at sammensaette deres systemer paa en maade, der sikrer dem driftskompatibilitet og dermed bedre ydelser til lavere omkostninger.   //   // e) At tilskynde til, at standarder og faelles funktionsspecifikationer finder anvendelse ved offentlige indkoeb.   // 2.   // Beskrivelse af aktioner og arbejdsopgaver   // 2.1.   // Fastlaeggelse af programmerne og prioriteringen   //   // Arbejdsprogrammerne og prioriteringen fastlaegges under hensyn til Faellesskabets behov og de oekonomiske virkninger af dette arbejde set fra baade brugernes, fabrikanternes og telekommunikationsadministrationernes side. Paa dette stadium bestaar opgaverne bl.a. af foelgende:  // 2.1.1.   // Indsamling af detaljerede oplysninger paa grundlag af nationale og internationale programmer, fremlaeggelse af disse paa en maade, som letter en sammenlignende analyse, samt udarbejdelse af sammenfattende dokumenter, der er noedvendige for udvalgets arbejde.   // 2.1.2.  // Videreformidling af disse oplysninger, undersoegelse af behovene og hoering af beroerte kredse.   // 2.1.3.  // Synkronisering af arbejdsprogrammerne og de internationale standardiseringsaktiviteter.   // 2.1.4.   // Forvaltning af arbejdsprogrammerne.   // 2.1.5.   // Udarbejdelse af rapporter om arbejdets gennemfoerelse og dets praktiske resultater.  // 2.2.   // Gennemfoerelsen af standardiseringsarbejdet inden for informationsteknologi   //   // Gennemfoerelsen af standardiseringsprogrammerne kraever, at CEN/CENELEC og CEPT udfoerer en raekke forskellige arbejder; disse er opdelt paa alle de forskellige etaper, der er noedvendige af hensyn til standardernes trovaerdighed.   // 2.2.1.   // Praecisering af internationale standarder for at fjerne uklarheder og valgmuligheder, der bevirker, at standarder, der er udformet med henblik paa informationsudveksling og driftskompatibilitet mellem systemer, ikke fungerer efter hensigten.   // 2.2.2.  // Udarbejdelse af foreloebige standarder i de tilfaelde, hvor en langsom behandling i den internationale standardisering berettiger hertil, eller af de noedvendige standarder paa faellesskabsplan, naar international standardisering ikke er mulig.   // 2.2.3.   // Fastlaeggelse af, hvilke betingelser der skal vaere overholdt for at fastslaa, at en standard opfyldes fuldt ud.   // 2.2.4.   // Udarbejdelse af proevningsstandarder eller proevningsspecifikationer, der er indeholdt i standarderne, og tilrettelaeggelse af procedurer og strukturer, saaledes at proeveanstalterne paa et passende harmoniseret grundlag kan kontrollere, at produktet overholder standarderne.  (1) EFT nr. L 13 af 15. 1. 1977, s. 1.


title: 2007/317/EF: Rådets afgørelse af 16. april 2007 om fastlæggelse af Fællesskabets holdning i Det Internationale Kornråd for så vidt angår forlængelsen af konventionen om kornhandel af 1995

text:
               9.5.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 119/30

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 16. april 2007
   om fastlæggelse af Fællesskabets holdning i Det Internationale Kornråd for så vidt angår forlængelsen af konventionen om kornhandel af 1995
   (2007/317/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, andet afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtning:
   Konventionen om kornhandel af 1995 blev indgået af Fællesskabet ved Rådets afgørelse 96/88/EF (1) og er siden da blevet forlænget for to år ad gangen. Konventionen blev senest forlænget ved en beslutning truffet af Det Internationale Kornråd i juni 2005 og gælder indtil 30. juni 2007. En yderligere forlængelse er i Fællesskabets interesse. Kommissionen, der repræsenterer Fællesskabet i Det Internationale Kornråd, bør derfor bemyndiges til at stemme for en sådan forlængelse —
   TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Fællesskabets holdning i Det Internationale Kornråd er at stemme for en forlængelse på op til to år af konventionen om kornhandel af 1995.
   Kommissionen bemyndiges til at give udtryk for denne holdning i Det Internationale Kornråd.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 16. april 2007.

            På Rådets vegne

         H. SEEHOFER

            Formand

      (1)  EFT L 21 af 27.1.1996, s. 47.


title: 2012/760/EU: Rådets afgørelse af 6. december 2012 om beskikkelse af et tysk medlem af og en tysk suppleant til Regionsudvalget

text:
               8.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 336/82

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 6. december 2012
   om beskikkelse af et tysk medlem af og en tysk suppleant til Regionsudvalget
   (2012/760/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den tyske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2010 til 25. januar 2015.

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Heinz MAURUS' mandat er udløbet.

               (3)

               Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Dr Ekkehard KLUGs mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

               a)

               som medlem:

                           —

                           Anke SPOORENDONK, Ministerin für Justiz, Kultur und Europa

                     og

               b)

               som suppleant:

                           —

                           Eberhard SCHMIDT-ELSAESSER, Staats-sekretär.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 6. december 2012.

            På Rådets vegne

         S. CHARALAMBOUS

            Formand

      (1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22.

      (2)  EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.