title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1780 af 29. september 2016 om fastsættelse af den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det blandede udvalg, der er nedsat ved aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om lettelse af udstedelsen af visa, for så vidt angår vedtagelsen af fælles retningslinjer for gennemførelsen af nævnte aftale

text:
               7.10.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 272/72

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1780
   af 29. september 2016
   om fastsættelse af den holdning, der skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i det blandede udvalg, der er nedsat ved aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om lettelse af udstedelsen af visa, for så vidt angår vedtagelsen af fælles retningslinjer for gennemførelsen af nævnte aftale
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved artikel 12 i aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om lettelse af udstedelsen af visa (1) (»aftalen«) nedsættes der et blandet udvalg (»det blandende udvalg«). Artiklen foreskriver, at det blandede udvalg navnlig skal føre tilsyn med gennemførelsen af aftalen.

               (2)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 (2) blev der fastsat procedurer og betingelser for udstedelse af visa til transit gennem eller forventede ophold på medlemsstaternes område i højst 90 dage for en periode på 180 dage.

               (3)

               Der er behov for fælles retningslinjer for at sikre en fuld ud harmoniseret gennemførelse af aftalen hos medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer og for at præcisere forholdet mellem aftalens bestemmelser og de af aftaleparternes retsbestemmelser, der fortsat finder anvendelse for visa, som ikke er omfattet af aftalen.

               (4)

               Det er hensigtsmæssigt at fastlægge den holdning, der skal indtages på Unionens vegne i det blandede udvalg for så vidt angår vedtagelsen af fælles retningslinjer for aftalens gennemførelse.

               (5)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (3); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (6)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (4); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

               (7)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 12 i aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om lettelse af udstedelsen af visa, for så vidt angår vedtagelsen af fælles retningslinjer for gennemførelsen af nævnte aftale, baseres på det udkast til det blandede udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. september 2016.

            På Rådets vegne

         P. ŽIGA

            Formand

      (1)  EUT L 52 af 25.2.2011, s. 34.

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 af 13. juli 2009 om en fællesskabskodeks for visa (visumkodeksen) (EUT L 243 af 15.9.2009, s. 1).

      (3)  Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43).

      (4)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

      UDKAST TIL
      AFGØRELSE Nr. …/… VEDTAGET AF DET BLANDEDE UDVALG, DER ER NEDSAT I HENHOLD TIL AFTALEN MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG GEORGIEN, OM LETTELSE AF UDSTEDELSEN AF VISA
      af
      for så vidt angår vedtagelsen af fælles retningslinjer for gennemførelsen af nævnte aftale
      DET BLANDEDE UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om lettelse af udstedelsen af visa (1) (»aftalen«), særlig artikel 12, og
      under henvisning til, at aftalen trådte i kraft den 1. marts 2011 —
      VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      De fælles retningslinjer for gennemførelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om lettelse af udstedelsen af visa fastsættes i bilaget til denne afgørelse.
      Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

         Udfærdiget i …

               For Den Europæiske Union

               For Georgien

         (1)  EUT L 52 af 25.2.2011, s. 34.

         BILAG
         FÆLLES RETNINGSLINJER FOR GENNEMFØRELSEN AF AFTALEN MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG GEORGIEN OM LETTELSE AF UDSTEDELSEN AF VISA
         Formålet med aftalen mellem Den Europæiske Union og Georgien om lettelse af udstedelsen af visa (»aftalen«), som trådte i kraft den 1. marts 2011, er på basis af princippet om gensidighed at lette udstedelsen af visa til georgiske statsborgere for et forventet ophold på højst 90 dage for hver periode på 180 dage.
         Aftalen fastsætter på basis af princippet om gensidighed retligt bindende rettigheder og forpligtelser med henblik på at lette procedurerne for udstedelsen af visa til georgiske statsborgere.
         Disse retningslinjer, som er vedtaget af det ved aftalens artikel 12 nedsatte blandede udvalg (»det blandede udvalg«), har som mål at sikre en harmoniseret gennemførelse af aftalens bestemmelser i Unionens medlemsstaters diplomatiske og konsulære repræsentationer (»medlemsstater«). Disse retningslinjer er ikke en del af aftalen og er derfor ikke retligt bindende. Det anbefales imidlertid stærkt, at diplomatisk og konsulært personale konsekvent følger dem, når de gennemfører aftalen.
         Det er hensigten, at disse retningslinjer skal opdateres i lyset af erfaringerne med gennemførelsen af aftalen under det blandede udvalgs ansvar.
         For at sikre en fortsat og harmoniseret gennemførelse af aftalen og i overensstemmelse med forretningsordenen for det blandede udvalg om lettelse af udstedelsen af visa har parterne aftalt at holde uformel kontakt mellem de formelle møder i det blandede udvalg for at behandle hastende sager. På det efterfølgende møde i det blandede udvalg om lettelse af udstedelsen af visa vil der blive fremlagt udførlige redegørelser om disse emner og de uformelle kontakter.
         I.   GENERELLE ANLIGGENDER
         1.1.   Formål og anvendelsesområde
         Det hedder i aftalens artikel 1, stk. 1, at:

            »1.   Formålet med denne aftale er at lette udstedelsen af visa til georgiske statsborgere for et forventet ophold på højst 90 dage for hver periode på 180 dage.«

         Aftalen finder anvendelse for alle georgiske statsborgere, som ansøger om visum til kortvarigt ophold, uanset i hvilket land de er bosat.
         Aftalen finder ikke anvendelse på statsløse personer, der er indehavere af en opholdstilladelse, der er udstedt af Georgien. Denne personkategori er omfattet af den gældende EU-rets bestemmelser på visumområdet.
         Det hedder i aftalens artikel 1, stk. 2, at:

            »2.   Hvis Georgien genindfører visumkravet for statsborgere i alle medlemsstater eller for bestemte kategorier af statsborgere i alle medlemsstater, vil de samme lettelser, som indrømmes georgiske statsborgere i henhold til denne aftale, automatisk gælde for de pågældende unionsborgere på basis af princippet om gensidighed.«

         Fra den 1. juni 2006 har alle Unionsborgere og statsløse personer, der er indehavere af en opholdstilladelse udstedt af en medlemsstat, været fritaget for visumpligten ved rejser til Georgien af en varighed på højst 90 dage for hver periode på 180 dage eller ved transit gennem Georgiens område.
         For at undgå at Georgien forskelsbehandler statsborgere i en eller flere medlemsstater eller visse kategorier af statsborgere i en eller flere medlemsstater, har Unionen i den erklæring, der er knyttet som bilag til aftalen, meddelt, at den suspenderer gennemførelsen af aftalen, hvis Georgien genindfører visumpligt for statsborgere i en eller flere medlemsstater eller for visse kategorier af statsborgere i en eller flere medlemsstater.
         1.2.   Aftalens anvendelsesområde
         Det hedder i aftalens artikel 2, at:

            »1.   De i denne aftale indeholdte visumlettelser finder kun anvendelse på georgiske statsborgere i det omfang, de ikke i henhold til Unionens eller medlemsstaternes love og regler, denne aftale eller andre internationale aftaler er fritaget for visumpligt.
            2.   Georgiens eller medlemsstaternes nationale lovgivning eller EU-retten finder anvendelse på spørgsmål, der ikke er omfattet af denne aftale, herunder afslag på visumansøgninger, anerkendelse af rejsedokumenter, dokumentation for tilstrækkelige subsistensmidler, nægtelse af indrejse og udsendelsesforanstaltninger.«

         Uden at det berører aftalens artikel 10 påvirker aftalen ikke de gældende regler om visumpligt og visumfritagelse. Det foreskrives f.eks. i artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 (1), at medlemsstaterne, blandt andre personkategorier, kan fritage medlemmer af besætningen inden for civil luftfart og skibsfart for visumpligt. Siden Schweiz og Liechtensteins associering i Schengenområdet trådte i kraft henholdsvis den 13. december 2008 og den 7. marts 2011, anerkendes opholdstilladelser udstedt af Schweiz og Liechtenstein som svarende til Schengenvisa til både transit og kortvarigt ophold.
         Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 (»visumkodeksen«) (2) anvendes på alle anliggender, som ikke er dækket af aftalen, såsom fastlæggelsen af, hvilken Schengenmedlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en visumansøgning, begrundelsen for at afslå at udstede et visum, retten til at klage over en negativ afgørelse og de generelle bestemmelser vedrørende den personlige samtale med visumansøgeren. Derudover finder Schengenreglerne og, når det er relevant, den nationale ret fortsat også anvendelse på anliggender, som ikke er omfattet af aftalen, såsom på anerkendelsen af rejsedokumenter, dokumentation for tilstrækkelige subsistensmidler, nægtelse af indrejse i medlemsstaterne og udsendelsesforanstaltninger. Det er i den forbindelse nødvendigt at give nøjagtige oplysninger om disse anliggender (3).
         Selv om betingelserne i aftalen er opfyldt, f.eks. med hensyn til visumansøgerens fremlæggelse af dokumentation for rejsens formål for de kategorier, der er fastsat i aftalens artikel 4, kan udstedelse af visa stadig afvises, hvis betingelserne i artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 (4) (»Schengengrænsekodeksen«) ikke er opfyldt, dvs. hvis personen ikke er i besiddelse af et gyldigt rejsedokument, er indberettet i Schengeninformationssystemet (SIS) som uønsket eller betragtes som en trussel mod den offentlige orden, den indre sikkerhed osv.
         Anden fleksibilitet i forbindelse med udstedelsen af visa, som er fastsat i visumkodeksen, gør sig fortsat gældende. Visa til flere indrejser med en lang gyldighedsperiode — op til fem år — kan f.eks. udstedes til andre personkategorier end dem, der er omhandlet i aftalens artikel 5, hvis betingelserne i visumkodeksens artikel 24 er opfyldt. Ligeledes finder bestemmelserne om gebyrfritagelse eller gebyrnedsættelse i visumkodeksens artikel 16, stk. 5 og 6, fortsat anvendelse.
         1.3.   Visumtyper, der er omfattet af aftalens anvendelsesområde
         I aftalens artikel 3, litra d), defineres et visum som »en tilladelse udstedt af en medlemsstat med henblik på transit gennem eller forventet ophold på medlemsstaternes område af en varighed på højst 90 dage for hver given periode på 180 dage regnet fra datoen for første indrejse på medlemsstaternes område.«
         De lettelser, der følger af aftalen, finder anvendelse for både ensartede visa og visa med begrænset territorial gyldighed, som er udstedt til transit eller kortvarigt ophold.
         1.4.   Beregning af længden af det ophold, som visummet tillader, herunder spørgsmålet om hvordan perioden på seks måneder beregnes
         Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 610/2013 (5) har omdefineret begrebet kortvarigt ophold. Den nuværende definition på kortvarigt ophold lyder som følger: »højst 90 dage inden for en periode på 180 dage, hvorved perioden på 180 dage forud for hver opholdsdag tages i betragtning«. Definitionen trådte i kraft den 18. oktober 2013 og er indeholdt i Schengengrænsekodeksen.
         Indrejsedagen vil blive fastsat som den første dag med ophold på medlemsstaternes område, og udrejsedagen vil blive fastsat som den sidste dag med ophold på medlemsstaternes område. Begrebet »inden for en periode på 180 dage« indebærer, at der anvendes en »rullende« referenceperiode på 180 dage, hvor hver dag i opholdet sammenholdes med den seneste periode på 180 dage for at sikre, at kravet om højst 90 dage inden for en periode på 180 dage fortsat er overholdt. Det betyder, at et fravær i en uafbrudt periode på 90 dage giver mulighed for et nyt ophold på højst 90 dage.
         Eksempel på beregning af et ophold på grundlag af den gældende definition:
         En person med et visum til flere indrejser med et års gyldighed (18.4.2010-18.4.2011) indrejser for første gang den 19.4.2010 og bliver i 3 dage. Den pågældende person indrejser igen den 18.6.2010 og bliver i 86 dage. Hvordan ser situationen ud på de specifikke datoer? Hvornår vil vedkommende kunne indrejse igen?
         Den 11.9.2010: i løbet af de seneste 180 dage (16.3.2010–11.9.2010) har vedkommende haft ophold i 3 dage (19.4.2010–21.4.2010) plus 86 dage (18.6.2010–11.9.2010) = 89 dage = ingen overskridelse. Vedkommende kan stadig blive 1 dag.
         Fra den 16.10.2010: vedkommende kan indrejse med henblik på et ophold på yderligere 3 dage (den 16.10.2010 bliver opholdet den 19.4.2010 irrelevant (uden for perioden på 180 dage); den 17.10.2010 bliver opholdet den 20.4.2010 irrelevant (uden for perioden på 180 dage, osv.)).
         Fra den 15.12.2010: vedkommende kan indrejse med henblik på et ophold på yderligere 86 dage (den 15.12.2010 bliver opholdet den 18.6.2010 irrelevant (uden for perioden på 180 dage); den 16.12.2010 bliver opholdet den 19.6.2010 irrelevant, osv.)).
         1.5.   Situationen for de medlemsstater, der tiltrådte Unionen i 2004 og 2007, men som endnu ikke er fuldt integreret i Schengenområdet, de medlemsstater, der ikke deltager i Unionens fælles visumpolitik, og de associerede lande
         Kun Bulgarien, Kroatien, Cypern og Rumænien har endnu ikke gennemført Schengenreglerne fuldt ud. De vil fortsat udstede nationale visa med en gyldighed begrænset til deres nationale område. Når disse medlemsstater anvender Schengenreglerne fuldt ud, vil de fortsat anvende aftalen.
         National ret finder fortsat anvendelse på alle spørgsmål, der ikke er omfattet af aftalen, indtil det tidspunkt hvor disse medlemsstater gennemfører Schengenreglerne fuldt ud. Fra det tidspunkt vil Schengenreglerne og/eller national ret finde anvendelse på spørgsmål, der ikke er omfattet af aftalen.
         Bulgarien, Kroatien, Cypern og Rumænien kan anerkende opholdstilladelser, D-visa og visa til kortvarigt ophold, der er udstedt af Schengenmedlemsstater og associerede lande med henblik på kortvarige ophold på deres område (6).
         Ifølge artikel 21 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (7) skal alle Schengenmedlemsstater anerkende visa til længerevarende ophold og opholdstilladelser, som de andre medlemsstater har udstedt, som gyldige til kortvarige ophold på hinandens område. Schengenmedlemsstaterne anerkender opholdstilladelser, D-visa og visa til kortvarigt ophold fra associerede lande til indrejse og kortvarigt ophold og vice versa.
         Aftalen finder ikke anvendelse i Danmark, Irland og Det Forenede Kongerige, men omfatter fælles erklæringer, hvori disse medlemsstater opfordres til at indgå bilaterale aftaler om lettelse af udstedelsen af visa med Georgien.
         Selv om Island, Liechtenstein, Norge og Schweiz er associerede med Schengen, er de ikke bundet af aftalen.
         1.6.   Aftalen og bilaterale aftaler
         Det hedder i aftalens artikel 13, at:

            »Denne aftale har fra sin ikrafttrædelse forrang for bestemmelser i enhver bilateral eller multilateral aftale indgået mellem de enkelte medlemsstater og Georgien, for så vidt bestemmelserne i sidstnævnte aftaler omhandler spørgsmål omfattet af denne aftale.«

         Fra datoen for aftalens ikrafttræden ophørte bestemmelserne i de gældende bilaterale aftaler mellem medlemsstaterne og Georgien om spørgsmål, der er omfattet af aftalen, med at finde anvendelse. I overensstemmelse med EU-retten skal medlemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger til at fjerne uoverensstemmelser mellem deres bilaterale aftaler og aftalen.
         Hvis en medlemsstat har indgået en bilateral aftale eller ordning med Georgien om spørgsmål, der ikke er omfattet af aftalen, f.eks. om fritagelse fra visumpligt for indehavere af tjenestepas, finder nævnte fritagelse fortsat anvendelse efter aftalens ikrafttræden.
         Følgende medlemsstater har indgået bilaterale aftaler med Georgien om fritagelse fra visumpligt for indehavere af tjenestepas: Bulgarien, Cypern, Letland, Ungarn, Rumænien og Slovakiet.
         Når en medlemsstat indrømmer visumfritagelse for indehavere af tjenestepas, gælder fritagelsen kun rejser på den pågældende medlemsstats område og ikke rejser til andre Schengenmedlemsstater.
         1.7.   Fælles erklæring om harmonisering af oplysninger om procedurer for udstedelse af visa til kortvarigt ophold og dokumentation, som skal fremlægges ved ansøgning om visa til kortvarigt ophold
         Der er knyttet en fælles erklæring som bilag til aftalen, som henviser til parternes vilje til at give de georgiske statsborgere sammenhængende og ensartede oplysninger om adgangen til medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer og om procedurer og betingelser for udstedelse af visa samt gyldigheden af de udstedte visa. Disse oplysninger findes på webstedet for Den Europæiske Unions delegation i Georgien: http://www.eeas.europa.eu/delegations/georgia/travel_eu/visa/index_en.htm.
         Det fastsættes i visumkodeksens artikel 47, at medlemsstaternes centrale myndigheder og konsulater giver den brede offentlighed alle relevante oplysninger i forbindelse med ansøgningen om visum.
         Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer anmodes om at formidle disse oplysninger bredt (på konsulaters informationstavler, i brochurer, på websteder, osv.) og om også at formidle præcise oplysninger om betingelserne for udstedelse af visa, medlemsstaternes repræsentation i Georgien og deres liste over dokumenter, som skal indgives ved ansøgning om visa.
         1.8.   Oplysninger fra de georgiske myndigheder om aftalen
         For at give de georgiske statsborgere korrekte oplysninger om fordelene ved aftalen og om medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer, hvor visumansøgningerne kan indgives, har Georgiens udenrigsministerium oprettet et særligt websted, hvor disse oplysninger er tilgængelige. Adressen på webstedet er:
         http://mfa.gov.ge/index.php?lang_id=GEO&sec_id=95&info_id=13448
         II.   SÆRLIGE BESTEMMELSER
         2.1.   Regler, der finder anvendelse på alle visumansøgere
         Der mindes om, at de lettelser, der er nævnt nedenfor vedrørende visumgebyr, frist for behandling af visumansøgninger og forlængelse af visa under ekstraordinære omstændigheder, finder anvendelse for alle visumansøgere, herunder turister.
         2.1.1.   Visumgebyr
         Det hedder i aftalens artikel 6, stk. 1, første afsnit, at:

            »1.   Gebyret for behandling af georgiske statsborgeres visumansøgninger udgør 35 EUR.«

         I henhold til aftalens artikel 6, stk. 1, udgør gebyret for behandling af en visumansøgning 35 EUR. Dette gebyr gælder alle georgiske visumansøgere (herunder turister) og angår visa til kortvarigt ophold uanset antal indrejser.
         Det hedder i aftalens artikel 6, stk. 2, at:

            »2.   Hvis medlemsstater samarbejder med en ekstern serviceudbyder, kan der opkræves et ekstra servicegebyr. Servicegebyret skal være proportionelt med de omkostninger, som den eksterne serviceudbyder har afholdt ved udførelsen af sine opgaver, og må ikke overstige 30 EUR. Den eller de pågældende medlemsstater skal fortsat give alle ansøgere adgang til at indgive ansøgninger direkte til deres konsulater.«

         Hvad angår ordningerne for samarbejdet med eksterne serviceudbydere er der fastsat nærmere oplysninger om deres opgaver i visumkodeksens artikel 43.
         Det hedder i aftalens artikel 6, stk. 3, at:

            »3.   For følgende personkategorier beregnes der ikke gebyr for behandling af visumansøgninger:

                        a)

                        pensionister« (N.B. For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori skal visumansøgere fremlægge dokumentation for deres status som pensionist. Gebyrfritagelsen er ikke berettiget i tilfælde, hvor formålet med rejsen er at udøve lønnet beskæftigelse.)

                        »b)

                        børn under 12 år« (N.B. For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori skal visumansøgere fremlægge dokumentation for deres alder.)

                        »c)

                        medlemmer af nationale og regionale regeringer og af forfatningsdomstole og højesteretter, såfremt de ikke er fritaget for visumpligten i medfør af denne aftale« (N.B. For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori skal visumansøgere fremlægge dokumentation fra de georgiske myndigheder, som dokumenterer deres stilling.)

                        »d)

                        handicappede og deres eventuelt nødvendige ledsagere« (N.B. For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori skal der fremlægges dokumentation for, at begge visumansøgere henhører under denne kategori.)
                        For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori, skal visumansøgere fremlægge dokumentation for deres handicap (første eller andet grad) udstedt af det georgiske ministerium for sundhed, beskæftigelse og sociale anliggender eller et certifikat, der er udstedt af offentlige eller private hospitaler eller klinikker. I tilfælde, hvor visumansøgernes handicap er åbenlyst (blinde personer, personer, som mangler et ben), er visuel godkendelse på konsulatet tilladt. I princippet er der ikke krav om yderligere dokumentation fra ledsagerne.
                        I berettigede tilfælde kan visumansøgningen indgives af en repræsentant eller værge for den handicappede.

                        »e)

                        nære pårørende — ægtefæller, børn (herunder adopterede), forældre (herunder formyndere), bedsteforældre og børnebørn — som besøger georgiske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område«.
                        Aftalens artikel 6, stk. 3, litra e), regulerer situationen for nære georgiske pårørende, der rejser til medlemsstaterne for at besøge georgiske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område.

                        »f)

                        medlemmer af officielle delegationer, der efter en officiel indbydelse stilet til Georgien, skal deltage i møder, konsultationer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer samt i arrangementer afholdt af mellemstatslige organisationer på medlemsstaternes område

                        g)

                        elever, studerende, universitetsuddannede under videreuddannelse og medfølgende lærere, der rejser i studie- eller uddannelsesøjemed, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer og andre uddannelsesrelaterede aktiviteter

                        h)

                        journalister og godkendte professionelle ledsagere« (N.B. For at kunne drage fordel af gebyrfritagelsen for denne kategori skal visumansøgere fremlægge dokumentation for, at de er medlem af professionelle journalist- eller medieorganisationer.)

                        »i)

                        deltagere i internationale sportsarrangementer og deres professionelle ledsagere« (N.B. Tilhængere vil ikke blive betragtet som ledsagere.)

                        »j)

                        repræsentanter for civilsamfundsorganisationer, der rejser med henblik på uddannelse, seminarer og konferencer, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer

                        k)

                        personer, der deltager i videnskabelige, kulturelle eller kunstneriske aktiviteter, herunder universitets- og andre udvekslingsprogrammer

                        l)

                        personer, der kan dokumentere, at deres rejse er nødvendig af humanitære grunde, f.eks. for at få presserende lægebehandling, samt disse personers ledsagere, eller for at deltage i en nær pårørendes begravelse eller besøge en nær pårørende, der er alvorligt syg.«

         Der er fuld gebyrfritagelse for ovennævnte personkategorier. Derudover er der gebyrfritagelse i henhold til visumkodeksens artikel 16, stk. 4.
         Der står i visumkodeksens artikel 16, stk. 6, at »I individuelle tilfælde kan det undlades at opkræve visumgebyr, eller det kan nedsættes, når dette har til formål at fremme kulturelle eller sportslige interesser samt interesser på området udenrigspolitik, udviklingspolitik og andre områder af vital offentlig interesse eller af humanitære årsager.«
         Visumkodeksens artikel 16, stk. 7, fastsætter, at visumgebyret skal opkræves i euro, i den lokale valuta i tredjelandet eller i den valuta, der normalt anvendes i det tredjeland, hvor ansøgningen indgives, og at det kun refunderes i tilfælde, hvor en visumansøgning ikke kan antages, eller hvor konsulatet ikke er kompetent.
         Opkræves gebyret i en anden valuta end euro, fastsættes størrelsen af det visumgebyr, der opkræves i den pågældende valuta, efter den referencekurs for euro, som Den Europæiske Centralbank har fastsat, og den revideres med jævne mellemrum. Det beløb, der opkræves, kan rundes op, og konsulaterne sikrer inden for rammerne af lokale Schengensamarbejdsordninger, at de opkræver lige store gebyrer.
         For at undgå uoverensstemmelser, som kan føre til visumshopping, bør medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer i Georgien sikre ensartede visumgebyrer for alle georgiske visumansøgere, når disse opkræves i fremmed valuta.
         De georgiske visaansøgere skal i overensstemmelse med visumkodeksens artikel 16, stk. 8, modtage en kvittering for det betalte visumgebyr.
         2.1.2.   Frist for behandling af visumansøgninger
         Det hedder i aftalens artikel 7, at:

            »1.   Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer træffer afgørelse om ansøgningen inden for en frist på 10 kalenderdage regnet fra datoen for modtagelsen af ansøgningen og den for visumudstedelsen krævede dokumentation.
            2.   Fristen for at træffe afgørelse om en visumansøgning kan forlænges op til 30 kalenderdage i enkelttilfælde, navnlig når der er behov for nærmere granskning af ansøgningen.
            3.   Fristen for at træffe afgørelse om en visumansøgning kan afkortes til to arbejdsdage eller derunder i hastende tilfælde.«

         En afgørelse om en visumansøgning vil i princippet blive truffet inden for 10 kalenderdage fra datoen for modtagelse af en antagelig visumansøgning.
         Denne frist kan forlænges op til 30 kalenderdage, når der er behov for nærmere granskning af ansøgningen, f.eks. høring af centrale myndigheder.
         Alle disse frister begynder først at løbe, når visumansøgningen er fuldstændig, dvs. fra datoen for modtagelse af visumansøgningen og dokumentationen.
         For de af medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer, der har et tidsbestillingssystem, indgår den tid, der medgår for at få en aftale, ikke som en del af behandlingstiden. De generelle bestemmelser i visumkodeksens artikel 9 finder både anvendelse på dette spørgsmål og for andre praktiske ordninger vedrørende indgivelse af en visumansøgning. Navnlig hvis der kræves en aftale for indgivelse af en visumansøgning, skal den som hovedregel finde sted inden to uger fra det tidspunkt, hvor der blev anmodet om en aftale.
         Når der aftales tid, bør der tages højde for eventuelle hastetilfælde, som visumansøgeren anfører. Beslutningen om at afkorte fristen for at træffe afgørelse om en visumansøgning, jf. aftalens artikel 7, stk. 3, træffes af den konsulære medarbejder.
         I overensstemmelse med håndbogen om behandling af visumansøgninger og ændring af udstedte visa (del 2, punkt 3.2.2) bør kapaciteten i medlemsstaternes konsulater i Georgien, hvad angår behandling af visumansøgninger, tilpasses, så den i visumkodeksen fastsatte frist på to uger kan overholdes, også i spidsbelastningsperioder.
         I begrundede hastetilfælde (hvor forhold, som ansøgeren ikke kunne forudse, har gjort det umuligt for visumansøgeren at søge tidligere) bør der straks aftales tid (jf. visumkodeksens artikel 9, stk. 3) eller gives direkte adgang til indlevering af ansøgningen.
         Derudover kan et konsulat beslutte at indføre en hasteprocedure for indgivelse af visumansøgninger fra bestemte kategorier af visumansøgere.
         2.1.3.   Forlængelse af visum under ekstraordinære omstændigheder
         Det hedder i aftalens artikel 9, at:

            »Gyldighedsperioden og/eller varigheden af et visum udstedt til en georgisk statsborger forlænges, hvis en medlemsstats kompetente myndighed finder, at visumindehaveren har fremlagt dokumentation for force majeure eller humanitære årsager, der forhindrer vedkommende i at forlade medlemsstaternes område før udløbet af gyldighedsperioden eller varigheden af det ophold, hvortil der er udstedt visum. Der opkræves ikke gebyr for en sådan forlængelse.«

         Hvad angår muligheden for at forlænge gyldigheden af et visum på grund af behørigt begrundede personlige årsager, hvor visumindehaveren ikke har mulighed for at forlade medlemsstaternes område inden den dato, der er anført på visummet, finder bestemmelserne i visumkodeksens artikel 33 anvendelse, i det omfang de er forenelige med aftalen. Ifølge aftalen kræves der imidlertid ikke gebyr for forlængelse af et visum i tilfælde af force majeure eller humanitære årsager.
         2.2.   Regler, der finder anvendelse på visse kategorier af visumansøgere
         2.2.1.   Dokumentation for rejsens formål
         For alle de personkategorier, der er omhandlet i aftalens artikel 4, stk. 1, vil der kun blive krævet den angivne dokumentation vedrørende rejsens formål. Som anført i aftalens artikel 4, stk. 3, er der ingen andre krav om dokumentation, indbydelse eller attestering af rejsens formål. Dette er dog ikke ensbetydende med en fritagelse fra det generelle krav om personligt fremmøde ved indgivelse af visumansøgningen og dokumentationen for tilstrækkelige subsistensmidler, som forbliver uændret.
         Hvis der i konkrete tilfælde hersker tvivl om ægtheden af dokumentationen for rejsens formål, kan visumansøgeren blive indkaldt til en supplerende uddybende samtale på ambassaden/konsulatet, hvor ansøgeren kan blive udspurgt om det egentlige formål med besøget eller ansøgerens hensigt om at rejse tilbage (jf. visumkodeksens artikel 21, stk. 8). I sådanne konkrete tilfælde kan visumansøgeren fremlægge yderligere dokumentation eller i ekstraordinære tilfælde anmodes herom af den konsulære medarbejder. Det blandede udvalg vil nøje overvåge dette spørgsmål.
         For de personkategorier, der ikke er omhandlet i aftalens artikel 4, stk. 1, (f.eks. turister) finder de generelle regler om dokumentation for rejsens formål fortsat anvendelse. Det samme gælder dokumenter vedrørende forældres samtykke til, at børn under 18 år rejser.
         Schengenreglerne og national ret finder anvendelse på spørgsmål, der ikke er omfattet af denne aftale, f.eks. anerkendelse af rejsedokumenter og garantier vedrørende hjemrejse og subsistensmidler.
         I princippet vil den oprindelige indbydelse, anmodning eller attestering eller det oprindelige bevis, dokument eller brev, der kræves i henhold til aftalens artikel 4, stk. 1, blive indgivet sammen med visumansøgningen. Konsulatet kan imidlertid begynde behandlingen af visumansøgningen på grundlag af faxer eller kopier af indbydelsen, anmodningen, attesteringen, beviset, dokumentet eller brevet. Konsulatet kan ikke desto mindre anmode om det originale dokument ved den første visumansøgning og vil anmode om det i konkrete tilfælde, hvor der opstår tvivl.
         Det hedder i aftalens artikel 4, stk. 1, at:

            »1.   For følgende kategorier af georgiske statsborgere er følgende dokumenter tilstrækkelig dokumentation for formålet med rejsen til den anden part:

                        a)

                        for nære pårørende — ægtefæller, børn (herunder adopterede), forældre (herunder formyndere), bedsteforældre og børnebørn — som besøger georgiske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område:

                                    —

                                    en skriftlig indbydelse fra værten«

                              Aftalens artikel 4, stk. 1, litra a), regulerer situationen for nære georgiske pårørende, der rejser til medlemsstaterne for at besøge georgiske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område. Lettelsen finder ikke anvendelse på unionsborgere, der bor i Unionen, og som inviterer familiemedlemmer fra Georgien.
                        Ægtheden af den inviterende persons underskrift skal dokumenteres af den kompetente myndighed i henhold til den nationale lovgivning i bopælslandet.
                        Det er ligeledes nødvendigt at dokumentere den inviterende persons lovlige ophold og familietilknytningen; f.eks. ved sammen med den skriftlige indbydelse fra værten at fremlægge kopier af dokumenter, der viser vedkommendes status, f.eks. en fotokopi af opholdstilladelsen og et dokument, der bekræfter familietilknytningen.
                        Den nævnte bestemmelse finder også anvendelse for pårørende til personale ved diplomatiske og konsulære repræsentationer, der rejser med henblik på familiebesøg på højst 90 dage på medlemsstaternes område, bortset fra kravet om dokumentation for lovligt ophold og familietilknytning.

                        »b)

                        for medlemmer af officielle delegationer, der efter en officiel indbydelse stilet til Georgien skal deltage i møder, konsultationer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer samt i arrangementer afholdt af mellemstatslige organisationer på medlemsstaternes område:

                                    —

                                    et brev udfærdiget af en georgisk myndighed, hvoraf det fremgår, at ansøgeren er medlem af en delegation på rejse til medlemsstaternes område med det formål at deltage i de angivne arrangementer, ledsaget af en kopi af den officielle indbydelse«.

                              Visumansøgerens navn skal angives på brevet fra den kompetente myndighed og bekræfte, at personen er medlem af den delegation, der rejser til den anden parts område for at deltage i det officielle møde. Visumansøgerens navn behøver ikke at blive angivet på den officielle indbydelse til at deltage i mødet, selv om det kan være nødvendigt, når den officielle indbydelse er stilet til en bestemt person.
                        Den nævnte bestemmelse finder anvendelse på medlemmer af officielle delegationer, uanset hvilken type pas (tjenestepas eller almindeligt pas) de har.

                        »c)

                        for elever, studerende, universitetsuddannede under videreuddannelse og medfølgende lærere, der rejser i studie- eller uddannelsesøjemed, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer og andre uddannelsesrelaterede aktiviteter:

                                    —

                                    en skriftlig indbydelse eller et optagelsesbevis fra værtsuniversitetet, -akademiet, -instituttet, -læreanstalten eller -skolen eller studiekort eller beviser på de kurser, der skal følges«.

                              Et studiekort kan kun accepteres som dokumentation for rejsens formål, hvis det er udstedt af det værtsuniversitet eller den værtslæreanstalt eller -skole, hvor studierne skal finde sted.

                        »d)

                        for personer, der rejser af lægelige årsager, og for de nødvendige ledsagende personer:

                                    —

                                    et officielt dokument fra den behandlende institution, som bekræfter behovet for behandling på denne institution og for at være ledsaget, og dokumentation for, at vedkommende har tilstrækkelige finansielle midler til at betale for lægebehandlingen«.

                              Det officielle dokument fra den behandlende institution, som bekræfter de tre elementer (behovet for behandling på denne institution, behovet for at være ledsaget, og dokumentationen for, at vedkommende har tilstrækkelige finansielle midler til at betale for lægebehandlingen) skal indgives.

                        »e)

                        for journalister og godkendte professionelle ledsagere:

                                    —

                                    attestering eller anden dokumentation udstedt af en faglig organisation for, at den pågældende person er uddannet journalist eller dennes professionelle ledsager, samt et dokument udstedt af vedkommendes arbejdsgiver, hvoraf det fremgår, at formålet med rejsen er at udføre journalistisk arbejde eller at bistå i sådant arbejde«.

                              Denne kategori dækker ikke freelancejournalister og deres assistenter.
                        Der skal fremlægges attestering eller anden dokumentation for, at visumansøgeren er uddannet journalist eller er dennes godkendte professionelle ledsager, samt et originalt dokument udstedt af den nævnte persons arbejdsgiver, hvoraf det fremgår, at formålet med rejsen er at udføre journalistisk arbejde eller at bistå i sådant arbejde.
                        Der findes p.t. ingen professionelle medieorganisationer, centre, institutioner, forbund eller lignende sammenslutninger i Georgien, som kan varetage journalisters eller godkendte professionelle ledsageres interesser, og som kan attestere, at en given person er professionel journalist eller godkendt professionel ledsager i et givet område. Indtil sådanne organisationer bliver oprettet, kan konsulaterne godtage attesteringer fra arbejdsgiveren og presseakkreditering til en af medlemsstaternes organisationer.

                        »f)

                        for deltagere i internationale sportsarrangementer og deres professionelle ledsagere:

                                    —

                                    en skriftlig indbydelse fra værtsorganisationen, de kompetente myndigheder, det nationale sportsforbund eller de nationale olympiske komitéer i medlemsstaterne«.

                              Listen over ledsagere i forbindelse med internationale sportsbegivenheder vil være begrænset til de personer, der ledsager sportsudøveren i arbejdsøjemed: trænere, massører, direktører, lægeligt personale og leder af sportsklubben. Tilhængere vil følgelig ikke blive betragtet som ledsagere.

                        »g)

                        for forretningsfolk og repræsentanter for erhvervsorganisationer:

                                    —

                                    en skriftlig indbydelse fra værten, der skal være en juridisk person, virksomhed, organisation eller en filial eller afdeling heraf, en statslig eller lokal myndighed i medlemsstaterne eller en arrangør af handelsmesser eller udstillinger, konferencer eller symposier på medlemsstaternes område, påtegnet af Georgiens statslige registreringskontor«.

                              Det nationale agentur for folkeregistrering udsteder et dokument, som bekræfter eksistensen af erhvervsorganisationen.

                        »h)

                        for medlemmer af erhverv, der deltager i internationale udstillinger, konferencer, symposier, seminarer eller andre lignende arrangementer, der afholdes på medlemsstaternes område:

                                    —

                                    en skriftlig indbydelse fra værtsorganisationen, som bekræfter, at den pågældende person deltager i arrangementet

                        i)

                        for repræsentanter for civilsamfundsorganisationer, der rejser med henblik på uddannelse, seminarer og konferencer, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer:

                                    —

                                    en skriftlig indbydelse fra værtsorganisationen, en bekræftelse af, at den pågældende person repræsenterer en civilsamfundsorganisation, og en etableringsattest for organisationen fra det relevante register og udstedt af en statslig myndighed i overensstemmelse med national lovgivning«.

                              Der skal fremlægges et dokument fra civilsamfundsorganisationen, som bekræfter, at visumansøgeren repræsenterer organisationen.
                        Den kompetente statslige myndighed i Georgien, som udsteder etableringsattester for civilsamfundsorganisationer, er det nationale agentur for folkeregistrering.
                        Etableringsattesterne for civilsamfundsorganisationer er registreret hos det nationale agentur for folkeregistrering. Justitsministeriet og det nationale agentur for folkeregistrering arbejder sammen med de lokale myndigheder om at udvikle en elektronisk database over NGO'er, som ved sin færdiggørelse vil være tilgængelig via justitsministeriets websted: https://enreg.reestri.gov.ge/main.php.
                        Medlemmer af sådanne civilsamfundsorganisationer er ikke omfatter af aftalen.

                        »j)

                        for personer, der skal deltage i videnskabelige, kulturelle eller kunstneriske aktiviteter, herunder universitets- og andre udvekslingsprogrammer:

                                    —

                                    en skriftlig indbydelse fra værtsorganisationen til at deltage i disse aktiviteter

                        k)

                        for chauffører i international gods- eller passagertransport til medlemsstaternes område i køretøjer indregistreret i Georgien:

                                    —

                                    en skriftlig anmodning fra den nationale virksomhed eller forening af transportvirksomheder i Georgien, som foretager international transport ad landevej, med angivelse af turenes formål, varighed og hyppighed«.

                              Der er p.t. to nationale foreninger af transportvirksomheder i Georgien, der er kompetente til at udstede skriftlige anmodninger til professionelle chauffører: Georgian International Road Carriers Association (GIRCA) og Georgian Association of Carriers of Passengers by Road (GACPR). Transportvirksomheder, som ikke er medlem af nævnte foreninger, kan fremlægge en anmodning udstedt af agenturet for landtransport, i det georgiske ministerium for økonomi og bæredygtig udvikling. Hvis det drejer sig om velkendte transportvirksomheder, kan konsulaterne godtage en skriftlig anmodning fra den georgiske transportvirksomhed eller det georgiske transportselskab, som har føreren ansat. Anmodningen skal indeholde angivelse af turenes formål, varighed og hyppighed.

                        »l)

                        for deltagere i officielle udvekslingsprogrammer arrangeret af venskabsbyer:

                                    —

                                    en skriftlig indbydelse fra kommunaldirektøren/borgmesteren i disse byer eller kommuner«.

                              Den kommunaldirektør/borgmester i byen eller anden kommunale enhed, der har kompetence til at udstede den skriftlige indbydelse, er kommunaldirektøren/borgmesteren i den værtsby eller -kommune, hvor venskabsarrangementet skal finde sted. Denne kategori dækker kun officielle venskabsarrangementer.

                        »m)

                        for deltagere i besøg på militære og civile gravsteder:

                                    —

                                    et officielt dokument, der bekræfter gravstedets eksistens og bevarelse samt slægtskab eller andet tilhørsforhold mellem ansøgeren og den begravede«.

                              Aftalen præciserer ikke, om ovennævnte officielle dokument bør udstedes af myndighederne i det land, hvor gravstedet er beliggende, eller af myndighederne i det land, hvor den person, der ønsker at besøge gravstedet, er bosiddende. Det bør accepteres, at de kompetente myndigheder i begge lande kan udstede et sådant officielt dokument.
                        Ovennævnte officielle dokument, der bekræfter gravstedets eksistens og bevarelse samt slægtskab eller andet tilhørsforhold mellem visumansøgeren og den begravede, skal fremlægges.
                        Aftalen skaber ikke nye forpligtelser for de fysiske eller juridiske personer, der udsteder den skriftlige indbydelse. Den respektive EU-ret og/eller nationale ret finder anvendelse i tilfælde af udstedelse af falske indbydelser.

         2.2.2.   Udstedelse af visa til flere indrejser
         Når visumansøgeren ofte skal rejse til medlemsstaternes område, kan der blive udstedt visum til kortvarigt ophold til flere besøg, forudsat at varigheden af disse besøg ikke overstiger 90 dage for hver periode på 180 dage.
         Det hedder i aftalens artikel 5, at:

            »1.   Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer udsteder visa til flere indrejser gældende i op til fem år til følgende kategorier af personer:

                        a)

                        ægtefæller, børn (herunder adopterede), der er under 21 år eller forsørgelsesberettigede, og forældre, som besøger georgiske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område, med en gyldighed begrænset til varigheden af det lovlige ophold

                        b)

                        medlemmer af nationale og regionale regeringer og af forfatningsdomstole og højesteretter, såfremt de ikke er fritaget for visumpligten i medfør af nærværende aftale, når de rejser i embeds medfør, med en gyldighed begrænset til deres mandatperiode, hvis denne er under fem år

                        c)

                        faste medlemmer af officielle delegationer, der efter en officiel indbydelse stilet til Georgien regelmæssigt skal deltage i møder, konsultationer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer samt arrangementer afholdt af mellemstatslige organisationer på medlemsstaternes område«.

         I betragtning af nævnte personkategoriers erhvervsmæssige status eller deres familierelation til en statsborger i Georgien, som har lovligt ophold på medlemsstaternes område, er det berettiget at indrømme dem visum til flere indrejser med en gyldighed på fem år eller med en gyldighed begrænset til mandatperioden eller til deres lovlige ophold, hvis disse er under fem år.
         Personer, der er omfattet af aftalens artikel 5, stk. 1, litra a), skal fremlægge dokumentation for den inviterende persons lovlige ophold.
         For personer, der er omfattet af aftalens artikel 5, stk. 1, litra b), skal der fremlægges bekræftelse på deres erhvervsmæssige status og varigheden af deres mandatperiode.
         Den nævnte bestemmelse finder ikke anvendelse på personer, der er omfattet af aftalens artikel 5, stk. 1, litra b), hvis de ifølge aftalen er fritaget for visumpligt, dvs. hvis de er indehavere af et diplomatpas.
         Personer, der er omfattet af aftalens artikel 5, stk. 1, litra c), skal fremlægge dokumentation for deres status som fast medlem af den officielle delegation og behovet for regelmæssigt at deltage i møder, høringer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer.

            »2.   Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer og konsulater udsteder visa til flere indrejser med en gyldighed på op til et år til følgende kategorier af personer, forudsat at de i det foregående år har fået udstedt mindst ét visum, har gjort brug af det i overensstemmelse med reglerne om indrejse og ophold på den besøgte medlemsstats område og har grund til at ansøge om et visum til flere indrejser:

                        a)

                        medlemmer af officielle delegationer, der efter en officiel indbydelse regelmæssigt skal deltage i møder, konsultationer, forhandlinger eller udvekslingsprogrammer samt arrangementer afholdt af mellemstatslige organisationer på medlemsstatens område

                        b)

                        repræsentanter for civilsamfundsorganisationer, der regelmæssigt rejser til medlemsstaterne med henblik på uddannelse, seminarer og konferencer, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer

                        c)

                        medlemmer af erhverv, der deltager i internationale udstillinger, konferencer, symposier, seminarer eller andre lignende arrangementer, og som regelmæssigt rejser til medlemsstaterne

                        d)

                        personer, der deltager i videnskabelige, kulturelle eller kunstneriske aktiviteter, herunder universitets- og andre udvekslingsprogrammer, og som regelmæssigt rejser til medlemsstaterne

                        e)

                        studerende og universitetsuddannede under videreuddannelse, der regelmæssigt rejser i studie- eller uddannelsesøjemed, herunder inden for rammerne af udvekslingsprogrammer

                        f)

                        deltagere i officielle udvekslingsprogrammer arrangeret af venskabsbyer eller kommunale myndigheder

                        g)

                        personer, der regelmæssigt kommer på besøg af lægelige årsager, og de nødvendige ledsagende personer

                        h)

                        journalister og godkendte professionelle ledsagere

                        i)

                        forretningsfolk og repræsentanter for erhvervsorganisationer, der regelmæssigt rejser til medlemsstaterne

                        j)

                        deltagere i internationale sportsarrangementer og deres professionelle ledsagere

                        k)

                        chauffører i international gods- eller passagertransport til medlemsstaternes område i køretøjer indregistreret i Georgien.

                  3.   Medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer udsteder visa til flere indrejser med en gyldighed på mindst to år og højst fem år til de i stk. 2 nævnte personkategorier, forudsat at de i de foregående to år har gjort brug af et visum til flere indrejser med etårig gyldighed i overensstemmelse med reglerne om indrejse og ophold på den besøgte medlemsstats område og stadig har gyldig grund til at ansøge om et visum til flere indrejser.
            4.   De i stk. 1, 2 og 3 omhandlede personers samlede ophold på medlemsstaternes område må ikke overstige 90 dage for hver periode på 180 dage.«

         Der udstedes i princippet visa til flere indrejser med en gyldighed på et år til ovennævnte kategorier af visumansøgere, hvis visumansøgeren i det foregående år (12 måneder) har fået mindst et visum og gjort brug af det i overensstemmelse med lovgivningen for indrejse og ophold i de(n) besøgte medlemsstat(er)s område(r) (f.eks. må vedkommende ikke have overskredet visummets gyldighedsperiode), og hvis der er grund til at anmode om et visum til flere indrejser. I tilfælde, hvor det ikke er berettiget at udstede et visum med en gyldighed på et år, f.eks. hvis udvekslingsprogrammets varighed er på under et år, eller hvis personen ikke skal rejse i et helt år, vil visummets gyldighed være på under et år, forudsat at de andre krav for udstedelse af visum er opfyldt.
         Der udstedes visa til flere indrejser med en gyldighed fra to år op til fem år til de kategorier af visumansøgere, der er omhandlet i aftalens artikel 5, stk. 2, forudsat at de i de foregående to år (24 måneder) har gjort brug af de to etårige visa til flere indrejser i overensstemmelse med lovgivningen om indrejse og ophold på de(n) besøgte medlemsstat(er)s område, og grunden til at ansøge om et visum til flere indrejser stadig er gyldig. Det skal bemærkes, at et visum med en gyldighed på to til fem år kun vil blive udstedt, hvis visumansøgeren har fået udstedt to visa med en gyldighed på mindst et år i løbet af de to foregående år, og hvis nævnte person har gjort brug af disse visa i overensstemmelse med lovgivningen om indrejse og ophold på de(n) besøgte medlemsstat(er)s område. De diplomatiske og konsulære repræsentationer vil ud fra en vurdering af hver enkelt visumansøgning træffe afgørelse om gyldighedsperioden for disse visa, dvs. fra to til fem år.
         Hvad angår definitionen af betingelserne i aftalens artikel 5, stk. 2, »forudsat at de … har grund til at ansøge om et visum til flere indrejser« og aftalens artikel 5, stk. 3, »forudsat at de … stadig har gyldig grund til at ansøge om et visum til flere indrejser« finder visumkodeksens kriterier for udstedelse af visum til flere indrejser anvendelse. Således skal personen dokumentere behovet for ofte at rejse til en eller flere medlemsstater, f.eks. i forretningsøjemed.
         Der er ingen forpligtelse til at udstede et visum til flere indrejser, hvis visumansøgeren ikke har gjort brug af et tidligere udstedt visum.
         2.2.3.   Indehavere af diplomatpas
         Det hedder i aftalens artikel 10, at:

            »1.   Georgiske statsborgere, der er i besiddelse af gyldigt diplomatpas, har ret til indrejse i, udrejse af og transit gennem medlemsstaternes område uden visum.
            2.   De i stk. 1 omhandlede personer kan opholde sig på medlemsstaternes område i højst 90 dage for hver periode på 180 dage.«

         Procedurerne vedrørende udstationering af diplomater i medlemsstaterne er ikke reguleret af aftalen. Den sædvanlige akkrediteringsprocedure finder anvendelse.
         III.   SAMARBEJDE OM DOKUMENTSIKKERHED
         Det fremgår af den fælles erklæring, der er knyttet som bilag til aftalen, at parterne er enige om, at det blandede udvalg bør vurdere, hvilken betydning de respektive rejsedokumenters sikkerhedsniveau har på den måde, hvorpå aftalen fungerer. Parterne er i den henseende enige om regelmæssigt at underrette hinanden om de foranstaltninger, der træffes for at undgå et stort antal forskellige rejsedokumenter, for at udvikle de tekniske sikkerhedsaspekter af rejsedokumenter, samt om de foranstaltninger, der træffes i forbindelse med personliggørelsesprocessen ved udstedelsen af rejsedokumenter.
         IV.   STATISTIK
         For at gøre det muligt for det blandede udvalg effektivt at føre tilsyn med aftalens gennemførelse, fremsender medlemsstaternes diplomatiske og konsulære repræsentationer statistikker til Kommissionen hver sjette måned med angivelse pr. måned, navnlig og så vidt muligt af:

                     —

                     hvor mange visa til flere indrejser, der er udstedt

                     —

                     hvor mange visa, der er udstedt vederlagsfrit.

               V.   DEN EUROPÆISKE UNIONS ERKLÆRING OM LETTELSE AF VISUMREGLERNE FOR FAMILIEMEDLEMMER
         Selvom aftalen ikke indeholder retligt bindende rettigheder og forpligtelser med henblik på at lette bevægelsesfriheden for en større gruppe georgiske statsborgere, som er familiemedlemmer til georgiske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område, noterer Den Europæiske Union sig Georgiens forslag om at anvende en bredere definition af begrebet familiemedlemmer, der bør kunne drage fordel af lettelsen af udstedelsen af visa, og den betydning, Georgien tillægger en forenkling af reglerne for bevægelsesfriheden for denne personkategori.
         For at forbedre bevægelsesfriheden for et større antal personer med familiebånd (navnlig søskende og deres børn) til georgiske statsborgere med lovligt ophold på medlemsstaternes område opfordrer Den Europæiske Union derfor i en erklæring, der er knyttet til aftalen, medlemsstaternes konsulater til fuldt ud at udnytte de eksisterende muligheder i EU-retten for at lette udstedelsen af visa til denne personkategori, herunder navnlig en forenkling af den dokumentation, der kræves af ansøgeren, fritagelse for gebyrer til behandling af ansøgningen og i givet fald til udstedelse af visa til flere indrejser.

            (1)  Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1), senest ændret ved forordning (EU) nr. 1211/2010 (EUT L 339 af 22.12.2010).

            (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 810/2009 af 13. juli 2009 om en fællesskabskodeks for visa (visumkodeks) (EUT L 243 af 15.9.2009, s. 1).

            (3)  Se også punkt 1.7.

            (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/399 af 9. marts 2016 om en EU-kodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (EUT L 77 af 23.3.2016, s. 1).

            (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 610/2013 af 26. juni 2013 om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengen-grænsekodeks), konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen, Rådets forordning (EF) nr. 1683/95 og (EF) nr. 539/2001 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008 og (EF) nr. 810/2009 (EUT L 182 af 29.6 2013, s. 1).

            (6)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 565/2014/EU af 15. maj 2014 om indførelse af en forenklet ordning for personkontrol ved de ydre grænser, som bygger på, at Bulgarien, Kroatien, Cypern og Rumænien ensidigt anerkender visse dokumenter som ligestillede med deres nationale visa til transit gennem eller forventet ophold på deres område af en varighed på højst 90 dage inden for en given periode på 180 dage og om ophævelse af beslutning nr. 895/2006/EF og nr. 582/2008/EF (EUT L 157 af 27.5.2014, s. 23).

            (7)  EUT L 239 af 22.9.2000, s. 19.


Avis juridique important

|

31977D0188

77/188/EØF: Rådets Afgørelse af 14. februar 1977 om vedtagelse af et program for teknologisk forskning inden for skotøjsindustrien

EF-Tidende nr. L 061 af 05/03/1977 s. 0029 - 0031

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 14 . februar 1977  om vedtagelse af et program for teknologisk forskning inden for skotoejsindustrien   ( 77/188/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 235 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Raadets resolution af 14 . januar 1974 om De europaeiske Faellesskabers foerste handlingsprogram paa det videnskabelige og teknologiske omraade ( 3 ) vedroerer samordning af den nationale politik og fastlaeggelse af aktioner af faellesskabsinteresse ;  i henhold til traktatens artikel 2 har Faellesskabet blandt andet til opgave at fremme en harmonisk udvikling af den oekonomiske virksomhed i Faellesskabet som helhed samt en varig og afbalanceret ekspansion ;  teknologiske forbedringer i skotoejsfremstillingen , som er noedvendige af oekonomiske og sociale grunde , og som kan bidrage til en virkeliggoerelse af ovennaevnte maalsaetning , forudsaetter udfoerelsen af visse forskningsarbejder med henblik paa en nedbringelse af fremstillingsprisen , en mere rationel anvendelse af raastoffer og energi , en smidiggoerelse af produktionen i forhold til forbrugernes oensker og behov og en forbedring af de psykologiske og fysiologiske arbejdsvilkaar under hele fremstillingsprocessen ;  den kollektive forskning spiller en vigtig rolle i den tekniske udvikling af skotoejsindustrien i betragtning af , at denne industri hovedsageligt bestaar af smaa og mellemstore virksomheder , som ikke selv er i stand til eller ikke i tilstraekkeligt omfang er i stand til at drive forskning ;  som foelge af de for knappe midler til forskning paa nationalt plan i skotoejsindustrien har denne industri og de dertil knyttede forskningsinstitutter paa faellesskabsplan opstillet et kollektivt forskningsprogram omfattende tre projekter , der samlet repraesenterer en udgift paa 1 355 000 regningsenheder ; to af disse projekter , der repraesenterer en udgift paa 505 000 regningsenheder , skal ivaerksaettes straks ; det tredje projekt , som repraesenterer en udgift paa 850 000 regningsenheder , vil foerst blive gennemfoert af skotoejsindustrien og de dertil knyttede forskningsinstitutter , naar gennemfoerelsen af de to foerste projekter har givet positive erfaringer ;  et forskningsprogram for Faellesskabet , som er bestemt til at indgaa i ovennaevnte kollektive program og saaledes lette dets gennemfoerelse , udgoer en vaesentlig integrationsfaktor for skotoejsindustrien og goer det endvidere muligt at haeve faellesskabsindustriens teknologiske niveau og foroege dens konkurrenceevne ;  de udgifter , som skotoejsindustrien og de dertil knyttede forskningsinstitutter har tilraadt til gennemfoerelsen af de to foerste projekter i det kollektive program , er stoerre end det beloeb , der er afsat til gennemfoerelsen af faellesskabsprogrammet , der ikke vedroerer det tredje projekt ;  det kollektive program er resultatet af et samarbejde , som allerede blev paabegyndt for mere end ti aar siden mellem forskningsinstitutterne og skotoejsindustrien i Faellesskabet , og giver som foelge af denne kontinuitet sikkerhed for en rationel gennemfoerelse og positive resultater ;  faellesskabsprogrammet er som et led i det faelles marked derfor paakraevet for gennemfoerelsen af ovennaevnte maalsaetning ;  traktaten indeholder ikke fornoeden hjemmel hertil ;  under henvisning til udtalelse fremsat af Udvalget for videnskabelig og teknisk Forskning ( CREST ) -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Et faellesskabsprogram for teknologisk forskning inden for skotoejsindustrien vedtages saaledes som det er fastsat i bilaget for en periode paa fire aar fra den 1 . januar 1977 at regne .  Artikel 2  Faellesskabets finansielle deltagelse i programmet ansaettes til maksimalt 235 000 regningsenheder , idet regningsenheden er fastsat i artikel 10 i finansforordningen af 25 . april 1973 om De europaeiske Faellesskabers almindelige budget ( 4 ) .  Artikel 3  Kommissionen gennemfoerer programmet ved hjaelp af kontrakter .  Artikel 4  Udbredelse af viden , der fremkommer ved gennemfoerelsen af programmet , finder sted i overensstemmelse med Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2380/74 af 17 . september 1974 om den ordning om udbredelse af viden , der skal gaelde for forskningsprogrammerne for Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 5 ) .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 14 . februar 1977 .  Paa Raadets vegne  J . SILKIN  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 30 af 7 . 2 . 1977 , s . 26 .  ( 2 ) Udtalelse afgivet den 24 . 11 . 1976 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .  ( 3 ) EFT nr . C 7 af 29 . 1 . 1974 , s . 6 .  ( 4 ) EFT nr . L 116 af 1 . 5 . 1973 , s . 1 .  ( 5 ) EFT nr . L 255 af 29 . 9 . 1974 , s . 1 .  BILAG  FAELLESSKABSPROGRAM FOR TEKNOLOGISK FORSKNING INDEN FOR SKOTOEJSINDUSTRIEN  Et beloeb paa 235 000 regningsenheder afsaettes til gennemfoerelse af programmet , som er sammensat af foelgende to projekter :  Forskningsprojekt I : Rationel udnyttelse af overlaedermaterialet  Hovedmaalsaetning :  Besparelse af raamaterialer , smidiggoerelse af produktionen i forhold til forbrugernes krav , forbedring af arbejdspladserne , udarbejdelse af et teknologisk grundlag til udvikling af nye maskiner og indstillingsanordninger .  Program :  Analyse af udnyttelsesgraden af raamaterialerne ved den nuvaerende teknik med bistand fra en repraesentativ gruppe paa 30 firmaer , som afgiver beretning om den udnyttelsesgrad , som de har opnaaet i loebet af de seneste aar afhaengigt af den anvendte teknik , af materialet samt af fodtoejets form og art . Endvidere undersoegelse af teknikken paa grundlag af en eller flere standardmodeller for fodtoej .  Paa grundlag af analyseresultaterne udarbejdes systemer til opnaaelse af en optimal udnyttelse gennem undersoegelse med elektroniske straaler og ved hjaelp af elektronisk databehandling .  Forskningsprojekt II : Rationalisering af fremstillingen af overlaeder  Hovedmaalsaetning :  Tilpasning af produktionsteknikken for overlaederet til resten af fremstillingsprocessen for fodtoej med henblik paa at opnaa oeget produktivitet , formindskede produktionsomkostninger og forbedrede arbejdsvilkaar .  Udarbejdelse af det noedvendige grundlag for nye bearbejdningsmaskiner med numerisk styring .  Program :  Undersoegelse af produktionssystemer for tre arter fodtoej som kraever anvendelse af forskellige midler , til henholdsvis maend , kvinder og boern paa grundlag af erfaringer fra 120 virksomheder . Denne undersoegelse vedroerer de vigtigste oekonomiske og arbejdstekniske produktionsparametre , saasom materialer , redskaber og operationens varighed og omfatter en analyse af hver af de 18 faser i produktionen for at samle dem i mere tilfredsstillende integrerede arbejdskategorier .  Indsamling og bearbejdning af de noedvendige data for numerisk styring og for udvikling af nye bearbejdningsmaskiner med henblik paa elektronisk behandling af disse data .


Avis juridique important

|

32001D0913

2001/913/EF: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 6. december 2001 om udstedelse af eurosedler (ECB/2001/15)

EF-Tidende nr. L 337 af 20/12/2001 s. 0052 - 0054

Den Europæiske Centralbanks afgørelseaf 6. december 2001om udstedelse af eurosedler(ECB/2001/15)(2001/913/EF)STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (i det følgende benævnt "traktaten"), særlig artikel 106, stk. 1, og statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (i det følgende benævnt "statutten"), særlig artikel 16, ogud fra følgende betragtninger:(1) I følge artikel 106, stk. 1 i traktaten og artikel 16.1 i statutten, har Styrelsesrådet for Den Europæiske Centralbank (ECB) eneret til at bemyndige udstedelse af pengesedler i Fællesskabet. Ifølge disse bestemmelser kan ECB og de nationale centralbanker (NCB'er) udstede pengesedler, som er de eneste pengesedler, der har status som lovligt betalingsmiddel inden for de deltagende medlemsstater. Fællesskabsretten åbner mulighed for et system med en flerhed af udstedere af pengesedler. ECB og NCB'erne udsteder eurosedler.(2) I overensstemmelse med artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen(1) sætter ECB og NCB'erne (i det følgende benævnt "Eurosystemet") pengesedler denomineret i euro i omløb fra den 1. januar 2002. Eurosedler er udtryk for den samme og den fælles valuta, og underlagt et fælles retssystem.(3) At sætte pengesedler i omløb vil være bestemt af efterspørgslen, og der er derfor ikke behov for at pålægge udstedelse af eurosedler mængdemæssige eller andre begrænsninger.(4) Afgørelse ECB/2001/7 af 30. august 2001 om pålydende værdi, specifikationer, gengivelse, ombytning og inddragelse af eurosedler(2), som ændret ved afgørelse ECB/2001/14(3), indeholder nogle fælles regler om eurosedler. ECB har vedtaget ensartede tekniske specifikationer for eurosedler samt foranstaltninger til kvalitetskontrol til sikring af, at eurosedlerne opfylder specifikationerne. Som følge heraf har alle eurosedler samme fysiske udseende og kvalitet, og der vil ikke være forskel mellem pengesedler af samme pålydende værdi.(5) Alle eurosedler bør være underlagt de samme krav til accept og håndtering fra Eurosystemets medlemmers side, uanset af hvem de er sat i omløb. Den nuværende praksis, hvorefter pengesedler denomineret i en national valutaenhed sendes tilbage til den udstedende centralbank, vil derfor ikke gælde for eurosedler. Systemet for udstedelse af eurosedler bygger på et princip om, at eurosedler ikke sendes tilbage til udstederen.(6) I henhold til artikel 29.1 i statutten tildeles hvert medlem af Det Europæiske System af Centralbanker en vægt i fordelingsnøglen for kapitalindskuddet i ECB, som fastlagt i afgørelse ECB/1998/13 af 1. december 1998 om nationale centralbankers fordelingsnøgle for kapitalindskuddet i ECB(4). Denne vægt er baseret på de enkelte medlemsstaters befolkningstal og bruttonationalprodukt, og regulerer bidragene til ECB's egenkapital, overførslen af NCB'ernes valutareserveaktiver til ECB, fordelingen af NCB'ernes monetære indtægter samt fordelingen af ECB's overskud og dækning af dens tab.(7) Eurosedler er lovligt betalingsmiddel i alle de deltagende medlemsstater, og vil frit cirkulere inden for euroområdet, blive genudstedt af medlemmerne af Eurosystemet, og eventuelt også blive opbevaret eller anvendt uden for euroområdet. Passivforpligtelsen svarende til udstedelsen vedrørende den samlede værdi af eurosedler i omløb bør derfor fordeles blandt medlemmerne af Eurosystemet efter et objektivt kriterium. Et hensigtsmæssigt kriterium er den enkelte NCB's andel af ECB's indbetalte kapital. Denne andel kan udledes ved en forholdsmæssig anvendelse på NCB'erne af den fordelingsnøgle, som fremgår af artikel 29.1. Da dette kriterium ikke kan finde anvendelse på ECB, bestemmer Styrelsesrådet den andel af eurosedler, som skal udstedes af ECB.(8) I medfør af artikel 9.2 og 12.1 i statutten, der fastslår princippet om decentralisering af Eurosystemets transaktioner, overlades det til NCB'erne at sætte eurosedler i omløb og tage eurosedler ud af omløb, herunder sedler udstedt af ECB. I overensstemmelse med princippet om decentralisering udføres den fysiske håndtering af eurosedler ligeledes af NCB'erne.(9) På grund af forskellen mellem værdien af de eurosedler, som hver NCB tildeles i henhold til fordelingsnøglen for pengesedler, og værdien af de eurosedler, som den pågældende NCB sætter i omløb, vil der opstå saldi inden for Eurosystemet. Da ECB ikke sætter eurosedler i omløb, vil den inden for Eurosystemet have tilgodehavender hos NCB'erne til et beløb svarende til dens andel af de udstedte eurosedler. Forrentningen af disse Eurosystem-interne saldi påvirker NCB'ernes indkomstpositioner, og reguleres derfor i afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002(5), med hjemmel i statuttens artikel 32 -VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1DefinitionerI denne afgørelse forstås ved:a) "NCB'er": de nationale centralbanker i de medlemsstater, som har indført den fælles valuta i overensstemmelse med traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskabb) "eurosedler": de pengesedler som opfylder kravene i afgørelse ECB/2001/7 og de af Styrelsesrådet vedtagne tekniske specifikationerc) "kapitalindskudsnøgle": de procentsatser, som fås ved at anvende vægtene i fordelingsnøglen i artikel 29.1 i statutten og som fastlagt i afgørelse ECB/1998/13 på NCB'erned) "seddelfordelingsnøgle": de procentsatser, som fås ved at medtage ECB's andel af summen af udstedte eurosedler, og ved at anvende kapitalindskudsnøglen (afrundet til nærmeste multiplum af 0,0005 procent point) på NCB'ernes andel i den nævnte sum. Seddelfordelingsnøglen gældende fra 1. januar 2002 er specificeret i afgørelsens bilag.Artikel 2Udstedelse af eurosedlerECB og NCB'erne udsteder eurosedler.Artikel 3Udsteders forpligtelser1. NCB'erne sætter eurosedler i omløb og tager eurosedler ud af omløb, og udfører enhver form for fysisk håndtering af alle eurosedler, herunder sedler udstedt af ECB.2. NCB'er skal på indehaverens forlangende acceptere alle eurosedler til ombytning til eurosedler af samme værdi, eller for kontohaveres vedkommende til kreditering på konti hos den modtagende NCB.3. NCB'er skal behandle alle de af dem accepterede eurosedler som forpligtelser, og behandle dem på samme måde.4. NCB'er må ikke overføre de af dem accepterede eurosedler til andre NCB'er, og skal holde sådanne eurosedler til rådighed for genudstedelse. Som undtagelse herfra og i overensstemmelse med regler vedtaget af ECB's Styrelsesråd gælder:a) den modtagende NCB'er kan destruere ødelagte, beskadigede, slidte eller inddragne eurosedler;b) eurosedler hos NCB'er kan af logistiske årsager omfordeles i store mængder inden for EurosystemetArtikel 4Fordeling af eurosedler inden for Eurosystemet1. Den totale værdi af eurosedler i omløb fordeles blandt medlemmerne af Eurosystemet ved anvendelse af seddelfordelingsnøglen.2. På grund af forskellen mellem værdien af de eurosedler, som hver NCB tildeles i henhold til seddelfordelingsnøglen, og værdien af de eurosedler, som den pågældende NCB sætter i omløb, opstår saldi inden for Eurosystemet. ECB har Eurosystem-interne tilgodehavender hos NCB'erne i forhold til deres andele af kapitalindskudsnøglen til en værdi svarende til værdien af de eurosedler, som ECB udsteder.Artikel 5Afsluttende bestemmelser1. Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2002.2. Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 6. december 2001.På vegne af Styrelsesrådet for ECBWillem F. Duisenberg(1) EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.(2) EFT L 233 af 31.8.2001, s. 55.(3) Endnu ikke offentliggjort i EF-Tidende.(4) EFT L 125 af 19.5.1999, s. 33.(5) Se side 55 i denne Tidende.BILAGSEDDELFORDELINGSNØGLE PR. 1. JANUAR 2002>TABELPOSITION>


Avis juridique important

|

31994D0196

94/196/EF: Rådets afgørelse af 29. marts 1994 om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 092 af 09/04/1994 s. 0032 - 0032 den finske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0125  den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0125

RAADETS AFGOERELSE af 29. marts 1994 om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget (94/196/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 198 A,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 26. januar 1994 om beskikkelse af medlemmer af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden fra 26. januar 1994 til 25. januar 1998 (1),  i betragtning af, at en plads som suppleant i ovennaevnte udvalg er ledig, efter at Giancarlo Bolognini er traadt tilbage, hvilket Raadet blev underrettet om den 10. marts 1994,  under henvisning til indstillingen fra den italienske regering - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Eneste artikel  Michele Di Puppo beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfoelger for Giancarlo Bolognini for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 29. marts 1994.  Paa Raadets vegne G. MORAITIS Formand  (1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.


title: Raadets afgoerelse af 21 . juni 1989 om udnaevnelse af medlemmerne af Det Raadgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur

text:
5. 7. 89                              De Europæiske Fællesskabers Tidende                           Nr. C 170/1
                                                         I
                                                   (Meddelelser)
                                                  RÅDET
                                             RÅDETS AFGØRELSE
                                                 af 21. juni 1989
         om udnævnelse af medlemmerne af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur
                                                  (89/C 170/01)
         RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
         under henvisning til artikel X i vedtægterne for Euratoms Forsyningsagentur ('), ændret ved
         afgørelse 73/45/Euratom (2) og
         ved tiltrædelsesakterne af 1979 og 1985,
         under henvisning til Rådets afgørelse af 9. november 1987 om udnævnelse af medlemmerne af
         Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur (3), og
         ud fra følgende betragtninger:
         Udvalgsmedlemmernes mandat udløb den 28. marts 1989;
         der bør foretages udnævnelse af medlemmerne af Det Rådgivende Udvalg for perioden fra
         29. marts 1989 til 28. marts 1991;
         medlemsstaternes regeringer har indgivet kandidatlister, samt
         under hensyntagen til udtalelse fra Kommissionen —
         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
                                                   Eneste artikel
         Følgende personer udnævnes til medlemmer af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsy-
         ningsagentur:
         BELGIEN (tre pladser)                            GRÆKENLAND (tre pladser)
         Pierre GOLDSCHMIDT                               K. PAPASTERGIOU
         Jean MORELLE                                     S. SYNETOS
         Théo VAN RENTERGEM                               G. HATZIYIANNIS
         DANMARK (to pladser)                             SPANIEN (fem pladser)
         Anton BECK                                       Luis DEL VAL HERNANDEZ
         Terkel NIELSEN                                   José Antonio RUfZ LOPEZ-RUA
                                                          Fernando PASTOR RIDRUEJO
         TYSKLAND (seks pladser)                          Javier PINEDO CABEZUDO
         Reg.-Dir. Dr. Rolf-Peter RANDL                   Gonzalo RAMOS PUIG
         Maximilian METZGER
         Franz BESCHORNER                                 FRANKRIG (seks pladser)
         Karl FRANK                                       Jean-Claude BERAULT
         Horst KEESE                                      Louis-Francis DURRET
         Dipl.-Ing. Wolfgang SCHOBER                      Étienne CHENEVIER
                                                          Jean-Lue ROUSSEAU
                                                          Jean BEAUFRERE
                                                          Guy COSTE
         O EFT nr. 27 af 6. 12. 1958, s. 534/58.
         C) EFT nr. L 83 af 30. 3. 1973, s. 20.
         (J) EFT nr. C 309 af 19. 11. 1987, s. 1.
 ---pagebreak--- Nr. C 170/2                         De Europæiske Fællesskabers Tidende                      5. 7. 89
           IRLAND (en plads)                           PORTUGAL (tre pladser)
           Martin BRENNAN                              José FOGAgA MONIZ BETTENCOURT
                                                       Henrique Joao CARREIRA PICH
           ITALIEN (seks pladser)                      Hélio José Xavier VIEIRA
           Paolo VENDITTI
           Giovanni CUTTICA                            DET FORENEDE KONGERIGE (seks pladser)
           Stefano REYNAUD                             Peter H. AGRELL
           Marcello PALANDRI                           David ASTON
           Nunzio SECOLO                               Roger D. MARSH
           Paolo VALENTINI                             Michael TOWNSEND
                                                       Peter DANIELS
           NEDERLANDENE (tre pladser)                  Edward HANNINGTON
           C. J. JOSEPH
           J.J. de JONG
           H. M. van MARLE
           Udfærdiget i Luxembourg, den 21. juni 1989.
                                                                         På Rådets vegne
                                                                          C. ARANZADI
                                                                             Formand


title: 2014/267/EU: Rådets afgørelse af 6. maj 2014 om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder

text:
               13.5.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 138/98

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 6. maj 2014
   om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder

      (2014/267/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 173, stk. 3, og artikel 182, stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«), trådte i kraft den 1. januar 1994.

               (2)

               I henhold til EØS-aftalens artikel 98 kan Det Blandede EØS-Udvalg træffe afgørelse om at ændre bl.a. protokol 31 til EØS-aftalen.

               (3)

               Protokol 31 til EØS-aftalen indeholder bestemmelser og ordninger vedrørende samarbejdet på særlige områder ud over de fire friheder.

               (4)

               Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 (3).

               (5)

               Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1292/2013 (4).

               (6)

               Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2014.

               (7)

               Unionens holdning i Det Blandede EØS-Udvalg bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, der på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i Det Blandede EØS-Udvalg til den foreslåede ændring af protokol 31 til EØS-aftalen vedrørende samarbejdet på særlige områder ud over de fire friheder, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 6. maj 2014.

            På Rådets vegne

         G. STOURNARAS

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 af 11. december 2013 om Horisont 2020 — rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1982/2006/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 104).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1292/2013 af 11. december 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 294/2008 om oprettelse af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 174).

         UDKAST TIL

      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE NR./2014
      af ...
      om ændring af Protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejdet på særlige områder ud over de fire friheder
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 af 11. december 2013 om Horisont 2020 — rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1982/2006/EF (1).

                  (2)

                  Det er hensigtsmæssigt at udvide samarbejdet mellem EØS-aftalens kontraherende parter til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1292/2013 af 11. december 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 294/2008 om oprettelse af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (2).

                  (3)

                  Protokol 31 til aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2014 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Artikel 1 i protokol 31 til EØS-aftalen ændres således:

                  1.

                  Følgende tilføjes i stk. 5:

                              »—

                                 32013 R 1291: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 af 11. december 2013 om Horisont 2020 — rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1982/2006/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 104).
                              Liechtenstein skal fritages fra at deltage i programmet og fra at bidrage finansielt hertil.«.

                  2.

                  Følgende tilføjes i stk. 11, litra a):
                  », som ændret ved:

                              —

                                 32013 R 1292: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1292/2013 af 11. december 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 294/2008 om oprettelse af Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologi (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 174).«.

                  3.

                  Teksten i stk. 11, litra b), slettes.

            Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft på dagen efter den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
      Den anvendes fra den 1. januar 2014.
      Artikel 3
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i Bruxelles,

               På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer

               for Det Blandede EØS-Udvalg

         (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 104.

         (2)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 174.

         (3)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]


Avis juridique important

|

31985D0373

85/373/Euratom: Rådets afgørelse af 25. juli 1985 til supplering af afgørelse 84/1/Euratom, EØF med henblik på oprettelse af et tritiumlaboratorium

EF-Tidende nr. L 210 af 07/08/1985 s. 0028 - 0028 den spanske specialudgave: Kapitel 12 bind 5 s. 0007  den portugisiske specialudgave: Kapitel 12 bind 5 s. 0007

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 25. juli 1985  til supplering af afgoerelse 84/1/Euratom, EOEF med henblik paa oprettelse af et tritiumlaboratorium  (85/373/Euratom)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 7,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), forelagt efter hoering af Det videnskabelige og tekniske Udvalg,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2),  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg (3), og  ud fra foelgende betragtninger:  Inden for rammerne af den faelles politik paa det videnskabelige og teknologiske omraade er det fleraarige forskningsprogram et af Det europaeiske Atomenergifaellesskabs vigtigste midler til at bidrage til sikkerhed og udvikling i forbindelse med kerneenergi samt til erhvervelse og udbredelse af viden paa kerneenergiomraadet;  Det faelles Forskningscenter boer fortsat spille en central rolle i Faellesskabets forskningsstrategi og udfoere arbejde af faelles interesse, idet der for perioden 1984 til 1987 anvendes et ressourceniveau svarende til det, der gaelder for det forudgaaende fleraarige program;  mere generelt boer Det faelles Forskningscenters program som helhed vaere i overensstemmelse med Raadets konklusioner af 10. marts 1983 om europaeisk forskning af saerlig betydning;  Raadets afgoerelse 84/1/Euratom, EOEF af 22. december 1983 om fastlaeggelse af et forskningsprogram, der skal gennemfoeres af Det faelles Forskningscenter for Det europaeiske Atomenergifaellesskab og for Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1984-1987) (4), understreger centrets saerlige rolle inden for fusionsteknologi og -sikkerhed -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  De forskningsprojekter af europaeisk betydning, som Raadet henviser til i sin afgoerelse 84/1/Euratom, EOEF, boer tage sigte paa, at der ved Det faelles Forskningscenters anlaeg i Ispra oprettes et tritiumlaboratorium.  Artikel 2  Opfoerelsen og driften af tritiumlaboratoriet integreres fuldt i Det faelles Forskningscenters program for 1984-1987 som led i delprogrammet for fusionsteknologi og -sikkerhed. I bilag A til afgoerelse 84/1/Euratom, EOEF erstattes projektet vedroerende »undersoegelser vedroerende et laboratorium for tritiumhaandtering« af et projekt vedroerende »oprettelse af et tritiumlaboratorium«.  Artikel 3  I bilag B til ovennaevnte afgoerelse 84/1/Euratom, EOEF overfoeres budgetposten »Saerlige bevillinger til projekter af europaeisk betydning« til fusionsprogrammet under budgetposten »Fusionsteknologi og -sikkerhed«.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 25. juli 1985.  Paa Raadets vegne  J. POOS  Formand  (1) EFT nr. C 198 af 27. 7. 1984, s. 6.  (2) EFT nr. C 25 af 28. 1. 1985, s. 9.  (3) EFT nr. C 46 af 18. 2. 1985, s. 72.  (4) EFT nr. L 3 af 5. 1. 1984, s. 21.


title: 2013/600/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Euratoms Forsyningsagentur for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/299

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Euratoms Forsyningsagentur for regnskabsåret 2011
   (2013/600/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Euratoms Forsyningsagentur for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Euratoms Forsyningsagentur for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets afgørelse 2008/114/EF, Euratom af 12. februar 2008 om fastsættelse af vedtægterne for Euratoms Forsyningsagentur (4), særlig artikel 8,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0104/2013),

               1.

               meddeler generaldirektøren for Euratoms Forsyningsagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til generaldirektøren for Euratoms Forsyningsagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 171.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 41 af 15.2.2008, s. 15.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Euratoms Forsyningsagentur for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Euratoms Forsyningsagentur for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Euratoms Forsyningsagentur for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Rådets afgørelse 2008/114/EF, Euratom af 12. februar 2008 om fastsættelse af vedtægterne for Euratoms Forsyningsagentur (4), særlig artikel 8,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0104/2013),

                  A.

                  der henviser til, at Euratoms Forsyningsagentur (»agenturet«) har hjemsted i Luxembourg og blev oprettet i 1958; der henviser til, at agenturet ved afgørelse 2008/114/EF fik ny vedtægt og således blev et europæisk agentur,

                  B.

                  der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at agenturets årsregnskab for regnskabsåret 2011 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

                  1.

                  bemærker, at agenturet i 2011 ikke modtog noget tilskud til at dække sine transaktioner, og at Kommissionen afholdt alle agenturets udgifter i forbindelse med gennemførelsen af dets budget for 2011; bemærker, at dette forhold har været gældende lige siden agenturets oprettelse i 2008;

                  2.

                  bemærker, at agenturet i mangel af et selvstændigt budget reelt blev integreret i Kommissionen i 2011, og at dette forhold ikke harmonerer med agenturets vedtægt;

                  3.

                  bemærker dog, at Kommissionen i 2011 vedtog forslaget om at genoprette en særlig budgetpost (nemlig budgetpost 32 01 06) for agenturet, og at agenturet efterfølgende blev tildelt et tilskud på 98 000 EUR af Kommissionen i 2012 med et totalt budget på 104 000 (inklusiv finansielle indtægter) i 2012; mener at dette er et stort skridt fremad i bestræbelserne på at løse de aktuelle problemer;

                  4.

                  henviser i forbindelse med de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 17. april 2013 (6) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 171.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EUT L 41 af 15.2.2008, s. 15.

         (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (6)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0134 (Se side 374 i denne EUT).