title: 2011/32/EU: Kommissionens afgørelse af 19. januar 2011 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af renset terephthalsyre og salte deraf med oprindelse i Thailand

text:
               20.1.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 15/22

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 19. januar 2011
   om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af renset terephthalsyre og salte deraf med oprindelse i Thailand
   (2011/32/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9,
   efter høring af det rådgivende udvalg og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   PROCEDURE

   1.1.   Indledning

               (1)

               Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) offentliggjorde den 22. december 2009 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
                   (2) (»indledningsmeddelelse«) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af renset terephthalsyre og salte deraf (»PTA«) med oprindelse i Thailand (»det pågældende land«).

               (2)

               Antidumpingproceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 13. november 2009 af BP Aromatics Limited NV og CEPSA Quimica S.A. (»klagerne«), der tegner sig for en betydelig del, i dette tilfælde over 50 %, af Unionens samlede produktion af PTA. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der foregik dumpingimport af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, og at dette havde medført væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.

               (3)

               Den samme dag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
                   (3) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af PTA med oprindelse i Thailand. Denne undersøgelse blev afsluttet ved Kommissionens afgørelse 2011/31/EU (4).

         1.2.   Parter, som er berørt af proceduren

               (4)

               Kommissionen underrettede officielt klagerne, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i Thailand, repræsentanterne for det pågældende eksportland og kendte importører og brugere om indledningen af proceduren. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.

               (5)

               Kommissionen sendte spørgeskemaer til klagerne, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i Thailand og til de kendte importører og brugere af den pågældende vare samt til alle andre parter, som anmodede om et spørgeskema inden for fristerne i indledningsmeddelelsen.

               (6)

               Kommissionen modtog spørgeskemabesvarelser fra de tre kendte eksporterende producenter i Thailand, fra tre EU-producenter, fra en EU-importør og fra fem EU-brugere.

               (7)

               Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for en afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:

                           a)

                           EU-producenter:

                                       —

                                       BP Aromatics Limited NV, Geel, Belgien

                                       —

                                       CEPSA Química, S.A., Madrid, Spanien

                                       —

                                       Lotte Chemical UK Ltd (tidligere Artenius), Wilton, Redcar, Det Forenede Kongerige

                           b)

                           EU-importører:

                                       —

                                       Mitsui & Co. Benelux NV, Bruxelles, Belgien

                           c)

                           EU-brugere:

                                       —

                                       DSM Powder Coating Resins B.V., Zwolle, Holland

                                       —

                                       M&G Polimeri Italia SPA, Patrica (Frosinone), Italien

                                       —

                                       NOVAPET S.A., Barbastro (Huesca), Spanien

                                       —

                                       UAB NEO Group, Klaipeda, Litauen

                           d)

                           Eksporterende producenter i Thailand:

                                       —

                                       TPT Petrochemicals Public Company Ltd., Bangkok, Thailand (»TPT«)

                                       —

                                       Indorama Petrochem Ltd., Bangkok, Thailand (»Indorama«)

                                       —

                                       Siam Mitsui PTA Company Ltd., Bangkok, Thailand (»SMPC«)

                           e)

                           Forretningsmæssigt forbundne eksportører:

                                       —

                                       Mitsui Chemicals Inc, Tokyo, Japan (»MCI«) — eksportsalgsrepræsentant og aktionær i SMPC.

               (8)

               Da TPT og Indorama begge ejes af samme holdingselskab, omtales de som »Indorama-gruppen«.

         1.3.   Undersøgelsesperioden og den betragtede periode

               (9)

               Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. december 2008 til 30. november 2009 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2006 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).

         2.   DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE

   2.1.   Den pågældende vare

               (10)

               Den pågældende vare er terephthalsyre og salte deraf af renhed på 99,5 vægtprocent eller derover, som for øjeblikket tariferes under KN-kode ex 2917 36 00 (»den pågældende vare«).

               (11)

               PTA opnås ved at rense rå terephthalsyre, som fremkommer ved en reaktion mellem paraxylen (»PX«) og et opløsningsmiddel og en katalysatoropløsning.

         2.2.   Samme vare

               (12)

               Det kunne konstateres, at den pågældende vare og PTA, som fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Thailand, og PTA, som EU-erhvervsgrenen fremstiller og sælger i Unionen, har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og anvendelsesformål. De blev derfor anset for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.

         3.   DUMPING

   3.1.   Indledende bemærkninger

               (13)

               Alle de tre thailandske eksporterende producenter, som var nævnt i klagen, indgav spørgeskemabesvarelser. Undersøgelsen viste, at der ikke findes andre thailandske eksporterende producenter af PTA, og at besvarelserne omfattede hele den thailandske eksport til EU-markedet.

               (14)

               De tre virksomheder anmodede om at få dumpingberegningerne foretaget på grundlag af månedlige data med den begrundelse, at udgifterne til det vigtigste råmateriale og dermed priserne for den pågældende vare varierede væsentligt i UP. Det blev af de årsager, der er nævnt i betragtning 26, ikke anset for berettiget at anvende den ønskede metodologi.

               (15)

               Det bør bemærkes, at salget på hjemmemarkedet og EU-markedet enten tog udgangspunkt i spotpriser eller i aftaler baseret på udgifterne til PX (det vigtigste råmateriale) eller en formel baseret på et prisindeks for PTA i Kina. I sidstnævnte tilfælde var der flere eksempler på væsentlige forsinkelser, inden det endelige indeks forelå. Formlen krævede en faktureringsordning, som indebar, at den endelige pris kunne fastsættes flere måneder efter, at den oprindelige foreløbige faktura var blevet udstedt. Debit- og kreditnotaer blev udstedt for at korrigere den endelige kontraktpris.

               (16)

               Den generelle metode, som er beskrevet nedenfor, blev anvendt for alle de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Thailand.

         3.2.   Normal værdi

               (17)

               I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om de thailandske producenters hjemmemarkedssalg var tilstrækkeligt repræsentativt, dvs. om dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen. Det kunne konstateres, at de thailandske producenter havde et tilstrækkeligt repræsentativt hjemmemarkedssalg i undersøgelsesperioden.

               (18)

               Kommissionen undersøgte derefter, om hjemmemarkedssalget af samme vare kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved for samme vare, som blev solgt på hjemmemarkedet, at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder der var fortjenstgivende i UP.

               (19)

               Da det fortjenstgivende salg af samme vare udgjorde mere end 80 % af det samlede hjemmemarkedssalg af samme vare for alle tre producenter, baseredes den normale værdi på den faktiske hjemmemarkedspris, beregnet som et vejet gennemsnit af hele hjemmemarkedssalget.

         3.3.   Eksportpris

               (20)

               Undersøgelsen viste, at en af de samarbejdsvillige eksporterende producenter (SMPC) solgte varen til EU-markedet gennem sin største aktionær (MCI, en virksomhed i Japan), som derefter videresolgte den til en række japanske forhandlere, som så til sidst solgte den til parter på EU-markedet. Det blev undersøgt, at MCI og den største japanske forhandler var forretningsmæssigt forbundet, og om et sådant forhold havde en indvirkning på priserne.

               (21)

               Det kunne konstateres, at den vigtigste forretningsmæssige forbindelse vedrørte fælles aktieposter på meget få procent, som japanske banker forvaltede på mange befuldmægtigedes vegne. Det kunne derfor konstateres, at forholdet ikke var af en sådan art, at det kunne påvirke prisen. I betragtning af i) ovennævnte pris/aftaleordninger, som er typiske for denne erhvervsgren, og ii) ovennævnte form for forretningsmæssig forbindelse mellem virksomhederne fastsættes priserne utvivlsomt på normale markedsvilkår. Det blev derfor fastslået, at den pågældende vares eksportpris kunne fastsættes på grundlag af MCI's salg til de japanske forhandlere.

               (22)

               MCI blev pr. brev informeret om konsekvenserne af manglende samarbejde, for under kontrollen i Tokyo fik de berørte sagsbehandlere ikke adgang til samtlige regnskabsmæssige oplysninger om visse justeringer.

               (23)

               Det blev derfor besluttet at beregne justeringerne på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Derfor blev følgende metodologi anvendt: Fragtomkostningerne blev justeret opad på grundlag af oplysninger indsamlet på stedet. For så vidt angår de resterende justeringer, blev de indberettede beløb og nettosalgspriserne også kontrolleret i forhold til andre uafhængige kilder, i dette tilfælde oplysninger tilvejebragt om de to øvrige thailandske eksporterende producenter, og det kunne konstateres, at de var på linje med den samme form for salg. Det blev overvejet at anvende Eurostat-priser i stedet, men den tanke blev opgivet, idet Eurostat-værdien for denne vare var cif-prisen på importdatoen og ikke den justerede endelige pris beregnet i overensstemmelse med salgsaftalen og faktureringsordningen ovenfor. Denne tilgang var — i betragtning af markedsstrukturen — særdeles velegnet, jf. betragtning 15. Bemærk, at langt størstedelen af justeringerne allerede blev efterprøvet i Thailand.

         3.4.   Sammenligning

               (24)

               Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen blev foretaget ab fabrik.

               (25)

               For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirker priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. På dette grundlag blev der foretaget justeringer for forskelle i transport-, forsikrings- emballerings-, kredit- og håndteringsomkostninger samt provision, hvor det var relevant og berettiget.

               (26)

               Sammenligningen mellem eksportprisen og den normale værdi blev foretaget på årsbasis. De eksporterende producenters anmodning om at foretage sammenligninger på månedsbasis blev overvejet, men ikke efterkommet, fordi denne fremgangsmåde helt klart ikke ville have ændret den overordnede konklusion om dumping, dvs. dumping på landsplan under ubetydelighedsgrænsen.

         3.5.   Dumpingmargen

               (27)

               I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Thailand fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den normale værdi og det vejede gennemsnit af eksportpriserne som fastsat ovenfor.

               (28)

               På grundlag af ovenstående metodologi blev dumpingmargenerne fastsat til følgende i procent af cif-prisen, EU's grænse, ufortoldet:

                           Dumpingmargen

                           Indorama-gruppen

                           3,7 %

                           SMPC

                           Ingen dumping

               (29)

               De tre eksporterende producenter (de to i Indorama-gruppen og SMPC) tegner sig for hele eksporten med oprindelse i Thailand ifølge Eurostat's data. For at afgøre, om dumpingmargenen på landsplan var under ubetydelighedsgrænsen, blev der fastsat en vejet gennemsnitlig dumpingmargen for hele landet. Det kunne konstateres, at denne margen var under ubetydelighedsgrænsen, dvs. 1,8 %.

               (30)

               Da dumping på landsplan ligger under ubetydelighedsgrænsen, bør der ikke indføres midlertidige foranstaltninger over for importen af PTA med oprindelse i Thailand.

         4.   SKADE, ÅRSAGSSAMMENHÆNG OG UNIONENS INTERESSER

               (31)

               I betragtning af resultaterne om dumping anses det ikke for nødvendigt at forelægge en analyse af skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser.

         5.   AFSLUTNING AF PROCEDUREN

               (32)

               Proceduren bør derfor afsluttes, idet dumpingmargenen for Thailand er fastsat til under 2 %. De interesserede parter underrettedes herom og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger.

               (33)

               For så vidt angår dumpingspørgsmålet mente en af klagerne ifølge de fremsendte bemærkninger, at Kommissionen burde have pålagt SMPC den dumpingmargen, som blev fastsat for de to øvrige eksporterende producenter (3,7 %), som følge af de foreliggende data. I så fald ville der have været tale om en dumpingmargen under ubetydelighedsgrænsen. Dette måtte afvises. Kommissionen anvendte rent faktisk foreliggende data i forbindelse med den forretningsmæssigt forbundne japanske virksomhed ved at bruge virksomhedens foreliggende data, som blev justeret opad og sammenholdt med andre kilder, der kunne efterprøves. Det ville under disse omstændigheder ikke have været i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 18 at anvende de øvrige eksportørers dumpingmargen.

               (34)

               Den samme klager hævdede endvidere, at andre nationale myndigheder har en anden opfattelse af undersøgelserne vedrørende PTA i en lignende UP. Det måtte også afvises. I den forbindelse skal det bemærkes, at den dokumentation, som parten fremlagde, henviser til en antidumpingtold, som Folkerepublikken Kina har pålagt import af PTA fra Korea og Thailand. De fremlagte oplysninger underbygger ikke partens påstand, idet der ikke findes dokumentation for, hvordan den normale værdi og eksportprisen blev fastlagt i forbindelse med den kinesiske antidumpingundersøgelse. Endvidere strækker UP i forbindelse med de kinesiske myndigheders undersøgelse sig fra den 1. oktober 2007 til den 30. september 2008, mens UP i forbindelse med den nuværende EU-undersøgelse strækker sig fra den 1. december 2008 til den 30. november 2009. Derfor er der stor forskel på de perioder, der anvendes i forbindelse med EU-undersøgelsen og den kinesiske undersøgelse.

               (35)

               Ingen af de berørte parter fremsatte bemærkninger til skadesaspekter.

               (36)

               Det må derfor konkluderes, at ingen af de berørte parter fremsatte bemærkninger, som ændrer ved undersøgelsesresultatet, dvs. at det ikke er nødvendigt at træffe beskyttelsesforanstaltninger.

               (37)

               I lyset af ovenstående kan Kommissionen derfor konkludere, at antidumpingproceduren vedrørende import til Unionen af renset terephthalsyre og salte deraf med oprindelse i Thailand bør afsluttes uden indførelse af antidumpingforanstaltninger —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Antidumpingproceduren vedrørende import af renset terephthalsyre og salte deraf af renhed på 99,5 vægtprocent eller derover, som for øjeblikket tariferes under KN-kode ex 2917 36 00 med oprindelse i Thailand afsluttes hermed.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

      (2)  EUT C 313 af 22.12.2009, s. 17.

      (3)  EUT C 313 af 22.12.2009, s. 22.

      (4)  Se side 17 i denne EUT.


Avis juridique important

|

31979D0842

79/842/EØF: Rådets afgørelse af 9. oktober 1979 om fastlæggelse af et forsknings- og udviklingsprogram vedrørende referencematerialer og -metoder (Fællesskabets Referencebureau - BCR) samt anvendt metrologi (Indirekte ikke-nuklear aktion) 1979-1982)

EF-Tidende nr. L 258 af 13/10/1979 s. 0032 - 0034 den græske specialudgave: Kapitel 16 bind 1 s. 0067

++++   ( 1 ) EFT nr . C 176 af 25 . 7 . 1978 , s . 5 , og EFT nr . C 17 af 19 . 1 . 1979 , s . 4 .   ( 2 ) EFT nr . C 6 af 8 . 1 . 1979 , s . 20 .   ( 3 ) Udtalelse afgivet den 19 . -20 . 12 . 1978 ( endnu ikke offentliggjort i EFT ) .   ( 4 ) EFT nr . C 7 af 29 . 1 . 1974 , s . 6 .   ( 5 ) EFT nr . C 192 af 11 . 8 . 1977 , s . 1 .   ( 6 ) EFT nr . L 200 af 8 . 8 . 1977 , s . 4 .   ( 7 ) EFT nr . L 255 af 20 . 9 . 1974 , s . 1 .  RAADETS AFGOERELSE  af 9 . oktober 1979  om fastlaeggelse af et forsknings - og udviklingsprogram vedroerende referencematerialer og - metoder ( Faellesskabets Referencebureau _ BCR ) samt anvendt metrologi ( Indirekte ikke-nuklear aktion ) ( 1979-1982 )   ( 79/842/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 235 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragninger :  I henhold til artikel 3 , litra a ) og h ) , i traktaten skal Faellesskabets virke blandt andet indebaere ophaevelse medlemsstaterne imellem af kvantitative restriktioner ved varers ind - og udfoersel , saavel som af alle andre foranstaltninger med tilsvarende virkning , samt indbyrdes tilnaermelse af de nationale lovgivninger i det omfang , dette er noedvendigt for faellessmarkedets funktion ;  de aktioner , som er omfattet af denne afgoerelse , er af en saadan art , at de effektivt vil bidrage til ivaerksaettelsen af disse opgaver inden for Faellesskabet , og de forekommer saaledes paakraevede for virkeliggoerelsen af ovennaevnte maal inden for faellessmarkedets rammer ;  traktaten indeholder ikke fornoeden hjemmel hertil ;  Raadet har i sin resolution af 14 . januar 1974 om De europaeiske Faellesskabers foerste handlingsprogram paa det videnskabelige og teknologiske omraade ( 4 ) understreget , at alle disponible metoder og midler , herunder indirekte aktioner , boer tages i brug paa passende maade ;  Udvalget for videnskabelig og teknisk Forskning ( CREST ) har afgivet udtalelse _  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Et forsknings - og udvilingsprogram vedroerende referencematerialer og - metoder samt anvendt metrologi vedtages herved for en periode af fire aar fra den 1 . januar 1979 .  Teksten til programmet er knyttet som bilag til denne afgoerelse .  Artikel 2  De noedvendige bevillinger til programmets gennemfoerelse , som er fastsat til 10,3 millioner europaeiske regningsenheder , herunder et personale paa 14 ansatte , er opfoert paa De europaeiske Faellesskabers budget .  Den europaeiske regningsenhed er fastlagt ved artikel 10 i finansforordningen af 21 . december 1977 om De europaeiske Faellesskabers almindelige budget .  Artikel 3  Kommissionen soerger for programmets gennemfoerelse . Den bistaas i saa henseende af Det raadgivende Udvalg for forvaltning af programmer vedroerende referencematerialer og - metoder , hvis mandat er fastlagt af Raadet i dets resolution af 18 . juli 1977 ( 5 ) , og hvis kompetence udvides til ogsaa at omfatte aktionerne i henhold til naervaerende afgoerelse .  Inden for rammerne af det fireaarige program for Det faelles Forskningscenter ( FFC ) , der er vedtaget ved afgoerelse 77/488/EOEF , Euratom ( 6 ) , forbliver FFC' direkte aktion paa naevnte omraade knyttet til gennemfoerelsen af aktion 1 og 2 i det program , der vedtages ved naervaerende afgoerelse .  Artikel 4  For at tage behoerigt hensyn til indholdet i FFC' nye firaarige program goeres det program , der vedtages ved denne afgoerelse , inden for seks maaneder efter vedtagelsen af FFC' nye program til genstand for en fornyet gennemgang , som kan foere til en revision , ved benyttelse af en passende fremgangsmaade og efter hoering af Det raadgivende udvalg for Programforvaltning .  Endvidere goeres programmet i loebet af det tredje aar til genstand for en fornyet generel gennemgang , som kan foere til en revision , ved benyttelse af en passende fremgangsmaade og efter hoering af Det raadgivende udvalg for Programforvaltning .  Artikel 5  Udbredelse af den viden , der erhverves ved gennemfoerelsen af programmet , skal finde sted i overensstemmelse med Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2380/74 af 17 . september 1974 om den ordning om udbredelse af viden , der skal gaelde for forskningsprogrammerne for Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 7 ) .  Udfaerdiget i Luxembourg , den 9 . oktober 1979 .  Paa Raadets vegne  D . O'MALLEY  Formand  BILAG  Forsknings - og udviklingsprogram paa omraadet referencematerialer og - metoder ( Faellesskabets Referencebureau _ BCR ) samt anvendt metrologi ( Indirekte ikke-nuklear aktion )  Programmet omfatter tre aktioner , der er beskrevet nedenfor . De to foerste er aktiviteter henhoerende under Faellesskabets Referencebureau .  Formaalet med programmet er at styrke , supplere og harmonisere de nationale aktiviteter paa omraaderne referencematerialer , analyse - og maalemetoder samt anvendt metrologi .  1 . Referencematerialer og - metoder  Denne aktion omfatter foelgende aktiviteter :   _ udveksling af oplysninger vedroerende referencematerialer og - metoder og navnlig vedroerende nationale aktiviteter paa disse omraader ;   _ fastlaeggelse af behovene for referencematerialer og - metoder ;   _ karakterisering af materialerne ;   _ tilrettelaeggelse af kampagner for indbyrdes sammenligning mellem laboratorier ;   _ udarbejdelse i faellesskab af referencematerialer ;   _ attestering paa faellesskabsplan af referencematerialers egenskaber ;   _ fastsaettelse i faellesskab af referencemetoder .  2 . Forvaltning og udbredelse af referencematerialer i Faellesskabet  Denne aktion omfatter foelgende aktiviteter :   _ oplagring og bevarelse af BCR-referencematerialer i FFC-laboratorier og nationale laboratorier ;   _ udarbejdelse af oplysninger til udsendelse for paa passende maade at udbrede kendskabet til referencematerialer i Faellesskabet og uden for dette ;   _ udbredelse af proever .  3 . Anvendt metrologi  Denne aktion omfatter foelgende aktiviteter :   _ indbyrdes sammenligning af sekundaere normaler og overfoerselsnormaler for afledte enheder ;   _ forbedring af maaleteknikker og disses noejagtighed ;   _ udarbejdelse af nye maaleteknikker ;   _ udveksling af oplysninger og af videnskabeligt personale .  Undersoegelses - og forskningsarbejdet gennemfoeres ved kontrakter .


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1623 af 1. juni 2016 om undertegnelse på den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af den økonomiske partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og SADC-ØPA-landene på den anden side

text:
               16.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/1

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1623
   af 1. juni 2016
   om undertegnelse på den Europæiske Unions vegne og midlertidig anvendelse af den økonomiske partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og SADC-ØPA-landene på den anden side
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 3 og 4, og artikel 209, stk. 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 12. juni 2002 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger om økonomiske partnerskabsaftaler med gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet.

               (2)

               Forhandlingerne er afsluttet, og den økonomiske partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og SADC-ØPA-landene (dvs. Botswana, Lesotho, Mozambique, Namibia, Swaziland og Sydafrika) på den anden side (»aftalen«) blev paraferet den 15. juli 2014.

               (3)

               I partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000, opfordres der til indgåelse af WTO-kompatible økonomiske partnerskabsaftaler.

               (4)

               I henhold til aftalens artikel 113, stk. 3, anvender Unionen og SADC-ØPA-landene aftalen midlertidigt, indtil den træder i kraft.

               (5)

               Aftalen bør undertegnes på vegne af Unionen, og den bør anvendes midlertidigt for så vidt angår de elementer, der henhører under Unionens kompetence, indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Der gives herved bemyndigelse til undertegnelse på Unionens vegne af den økonomiske partnerskabsaftale mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og SADC-ØPA-landene på den anden side med forbehold af indgåelse af aftalen.
   2.   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne.
   Artikel 3
   1.   For så vidt angår de elementer, der henhører under Unionens kompetence, anvender Unionen aftalen midlertidigt, jf. artikel 113, stk. 3, indtil afslutningen af procedurerne for dens indgåelse. Dette berører ikke kompetencefordelingen mellem Unionen og dens medlemsstater i henhold til traktaterne.
   2.   Unionen anvender ikke aftalens artikel 12, stk. 4, midlertidigt.
   3.   Kommissionen offentliggør en meddelelse med oplysninger om datoen for den midlertidige anvendelse af aftalen.
   Artikel 4
   Aftalen må ikke fortolkes således, at den skaber rettigheder eller forpligtelser, som kan påberåbes direkte for Unionens eller medlemsstaternes domstole.
   Artikel 5
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. juni 2016.

            På Rådets vegne

         A.G. KOENDERS

            Formand


title: 2010/758/EU: Rådets afgørelse af 2. december 2010 om elektronisk udveksling med Bulgarien af fingeraftryksdata

text:
               8.12.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 322/43

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 2. december 2010
   om elektronisk udveksling med Bulgarien af fingeraftryksdata
   (2010/758/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (1), særlig artikel 25,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/616/RIA af 23. juni 2008 om gennemførelse af afgørelse 2008/615/RIA (2), særlig artikel 20 og kapitel 4 i bilaget, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til protokollen om overgangsbestemmelser, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om Det Europæiske Atomenergifællesskab, bevares retsvirkningerne af retsakter, der er vedtaget af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer inden Lissabontraktatens ikrafttrædelse, så længe disse retsakter ikke er ophævet, annulleret eller ændret i medfør af traktaterne.

               (2)

               Artikel 25 i afgørelse 2008/615/RIA finder derfor anvendelse, og Rådet afgør med enstemmighed, om medlemsstaterne har gennemført bestemmelserne i kapitel 6 i nævnte afgørelse.

               (3)

               Artikel 20 i afgørelse 2008/616/RIA bestemmer, at afgørelser som omhandlet i artikel 25, stk. 2, i afgørelse 2008/615/RIA træffes på grundlag af en evalueringsrapport, der baseres på et spørgeskema. For så vidt angår elektronisk dataudveksling i henhold til kapitel 2 i afgørelse 2008/615/RIA baseres evalueringsrapporten på et evalueringsbesøg og en forsøgsfase.

               (4)

               I henhold til kapitel 4, punkt 1.1, i bilaget til afgørelse 2008/616/RIA vedrører det spørgeskema, der udarbejdes af den relevante arbejdsgruppe i Rådet, hver af de elektroniske dataudvekslinger, og det skal besvares af en medlemsstat, så snart den mener, at den opfylder forudsætningerne for dataudveksling i den relevante datakategori.

               (5)

               Bulgarien har besvaret spørgeskemaet om databeskyttelse og spørgeskemaet om udveksling af fingeraftryksdata.

               (6)

               Bulgarien har gennemført en vellykket forsøgsfase med Østrig.

               (7)

               Der er blevet gennemført et evalueringsbesøg i Bulgarien, og den østrigsk-spanske evalueringsgruppe har udarbejdet en rapport om evalueringsbesøget, som er blevet sendt til den relevante arbejdsgruppe i Rådet.

               (8)

               Rådet har fået forelagt en samlet evalueringsrapport, som opsummerer resultaterne af spørgeskemaet, evalueringsbesøget og forsøgsfasen vedrørende udveksling af fingeraftryksdata —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Med henblik på elektronisk søgning af fingeraftryksdata har Bulgarien fuldt ud gennemført de generelle bestemmelser om databeskyttelse i kapitel 6 i afgørelse 2008/615/RIA og har ret til at modtage og levere personoplysninger i henhold til artikel 9 i nævnte afgørelse fra datoen for nærværende afgørelses ikrafttræden.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2010.

            På Rådets vegne

         M. WATHELET

            Formand

      (1)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1.

      (2)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 12.


Vigtig juridisk meddelelse

|

E1999C0805(02)

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol - EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse

EF-Tidende nr. C 223 af 05/08/1999 s. 0008

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstolEFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om ikke at gøre indsigelse(1999/C 223/11)Dato for vedtagelse af beslutningen: 10.3.1999EFTA-stat: NorgeSag nr.: 98-015Støtteordning: Anmeldelse af individuel støtte til Granvin Bruk P/L fra landbrugets udviklingsfond, der administreres af fylkesmannen i HordalandFormål: Støtte til regionaludvikling i støtteberettigede områder i NorgeRetsgrundlag: Landbrugsministeriets bestemmelser om landbrugets udviklingsfond af 9. februar 1996Rammebeløb: Støtte fra landbrugets udviklingsfond: 3 mio. NOKStøtteintensitet: 3,05 % NSÆ af investeringsomkostninger i fast produktionsanlægVarighed: Tildeling af individuel støtte


title: 2008/151/EF: Rådets afgørelse af 12. februar 2008 om indgåelse af en aftale i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsættelse for perioden 1. juli 2007 - 30. juni 2013 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Côte d’Ivoire om fiskeri ud for Côte d’Ivoire

text:
               22.2.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 48/37

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 12. februar 2008
   om indgåelse af en aftale i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsættelse for perioden 1. juli 2007-30. juni 2013 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Côte d’Ivoire om fiskeri ud for Côte d’Ivoire
   (2008/151/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 300, stk. 2, sammenholdt med artikel 37,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Fællesskabet har med Republikken Côte d’Ivoire forhandlet en fiskeripartnerskabsaftale på plads, der giver EF-fiskerfartøjer mulighed for at fiske i farvande, som fiskerimæssigt hører ind under Côte d’Ivoires højhedsområde eller jurisdiktion.

               (2)

               Som følge heraf paraferedes en ny fiskeripartnerskabsaftale den 5. april 2007.

               (3)

               Den nye fiskeripartnerskabsaftale ophæver fiskeriaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Elfenbenskysten om fiskeri ud for Elfenbenskysten (1).

               (4)

               For ikke at afbryde EF-fartøjernes fiskeri bør den nye fiskeripartnerskabsaftale anvendes hurtigst muligt. Begge parter har derfor paraferet en aftale i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af den paraferede protokol til den nye fiskeripartnerskabsaftale fra den 1. juli 2007.

               (5)

               Det er i Fællesskabets interesse at godkende nævnte aftale i form af brevveksling.

               (6)

               Det bør fastlægges, hvordan fiskerimulighederne skal fordeles mellem medlemsstaterne —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsættelse for perioden 1. juli 2007-30. juni 2013 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Côte d’Ivoire om fiskeri ud for Côte d’Ivoire godkendes på Fællesskabets vegne.
   Teksten til aftalen i form af brevveksling er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   De fiskerimuligheder, der er fastsat i protokollen til aftalen, fordeles således mellem medlemsstaterne:

                           —

                           25 notfartøjer

               Frankrig:

               10 fartøjer

               Spanien:

               15 fartøjer

                           —

                           15 langlinefartøjer med flydeline

               Spanien:

               10 fartøjer

               Portugal:

               5 fartøjer

         Hvis de fangstmuligheder, der er fastsat i protokollen, ikke udnyttes fuldt ud med licensansøgningerne fra disse medlemsstater, kan Kommissionen tage licensansøgninger fra enhver anden medlemsstat i betragtning.
   Artikel 3
   De medlemsstater, hvis fartøjer fisker i henhold til den aftale, der er omhandlet i artikel 1, giver Kommissionen meddelelse om, hvor store mængder af hver bestand de fanger i Côte d’Ivoires fiskerizone, jf. de nærmere bestemmelser i Kommissionens forordning (EF) nr. 500/2001 af 14. marts 2001 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 vedrørende kontrollen af EF-fiskerfartøjernes fangster i tredjelandes farvande og på åbent hav (2).
   Artikel 4
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de(n) person(er), der er beføjet til at undertegne aftalen i form af brevveksling med bindende virkning for Fællesskabet.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2008.

            På Rådets vegne

         A. BAJUK

            Formand

      (1)  EFT L 379 af 31.12.1990, s. 3.

      (2)  EFT L 73 af 15.3.2001, s. 8.
    ---documentbreak---

               22.2.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 48/39

         AFTALE
   i form af brevveksling om midlertidig anvendelse af protokollen om fastsættelse for perioden 1. juli 2007-30. juni 2013 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskeripartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Côte d’Ivoire om fiskeri ud for Côte d’Ivoire
   Hr.
   Det glæder mig, at Republikken Côte d’Ivoires og Det Europæiske Fællesskabs forhandlere er blevet enige om en fiskeripartnerskabsaftale mellem Republikken Côte d’Ivoire og Det Europæiske Fællesskab samt en protokol med bilag om fiskerimulighederne og den finansielle modydelse.
   Resultatet af disse forhandlinger må betragtes som en positiv videreudvikling af den foregående aftale, og det vil styrke vore fiskeriforbindelser og skabe en ægte partnerskabsramme for udvikling af et bæredygtigt og ansvarligt fiskeri i de ivorianske farvande. I denne forbindelse foreslår jeg, at procedurerne for godkendelse og ratifikation af aftalen og protokollen med bilag og tillæg indledes samtidigt efter de procedurer, der gælder i Republikken Côte d’Ivoire og Det Europæiske Fællesskab, og som er nødvendige for deres ikrafttræden.
   For ikke at afbryde EF-fartøjernes fiskeri i de ivorianske farvande og under henvisning til aftalen og protokollen om fiskerimulighederne og den finansielle modydelse for perioden 1. juli 2007-30. juni 2013, der blev paraferet den 5. april 2007, kan jeg oplyse Dem om, at Republikken Côte d’Ivoire er rede til at anvende aftalen og protokollen midlertidigt fra den 1. juli 2007 i afventning af deres ikrafttræden i henhold til aftalens artikel 17, hvis Det Europæiske Fællesskab er rede til at gøre det samme.
   I så fald skal den første del af den finansielle modydelse, der er fastsat i protokollens artikel 2, betales inden den 30. marts 2008.
   De bedes over for mig bekræfte, at Det Europæiske Fællesskab er indforstået med en sådan midlertidig anvendelse.
   Modtag, hr., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.

         For Republikken Côte d’Ivoires regering

   Hr.
   Jeg anerkender hermed modtagelsen af Deres brev af dags dato med følgende ordlyd:

      »Det glæder mig, at Republikken Côte d’Ivoires og Det Europæiske Fællesskabs forhandlere er blevet enige om en fiskeripartnerskabsaftale mellem Republikken Côte d’Ivoire og Det Europæiske Fællesskab samt en protokol med bilag om fiskerimulighederne og den finansielle modydelse.
      Resultatet af disse forhandlinger må betragtes som en positiv videreudvikling af den foregående aftale, og det vil styrke vore fiskeriforbindelser og skabe en ægte partnerskabsramme for udvikling af et bæredygtigt og ansvarligt fiskeri i de ivorianske farvande. I denne forbindelse foreslår jeg, at procedurerne for godkendelse og ratifikation af aftalen og protokollen med bilag og tillæg indledes samtidigt efter de procedurer, der gælder i Republikken Côte d’Ivoire og Det Europæiske Fællesskab, og som er nødvendige for deres ikrafttræden.
      For ikke at afbryde EF-fartøjernes fiskeri i de ivorianske farvande og under henvisning til aftalen og protokollen om fiskerimulighederne og den finansielle modydelse for perioden 1. juli 2007-30. juni 2013, der blev paraferet den 5. april 2007, kan jeg oplyse Dem om, at Republikken Côte d’Ivoire er rede til at anvende aftalen og protokollen midlertidigt fra den 1. juli 2007 i afventning af deres ikrafttræden i henhold til aftalens artikel 17, hvis Det Europæiske Fællesskab er rede til at gøre det samme.
      I så fald skal den første del af den finansielle modydelse, der er fastsat i protokollens artikel 2, betales inden den 30. marts 2008.
      De bedes over for mig bekræfte, at Det Europæiske Fællesskab er indforstået med en sådan midlertidig anvendelse.«

   Jeg skal hermed bekræfte, at Det Europæiske Fællesskab er indforstået med en sådan midlertidig anvendelse.
   Modtag, hr., forsikringen om min mest udmærkede højagtelse.

         For Det Europæiske Fællesskab

 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               22.2.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 48/41

         FISKERIPARTNERSKABSAFTALE
   mellem Republikken Côte d’Ivoire og Det Europæiske Fællesskab
   REPUBLIKKEN CÔTE D’IVOIRE, i det følgende benævnt »Côte d’Ivoire«, på den ene side
   og
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt »EF«, på den anden side
   i det følgende tilsammen benævnt »parterne«,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at der er et nært samarbejde mellem EF og Côte d’Ivoire, navnlig som led i Cotonou-aftalen, og at parterne har et fælles ønske om at udbygge forbindelserne yderligere,
   SOM TAGER HENSYN TIL, at de to parter ønsker at fremme en ansvarlig udnyttelse af deres fiskeressourcer gennem samarbejde,
   SOM TAGER HENSYN TIL De Forenede Nationers havretskonvention,
   SOM ER BESLUTTET PÅ at anvende de afgørelser og henstillinger, som vedtages af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet, i det følgende benævnt »ICCAT«,
   SOM ER BEVIDSTE OM betydningen af principperne i adfærdskodeksen for ansvarligt fiskeri, der blev vedtaget på FAO-konferencen i 1995,
   SOM ER BESLUTTET PÅ i fælles interesse at samarbejde om at skabe et ansvarligt fiskeri for at sikre, at de biologiske ressourcer i havet bevares på lang sigt og udnyttes bæredygtigt,
   SOM ER OVERBEVIST OM, at et sådant samarbejde bør baseres på, at initiativer og foranstaltninger, hvad enten de gennemføres i fællesskab eller unilateralt, supplerer hinanden, er forenelige med den fastlagte politik og skaber en synergieffekt,
   SOM ER BESLUTTET PÅ med henblik herpå at indlede en dialog om den fiskeripolitik, som Côte d’Ivoires regering har vedtaget, at finde egnede metoder til at sikre, at politikken gennemføres effektivt, og at inddrage erhvervslivet og civilsamfundet i processen,
   SOM ØNSKER, at der fastsættes bestemmelser og vilkår for EF-fartøjernes fiskeri i Côte d’Ivoires farvande og for EF-støtten til skabelse af et ansvarligt fiskeri i disse farvande,
   SOM ER FAST BESLUTTET PÅ at skabe et endnu snævrere økonomisk samarbejde inden for fiskeriet og dertil knyttede aktiviteter ved at oprette og udbygge blandede selskaber, hvori der deltager virksomheder fra begge parter —
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Formål
   I denne aftale fastlægges principper, regler og procedurer for:

               —

               økonomisk, finansielt, teknisk og videnskabeligt samarbejde inden for fiskeriet med henblik på at skabe et ansvarligt fiskeri i Côte d’Ivoires fiskerizoner, så fiskeressourcerne bevares og udnyttes på en bæredygtig måde, og at udvikle det ivorianske fiskerierhverv

               —

               EF-fartøjers adgang til de ivorianske fiskerizoner

               —

               samarbejde om fiskerikontrol i Côte d’Ivoires fiskerizoner med henblik på at sikre, at ovennævnte betingelser overholdes, at foranstaltningerne til bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne bliver effektive, og at ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri bekæmpes

               —

               partnerskaber mellem virksomheder med henblik på i fælles interesse at udvikle økonomisk virksomhed inden for fiskeriet og dertil knyttede aktiviteter.

         Artikel 2
   Definitioner
   I denne aftale forstås ved:

               a)

               »Côte d’Ivoires myndigheder«: ministeriet med ansvar for fiskeressourcerne

               b)

               »EF-myndigheder«: Europa-Kommissionen

               c)

               »Côte d’Ivoires fiskerizone«: de farvande, der fiskerimæssigt hører under Côte d’Ivoires højhedsområde eller jurisdiktion

               d)

               »fiskerfartøj«: et fartøj, der er udstyret til erhvervsmæssig udnyttelse af levende akvatiske ressourcer

               e)

               »EF-fartøj«: et fiskerfartøj, der fører en EF-medlemsstats flag og er registreret i EF

               f)

               »Den Blandede Komité«: en komité, der består af repræsentanter for EF og Côte d’Ivoire, jf. artikel 9 i denne aftale

               g)

               »omladning«: overførsel i havn og/eller på reden af en del af eller hele fangsten om bord på et fiskerfartøj til et andet fartøj

               h)

               »usædvanlige omstændigheder«: omstændigheder, bortset fra naturfænomener, som ingen af parterne har nævneværdig indflydelse på, og som gør det umuligt at fiske i Côte d’Ivoires fiskerizone

               i)

               »AVS-sømand«: en sømand fra et ikke-europæisk land, der har undertegnet Cotonou-aftalen. En ivoriansk sømand er således en AVS-sømand.

         Artikel 3
   Principper og mål for aftalens gennemførelse
   1.   Parterne forpligter sig til at fremme ansvarligt fiskeri i de ivorianske farvande efter princippet om ikke-diskrimination af de forskellige flåder, der fisker i disse farvande, jf. dog aftaler mellem udviklingslande inden for samme geografiske område, herunder gensidige fiskeriaftaler.
   2.   Parterne samarbejder om gennemførelsen af en fiskeripolitik, som den ivorianske regering har vedtaget, og indleder med henblik herpå en politisk dialog om de fornødne reformer. De rådfører sig med hinanden, inden de træffer eventuelle foranstaltninger på dette område.
   3.   Parterne samarbejder også om såvel fælles som unilateral forhåndsevaluering, løbende evaluering og efterfølgende evaluering af foranstaltninger, programmer og aktioner, der gennemføres på basis af denne aftale.
   4.   Parterne forpligter sig til at sørge for, at denne aftale gennemføres efter principperne om god økonomisk og social styring og med respekt for fiskebestandenes tilstand.
   5.   Påmønstringen af AVS-sømænd på EF-fartøjer sker på basis af Den Internationale Arbejdsorganisations (ILO) erklæring om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet, som gælder umiddelbart for ansættelseskontrakter og generelle ansættelsesvilkår i den forbindelse. Det drejer sig navnlig om foreningsfrihed, faktisk anerkendelse af arbejdstageres ret til kollektive forhandlinger og ikke-forskelsbehandling, hvad angår beskæftigelse og erhverv.
   Artikel 4
   Videnskabeligt samarbejde
   1.   I aftalens gyldighedsperiode bestræber EF og Côte d’Ivoire sig på at følge udviklingen i ressourcernes tilstand i Côte d’Ivoires fiskerizone.
   2.   På basis af henstillinger og afgørelser vedtaget af Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og den bedste videnskabelige rådgivning rådfører parterne sig med hinanden i Den Blandede Komité, jf. artikel 9, for eventuelt efter et videnskabeligt møde i fællesskab at træffe foranstaltninger til bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne, der har indvirkning på EF-fartøjernes fiskeri.
   3.   Parterne forpligter sig til at rådføre sig med hinanden enten direkte, herunder på underområdeniveau, eller gennem internationale organisationer for at sikre forvaltningen og bevarelsen af de biologiske ressourcer i Atlanterhavet og for at samarbejde om den videnskabelige forskning i forbindelse hermed.
   Artikel 5
   EF-fartøjers adgang til fiskeri i Côte d’Ivoires farvande
   1.   Côte d’Ivoire forpligter sig til at give EF-fartøjer tilladelse til at fiske i sin fiskerizone i henhold til denne aftale, herunder protokollen med bilag.
   2.   Fiskeri i medfør af denne aftale er undergivet Côte d’Ivoires lovgivning. De ivorianske myndigheder meddeler EF enhver ændring af nævnte lovgivning.
   3.   Côte d’Ivoire forpligter sig til at træffe alle fornødne forholdsregler til at sikre, at protokollens fiskerikontrolbestemmelser anvendes effektivt. EF-fartøjerne skal samarbejde med de ivorianske myndigheder, der er ansvarlige for kontrollen.
   4.   EF forpligter sig til at træffe alle fornødne foranstaltninger til at sikre, at dets fartøjer overholder bestemmelserne i denne aftale og fiskeribestemmelserne for de farvande, der henhører under Côte d’Ivoires jurisdiktion.
   Artikel 6
   Licenser
   1.   EF-fartøjer må kun fiske i Côte d’Ivoires fiskerizone, hvis de har en gyldig fiskerilicens, som er udstedt af Côte d’Ivoire i henhold til denne aftale og protokollen hertil.
   2.   Proceduren for ansøgning om fiskerilicens for et fartøj og afgifterne og de nærmere bestemmelser for rederens betaling heraf er fastsat i bilaget til protokollen.
   Artikel 7
   Finansiel modydelse
   1.   EF giver Côte d’Ivoire en finansiel modydelse, jf. betingelserne i protokol og bilag. Den finansielle modydelse beregnes ud fra to forbundne elementer, nemlig:

               a)

               EF-fartøjernes adgang til at fiske i Côte d’Ivoires farvande

               b)

               finansiel støtte fra EF til gennemførelse af en national fiskeripolitik, der skal bygge på ansvarligt fiskeri og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne i de ivorianske farvande.

         2.   Den del af den finansielle modydelse, der er omhandlet i stk. 1, litra b), bestemmes og forvaltes ud fra de mål, som parterne i fællesskab opstiller efter protokollens bestemmelser, og som skal nås som led i den ivorianske regerings fiskeripolitik og den årlige og flerårige programmering i forbindelse med politikkens gennemførelse.
   3.   Den finansielle modydelse fra EF betales årligt efter protokollens nærmere bestemmelser, jf. dog aftalens og protokollens bestemmelser om eventuel ændring af beløbet på grund af:

               a)

               unormale omstændigheder

               b)

               reduktion, efter fælles aftale og på basis af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, af de fiskerimuligheder, som EF-fartøjerne har fået tildelt, når det af hensyn til forvaltningen af de pågældende bestande skønnes nødvendigt for at bevare ressourcerne og udnytte dem bæredygtigt

               c)

               udvidelse, efter fælles aftale og på basis af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning, af de fiskerimuligheder, som EF-fartøjerne har fået tildelt, når ressourcernes tilstand tillader det

               d)

               revurdering af betingelserne for EF’s finansielle støtte til gennemførelse af Côte d’Ivoires fiskeripolitik, hvis resultaterne af den årlige og flerårige programmering ifølge begge parter berettiger en sådan revurdering

               e)

               opsigelse af aftalen, jf. artikel 13

               f)

               suspension af aftalen, jf. artikel 12.

         Artikel 8
   Fremme af samarbejdet i erhvervslivet og civilsamfundet
   1.   Parterne tilskynder til økonomisk, videnskabeligt og teknisk samarbejde i fiskerisektoren og dermed forbundne sektorer. De rådfører sig med hinanden for at koordinere eventuelle foranstaltninger i den forbindelse.
   2.   Parterne fremmer udvekslingen af oplysninger om fangstmetoder, fiskeredskaber, bevarelsesmetoder og metoder til forarbejdning af fiskevarer.
   3.   Parterne bestræber sig på at skabe gunstige vilkår for udbygning af forbindelserne mellem parternes virksomheder på det tekniske, økonomiske og handelsmæssige område ved at fremme et gunstigt miljø for udvikling af erhvervsvirksomhed og investeringer.
   4.   Parterne tilskynder især til, at der oprettes blandede selskaber i fælles interesse under systematisk overholdelse af såvel ivoriansk lovgivning som EF-lovgivning.
   Artikel 9
   Den Blandede Komité
   1.   Der oprettes en blandet komité, der skal overvåge og kontrollere, at aftalens anvendes korrekt. Den Blandede Komité har til opgave:

               a)

               at overvåge, at aftalen gennemføres, fortolkes og anvendes korrekt, og navnlig at fastlægge den årlige og flerårige programmering, jf. protokollens artikel 7, stk. 2, og evaluere dens gennemførelse

               b)

               at sikre den nødvendige kontakt i fiskerispørgsmål af fælles interesse

               c)

               at fungere som et forum for mindelig bilæggelse af tvister, som fortolkningen eller anvendelsen af aftalen måtte give anledning til

               d)

               eventuelt at revurdere fiskerimulighederne og dermed størrelsen af den finansielle modydelse

               e)

               at udføre eventuelle andre opgaver, som parterne måtte aftale.

         2.   Den Blandede Komité holder møde mindst én gang om året skiftevis i Côte d’Ivoire og i EF, og formandskabet varetages af den part, der holder mødet. Den træder ekstraordinært sammen på anmodning af en af parterne.
   Artikel 10
   Geografisk anvendelsesområde
   Denne aftale gælder dels for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab anvendes, på de betingelser, der er fastlagt i traktaten, dels for Côte d’Ivoires område.
   Artikel 11
   Gyldighedsperiode
   Denne aftale gælder i seks år fra ikrafttrædelsesdatoen. Den fornyes stiltiende for yderligere seks år ad gangen, medmindre den opsiges i overensstemmelse med artikel 13.
   Artikel 12
   Suspension
   1.   Aftalen kan på en parts initiativ suspenderes i tilfælde af alvorlig uenighed om anvendelsen af dens bestemmelser. Den part, der ønsker at suspendere aftalen, skal mindst tre måneder før, suspensionen får virkning, skriftligt meddele den anden part, at den agter at suspendere aftalen. Når meddelelsen er modtaget, holder parterne samråd med henblik på at løse deres tvist i mindelighed.
   2.   Den finansielle modydelse omhandlet i artikel 7 nedsættes forholdsmæssigt og pro rata temporis efter suspensionens længde.
   Artikel 13
   Opsigelse
   1.   Aftalen kan opsiges af en af parterne, hvis der indtræffer usædvanlige omstændigheder, såsom at de berørte bestande decimeres, at de fiskerimuligheder, som EF-fartøjerne har fået tildelt, ikke udnyttes fuldt ud, eller at parternes ikke opfylder deres forpligtelse til at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.
   2.   Den part, der ønsker at opsige aftalen, skal mindst seks måneder inden udløbet af den oprindelige gyldighedsperiode eller hver yderligere gyldighedsperiode skriftligt meddele den anden part, at den agter at opsige aftalen.
   3.   Efter opsigelsen, jf. stk. 2, holder parterne samråd.
   4.   Den finansielle modydelse omhandlet i artikel 7 for det år, hvor opsigelsen får virkning, nedsættes forholdsmæssigt og pro rata temporis.
   Artikel 14
   Protokol og bilag
   Protokollen og bilaget udgør en integrerende del af denne aftale.
   Artikel 15
   Gældende national lovgivning
   EF-fiskerfartøjerne fisker i Côte d’Ivoires farvande efter gældende ivoriansk lovgivning, medmindre andet er bestemt i aftalen eller protokollen og dens bilag og tillæggene til bilaget.
   Artikel 16
   Ophævelse
   Ved ikrafttrædelsen ophæver og erstatter denne aftale aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Côte d’Ivoire om fiskeri ud for Côte d’Ivoire, som trådte i kraft den 19. december 1990.
   Artikel 17
   Ikrafttræden
   Denne aftale, der er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk, og hvor hver tekst har samme gyldighed, træder i kraft på den dato, hvor parterne giver hinanden skriftlig meddelelse om, at deres respektive procedurer, som er nødvendige i forbindelse hermed, er afsluttet.
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak--- NA ---documentbreak---

               22.2.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 48/46

         PROTOKOL
   om fastsættelse for perioden 1. juli 2007 til 30. juni 2013 af de fiskerimuligheder og den finansielle modydelse, der er omhandlet i fiskerpartnerskabsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Côte d’Ivoire om fiskeri ud for Côte d’Ivoire
   Artikel 1
   Anvendelsesperiode og fiskerimuligheder
   1.   Fiskerimulighederne i henhold til aftalens artikel 5 fastsættes således for en periode på seks år fra den 1. juli 2007:
   Stærkt vandrende arter (arter opført i bilag I til De Forenede Nationers havretskonvention af 1982):

               —

               notfartøjer med fryseanlæg til tunfiskeri: 25 fartøjer

               —

               langlinefartøjer med flydeline: 15 fartøjer.

         2.   Stk. 1 anvendes, medmindre andet fastsættes ifølge protokollens artikel 4 og 5.
   3.   Fartøjer, der fører en EF-medlemsstats flag, må kun fiske i Côte d’Ivoires fiskerizone, hvis de har en gyldig fiskerilicens, der er udstedt af Côte d’Ivoire i henhold til denne protokol og efter reglerne i bilaget til denne protokol.
   Artikel 2
   Finansiel modydelse — Betalingsbetingelser
   1.   Den finansielle modydelse omhandlet i aftalens artikel 7 består for perioden i artikel 1 dels af et årligt beløb på 455 000 EUR svarende til en referencemængde på 7 000 tons pr. år, dels af et specifikt beløb på 140 000 EUR pr. år, der skal anvendes til at støtte og gennemføre Côte d’Ivoires fiskeripolitik. Det specifikke beløb udgør en integrerende del af den finansielle modydelse, der er fastsat i aftalens artikel 7.
   2.   Stk. 1 anvendes, medmindre andet fastsættes ifølge protokollens artikel 4, 5, 6 og 7.
   3.   De to beløb i stk. 1, som tilsammen udgør 595 000 EUR, er, hvad EF årligt skal betale i protokollens anvendelsesperiode.
   4.   Hvis EF-fartøjernes samlede fangster i de ivorianske farvande overstiger referencemængden, forhøjes den årlige finansielle modydelse med 65 EUR pr. ton yderligere fangst. Det samlede årlige beløb, som EF skal betale, kan dog ikke overstige det dobbelte af beløbet i stk. 3 (1 190 000 EUR). Hvis EF-fartøjernes fangster overstiger den mængde, der svarer til det dobbelte af det samlede årlige beløb, skal det skyldige beløb for mængden derudover betales det følgende år.
   5.   Den finansielle modydelse omhandlet i stk. 1 skal for det første år betales senest den 30. marts 2008 og for de følgende år senest den 1. juli.
   6.   Côte d’Ivoires myndigheder har enekompetence med hensyn til anvendelsen af den finansielle modydelse, jf. dog artikel 6.
   7.   Den finansielle modydelse indbetales på en særlig konto til Côte d’Ivoires statskasse.
   Artikel 3
   Samarbejde om ansvarligt fiskeri — Videnskabeligt samarbejde
   1.   Parterne forpligter sig til at fremme ansvarligt fiskeri i de ivorianske farvande efter principperne om ikke-diskrimination af de forskellige flåder, der fisker i disse farvande.
   2.   I protokollens gyldighedsperiode bestræber EF og de ivorianske myndigheder sig på at følge udviklingen i ressourcernes tilstand i Côte d’Ivoires fiskerizone.
   3.   Parterne forpligter sig til at fremme samarbejdet i underområdet om et ansvarligt fiskeri bl.a. gennem Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og alle andre berørte subregionale eller internationale organisationer.
   4.   Efter aftalens artikel 4 rådfører parterne sig, på basis af henstillinger og afgørelser fra Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) og den bedste videnskabelige rådgivning, med hinanden i Den Blandede Komité, jf. aftalens artikel 9, for i givet fald og eventuelt efter et videnskabeligt møde på subregionalt plan i fællesskab at træffe foranstaltninger, der skal sikre en bæredygtig forvaltning af fiskeressourcerne, og som har indvirkning på EF-fartøjernes fiskeri.
   Artikel 4
   Revision af fiskerimuligheder efter fælles aftale
   1.   Fiskerimulighederne i artikel 1 kan efter aftale udvides, hvis en sådan udvidelse ifølge konklusionerne fra det videnskabelige møde, der er omhandlet i artikel 3, stk. 4, ikke er i strid med en bæredygtig forvaltning af Côte d’Ivoires fiskeressourcer. I så fald forhøjes den finansielle modydelse i artikel 2, stk. 1, forholdsmæssigt og pro rata temporis. EF’s samlede finansielle modydelse for referencemængden kan dog højst udgøre det dobbelte af den finansielle modydelse i artikel 2, stk. 1. Hvis EF-fartøjernes årlige fangster overstiger det dobbelte af 7 000 tons (dvs. 14 000 t), skal det skyldige beløb for mængden derudover betales det følgende år.
   2.   Hvis parterne til gengæld bliver enige om at begrænse fiskerimulighederne i artikel 1, nedsættes den finansielle modydelse forholdsmæssigt og pro rata temporis.
   3.   Parterne kan efter samråd også aftale, at fordelingen af fiskerimuligheder mellem de forskellige fartøjskategorier skal revideres, og tager i den forbindelse hensyn til eventuelle henstillinger fra det videnskabelige møde, jf. artikel 3, stk. 4, for så vidt angår forvaltning af de bestande, der ville kunne blive berørt at en sådan omfordeling. Parterne aftaler en passende justering af den finansielle modydelse, hvis omfordelingen berettiger det.
   Artikel 5
   Nye fiskerimuligheder og forsøgsfiskeri
   1.   Hvis EF-fartøjerne er interesseret i fiskeri, der ikke er omhandlet i artikel 1, rådfører EF sig med Côte d’Ivoire om eventuel tilladelse til et sådant nyt fiskeri. Parterne aftaler i givet fald betingelserne for de nye fiskerimuligheder og ændrer om nødvendigt protokollen og dens bilag.
   2.   Parterne kan i fællesskab gennemføre forsøgsfiskeri i de ivorianske farvande i henhold til rådgivning fra det videnskabelige møde, jf. aftalens artikel 3, stk. 4. Med henblik herpå holder parterne samråd, hvis en af parterne anmoder om det, og træffer i hvert enkelt tilfælde beslutning om nye ressourcer, betingelser og andre relevante parametre.
   3.   Parterne iværksætter forsøgsfiskeriet i overensstemmelse med de videnskabelige og administrative parametre, de har fastlagt i fællesskab. Tilladelserne til forsøgsfiskeri gives i en forsøgsperiode på højst to gange seks måneder at regne fra en dato, som parterne fastsætter i fællesskab.
   4.   Kommer parterne frem til, at forsøgsfiskeriet har givet positive resultater samtidig med, at økosystemer og biologiske maritime ressourcer bevares, kan EF-fartøjer frem til protokollens udløb få tildelt nye fiskemuligheder efter samrådsproceduren i protokollens artikel 4, og i forhold til den tilladelige fiskeriindsats. I så fald forhøjes den finansielle modydelse.
   Artikel 6
   Suspension og revision af den finansielle modydelse som følge af usædvanlige omstændigheder
   1.   Hvis usædvanlige omstændigheder, bortset fra naturfænomener, gør det umuligt at fiske i Côte d’Ivoires eksklusive økonomiske zone (EEZ), kan EF suspendere betalingen af den finansielle modydelse omhandlet i artikel 2, stk. 1. Beslutningen om suspension træffes efter samråd mellem parterne senest to måneder efter, at den ene part har anmodet herom, og forudsat, at EF har betalt ethvert beløb, det måtte skylde på suspensionstidspunktet.
   2.   Betalingen af den finansielle modydelse genoptages, så snart parterne efter samråd fastslår, at de omstændigheder, der gjorde, at fiskeriet måtte indstilles, ikke længere foreligger, og/eller at forholdene igen tillader fiskeri.
   3.   Gyldigheden af de licenser, som EF-fartøjerne har fået udstedt, og som blev suspenderet sammen med betalingen af den finansielle modydelse, forlænges med en periode svarende til den periode, hvor fiskeriet har været suspenderet.
   Artikel 7
   Fremme af ansvarligt fiskeri i Côte d’Ivoires farvande
   1.   100 % af den samlede finansielle modydelse fastsat i artikel 2 skal anvendes til hvert år at støtte og gennemføre initiativer som led i Côte d’Ivoires fiskeripolitik.
   Côte d’Ivoires forvaltning af det pågældende beløb baseres på, at parterne i fællesskab og i overensstemmelse med den nuværende prioritering i Côte d’Ivoires fiskeripolitik med henblik på at sikre bæredygtig og ansvarlig forvaltning af sektoren opstiller mål og fastlægger den årlige og flerårige programmering i forbindelse hermed, jf. stk. 2, især hvad angår kontrol og overvågning, forvaltning af ressourcerne, forbedring af hygiejnen i forbindelse med produktion af fiskevarer og udvidelse af myndighedernes kontrolkapacitet.
   2.   På forslag af Côte d’Ivoire og med henblik på gennemførelsen af stk. 1 aftaler EF og Côte d’Ivoire i Den Blandede Komité, jf. aftalens artikel 9, senest tre måneder efter protokollens ikrafttræden et flerårigt sektorprogram og gennemførelsesbestemmelser hertil, herunder bl.a.:

               a)

               årlige og flerårige retningslinjer for, hvordan den procentdel af den finansielle modydelse, der er omhandlet i stk. 1, og de specifikke beløb til de årlige initiativer skal anvendes

               b)

               de årlige og flerårige mål, der skal nås, for på sigt at skabe et bæredygtigt og ansvarligt fiskeri under hensyntagen til prioriteringen i Côte d’Ivoires nationale fiskeripolitik eller andre politikker, der hænger sammen med eller har indvirkning på fremme af et ansvarligt og bæredygtigt fiskeri

               c)

               kriterier og procedurer for årlig evaluering af resultaterne.

         3.   Enhver foreslået ændring af det flerårige sektorprogram eller af anvendelsen af de specifikke beløb til de årlige initiativer skal godkendes af parterne i Den Blandede Komité.
   4.   Côte d’Ivoire anvender hvert år et beløb svarende til procentdelen omhandlet i stk. 1 til gennemførelse af det flerårige program. For det første år af protokollens gyldighedsperiode skal EF underrettes om, hvordan beløbet anvendes, så snart det flerårige sektorprogram er godkendt i Den Blandede Komité. For hvert af de følgende år skal EF underrettes om, hvordan Côte d’Ivoire anvender beløbet, senest den 1. maj året før.
   5.   Hvis den årlige evaluering af resultaterne af gennemførelsen af det flerårige sektorprogram berettiger det, kan EF anmode om en tilpasning af det beløb, der er afsat til gennemførelsen af Côte d’Ivoires fiskeripolitik, og som indgår i den finansielle modydelse, der er omhandlet i protokollens artikel 2, stk. 1, for at bringe de faktiske midler, der anvendes til gennemførelse af programmet, i tråd med resultaterne.
   Artikel 8
   Tvister — Suspension af protokollens anvendelse
   1.   Ved enhver tvist mellem parterne om fortolkningen af protokollens bestemmelser og anvendelse holder parterne samråd i Den Blandede Komité, jf. aftalens artikel 9, som om nødvendigt indkaldes til ekstraordinært møde.
   2.   Protokollens anvendelse kan suspenderes af en af parterne, hvis tvisten mellem parterne betragtes som alvorlig, og hvis samrådet i Den Blandede Komité, jf. stk. 1, ikke har gjort det muligt at finde en mindelig løsning, jf. dog artikel 9.
   3.   For at protokollens anvendelse kan suspenderes, skal den part, der ønsker en sådan suspension, meddele dette skriftligt mindst tre måneder inden, suspensionen får virkning.
   4.   I tilfælde af suspension fortsætter parterne med at holde samråd for at finde en mindelig løsning på deres tvist. Hvis der findes en mindelig løsning, anvendes protokollen straks på ny, og den finansielle modydelse nedsættes forholdsmæssigt og pro rata temporis efter, hvor længe protokollens anvendelse har været suspenderet.
   Artikel 9
   Suspension af protokollens anvendelse på grund af udebleven betaling
   Hvis EF ikke betaler som fastsat i artikel 2, kan protokollens anvendelse suspenderes på følgende betingelser, jf. dog artikel 6:

               a)

               De ivorianske myndigheder sender Europa-Kommissionen en meddelelse om manglende betaling. Europa-Kommissionen foretager den fornødne kontrol og betaler i givet fald det skyldige beløb senest 60 arbejdsdage efter datoen for modtagelse af meddelelsen.

               b)

               Hvis der inden for den frist, der er fastsat i protokollens artikel 2, stk. 5, ikke er betalt eller givet behørig begrundelse for den udeblevne betaling, kan de ivorianske myndigheder suspendere protokollens anvendelse. De underretter straks Europa-Kommissionen herom.

               c)

               Protokollen anvendes på ny, så snart betaling har fundet sted.

         Artikel 10
   Gældende national lovgivning
   EF-fiskerfartøjerne fisker i Côte d’Ivoires farvande efter gældende ivoriansk lovgivning, medmindre andet er bestemt i aftalen eller i protokollen og dens bilag og tillæggene til bilaget.
   Artikel 11
   Revisionsklausul
   Når protokollen og dens bilag har været anvendt i tre år, ser parterne på, hvordan protokollen og dens bilag er blevet anvendt og holder eventuelt samråd i Den Blandede Komité om at ændre bestemmelserne. Ændringerne kan bl.a. vedrøre referencemængden og de standardbeløb, som betales for licenserne.
   Artikel 12
   Ophævelse
   Bilaget til aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Côte d’Ivoire om fiskeri ud for Côte d’Ivoire ophæves og erstattes af bilaget til denne protokol.
   Artikel 13
   Ikrafttræden
   1.   Denne protokol og dens bilag træder i kraft på den dato, hvor parterne meddeler hinanden, at de i den forbindelse nødvendige procedurer er afsluttet.
   2.   De anvendes fra den 1. juli 2007.
   BILAG
   BETINGELSERNE FOR EF-FARTØJERS FISKERI I CÔTE D’IVOIRES FISKERIZONE
   KAPITEL I
   Bestemmelser for ansøgning om og udstedelse af licenser
   AFSNIT 1
   Udstedelse af licenser
   1.   Kun EF-fartøjer, der opfylder visse betingelser, kan få udstedt licens til fiskeri i Côte d’Ivoires fiskerizone.
   2.   Et fartøj har kun lov til at fiske i Côte d’Ivoire, hvis rederen, fartøjsføreren og selve fartøjet ikke har forbud mod at fiske der. De må ikke have noget mellemværende med de ivorianske myndigheder, dvs. de skal have opfyldt alle tidligere indgåede forpligtelser i forbindelse med deres fiskeri i Côte d’Ivoire i henhold til de fiskeriaftaler, der er indgået med EF.
   3.   EF’s myndigheder sender senest 30 arbejdsdage før datoen for den ønskede gyldighedsperiodes begyndelse elektronisk en ansøgning for hvert fartøj, der ønsker at fiske i henhold til aftalen, til Côte d’Ivoires ministerium med ansvar for fiskeri.
   4.   Ansøgninger sendes til ministeriet med ansvar for fiskeri på en formular som vist i tillæg I. De ivorianske myndigheder træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at data modtaget i forbindelse med licensansøgninger behandles fortroligt. Dataene anvendes udelukkende som led i fiskeriaftalens gennemførelse.
   5.   Sammen med hver licensansøgning indsendes følgende dokumenter:

               —

               bevis for betaling af standardforskuddet for licensens gyldighedsperiode

               —

               enhver anden form for dokument eller attest, der kræves efter de specifikke bestemmelser for de forskellige fartøjstyper, jf. denne protokol.

         6.   Afgiften indbetales på en konto anvist af de ivorianske myndigheder, jf. protokollens artikel 2, stk. 7.
   7.   Afgiften inkluderer alle nationale og lokale skatter og afgifter bortset fra havneafgifter og udgifter til serviceydelser.
   8.   Licenserne for alle fartøjer udstedes af Côte d’Ivoires ministerium med ansvar for fiskeri til rederne eller deres repræsentanter via Europa-Kommissionens delegation i Côte d’Ivoire senest 15 arbejdsdage efter, at ministeriet har modtaget al dokumentation omhandlet i punkt 6.
   9.   Licensen udstedes for et bestemt fartøj og kan ikke overdrages.
   10.   I tilfælde af påvist force majeure kan et fartøjs licens på anmodning af EF dog erstattes med en ny licens til et andet fartøj af samme kategori, jf. protokollens artikel 1, uden at der skal betales afgift på ny. I så fald lægges de to fartøjers samlede fangster til grund ved beregningen af, om der eventuelt skal betales mere i afgift.
   11.   Rederen for det fartøj, der skal erstattes, eller dennes repræsentant indgiver den annullerede licens til Côte d’Ivoires ministerium med ansvar for fiskeri via Europa-Kommissionens delegation.
   12.   Den nye licens får virkning fra den dato, hvor rederen indgiver den annullerede licens til Côte d’Ivoires ministerium med ansvar for fiskeri. Europa-Kommissionens delegation i Côte d’Ivoire underrettes om licensoverdragelsen.
   13.   Licensen skal altid medføres om bord. Europa-Kommissionen sørger for at holde et udkast til en liste over de fartøjer, som har ansøgt om fiskerilicens i henhold til denne protokol, ajourført. Udkastet fremsendes til de ivorianske myndigheder, når listen er oprettet, og hver gang, den ajourføres. Så snart de ivorianske myndigheder har modtaget udkastet til listen og den meddelelse om betaling af forskuddet, som Europa-Kommissionen sender kyststatens myndigheder, opfører de ivorianske myndigheder det pågældende fartøj på en liste over fartøjer med tilladelse til fiskeri, der sendes til fiskerikontrolmyndighederne. I dette tilfælde tilsendes rederen en bekræftet kopi af denne liste, som så medføres om bord i stedet for fiskerilicensen, indtil der er blevet udstedt en fiskerilicens.
   14.   Parterne enes om at fremme et licensudstedelsessystem, som udelukkende er baseret på elektronisk fremsendelse af alle ovennævnte oplysninger og dokumenter. Parterne enes om at fremskynde udskiftningen af papirlicenser med en elektronisk ækvivalent, og det samme gælder listen over fartøjer, som har tilladelse til at fiske i Côte d’Ivoires fiskerizone.
   AFSNIT 2
   Licensbetingelser — Afgifter og forskud
   1.   Licenserne gælder ét år. De kan fornyes.
   2.   Afgiften pr. ton fangst i Côte d’Ivoires fiskerizone er fastsat til 35 EUR for notfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline.
   3.   Licenserne udstedes efter indbetaling til de ansvarlige nationale myndigheder af følgende faste beløb:

               —

               3 850 EUR pr. notfartøj til tunfiskeri svarende til afgiften for en årlig fangst på 110 tons

               —

               1 400 EUR pr. langlinefartøj med flydeline svarende til afgiften for en årlig fangst på 40 tons.

         4.   Medlemsstaterne giver senest den 15. juni hvert år Europa-Kommissionen meddelelse om, hvor meget der er fanget i det forløbne år som bekræftet af de videnskabelige institutter omhandlet i punkt 5.
   5.   Europa-Kommissionen udarbejder senest den 31. juli i år n + 1 en endelig opgørelse over, hvor meget der skal betales i afgift for år n, på grundlag af de enkelte rederes fangstopgørelser som bekræftet af de videnskabelige institutter i medlemsstaterne, som det påhviler at kontrollere fangstdataene, såsom IRD (Institut de Recherche pour le Développement), IEO (Instituto Español de Oceanografia) og IPIMAR (Instituto Português de Investigaçao Maritima), og Côte d’Ivoires Centre de Recherches Océanologiques (CRO). Den sendes via Europa-Kommissionens delegation.
   6.   Opgørelsen sendes samtidigt til Côte d’Ivoires ministerium med ansvar for fiskeri og rederne.
   7.   Rederne indbetaler eventuelt skyldige ekstrabeløb for fangster ud over 110 tons for notfartøjer til tunfiskeri og 40 tons for langlinefartøjer baseret på en afgift på 35 EUR pr. ton til de ivorianske myndigheder senest den 31. august i år n + 1 på den konto, der er omhandlet i afsnit 1, punkt 6, i dette kapitel.
   8.   Hvis den endelige opgørelse giver et beløb, der er lavere end forskuddet omhandlet i dette afsnits punkt 3, får rederen dog ikke det overskydende beløb tilbagebetalt.
   KAPITEL II
   Fiskerizoner
   1.   EF-fartøjerne, dvs. notfartøjerne til tunfiskeri og langlinefartøjerne med flydeline, kan fiske i farvandene uden for 12 sømil fra basislinjerne.
   KAPITEL III
   Fangstrapportering
   1.   Ved anvendelsen af dette bilag forstås ved varigheden af et EF-fartøjs fangstrejse i Côte d’Ivoires fiskerizone:

               —

               perioden mellem indsejling i og udsejling af Côte d’Ivoires fiskerizone, eller

               —

               perioden mellem indsejling i Côte d’Ivoires fiskerizone og omladning og/eller landing i Côte d’Ivoire.

         2.   Alle fartøjer, der har lov til at fiske i de ivorianske farvande i henhold til aftalen, skal rapportere deres fangster til Côte d’Ivoires ministerium med ansvar for fiskeri, så myndighederne kan kontrollere fangstmængderne, som valideres af de kompetente videnskabelige institutter efter proceduren i kapitel I, afsnit 2, punkt 4, i dette bilag. Der gælder følgende nærmere bestemmelser for rapportering af fangster:

               2.1.

               I licensgyldighedsperioden på ét år, jf. kapitel I, afsnit 2, i dette bilag, anføres det i fangstopgørelserne, hvilke fangster fartøjet har taget på hver fangstrejse. De originale fangstopgørelser i papirudgave sendes til Côte d’Ivoires ministerium med ansvar for fiskeri senest 45 dage efter afslutningen af den sidste fangstrejse i den pågældende periode. Desuden sendes opgørelserne pr. fax (225 21 35 04 09 eller 225 21 35 63 15) eller elektronisk.

               2.2.

               Fartøjer anfører deres fangster på en logbogsformular som vist i tillæg 2. For de perioder, hvor fartøjet ikke har befundet sig i Côte d’Ivoires farvande, anfører fartøjsføreren »Uden for Côte d’Ivoires fiskerizone« i logbogen.

               2.3.

               Formularerne skal udfyldes læseligt og underskrives af fartøjsføreren eller dennes repræsentant.

               2.4.

               Fangstopgørelserne skal være pålidelige, for at de kan bruges til at følge udviklingen i bestandene.

         3.   Hvis bestemmelserne i dette kapitel ikke overholdes, forbeholder den ivorianske regering sig ret til at suspendere det pågældende fartøjs licens, indtil formaliteterne er bragt i orden, og til at idømme det pågældende fartøjs reder sanktioner efter gældende ivoriansk lovgivning. Europa-Kommissionen og flagmedlemsstaten underrettes herom.
   4.   Parterne enes om at fremme et fangstopgørelsessystem, som udelukkende er baseret på elektronisk fremsendelse af alle ovennævnte oplysninger og dokumenter. Parterne enes om at fremskynde udskiftningen af den skriftlige opgørelse (logbog) med en elektronisk ækvivalent.
   KAPITEL IV
   Påmønstring af søfolk
   1.   Ejere af notfartøjer til tunfiskeri og langlinefartøjer med flydeline påtager sig at påmønstre statsborgere fra AVS-landene på de vilkår og inden for de grænser, der er fastsat nedenfor:

               —

               For flåden af notfartøjer til tunfiskeri skal mindst 20 % af de søfolk, der påmønstres i tunfangstsæsonen i tredjelandets fiskerizone, være AVS-sømænd.

               —

               For flåden af langlinefartøjer med flydeline skal mindst 20 % af de søfolk, der påmønstres i tunfangstsæsonen i tredjelandets fiskerizone, være AVS-sømænd.

         2.   Rederne bestræber sig for at påmønstre yderligere AVS-sømænd.
   3.   ILO-erklæringen om grundlæggende principper og rettigheder på arbejdet gælder automatisk for søfolk påmønstret EF-fartøjer. Det drejer sig navnlig om foreningsfrihed, faktisk anerkendelse af arbejdstageres ret til kollektive forhandlinger og ikke-forskelsbehandling, hvad angår beskæftigelse og erhverv.
   4.   AVS-sømændenes ansættelseskontrakter, som de underskrivende parter får en kopi af, indgås mellem redernes repræsentant(er) på den ene side og søfolkene og/eller deres fagforeninger eller disses repræsentanter på den anden side. Disse kontrakter sikrer, at søfolkene bliver medlem af den for dem gældende socialsikringsordning, som omfatter livsforsikring, sygeforsikring og ulykkesforsikring.
   5.   AVS-sømændenes hyre betales af rederne. Den aftales mellem rederne eller disses repræsentanter på den ene side og søfolkene og/eller deres fagforeninger eller disses repræsentanter på den anden side. AVS-sømændenes lønvilkår må ikke være dårligere end dem, der gælder for besætningsmedlemmer i deres respektive lande, og under ingen omstændigheder dårligere end ILO-normerne.
   6.   Enhver sømand, der er påmønstret et EF-fartøj, skal melde sig hos føreren af det udpegede fartøj dagen før den foreslåede påmønstringsdato. Møder sømanden ikke frem på den dato og det tidspunkt, der er fastsat for påmønstring, fritages rederen automatisk for forpligtelsen til at påmønstre den pågældende sømand.
   KAPITEL V
   Tekniske foranstaltninger
   Fartøjerne skal respektere de foranstaltninger og henstillinger, som ICCAT har vedtaget for området med hensyn til fiskeredskaber og disses tekniske specifikationer samt alle andre tekniske foranstaltninger i forbindelse med fiskeri.
   KAPITEL VI
   Observatører
   1.   Fartøjer, der har lov til at fiske i de ivorianske farvande i henhold til aftalen, skal tage observatører udpeget af den kompetente regionale fiskeriorganisation (RFO) om bord på følgende vilkår:

               1.1.

               EF-fartøjerne skal på anmodning af de kompetente myndigheder tage en observatør om bord, der er udpeget af disse myndigheder, og som har til opgave at kontrollere fangster taget i Côte d’Ivoires farvande.

               1.2.

               Den kompetente myndighed opstiller en liste over de fartøjer, der skal tage en observatør om bord, og en liste over de observatører, der er udpeget hertil. Disse lister skal holdes ajour. De meddeles Europa-Kommissionen, så snart de er opstillet, og derpå hver tredje måned, hvis de er blevet ajourført.

               1.3.

               Den kompetente myndighed meddeler de berørte redere eller deres repræsentanter navnet på den observatør, der er udpeget til at skulle om bord på fartøjet, samtidig med udstedelsen af licensen eller senest 15 dage inden den fastsatte dato for observatørens ombordtagning.

         2.   Observatøren skal være om bord, så længe fangstrejsen varer. På udtrykkelig anmodning af Côte d’Ivoires kompetente myndigheder kan opholdet om bord dog spredes over flere fangstrejser alt efter den gennemsnitlige varighed af et givet fartøjs planlagte fangstrejser. En sådan anmodning skal fremsættes af den kompetente myndighed, samtidig med at den meddeler navnet på den observatør, der er udpeget til at skulle om bord på det pågældende fartøj.
   3.   Betingelserne for observatørens ombordtagning aftales mellem rederen eller dennes repræsentant og den kompetente myndighed.
   4.   Observatøren tages om bord i den havn, som rederen har valgt, ved indledningen af den første fangstrejse i Côte d’Ivoires farvande efter meddelelse af listen over udpegede fartøjer.
   5.   De berørte redere meddeler inden to uger og senest ti dage i forvejen, på hvilken dato og i hvilken havn i underområdet observatøren tages om bord.
   6.   Tages observatøren om bord i et land uden for underområdet, afholder rederen hans rejseudgifter. Hvis et fartøj med en regional observatør om bord forlader den regionale fiskerizone, træffes alle fornødne foranstaltninger til at sikre, at observatøren for reders regning kommer tilbage så hurtigt som muligt.
   7.   Hvis observatøren ikke er på det aftalte ombordtagningssted senest 12 timer efter det aftalte tidspunkt, fritages rederen automatisk for forpligtelsen til at tage den pågældende observatør om bord.
   8.   Observatøren behandles om bord som officer. Så længe fartøjet befinder sig i Côte d’Ivoires farvande, har observatøren til opgave:

               8.1.

               at observere fartøjernes fiskeri

               8.2.

               at kontrollere de fiskende fartøjers position

               8.3.

               at udtage biologiske prøver som led i videnskabelige programmer

               8.4.

               at registrere, hvilke fiskeredskaber der anvendes

               8.5.

               at kontrollere logbogsoplysningerne om fangsterne i de ivorianske farvande

               8.6.

               at kontrollere bifangstprocenterne og anslå størrelsen af udsmidet af salgbare fiskearter

               8.7.

               på passende måde at meddele fangstdata, herunder mængden af fangster og bifangster om bord, til sin kompetente myndighed.

         9.   Fartøjsføreren træffer på sit ansvarsområde alle nødvendige forholdsregler til at sikre observatørens fysiske og psykiske sikkerhed under arbejdet.
   10.   Observatøren skal have adgang til alle faciliteter, der er nødvendige for, at han kan udføre sit arbejde. Fartøjsføreren skal give observatøren adgang til de kommunikationsmidler, som er nødvendige for, at han kan udføre sit arbejde, til de dokumenter, der direkte vedrører fartøjets fiskeri, herunder logbog og navigationsbog, samt til de dele af fartøjet, som han må have adgang til for lettere at kunne udføre sit arbejde.
   11.   Under sit ophold om bord skal observatøren:

               11.1.

               træffe alle passende forholdsregler til at sikre, at hans ombordtagning og tilstedeværelse om bord hverken afbryder eller hæmmer fiskeriet

               11.2.

               behandle materiel og udstyr om bord med respekt og respektere, at alle dokumenter, der tilhører fartøjet, er fortrolige.

         12.   Når observationsperioden er slut, udarbejder observatøren, inden han forlader fartøjet, en aktivitetsrapport, der sendes til de kompetente myndigheder med kopi til Europa-Kommissionen. Han underskriver den i nærværelse af fartøjsføreren, som kan tilføje eller anmode om at få tilføjet eventuelle relevante bemærkninger, der hver skal efterfølges af hans underskrift. Fartøjsføreren får en kopi af rapporten, når den videnskabelige observatør går fra borde.
   13.   Rederen afholder udgifterne til kost og logi til observatørerne, idet observatørernes kost og logi skal være af samme standard som officerernes, alt efter mulighederne om bord.
   14.   Observatørens løn og sociale bidrag betales af den kompetente myndighed.
   15.   Parterne holder hurtigst muligt samråd med de relevante tredjelande om oprettelse af en ordning med regionale observatører og om valg af den kompetente RFO. Indtil der bliver indført en ordning med regionale observatører, tager de fartøjer, der har lov til at fiske i Côte d’Ivoires fiskerizone i henhold til aftalen, observatører om bord, der er udpeget af de ivorianske myndigheder efter ovennævnte regler, i stedet for regionale observatører.
   KAPITEL VII
   Kontrol
   1.   I overensstemmelse med afsnit 1, punkt 13, i dette bilag sørger EF for at holde et udkast til en liste over fartøjer, som har fået udstedt fiskerilicens i henhold til denne protokol, ajour. Denne liste meddeles de ivorianske fiskerikontrolmyndigheder, så snart den er opstillet, og derefter hver gang den ajourføres.
   2.   Så snart de ivorianske myndigheder har modtaget udkastet til listen og den meddelelse om betaling af forskuddet, jf. kapitel I, afsnit 2, punkt 3, i dette bilag, som Europa-Kommissionen sender kyststatens myndigheder, opfører de ivorianske myndigheder det pågældende fartøj på en liste over fartøjer med tilladelse til fiskeri, der sendes til fiskerikontrolmyndighederne. Rederen kan anmode om at få en bekræftet kopi af denne liste, som så medføres om bord i stedet for fiskerilicensen, indtil denne udstedes.
   3.   Indsejling i og udsejling af zone
   3.1.   EF-fartøjerne skal mindst tre timer i forvejen give Côte d’Ivoires kompetente fiskerikontrolmyndigheder meddelelse om, at de agter at sejle ind i eller ud af Côte d’Ivoires fiskerizone, og samtidig meddeler de, hvor store mængder i alt, og hvilke arter de har om bord.
   3.2.   Når et fartøj giver meddelelse om udsejling, oplyser det også sin position. Disse meddelelser sendes fortrinsvis pr. fax (225 21 35 04 09 eller 225 21 35 63 15) eller e-mail (…) eller, hvis det ikke kan lade sig gøre, pr. radio (kaldesignal: …).
   3.3.   Et fartøj, der afsløres i at fiske, uden at det har underrettet Côte d’Ivoires kompetente myndigheder herom, betragtes som et fartøj, der fisker ulovligt.
   3.4.   Ved fiskerilicensens udstedelse meddeles også faxnummer, telefonnummer og e-mail-adresse.
   4.   Kontrolprocedurer
   4.1.   Førerne af EF-fartøjer, der fisker i Côte d’Ivoires farvande, skal tillade, at ivorianske tjenestemænd, der har til opgave at foretage fiskeriinspektion og –kontrol, aflægger kontrolbesøg om bord, og skal hjælpe dem med at komme om bord og bistå dem i deres arbejde.
   4.2.   Tjenestemændene må ikke opholde sig længere om bord, end hvad der er nødvendigt for, at de kan udføre deres arbejde.
   4.3.   Efter hver inspektion og kontrol udstedes der en attest til fartøjets fører.
   5.   Satellitovervågning
   5.1.   Alle EF-fartøjer, der fisker i henhold til denne aftale, vil blive satellitovervåget efter bestemmelserne i tillæg 3. Disse bestemmelser træder i kraft på tiendedagen efter, at Côte d’Ivoires regering har meddelt EF’s delegation i Côte d’Ivoire, at Côte d’Ivoires fiskeriovervågningscenter (FOC) har påbegyndt sit arbejde.
   6.   Opbringning
   6.1.   Hvis et EF-fartøj opbringes i Côte d’Ivoires farvande, eller hvis det idømmes sanktioner, underretter Côte d’Ivoires kompetente myndigheder flagstaten og Europa-Kommissionen herom inden 36 timer.
   6.2.   Flagstaten og Europa-Kommissionen modtager samtidig en kort rapport om omstændighederne ved og årsagerne til opbringningen.
   7.   Opbringningsrapport
   7.1.   Efter at Côte d’Ivoires kompetente myndigheder har optaget rapport, underskriver fartøjets fører rapporten.
   7.2.   En sådan underskrift indskrænker ikke de rettigheder og det forsvar, fartøjsføreren kan gøre gældende i forbindelse med den formodede overtrædelse. Nægter han at underskrive dokumentet, skal han skriftligt præcisere hvorfor, og inspektøren anfører »underskrift nægtet«.
   7.3.   Føreren skal sejle sit fartøj til den havn, som Côte d’Ivoires myndigheder anviser. Ved en mindre overtrædelse kan Côte d’Ivoires kompetente myndigheder give det opbragte fartøj lov til at fortsætte fiskeriet.
   8.   Samråd i tilfælde af opbringning
   8.1.   Inden der træffes eventuelle foranstaltninger over for fartøjets fører, besætning, last eller udstyr, undtagen foranstaltninger, som skal sikre beviserne for den formodede overtrædelse, holdes der senest én arbejdsdag efter modtagelsen af ovennævnte oplysninger samråd mellem Europa-Kommissionen og de kompetente ivorianske myndigheder, hvori der eventuelt også deltager en repræsentant for den berørte medlemsstat.
   8.2.   Under dette samråd udveksler parterne alle relevante dokumenter eller oplysninger, som kan bidrage til at klarlægge de faktiske omstændigheder. Rederen eller dennes repræsentant underrettes om resultatet af dette samråd og om eventuelle foranstaltninger, som opbringelsen kan medføre.
   9.   Behandling af opbringningssager
   9.1.   Inden en sag om formodet overtrædelse indbringes for domstolene, søges den løst ved en mæglingsprocedure. Denne procedure afsluttes senest tre arbejdsdage efter opbringningen.
   9.2.   I tilfælde af mægling fastlægges bødestørrelsen efter Côte d’Ivoires lovgivning.
   9.3.   Hvis sagen ikke har kunnet løses ved en mæglingsprocedure og indbringes for en domstol, skal rederen i en bank anvist af de ivorianske myndigheder stille en sikkerhed, hvis størrelse fastsættes under hensyntagen til omkostningerne ved opbringningen og størrelsen af de bøder og den erstatning, som de ansvarlige for overtrædelsen kan idømmes.
   9.4.   Bankgarantien frigives først, når retssagen er afgjort. Den frigives straks, hvis sagen ender med frifindelse. Hvis der i tilfælde af domfældelse idømmes en bøde, der er mindre end den stillede sikkerhed, frigiver Côte d’Ivoires kompetente myndigheder saldoen.
   9.5.   Fartøjet frigives, og besætningen kan forlade havnen:

               —

               efter at de forpligtelser, som følger af mæglingsproceduren, er opfyldt, eller

               —

               efter at den bankgaranti, der er nævnt i punkt 9.3, er stillet, og de kompetente ivorianske myndigheder har godkendt den, i afventning af retssagens afslutning.

         10.   Omladning
   10.1.   EF-fartøjer, som ønsker at foretage omladning af fangster i de ivorianske farvande, gør dette i en ivoriansk havn og/eller på en ivoriansk havns red.
   10.2.   Fartøjernes redere skal mindst 24 timer i forvejen meddele Côte d’Ivoires kompetente myndigheder følgende oplysninger:

               —

               de omladende fiskerfartøjers navne

               —

               transportfartøjets navn, IMO-nummer og flagstat

               —

               omladningsmængde pr. art

               —

               omladningsdato og -sted.

         10.3.   Omladning betragtes som udsejling af Côte d’Ivoires fiskerizone. Fartøjsførerne skal derfor sende deres fangstopgørelser til Côte d’Ivoires kompetente myndigheder og meddele, om de agter at fortsætte fiskeriet eller at forlade Côte d’Ivoires fiskerizone.
   10.4.   Al anden omladning af fangster end nævnt i ovenstående punkter er forbudt i Côte d’Ivoires fiskerizone. Ved overtrædelse af denne bestemmelse, kan overtræderen idømmes sanktioner efter gældende ivoriansk lovgivning.
   11.   Førere af EF-fartøjer, der lander eller omlader fangster i ivoriansk havn, skal lade ivorianske kontrollører kontrollere disse aktiviteter og lette dem kontrollen. Efter hver inspektion og kontrol i havn udstedes der en attest til fartøjsføreren.


title: Rådets afgørelse af 26. maj 2016 om udpegelse af medlemmer af og suppleanter til bestyrelsen for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder

text:
               4.6.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 199/5

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 26. maj 2016
   om udpegelse af medlemmer af og suppleanter til bestyrelsen for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder
   (2016/C 199/05)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1922/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af et europæisk institut for ligestilling mellem mænd og kvinder (1), særlig artikel 10, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I artikel 10 i forordning (EF) nr. 1922/2006 fastsættes bl.a., at Rådet udpeger 18 medlemmer af samt suppleanter til bestyrelsen for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder for en treårig periode.

               (2)

               Atten medlemsstater (Belgien, Tjekkiet, Danmark, Tyskland, Irland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Letland, Litauen, Ungarn, Polen, Portugal, Slovenien og Sverige) står for tur til at indstille medlemmer og suppleanter for perioden fra den 1. juni 2016 til den 31. maj 2019.

               (3)

               Regeringerne i de pågældende medlemsstater har forelagt Rådet kandidatlister —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Følgende udpeges herved til medlemmer af og suppleanter til bestyrelsen for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder for perioden fra den 1. juni 2016 til den 31. maj 2019:
   REGERINGSREPRÆSENTANTER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Belgien

               Michel PASTEEL

               Liesbet STEVENS

               Den Tjekkiske Republik

               Andrea BARŠOVÁ

               Lucia ZACHARIÁŠOVÁ

               Danmark

               Kira APPEL

               Søren FELDBÆK WINTHER

               Tyskland

               Christine MORGENSTERN

               Birgit SCHWEIKERT

               Irland

               Pauline MOREAU

               John HURLEY

               Grækenland

               Anna MEGALOU

               Spanien

               Rosa URBÓN IZQUIERDO

               Paloma LÓPEZ-IZQUIERDO BOTIN

               Frankrig

               Stéphanie SEYDOUX

               Alexis RINCKENBACH

               Kroatien

               Helena ŠTIMAC RADIN

               Gordana OBRADOVIĆ DRAGIŠIĆ

               Italien

               Monica PARRELLA

               Tiziana ZANNINI

               Cypern

               Kalliope AGAPIOU–JOSEPHIDES

               Demetris MICHAELIDES

               Letland

               Diāna JAKAITE

               Agnese GAILE

               Litauen

               Rita ŽEMAITYTĖ-TACK

               Dalia LEINARTĖ

               Ungarn

               Zsuzsanna GERBERNÉ FARKAS

               Tamás Antal HEIZER

               Polen

               Rita KAMEDUŁA-TOMASZEWSKA

               Anna GRĘDZIŃSKA

               Portugal

               Maria de Fátima DUARTE

               Teresa Margarida FRAGOSO

               Slovenien

               Maruša GORTNAR

               Jasna JERAM

               Sverige

               Lenita FREIDENVALL

               Annika MANSNÉRUS

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. maj 2016.

            På Rådets vegne

         H.G.J. KAMP

            Formand

      (1)  EUT L 403 af 30.12.2006, s. 9.