title: 2012/441/EF: Rådets afgørelse af 9. oktober 2009 om undertegnelse og midlertidig anvendelse af en protokol om ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union#Protokol om ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               27.7.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 200/24

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 9. oktober 2009
   om undertegnelse og midlertidig anvendelse af en protokol om ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union
   (2012/441/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, artikel 300, stk. 3, første afsnit, og artikel 300, stk. 4,
   under henvisning til akten vedrørende Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet bemyndigede den 5. december 2004 Kommissionen til at forhandle en Euro-Middelhavs-aftale om luftfart mellem Fællesskabet og alle dets medlemsstater på den ene side og Marokko på den anden side.

               (2)

               Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side (i det følgende benævnt »aftalen«), blev undertegnet i Bruxelles den 12. december 2006 (1).

               (3)

               Traktaten om Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union blev undertegnet i Luxembourg den 25. april 2005 og trådte i kraft den 1. januar 2007.

               (4)

               Der er behov for en protokol om ændring af aftalen for at tage hensyn til de to nye medlemsstaters tiltrædelse.

               (5)

               Protokollen blev forhandlet af parterne den 19. marts 2007.

               (6)

               Protokollen bør undertegnes og anvendes midlertidigt i afventning af gennemførelsen af de procedurer, der er nødvendige for dens indgåelse —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Undertegnelsen af protokollen om ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »protokollen«) godkendes herved på Det Europæiske Fællesskabs vegne med forbehold af indgåelse af protokollen.
   2.   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne protokollen på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 3
   Med forbehold af gensidighed og i afventning af den formelle indgåelse anvendes protokollen midlertidigt fra datoen for parternes undertegnelse af den.
   Artikel 4
   Rådet har foranstaltet den notifikation, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, i protokollen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 9. oktober 2009.

            På Rådets vegne

         Å. TORSTENSSON

            Formand

      (1)  EUT L 386 af 29.12.2006, s. 55.

      PROTOKOL
      om ændring af Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union
      KONGERIGET BELGIEN,
      REPUBLIKKEN BULGARIEN,
      DEN TJEKKISKE REPUBLIK,
      KONGERIGET DANMARK,
      FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,
      REPUBLIKKEN ESTLAND,
      IRLAND,
      DEN HELLENSKE REPUBLIK,
      KONGERIGET SPANIEN,
      DEN FRANSKE REPUBLIK,
      DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
      REPUBLIKKEN CYPERN,
      REPUBLIKKEN LETLAND,
      REPUBLIKKEN LITAUEN,
      STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,
      REPUBLIKKEN UNGARN,
      MALTA,
      KONGERIGET NEDERLANDENE,
      REPUBLIKKEN ØSTRIG,
      REPUBLIKKEN POLEN,
      DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,
      RUMÆNIEN,
      REPUBLIKKEN SLOVENIEN,
      DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,
      REPUBLIKKEN FINLAND,
      KONGERIGET SVERIGE,
      DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,
      i det følgende benævnt »medlemsstaterne«, og
      DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB,
      i det følgende benævnt »Fællesskabet«,
      repræsenteret af Rådet for Den Europæiske Union,
      på den ene side og
      KONGERIGET MAROKKO,
      i det følgende benævnt »Marokko«,
      på den anden side,
      som henviser til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union og dermed af Fællesskabet den 1. januar 2007 —
      ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
      Artikel 1
      Republikken Bulgarien og Rumænien er parter i Euro-Middelhavs-aftalen om luftfart, som er indgået mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side, og som blev undertegnet i Bruxelles den 12. december 2006 (i det følgende benævnt »aftalen«).
      Artikel 2
      1.   Følgende bestemmelser tilføjes i bilag II til aftalen (bilaterale aftaler mellem Marokko og Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater):

                  a)

                  efter første led:

                              »—

                              Aftale mellem Folkerepublikken Bulgarien og Kongeriget Marokko om lufttrafik, undertegnet i Rabat den 14. oktober 1966«

                  b)

                  efter sekstende led:

                              »—

                              Aftale mellem Den Socialistiske Republik Rumæniens regering og Kongeriget Marokkos regering om civil lufttrafik, undertegnet i Bukarest den 6. december 1971.
                              Senest ændret ved det aftalememorandum, der blev indgået i Rabat den 29. februar 1996.«

            2.   Følgende bestemmelser tilføjes i første afsnit af bilag III til aftalen (driftstilladelser og tekniske godkendelser: kompetente myndigheder):

                  a)

                  efter stykket om Belgien:
                  »Bulgarien:
                  Generaldirektoratet for Civilluftfartsmyndigheden
                  Ministeriet for transport, informationsteknologi og kommunikation«

                  b)

                  efter stykket om Den Slovakiske Republik:
                  »Rumænien:
                  Generaldirektoratet for infrastruktur og lufttrafik
                  Ministeriet for transport og infrastruktur«.

            Artikel 3
      Teksterne til aftalen på bulgarsk og rumænsk, der er knyttet til denne protokol, får gyldighed på samme vilkår som de andre sproglige udgaver.
      Artikel 4
      1.   Denne protokol skal godkendes af parterne i overensstemmelse med deres egne procedurer. Den træder i kraft på datoen for aftalens ikrafttræden. Men i det tilfælde, at de kontraherende parter først godkender denne protokol efter aftalens ikrafttræden, træder protokollen i henhold til aftalens artikel 27, stk. 1, i kraft på den dato, hvor parterne underretter hinanden om, at alle de interne godkendelsesprocedurer er afsluttet.
      2.   Denne protokol anvendes midlertidigt fra datoen for de to parters undertegnelse af den.
      Artikel 5
      Denne protokol er udfærdiget i Bruxelles, den 18. juni 2012 i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og arabisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

            За дьржавите-членки
            Por los Estados miembros
            Za členské státy
            For medlemsstaterne
            Für die Mitgliedstaaten
            Liikmesriikide nimel
            Για τα κράτη μέλη
            For the Member States
            Pour les États membres
            Per gli Stati membri
            Dalīvalstu vārdā –
            Valstybių narių vardu
            A tagállamok részéről
            Għall-Istati Membri
            Voor de lidstaten
            W imieniu Państw Członkowskich
            Pelos Estados-Membros
            Pentru statele membre
            Za členské štáty
            Za države članice
            Jäsenvaltioiden puolesta
            För medlemsstaternas

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l’Union européenne
            Per l’Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Кралство Мароко
            Por el Reino de Marruecos
            Za Marocké království
            For Kongeriget Marokko
            Für das Königreich Marokko
            Maroko Kuningriigi nimel
            Για το Βασίλειο του Μαρόκου
            For the Kingdom of Morocco
            Pour le Royaume du Maroc
            Per il Regno del Marocco
            Marokas Karalistes vārdā –
            Maroko Karalystės vardu
            A Marokkói Királyság nevében
            Għar-Renju tal-Marokk
            Voor het Koninkrijk Marokko
            W imieniu Królestwa Maroka
            Pelo Reino de Marrocos
            Pentru Regatul Maroc
            Za Marocké kráľovstvo
            Za Kraljevino Maroko
            Marokon kuningaskunnan puolesta
            För Konungariket Marocko


title: Kommissionens Beslutning af 31. juli 1975 om at tilbudene for 31. juli 1975 inden for rammerne af den i forordning (EØF) nr. 1840/75 nævnte licitation skal være uden virkning

text:
Nr . L 228 / 30                                   De Europæiske Fællesskabers Tidende                                      29 . 8 . 75
                                                 KOMMISSIONENS BESLUTNING
                                                           af 31 . juli 1975
                 om at tilbudene for 31 . juli 1975 inden for rammerne af den i forordning (EØF)
                                   nr. 1840/75 nævnte licitation skal være uden virkning
                                                             (75/ 505/ EØF)
KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE                                          mumseksportafgift under hensyntagen navnlig til de i
FÆLLESSKABER HAR —                                                      artikel 3, stk . 1 , litra b) og d), i forordning (EØF) nr.
                                                                        1968 /73 fastsatte kriterier, eller at licitationen skal
linder henvisning til traktaten om oprettelse af Det                    være uden virkning ;
europæiske økonomiske Fællesskab,
                                                                        ingen af de indgivne tilbud gør det muligt under hen
under henvisning til Rådets forordning nr. 120/67/                      syntagen til den nuværende markedssituation for den
EØF af 13 . juni 1967 om den fælles markedsordning                      pågældende kornsort at fastsætte en maksimumsrestitu
for korn ('), senest ændret ved forordning ( EØF) nr.                   tion i overensstemmelse med de i artikel 2 og 3 i for
665/75 (-'),                                                            ordning nr. 139/67/ EØF fastsatte kriterier eller en
under henvisning til Rådets forordning ( EØF) nr.                       minimumsafgift i overensstemmelse med de i artikel
 1968/73 af 19 . juli 1973 om fastsættelse af de alminde               3 , stk. 1 , litra b) og d), i forordning ( EØF) nr. 1968 /73
lige regler, der skal anvendes for korn i tilfælde af for              fastsatte kriterier ; der er derfor ingen grund til at lade
styrrelser (3 ), senest ændret ved forordning ( EØF) nr.                licitationen få virkning ;
86/75 (4), særlig artikel 4, stk. 2,                                    de i denne beslutning fastsatte foranstaltninger er i
under henvisning til Rådets forordning nr. 139/67/                      overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomi
EØF af 21 . juni 1967 om almindelige regler for ydelse                  teen for korn —
af eksportrestitutioner for korn og om kriterierne for
restitutionsbeløbets fastsættelse (5), senest ændret ved                TRUFFET FØLGENDE BESLUTNING :
forordning ( EØF) nr. 87/75 (6), særlig artikel 4 a,
under henvisning til Kommissionens forordning                                                       Artikel 1
(EØF) nr. 1840/75 af 17. juli 1975 om åbning af en li
citation over afgiften og/eller over restitutionen ved                  De tilbud, der er indgivet for 31 . juli 1975 inden for
udførsel af blød hvede til lande i zone VII a) (7), særlig              rammerne af den i forordning ( EØF) nr. 1840/75
artikel 10, stk . 1 , og                                                nævnte licitation over afgiften og/eller over restitutio
                                                                        nen ved udførsel af blød hvede, får ingen virkning.
ud fra følgende betragtninger :
                                                                                Artikel 2
Ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1840/75 er
der blevet åbnet en licitation over eksportafgiften og/                 Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.
eller eksportrestitutionen for blød hvede ;
i overensstemmelse med artikel 10, stk . 1 , i forordning
( EØF) nr. 1840/75 beslutter Kommissionen på grund                     Udfærdiget i Bruxelles, den 31 . juli 1975.
lag af indgivne tilbud , ifølge fremgangsmåden i artikel
26 i forordning nr. 120/67/ EØF, enten at fastsætte en                                               l}å Kommissionens vegne
maksimumseksportrestitution                under hensyntagen                                              P.J. LARDINOIS
navnlig til de i artikel 2 og 3 i forordning nr. 139/67/
EØF fastsatte kriterier, eller at fastsætte en mini                                               Medlem af Kommissionen
  ') EFT nr.   117 af 19 . 6 . 1967, s . 2269 / 67 .
 -') EFT nr.  L 72 af 20 . 3 . 1975 , s . 14.
  ') EFT nr . L 201 af 21 . 7 . 1973 , s . 10 .
 4)  EFT nr.  L 11 af 16. 1 . 1975, s . 3 .
 5)  EFT nr.   125 af 26 . 6 . 1967, s . 2453 / 67 .
 b)  EFT nr.  L 11 af 16 . 1 . 1975, s. 3 .
 7)  EFT nr.  L 187 af 18 . 7. 1975, s. 16.


title: Rådets afgørelse 2011/640/FUSP af 12. juli 2011 om undertegnelse og indgåelse af en aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Mauritius om betingelserne for overførsel af mistænkte pirater og tilknyttede, beslaglagte genstande fra den EU-ledede flådestyrke til Republikken Mauritius og om forholdene for de mistænkte pirater efter overførsel#Aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Mauritius om betingelserne for overførsel af mistænkte pirater og tilknyttede, beslaglagte genstande fra den EU-ledede flådestyrke til Republikken Mauritius og om forholdene for de mistænkte pirater efter overførsel

text:
               30.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 254/1

         RÅDETS AFGØRELSE 2011/640/FUSP
   af 12. juli 2011
   om undertegnelse og indgåelse af en aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Mauritius om betingelserne for overførsel af mistænkte pirater og tilknyttede, beslaglagte genstande fra den EU-ledede flådestyrke til Republikken Mauritius og om forholdene for de mistænkte pirater efter overførsel
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 37 sammenholdt med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 218, stk. 5 og 6,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»HR«), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               De Forenede Nationers Sikkerhedsråd vedtog den 2. juni 2008 resolution 1816 (2008), hvori det anmoder alle stater om at samarbejde om at fastlægge domstolskompetencen og om at efterforske og retsforfølge de personer, der er ansvarlige for privatvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster. Disse bestemmelser blev bekræftet ved FN’s Sikkerhedsråds efterfølgende resolutioner.

               (2)

               Rådet vedtog den 10. november 2008 fælles aktion 2008/851/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (1) (operation Atalanta).

               (3)

               I artikel 12 i fælles aktion 2008/851/FUSP fastsættes det, at personer, der mistænkes for at have til hensigt at begå, for at begå eller for at have begået piratvirksomhed eller væbnede røverier i Somalias territorialfarvande, og som pågribes og tilbageholdes med henblik på retsforfølgning, samt de genstande, der er anvendt til at udføre disse handlinger, kan overføres til en tredjestat, der ønsker at udøve sin domstolskompetence i forhold til ovennævnte personer eller genstande, forudsat at betingelserne for en sådan overførsel er aftalt med den pågældende tredjestat under iagttagelse af gældende international ret, navnlig den internationale menneskerettighedslovgivning, særligt for at sikre, at ingen underkastes dødsstraf, tortur eller anden form for grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling.

               (4)

               Efter vedtagelsen af Rådets afgørelse den 22. marts 2010 om bemyndigelse til at indlede forhandlinger har HR i overensstemmelse med artikel 37 i TEU forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Republikken Mauritius om betingelserne for overførsel af mistænkte pirater og tilknyttede, beslaglagte genstande fra den EU-ledede flådestyrke til Republikken Mauritius og om forholdene for de mistænkte pirater efter overførsel (»aftalen«).

               (5)

               Aftalen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Mauritius om betingelserne for overførsel af mistænkte pirater og tilknyttede, beslaglagte genstande fra den EU-ledede flådestyrke til Republikken Mauritius og om forholdene for de mistænkte pirater efter overførsel (»aftalen«) godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Unionen.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet foretager på Unionens vegne den underretning, der er omhandlet i aftalens artikel 11, stk. 1 (2).
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33.

      (2)  Datoen for aftalens undertegnelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.

      OVERSÆTTELSE
      AFTALE
      mellem Den Europæiske Union og Republikken Mauritius om betingelserne for overførsel af mistænkte pirater og tilknyttede, beslaglagte genstande fra den EU-ledede flådestyrke til Republikken Mauritius og om forholdene for de mistænkte pirater efter overførsel
      DEN EUROPÆISKE UNION (EU),
      på den ene side, og
      REPUBLIKKEN MAURITIUS,
      i det følgende benævnt »Mauritius«,
      på den anden side,
      i det følgende samlet benævnt »parterne«, er —
      UNDER HENSYN TIL FØLGENDE:

                  —

                  De Forenede Nationers (FN's) Sikkerhedsråds resolution 1814 (2008), 1838 (2008), 1846 (2008), 1851 (2008) samt efterfølgende resolutioner,

                  —

                  FN's havretskonvention fra 1982, særlig artikel 100-107 og artikel 110,

                  —

                  Rådets fælles aktion 2008/851/FUSP af 10. november 2008 om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (1) (operation EUNAVFOR Atalanta) som ændret ved Rådets afgørelse 2009/907/FUSP af 8. december 2009 (2),

                  —

                  den internationale menneskerettighedslovgivning, herunder den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder fra 1966 og konventionen mod tortur og anden grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf fra 1984,

                  —

                  det forhold, at denne aftale ikke anfægter de rettigheder og forpligtelser, som parterne har i henhold til internationale aftaler og andre instrumenter om oprettelse af internationale domstole og tribunaler, herunder statutten for Den Internationale Straffedomstol —

            BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
      Artikel 1
      Mål
      Denne aftale fastlægger betingelserne og de nærmere bestemmelser for

                  a)

                  overførsel af personer, der mistænkes for at have forsøgt at begå, for at begå eller for at have begået piratvirksomhed inden for EUNAVFOR-operationens område i åbent hav ud for Mauritius', Madagaskars, Comorernes, Seychellernes og Réunions territorialfarvande, og som tilbageholdes af EUNAVFOR

                  b)

                  overførsel af tilknyttede genstande, som EUNAVFOR har beslaglagt, til Mauritius og

                  c)

                  for behandling af overførte personer.

            Artikel 2
      Definitioner
      I denne aftale forstås ved:
      a)   »EU-ledet flådestyrke (EUNAVFOR)«: EU's militære hovedkvarter og de nationale kontingenter, der bidrager til EU-operationen Atalanta, deres fartøjer, fly og aktiver
      b)   »operation«: forberedelse, etablering, gennemførelse af og støtte til den militære mission, der blev iværksat ved Rådets fælles aktion 2008/851/FUSP og/eller dens efterfølgere
      c)   »nationale kontingenter«: enheder og fartøjer, som tilhører Den Europæiske Unions medlemsstater og, som angivet af EU, andre stater, der deltager i operationen
      d)   »udsenderstat«: en stat, der stiller et nationalt kontingent til rådighed for EUNAVFOR
      e)   »piratvirksomhed«: sørøveri som defineret i artikel 101 i FN's havretskonvention
      f)   »overført person«: enhver person, der mistænkes for at have forsøgt at begå, for at begå eller for at have begået piratvirksomhed, og som overføres af EUNAVFOR til Mauritius i henhold til denne aftale.
      Artikel 3
      Generelle principper
      1.   Mauritius kan på anmodning af EUNAVFOR acceptere overførsel af personer, som EUNAVFOR har tilbageholdt i forbindelse med piratvirksomhed og tilknyttede genstande, som EUNAVFOR har beslaglagt, og indbringer disse personer og genstande for sine kompetente myndigheder med henblik på efterforskning og retsforfølgning. Mauritius indgår aftale om accept af en foreslået udlevering med udgangspunkt i den enkelte sag under hensyn til alle relevante omstændigheder, herunder stedet, hvor hændelsen fandt sted.
      2.   EUNAVFOR overfører kun personer til Mauritius' kompetente retshåndhævelsesmyndigheder.
      3.   Der må ikke foretages nogen overførsel, før Mauritius' kompetente retshåndhævelsesmyndigheder inden for fem arbejdsdage fra modtagelsen af de beviser, som EUNAVFOR har fremsendt, beslutter, at der er en rimelig sandsynlighed for at opnå en domfældelse ved retsforfølgning af personer, som tilbageholdes af EUNAVFOR.
      4.   Beslutningen om, hvorvidt der er en rimelig sandsynlighed for at opnå en domfældelse træffes af Mauritius' kompetente retshåndhævelsesmyndigheder på baggrund af de beviser, som EUNAVFOR har fremsendt gennem de relevante kommunikationskanaler.
      5.   Enhver overført person behandles humant og i overensstemmelse med internationale menneskerettighedsforpligtelser, der er fastsat i Mauritius' forfatning, herunder forbud mod tortur og grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, forbud mod vilkårlig tilbageholdelse og i overensstemmelse med kravet om en retfærdig rettergang.
      Artikel 4
      Behandling, retsforfølgning og domstolsprøvelse af overførte personer
      1.   I overensstemmelse med internationale menneskerettighedsforpligtelser, der er fastsat i Mauritius' forfatning, behandles enhver overført person humant og udsættes ikke for tortur eller grusom, umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, får passende logi og ernæring, adgang til lægebehandling og kan udøve sin religion.
      2.   Enhver overført person skal omgående stilles for en dommer eller anden øvrighedsperson, der ved lov er bemyndiget til at udøve domsmyndighed, og som straks træffer afgørelse om lovligheden af den pågældendes frihedsberøvelse og giver ordre til vedkommendes løsladelse, hvis frihedsberøvelsen ikke er berettiget.
      3.   Enhver overført person har ret til at få sin sag pådømt inden for en rimelig frist eller blive løsladt.
      4.   Enhver overført person har, når der skal træffes afgørelse om en anklage mod vedkommende for et strafbart forhold, ret til en retfærdig og offentlig rettergang for en kompetent, uafhængig og upartisk domstol, der er oprettet ved lov.
      5.   Enhver overført person, der anklages for et strafbart forhold, skal anses for uskyldig, indtil vedkommendes skyld er bevist i overensstemmelse med loven.
      6.   Enhver overført person er, når der træffes afgørelse om en anklage mod den pågældende for et strafbart forhold, berettiget til følgende minimumsgarantier i fuld lighed:

                  a)

                  ret til at blive underrettet omgående og udførligt på et sprog, som den pågældende forstår, om indholdet af og årsagen til den sigtelse, der er rejst mod vedkommende

                  b)

                  ret til at have tilstrækkelig tid og lejlighed til rådighed til at forberede sit forsvar og til at kommunikere med en forsvarer, som vedkommende selv har valgt

                  c)

                  ret til at få sin sag behandlet uden unødig forsinkelse

                  d)

                  ret til at være til stede under domsforhandlingen, til selv eller med juridisk bistand efter eget valg at føre sit forsvar, til, såfremt den pågældende ikke har juridisk bistand, at blive underrettet om denne ret, samt til at få beskikket juridisk bistand i alle de tilfælde, hvor det er påkrævet af hensyn til retfærdighed, og uden at den pågældende skal betale herfor, hvis vedkommende ikke har tilstrækkelige midler til betalingen

                  e)

                  ret til at undersøge eller få undersøgt alle beviser imod vedkommende, herunder beedigede erklæringer fra vidner, der har forestået arrestationen, og ret til at få vidner for den pågældende tilsagt og afhørt på samme betingelser som vidner, der føres imod vedkommende

                  f)

                  ret til at få vederlagsfri bistand af en tolk, hvis vedkommende ikke forstår eller taler det sprog, der anvendes i retten

                  g)

                  ret til ikke at blive tvunget til at vidne mod sig selv eller tilstå skyld

            7.   Enhver overført person, der er dømt for en forbrydelse, skal kunne benytte sig af retten til at få skyldsspørgsmålet og strafudmålingen prøvet ved eller appelleret til en højere domstol i overensstemmelse med loven i Mauritius.
      8.   Mauritius kan efter høring af EU overføre sådanne domfældte personer, der afsoner en dom i Mauritius, til en anden stat, såfremt den garanterer overholdelse af ovennævnte menneskerettighedsstandarder, med henblik på at afsone resten af dommen i denne stat. I tilfælde af alvorlig bekymring over menneskerettighedssituationen i den anden stat må der ikke foretages nogen overførsel, før der ved konsultationer mellem parterne er fundet en tilfredsstillende løsning på situationen.
      Artikel 5
      Dødsstraf
      Ingen overført person må, i henhold til Mauritius' lov om afskaffelse af dødsstraf, anklages for et forhold, der medfører dødsstraf, idømmes dødsstraf eller gøres til genstand for en begæring om dødsstraf.
      Artikel 6
      Registre og indberetning
      1.   Enhver overførsel registreres i et passende dokument, der undertegnes af en repræsentant for EUNAVFOR og en repræsentant for Mauritius' kompetente retshåndhævelsesmyndigheder.
      2.   EUNAVFOR overdrager tilbageholdelsesoplysninger til Mauritius vedrørende enhver overført person. Disse oplysninger skal så vidt muligt omfatte oplysninger om den overførte persons fysiske tilstand under tilbageholdelsen, tidspunktet for overførsel til Mauritius' myndigheder, årsagen til vedkommendes tilbageholdelse, tidspunkt og sted for påbegyndelsen af vedkommendes tilbageholdelse og enhver afgørelse vedrørende den pågældendes tilbageholdelse.
      3.   Mauritius er ansvarlig for at føre nøjagtige opgørelser over alle overførte personer, herunder også, men ikke kun at føre register over beslaglagte genstande, personernes fysiske tilstand, stedet, hvor de tilbageholdes, alle anklager imod de pågældende og alle betydelige afgørelser truffet under deres retsforfølgning og domstolsprøvelse.
      4.   Disse registre skal være tilgængelige for repræsentanterne for EU og EUNAVFOR efter skriftlig anmodning til Mauritius' udenrigsministerium.
      5.   Mauritius underretter desuden EU og EUNAVFOR om stedet for tilbageholdelsen af enhver person, der overføres i henhold til denne aftale, enhver forringelse af vedkommendes fysiske tilstand og enhver påstand om ukorrekt behandling. Repræsentanter for EU og EUNAVFOR skal have adgang til alle personer, der er overført i henhold til denne aftale, så længe personerne er i forvaring, og har ret til at stille spørgsmål til dem.
      6.   Nationale og internationale humanitære organisationer skal efter anmodning have tilladelse til at besøge personer, der er overført i henhold til denne aftale.
      7.   For at sikre, at EUNAVFOR kan yde rettidig bistand til Mauritius med fremmøde af vidner fra EUNAVFOR og tilvejebringelse af relevante beviser, meddeler Mauritius EUNAVFOR sin hensigt om at indlede en strafferetssag mod en overført person og tidsplanen for fremskaffelsen af beviser og vidneafhøringen.
      Artikel 7
      EU- og EUNAVFOR-bistand
      1.   EUNAVFOR yder inden for rammerne af sine midler og sin kapacitet enhver bistand til Mauritius med henblik på efterforskning og retsforfølgning af overførte personer.
      2.   EUNAVFOR skal navnlig:

                  a)

                  overdrage tilbageholdelsesoplysninger udarbejdet i henhold til artikel 6, stk. 2, i denne aftale

                  b)

                  behandle alle beviser i overensstemmelse med kravene fra Mauritius' kompetente myndigheder som aftalt i de gennemførelsesbestemmelser, der er omhandlet i artikel 10

                  c)

                  fremlægge vidneudsagn eller beedigede skriftlige erklæringer fra vidner fra EUNAVFOR, der har været involveret i en hændelse, i forbindelse med hvilken personer er blevet overført i henhold til denne aftale

                  d)

                  bestræbe sig på at fremlægge vidneudsagn eller beedigede skriftlige erklæringer fra andre vidner, der ikke opholder sig i Mauritius

                  e)

                  bevare eller overdrage alle relevante beslaglagte genstande, bevismateriale, fotografier og enhver genstand med bevisværdi i EUNAVFOR's varetægt

                  f)

                  om nødvendigt sikre fremmøde af vidner fra EUNAVFOR med henblik på at afgive vidneforklaring i retten (eller via en direkte tv-forbindelse eller andre godkendte teknologiske hjælpemidler) under retssagen

                  g)

                  om nødvendigt befordre fremmøde af andre vidner med henblik på at afgive vidneforklaring i retten (eller via en direkte tv-forbindelse eller andre godkendte teknologiske hjælpemidler) under retssagen

                  h)

                  befordre fremmøde af de tolke, som Mauritius' kompetente myndigheder måtte have brug for, med henblik på bistand ved efterforskninger og retssager, der involverer overførte personer.

            3.   Såfremt sådanne ressourcer ikke stilles til rådighed af andre finansielle donorer, skal parterne med forbehold af de gældende procedurer udarbejde gennemførelsesbestemmelser om økonomisk, teknisk og anden form for bistand for at muliggøre overførsel, tilbageholdelse, efterforskning, retsforfølgning og domstolsprøvelse af overførte personer. Disse gennemførelsesbestemmelser skal også sigte mod at dække teknisk og logistisk bistand til Mauritius i forbindelse med revision af lovgivningen, uddannelse af efterforskere og anklagere, undersøgelsesprocedurer og retslige procedurer, og navnlig af ordningerne for opbevaring og udlevering af beviser og appelprocedurer. Derudover skal disse gennemførelsesbestemmelser sigte mod at sikre hjemsendelse af overførte personer i tilfælde af frifindelse eller manglede retsforfølgning, overførsel med henblik på afsoning af resten af deres dom i en anden stat eller hjemsendelse efter at have afsonet deres dom i Mauritius.
      Artikel 8
      Forbindelse til overførte personers øvrige rettigheder
      Intet i denne aftale tilsigter eller kan anses for at fravige rettigheder, som en overført person måtte have ifølge national eller international ret.
      Artikel 9
      Kontakter og tvister
      1.   Alle spørgsmål, der opstår i forbindelse med anvendelsen af denne aftale, drøftes i fællesskab af Mauritius' og EU's kompetente myndigheder.
      2.   I mangel af forudgående bilæggelse løses tvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale udelukkende med diplomatiske midler mellem repræsentanter for Mauritius og EU.
      Artikel 10
      Gennemførelsesbestemmelser
      1.   Med henblik på anvendelsen af denne aftale kan operative, administrative og tekniske spørgsmål gøres til genstand for gennemførelsesbestemmelser, som skal indgås mellem Mauritius' kompetente myndigheder på den ene side og de kompetente EU-myndigheder samt udsenderstaternes kompetente myndigheder på den anden side.
      2.   Gennemførelsesbestemmelserne kan bl.a. omfatte:

                  a)

                  udpegning af Mauritius' kompetente retshåndhævelsesmyndigheder, som EUNAVFOR kan overføre personer til

                  b)

                  de tilbageholdelsesfaciliteter, hvor de overførte personer vil blive anbragt

                  c)

                  behandlingen af dokumenter, herunder dem, der vedrører indsamling af bevismidler, der vil blive overdraget til Mauritius' kompetente retshåndhævelsesmyndigheder i forbindelse med overførsel af en person

                  d)

                  kontaktpunkter for indberetninger

                  e)

                  formularer til brug ved overførsler

                  f)

                  tilvejebringelse af teknisk støtte, sagkundskab, uddannelse og anden bistand, jf. artikel 7, efter anmodning fra Mauritius for at opfylde formålene med denne aftale.

            Artikel 11
      Ikrafttræden og ophævelse
      1.   Denne aftale anvendes midlertidigt fra datoen for undertegnelsen, og den træder i kraft, når begge parter har underrettet den anden om, at den har fuldført sin interne procedure for ratifikation af aftalen.
      2.   Denne aftale forbliver i kraft, indtil operationen er afsluttet som meddelt af EUNAVFOR. Ikke desto mindre kan den ene eller den anden part opsige denne aftale ved skriftlig meddelelse. Opsigelsen får virkning seks måneder efter modtagelsen af meddelelsen. I tilfælde af, at EU finder, at der er belæg for en øjeblikkelig opsigelse af denne aftale på grund af en ændring af Mauritius' materielle straffelovgivning, som nævnt i denne aftale, er EU berettiget til at opsige aftalen med virkning fra datoen for afsendelsen af meddelelsen. En ændring i Mauritius materielle straffelovgivning må ikke berøre allerede overførte personer i negativ retning under denne aftale.
      3.   Denne aftale kan ændres ved skriftlig aftale mellem parterne.
      4.   Opsigelse af denne aftale berører ikke eventuelle rettigheder eller forpligtelser, der følger af gennemførelsen af denne aftale forud for opsigelsen, herunder overførte personers rettigheder under varetægt eller retsforfølgning i Mauritius.
      5.   Når operationen er afsluttet, kan alle EUNAVFOR's rettigheder i henhold til denne aftale udøves af enhver person eller enhed udpeget af EU's højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik. Denne udpegede person eller enhed kan bl.a. være chefen for eller en ansat ved EU's delegation i Mauritius eller en diplomatisk repræsentant eller konsulær embedsmand fra en EU-medlemsstat akkrediteret i Mauritius. Efter afslutningen af operationen rettes alle indberetninger til EUNAVFOR i henhold til denne aftale til EU's højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik.

         Udfærdiget i to eksemplarer på engelsk i Port Louis, den fjortende juli to tusind og elleve.

               For Den Europæiske Union

               For Mauritius

         (1)  EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33, som berigtiget i EUT L 253 af 25.9.2009, s. 18.

         (2)  EUT L 322 af 9.12.2009, s. 27.


title: 2011/559/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion V — Revisionsretten#Europa-Parlamentets beslutning af 10. maj 2011 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion V — Revisionsretten

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/93

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion V — Revisionsretten
   (2011/559/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 (1),

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2009 (SEK(2010) 963 — C7-0215/2010) (2),

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2009,

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2009 med institutionernes svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (4),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, samt til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0138/2011),

               1.

               meddeler Revisionsrettens generalsekretær decharge for gennemførelsen af Revisionsrettens budget for regnskabsåret 2009;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 69 af 13.3.2009.

      (2)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 1.

      (3)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 1.

      (4)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 129.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 10. maj 2011
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009, Sektion V — Revisionsretten
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 (1),

                  —

                  der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2009 (SEK(2010) 963 — C7-0215/2010) (2),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2009,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2009 med institutionernes svar (3),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (4),

                  —

                  der henviser til EF-traktatens artikel 272, stk. 10, og artikel 274, 275 og 276, samt til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0138/2011),

                  1.

                  bemærker, at Revisionsrettens disponible forpligtelsesbevillinger i 2009 beløb sig til i alt 188 000 000 EUR (133 000 000 EUR i 2008; 122 000 000 EUR i 2007) med en udnyttelsesgrad på 92,19 %, hvilket er under gennemsnittet for de øvrige institutioner (97,69 %);

                  2.

                  minder om, at Revisionsrettens regnskab for regnskabsåret 2009 blev revideret af et eksternt firma, PricewaterhouseCoopers (ligesom i 2008 og 2007), som fremsatte følgende konklusioner:

                              a)

                              hvad angår nøjagtigheden af regnskaberne for regnskabsåret 2009: »Det er [revisorernes] opfattelse, at dette årsregnskab giver et retvisende billede af Den Europæiske Revisionsrets finansielle stilling pr. 31. december 2009 samt af resultatet af dens transaktioner og af dens pengestrømme i det regnskabsår, der afsluttedes pr. denne dato, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002, Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til denne rådsforordning og Den Europæiske Revisionsrets regnskabsregler« og

                              b)

                              for så vidt angår anvendelsen af de finansielle midler, Revisionsretten er blevet bevilliget, og tilstrækkeligheden af de gældende kontrolprocedurer i løbet af regnskabsåret 2009, at vi ikke har »fået kendskab til forhold, der i nogen væsentlig henseende eller baseret på de ovennævnte kriterier giver grund til at antage, at a) midlerne bevilliget til Revisionsretten ikke er blevet anvendt til de rette formål, eller at b) de gældende kontrolprocedurer ikke giver tilstrækkelig sikkerhed for, at de finansielle dispositioner overholder de gældende regler og bestemmelser«;

                  3.

                  glæder sig over Revisionsrettens revisionsstrategi for perioden 2009-2012 og bifalder dens prioriterede mål (maksimering af den samlede effekt af dens revisioner og forøgelse af effektiviteten gennem optimal anvendelse af ressourcerne); forventer, at Revisionsretten aflægger rapport om de skridt, den tager for at gennemføre denne revisionsstrategi, og udviser fremskridt i denne henseende ved brug af nøgleresultatindikatorer, navnlig i forbindelse med indførelsen af indikator 1 til 4 i 2010; glæder sig navnlig over planen om at offentliggøre opfølgninger vedrørende særberetningerne for at forøge deres virkning;

                  4.

                  glæder sig over forbedringerne af nøgleresultatindikatorerne 5, 6 og 7 mellem 2008 og 2009, og bemærker med tilfredshed, at Revisionsretten har nået sine mål for indikator 8 og 9; bemærker, at Revisionsretten ikke nåede sit mål for nøgleresultatindikator 10, idet antallet af kursusdage fra 2008 til 2009 faldt fra ti til ni, og antallet af dage afsat af revisorerne til efteruddannelse, bortset fra sprogkurser, faldt fra syv til fire, og således ikke nåede Den Internationale Revisorsammenslutning IFAC’s retningslinjer (40 timer/5 dage);

                  5.

                  bemærker den betydelige forøgelse af antallet af rapporter udarbejdet af Revisionsretten, især det øgede antal særberetninger (fra 12 til 18) og specifikke årsberetninger (fra 29 til 37) samtidig med, at antallet af udtalelser er faldet; forventer, at de forvaltningsrevisioner, der ligger til grund for Revisionsrettens særberetninger, vil bidrage til dens primære opgave, som er at foretage revision af EU's finanser;

                  6.

                  udtrykker bekymring over manglen på detaljerede oplysninger i Revisionsrettens særlige årsberetninger om agenturerne; opfordrer Revisionsretten til i fremtiden at give mere fyldestgørende oplysninger i sine beretninger om agenturerne, særlig hvad angår konklusionerne af de interne revisorers rapporter;

                  7.

                  glæder sig over, at Revisionsretten i forbindelse med udarbejdelsen af årsberetningen for regnskabsåret 2009 gennemførte en tilbundsgående vurdering af tilsyns- og kontrolsystemerne for Domstolen, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, som omfattede en undersøgelse af et yderligere udsnit af betalingstransaktioner vedrørende menneskelige ressourcer og andre administrative udgifter;

                  8.

                  tilskynder Revisionsretten til at videreføre og udvide denne praksis, og navnlig til at overveje at gennemføre en tilbundsgående analyse af tilsyns- og kontrolsystemerne i Rådet; tilskynder også Revisionsretten til at overveje, om det er muligt at anvende nye og innovative fremgangsmåder i revisionsarbejdet, herunder de nye metoder, der omtales i revisionsstrategien for 2009-2012, og således afsøge mulighederne for yderligere at forbedre resultaterne og effektiviteten af revisionerne;

                  9.

                  mener, at samarbejdet mellem Revisionsretten og Parlamentet kunne styrkes ved at rationalisere arbejdsmetoder og tilgange og yderligere forbedre synergieffekten mellem de to institutioner; glæder sig i denne forbindelse over de foranstaltninger, som Revisionsretten er i færd med at træffe for at reformere og løbende forbedre sin rolle i tråd med Parlamentets opfordringer til, at dens vurderinger og revisioner får en bredere og dybere virkning, dens data gøres mere virkningsfulde og brugbare, og dens systemer og procedurer gøres mere pålidelige; afventer med interesse den opfølgende peerevaluering, som Revisionsretten har til hensigt at fremlægge i 2011 (tre år efter den positive peerevaluering i 2008); meddeler i den forbindelse, at Parlamentet vil udarbejde en initiativbetænkning om eventuelle forbedringer, som det vil foreslå Revisionsretten, i fuld tiltro til dennes fulde samarbejdsvilje;

                  10.

                  bemærker, at Revisionsretten ansatte 112 personer i 2009 (69 tjenestemænd, 14 midlertidigt ansatte og 29 kontraktansatte), og at det samlede antal ledige stillinger ved udgangen af 2009 (49) var bragt betydeligt ned i forhold til udgangen af 2008 (68); glæder sig over, at forsinkelserne i Revisionsrettens ansættelsesproces er blevet mindre;

                  11.

                  glæder sig over de vedvarende forbedringer, hvad angår proportionen af mænd og kvinder i Revisionsrettens personale, især mindskelsen af misforholdet på assistent-, kontorchef- og direktørniveau;

                  12.

                  bemærker, at årsberetningen for 2009 fra Revisionsrettens interne revisor i vid udstrækning var positiv; glæder sig i den forbindelse over, at de fleste henstillinger fra den interne revisor er blevet accepteret og indgår i de korrigerede handlingsplaner;

                  13.

                  glæder sig over det igangværende, succesrige interinstitutionelle samarbejde om efteruddannelse mellem Den Europæiske Forvaltningsskole og Domstolen;

                  14.

                  noterer sig revisionen af Revisionsrettens forretningsorden, som fandt sted i 2010, og opfordrer Revisionsretten til at foretage en vurdering af virkningerne af disse ændringer i sin årsberetning;

                  15.

                  minder, hvad angår erklæringerne om medlemmernes økonomiske interesser, om, at Revisionsrettens medlemmer i overensstemmelse med dens adfærdskodeks fremsender en erklæring om deres økonomiske interesser til Revisionsrettens formand, der sørger for fortrolig opbevaring af dem og sikrer, at erklæringerne ikke offentliggøres; indtager fortsat den holdning, at erklæringer om økonomiske interesser fra medlemmer af alle Unionens institutioner for gennemskuelighedens skyld bør være tilgængelige på internettet via et offentligt register, og opfordrer Revisionsretten til at tage de nødvendige skridt i denne henseende og sikre, at dens regler om finansielle interesser, hvor det er muligt, tilpasses til og baseres på det nye udkast til adfærdskodeks for kommissærer;

                  16.

                  minder om, at uafhængighed, integritet, upartiskhed, kompetence og professionalisme udgør Revisionsrettens kerneværdier, og finder, at de nyheder, der for nylig fremkom i medierne, bør give anledning til overvejelse; minder også om, at Revisionsrettens formand i forbindelse med fremlæggelsen af peerevalueringen meddelte, at der ville blive foretaget en opfølgende peerevaluering efter tre år; opfordrer Revisionsretten til at forelægge resultaterne af denne opfølgende peerevaluering for Parlamentets kompetente udvalg for endnu en gang at bekræfte disse værdier, især Revisionsrettens objektivitet, upartiskhed og professionalisme;

                  17.

                  glæder sig over kvaliteten af Revisionsrettens årlige aktivitetsrapport;

                  18.

                  bemærker, at missioner til lande uden for EU i modsætning til tidligere år ikke blev rapporteret pr. land i 2009.

         (1)  EUT L 69 af 13.3.2009.

         (2)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 1.

         (3)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 1.

         (4)  EUT C 308 af 12.11.2010, s. 129.

         (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.


title: 2013/576/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2011#Europa-Parlamentets beslutning af 17. april 2013 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/228

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2011
   (2013/576/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2011 med autoritetens svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (4), særlig artikel 44;

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0074/2013),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet decharge for gennemførelsen af autoritetens budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 92.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2011;

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet for regnskabsåret 2011 med autoritetens svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (4), særlig artikel 44;

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0074/2013),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (»autoriteten«) for regnskabsåret 2011 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

                  B.

                  der henviser til, at autoritetens budget for regnskabsåret 2011 var på 77 309 800,00 EUR, sammenlignet med 74 700 000 EUR i 2010, hvilket udgør en stigning på 3,49 %; der henviser til, at autoriteten finansieres fuldstændigt gennem Unionens bidrag,

         Budgetstyring og økonomisk forvaltning

                  1.

                  konstaterer, at budgetovervågningsindsatsen i løbet af regnskabsåret bidrog til en høj budgetudnyttelsesgrad på 98,47 % (98,8 % in 2010);

                  2.

                  noterer sig, at udnyttelsesgraden for betalingsbevillinger var på 82,05 %, hvilket udgør et mindre fald i forhold til det foregående år (83,51 %);

                  3.

                  bemærker, at der i 2011 var afsat et beløb på 78 800 000 EUR fra Unionens budget til autoriteten; bemærker endvidere, at 334 af de 355 stillinger var blevet besat ved udgangen af 2011, og at 109 kontraktansatte og udstationerede nationale eksperter var ansat af autoriteten; anmoder autoriteten om at forbedre besættelsesgraden, men er fuldt ud klar over, at autoriteten har visse vanskeligheder med transport på grund af sin beliggenhed;

                  4.

                  henstiller på ny, at autoriteten i højere grad respekterer princippet om budgettets etårighed; betragter 2011 som et særligt år på grund af flytningen til det nye hovedkvarter og den forsinkede afvikling af betalingerne hertil;

         Bygningspolitik

                  5.

                  noterer sig, at autoriteten i december 2011 erhvervede en ny hovedkvarterbygning for 36,8 mio. EUR, som vil blive betalt i kvartalsvise rater over 25 år, hvilket medfører rentebetalinger på 18,5 mio. EUR; noterer sig endvidere, at Revisionsretten satte spørgsmålstegn ved, om ikke det kunne have været muligt at bede budgetmyndigheden om at finde et mere økonomisk alternativ, som stemte overens med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning, og som fuldt ud overholdt finansforordningen;

                  6.

                  bemærker ud fra autoritetens oplysninger, at bygningsprojektet blev forelagt budgetmyndigheden i 2005 med en aftale om betaling af købsprisen over 25 år, og at budgetmyndigheden godkendte bygningsprojektet; noterer sig, at autoriteten på Revisionsrettens foranledning anmodede Kommissionen om at anmode om yderligere betalingsbevillinger for at dække den fulde købspris med én enkelt udbetaling; noterer sig imidlertid, at det ikke var muligt at øge bevillingerne til autoriteten for at dække én samlet udbetaling i den nuværende situation med stram udgiftskontrol; bemærker, at den betalingsform, der blev valgt i forbindelse med dette køb, har resulteret i lavere omkostninger til autoritetens lokaler end de tidligere udgifter til leje;

         Overførsler

                  7.

                  bemærker i Revisionsrettens beretning og autoritetens årlige aktivitetsrapport, at der i 2011 blev foretaget 13 budgetmæssige overførsler; noterer sig navnlig, at der blev overført 2,46 mio. EUR fra afsnit I til infrastruktur- og it-budgetposterne under afsnit II med det formål at sikre ressourcer til en tilpasning af it-systemer og finanssystemer i forbindelse med omorganisering og overgang til periodiserede regnskaber og at øge de ressourcer, der var til rådighed til flytningen til den endelige lokalitet og til indretningen heraf; bemærker endvidere, at overførslerne fandt sted inden for afsnit II og III; noterer sig med bekymring Revisionsrettens bemærkning om, at denne situation tyder på svagheder i budgetplanlægningen og -gennemførelsen og er i modstrid med princippet om specificering;

         Interessekonflikter og gennemsigtighed

                  8.

                  glæder sig over, at Revisionsretten har foretaget en revision med det formål at evaluere den fastlagte politik og procedurerne for håndtering af interessekonflikter hos fire EU-agenturer, herunder Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, og har forelagt revisionsresultaterne i Revisionsrettens særberetning nr. 15/2012;

                  9.

                  noterer sig med bekymring, at autoriteten ifølge Revisionsrettens undersøgelsesresultater ved færdiggørelsen af feltarbejdet (i oktober 2011) ikke håndterede interessekonflikter på fyldestgørende vis; bemærker dog, at autoriteten i mellemtiden allerede havde udarbejdet avancerede strategier til håndtering af interessekonflikter; er ikke desto mindre bekymret over, at disse strategier ikke har ført til de ønskede resultater;

                  10.

                  glæder sig over, at der blev arrangeret et obligatorisk møde om etik og integritet for alle medlemmer af bestyrelsen i oktober 2012; opfordrer bestyrelsen til effektivt at håndhæve sin adfærdskodeks og indføre bestemmelser, der forebygger og sanktionerer »svingdørssituationer« med henblik på fremover at undgå situationer som den med dens tidligere formand;

                  11.

                  bemærker, at autoriteten har planlagt en evaluering af sin uafhængighedspolitik inden udgangen af 2013 og har forpligtet sig til bl.a. at overveje muligheden for at offentliggøre resultaterne af procedurer om misbrug af betroede midler, herunder resultaterne af proceduren for kontrol af den videnskabelige vurderings integritet, og til at udvide og styrke mandatet for udvalget om interessekonflikter, f.eks. med et mandat svarende til det, udvalget om etiske standarder og forebyggelse af interessekonflikter under det franske agentur for sundhed og sikkerhed inden for fødevarer, miljø og på arbejdspladsen (ANSES) har; forventer, at autoriteten underretter dechargemyndigheden herom inden oktober 2013, hvis det er muligt;

                  12.

                  opfordrer autoriteten til at indlede en struktureret dialog med civilsamfundet om spørgsmål vedrørende interessekonflikter og opfordrer de berørte organisationer til åbent at drøfte spørgsmål af fælles interesse på grundlag af en fælles dagsorden, og underrette dechargemyndigheden om resultatet af disse drøftelser mindst to gange om året; bemærker, at autoriteten har forstærket dialogen med interessenter og civilsamfund; mener, at det er nødvendigt at institutionalisere disse dialoger, og at autoritetens bestyrelse skal tage hensyn til dem;

                  13.

                  er bekymret over, at autoriteten er blevet kritiseret for manglende gennemsigtighed, hvad angår offentliggørelse af årlige interesseerklæringer, samt manglende efteruddannelse vedrørende interessekonflikter; anmoder om, at der træffes foranstaltninger med hensyn til disse spørgsmål, og opfordrer indtrængende autoriteten til at rapportere tilbage til dechargemyndigheden om de trufne foranstaltninger; glæder sig over, at alle de årlige interesseerklæringer fra autoritetens eksperter nu offentliggøres og er tilgængelige på autoritetens websted;

                  14.

                  opfordrer indtrængende autoriteten til at prioritere interessekonflikter højt for at beskytte sin troværdighed og sikre offentlighedens tillid til fødevaresikkerhed samt til så detaljeret og præcist som muligt at redegøre for, hvordan den vil gennemføre de vigtigste anbefalinger fra Revisionsrettens beretning og Parlamentets beslutninger; opfordrer indtrængende autoriteten til at behandle interessekonflikter med største omhu i betragtning af, at forordningen om autoritetens oprettelse skal revideres, hvilket åbner mulighed for at nå op på de højeste forvaltningsstandarder, som er beskrevet af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), og som kunne have en positiv indflydelse på autoritetens forvaltningsstruktur, uafhængighed og videnskabelige kvalitet; mener, at revisionen af oprettelselsesforordningen er en vigtig mulighed for at igangsætte en radikal forandring i autoriteten, som er ansvarlig for objektiv videnskabelig rådgivning om fødevare- og miljøsikkerhed på EU-plan;

                  15.

                  opfordrer på det kraftigste til, at der for disse konkrete arbejdsområder bør indføres og overholdes en afkølingsperiode på mindst to år for at forhindre, at autoritetens ansatte går direkte fra deres stillinger over i en tilsvarende stilling i sektoren eller i en relateret lobbyvirksomhed, eller omvendt;

                  16.

                  bemærker, at autoriteten har truffet en række foranstaltninger på baggrund af Revisionsrettens revision og efter offentliggørelsen af særberetning nr. 15/2012, bl.a. følgende:

                              —

                              i 2007 indførte autoriteten en omfattende regelkodeks for at undgå eventuelle interessekonflikter, og efterfølgende har autoriteten med regelmæssige mellemrum revideret og opdateret denne kodeks

                              —

                              siden 2011 har autoriteten styrket denne kodeks med vedtagelsen af en revideret politik for uafhængighed og videnskabelig beslutningstagning; er dog bekymret over, om den reviderede politik er tilstrækkelig, og henviser til adskillige tilfælde af interessekonflikter, som blev afsløret i 2012 af to ngo-vagthunde, Corporate Europe Observatory og Earth Open Source; kræver, at der gennemføres yderligere forbedringer i autoritetens uafhængighedspolitik, herunder forbud mod forbindelser med sektorrelaterede organer

                              —

                              i slutningen af 2013 er det planen, at der skal foretages en evaluering af autoritetens uafhængighedspolitik og de tilhørende gennemførelsesbestemmelser

                              —

                              i juli 2012 indførte autoriteten de retningslinjer, som Kommissionen har opstillet om etik og integritet, og den har vedtaget en særlig politik vedrørende gaver

                              —

                              i 2012 blev der udpeget en etisk konsulent;

                        opfordrer indtrængende autoriteten til fortsat at reagere på Revisionsrettens anbefalinger for at undgå enhver interessekonflikt i sine forskellige forvaltningsmæssige og operationelle strukturer og at rapportere til dechargemyndigheden om implementeringen af de ovennævnte politikker og procedurer samt om enhver anden udvikling angående håndteringen af interessekonflikter inden oktober 2013;

                  17.

                  anerkender autoritetens indsats for at forbedre sin forebyggelse og håndtering af interessekonflikter; bemærker dog, at ngo-vagthunde eller sågar ekspertkolleger inden for fødevaresikkerhed — som det f.eks. var tilfældet med arbejdsgruppen af eksperter i hormonforstyrrende stoffer — stadig sætter spørgsmålstegn ved uafhængigheden af og kompetencerne hos autoritetens eksterne eksperter; fremhæver, at der derfor rejses tvivl om autoritetens arbejde som f.eks. i forbindelse med den fælles JRC-NIEHS workshop om virkninger af mindre doser af endokrine aktive kemikalier i Berlin i december 2012;

                  18.

                  bemærker, at bestyrelsen valgte sin formand på et offentligt møde; minder dog om, at Parlamentet i forbindelse med dechargeproceduren for 2010 krævede en åben afstemning i forbindelse med valget af bestyrelsens formand og forventer, at dette krav gennemføres;

                  19.

                  bemærker, at OECD's retningslinjer, som har dannet grundlag for Revisionsrettens arbejde med særberetning nr. 15/2012, fungerer som en international rettesnor på dette område, men ikke er udformet med henblik på et agentur og ikke opfylder de decentraliserede agenturers særlige behov; støtter Kommissionens hensigtserklæring om at udarbejde retningslinjer for håndtering af interessekonflikter, jf. køreplanen for opfølgningen på den fælles tilgang til de decentrale agenturer (»Roadmap on the follow-up to the Common Approach on EU decentralised agencies«);

                  20.

                  understreger, at autoriteten havde en forpligtelse til at indlede sin første evaluering af en stikprøve af interesseerklæringer i oktober 2012 med henblik på at kontrollere, om de er i overensstemmelse med den nyligt vedtagne uafhængighedspolitik og gennemførelsesbestemmelser; bemærker dog, at protokollerne stadig skal færdiggøres, hvilket førte til udsættelse af evalueringen; opfordrer autoriteten til at underrette dechargemyndigheden om årsagen til denne forsinkelse og om den forventede tidsplan for afholdelse af evalueringen;

                  21.

                  glæder sig over autoritetens planer om at iværksætte et pilotprojekt i 2013 for at »insource« en del af det videnskabelige arbejde, som for øjeblikket udføres af eksterne eksperter, i arbejdsgrupper om regulerede produkter; bemærker, at dette initiativ vil blive indledt på områderne fødevareingredienser og gmo'er; anmoder autoriteten om at forsyne dechargemyndigheden med flere oplysninger om de opnåede fremskridt;

                  22.

                  finder det tilfredsstillende, at autoriteten siden 2011 i sin årlige aktivitetsrapport har indført et særligt afsnit, der beskriver de foranstaltninger, autoriteten har truffet for at gennemføre sin uafhængighedspolitik, og dermed delvis imødekommer den henstilling, som indgik i Parlamentets beslutning af 23. oktober 2012 om decharge til autoriteten for regnskabsåret 2010 (6);

                  23.

                  glæder sig over, at cv'er for autoritetens administrerende direktør, øverste ledelse og paneleksperter nu er tilgængelige på dens websted sammen med deres respektive interesseerklæringer; bemærker autoritetens indsats for øget gennemsigtighed, men mener, at disse bestemmelser også bør finde anvendelse for alle interne eksperter, som det blev nævnt i forbindelse dechargeproceduren for 2010; forstår, at arbejdet med dette er i gang; opfordrer autoriteten til hurtigst muligt at underrette dechargemyndigheden om de fremskridt, der er gjort med dette;

         Intern revision

                  24.

                  bemærker på baggrund af autoritetens oplysninger, at Den Interne Revisionstjeneste (IAS) i Kommissionen i 2011 foretog en kontrol af driftsplanlægning og budgettering, mens den interne revisionsenhed foretog tre kontroller, nemlig udvælgelsesproceduren for panelmedlemmer, en særlig evaluering af ekspertbidrag til videnskabelige udtalelser (post-interessekonflikt) samt en interimsevaluering af de anmeldte omkostninger i forbindelse med autoritetens endelige lokalitet;

                  25.

                  bemærker med tilfredshed, at de 11 henstillinger (ingen »kritiske«, to »meget vigtige«, syv »vigtige« og to »ønskelige«), der er blevet fremsat i forbindelse med IAS-revisionen, alle er blevet godtaget af ledelsen, og at fem ud af seks udestående »meget vigtige« henstillinger er blevet gennemført og afventer opfølgning fra IAS, mens gennemførelsen af den sidste henstilling er i gang; noterer sig desuden, at den interne revisionsenhed har fremsat én meget vigtig og to vigtige henstillinger, og ud af denne enheds elleve udestående meget vigtige henstillinger er fem blevet gennemført, og seks er under gennemførelse; noterer sig, at der ikke mangler opfølgning på kritiske henstillinger;

                  26.

                  henviser med hensyn til de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 17. april 2013 (7) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 92.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

         (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (6)  EUT L 350 af 20.12.2012, s. 77.

         (7)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0134 (Se side 374 i denne EUT).


title: 2011/588/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2009#Europa-Parlamentets beslutning af 10. maj 2011 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2009

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/186

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2009
   (2011/588/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2009,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2009 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),

               —

               der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 af 10. marts 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed (3), særlig artikel 17,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0105/2011),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2009;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 16.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 77 af 13.3.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 10. maj 2011
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2009
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2009,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2009 med agenturets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),

                  —

                  der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 af 10. marts 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed (3), særlig artikel 17,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0105/2011),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2009 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

                  B.

                  der henviser til, at Parlamentet den 5. maj 2010 meddelte decharge til den administrerende direktør for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2008 (5), og at Parlamentet i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.:

                              —

                              konstaterede, at Revisionsretten har påvist svagheder i udbudsprocedurerne, navnlig hvad angår de for lave budgetter for en rammekontrakt

                              —

                              anmodede Kommissionen om at undersøge, hvilke muligheder der er for at sikre, at der i fuldt omfang anvendes en behovsorienteret likviditetsstyring i overensstemmelse med artikel 15, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002, samt hvilke strukturelle ændringer der er nødvendige for at sikre, at agenturets likviditetsbeholdning holdes så lav som muligt på lang sigt

                              —

                              lykønskede agenturet med, at alle otte henstillinger fra den interne revisionstjeneste, der betragtedes som »meget vigtige«, var blevet gennemført,

                  C.

                  der henviser til, at agenturets budget for regnskabsåret 2009 var på 8 100 000 EUR, 3,5 % mindre end budgettet for 2008,

         Fremførte bevillinger

                  1.

                  er bekymret over, at Revisionsretten konstaterer, at der er fremført bevillinger til det følgende år svarende til 19 % af agenturets samlede budget; konstaterer navnlig, at 41 % af aktionsbevillingerne blev fremført til 2010, hvilket navnlig skyldtes forsinkelser i forbindelse med to store projekter; er bekymret over, at denne situation viser, at der er forsinkelser i gennemførelsen af de af agenturets aktiviteter, der finansieres under afsnit III, og er i strid med princippet om budgettets etårighed; opfordrer derfor agenturet til at oplyse dechargemyndigheden om de foranstaltninger, der er truffet for at rette op på denne mangel;

         Udbudsprocedurer

                  2.

                  opfordrer agenturet til at styrke sine interne kontroller og for at sikre, at kontrakterne og procedurerne for indgåelse af offentlige aftaler anvendes korrekt; konstaterer, at Revisionsretten har fastslået, at der i et tilfælde blev krævet tjenester, der ikke var anført i kontrakten, og at der i to andre tilfælde blev begået fejl i kontrakttildelingsfasen (ukorrekt afvejning af kvalitet og pris, og fejlagtig værdi af det finansielle bud);

                  3.

                  opfordrer navnlig agenturet til at:

                              —

                              forbedre transparensen, både hvad angår overslagene, og hvad angår hvem der er ansvarlige for projekterne

                              —

                              styrke sine procedurer for kontraktgodkendelse, både på finansieringsbeslutningsplan og på arbejdsprogramplan

                              —

                              sikre, at redegørelse for undtagelser i den årlige aktivitetsrapport foretages udtømmende

                              —

                              sikre passende opfølgning af mulige uregelmæssigheder

                              —

                              udvikle og rapportere om efterfølgende kontroller;

                        opfordrer derfor agenturet til at oplyse dechargemyndigheden om fremskridt og trufne foranstaltninger i denne henseende;

                  4.

                  opfordrer desuden agenturet til at udvikle og derefter regelmæssigt opdatere en omfattende oversigt over dets finansielle kredsløb og de relevante finansielle og operative aktørers ansvar;

         Fejl i forbindelse med budgetoverførsler

                  5.

                  opfordrer agenturet til at undgå overførsler uden forudgående samtykke fra dets bestyrelse, hvilket strider mod budgetprincippet om specificering; konstaterer, at Revisionsretten har anført en overførsel på 24 000 EUR fra afsnit til afsnit, uden at bestyrelsen var informeret og på forhånd havde givet sit samtykke;

         Tilbagebetalinger fra værtsmedlemsstatens skattemyndigheder

                  6.

                  konstaterer med skuffelse, at der siden det foregående år ikke er sket fremskridt, for så vidt angår tilbagebetalingen af 45 000 EUR, som er det beløb, agenturet har forudbetalt i moms til værtsmedlemsstatens skattemyndigheder; opfordrer derfor agenturet til at informere dechargemyndigheden, når denne tilbagebetaling fra værtsmedlemsstater er foretaget;

         Menneskelige ressourcer

                  7.

                  bemærker, at der fortsat er mangler i personaleudvælgelsesprocedurer, hvilket bringer ansættelsesprocedurernes gennemskuelighed i fare; konstaterer, at Revisionsretten har anført, at hverken de kriterier, ansøgerne skulle opfylde for at komme til en samtale, eller dem, de skulle opfylde for at komme på en reserveliste, var fastsat i forvejen af bedømmelsesudvalgene; opfordrer derfor agenturet til at rette op på denne situation og oplyse dechargemyndigheden om de trufne foranstaltninger;

         Interne kontrolsystemer

                  8.

                  glæder sig over, at agenturet har en intern kontrolkoordinator, som kontrollerer og overvåger gennemførelsen af interne kontrolsystemer i agenturet; konstaterer, at agenturet med succes har gennemført forudgående kontroller af sine interne procedurer; opfordrer dog agenturet til at gennemføre efterfølgende kontroller med bistand fra en professionel udbyder;

                  9.

                  opfordrer indtrængende agenturet til at foretage en fuldstændig fysisk status og sikre, at regnskabsopgørelserne er korrekte; understreger vigtigheden af denne anbefaling og opfordrer agenturet til at informere dechargemyndigheden om, hvilke instrumenter der er indført for at rette op på denne mangel; konstaterer i denne forbindelse, at Revisionsretten fastslog, at opgørelsen over anlægsaktiver blev foretaget ved hjælp af et regneark, hvor dataenes integritet ikke var sikret;

                  10.

                  tager til efterretning, at Kommissionens interne revisionstjeneste (IAS) i 2008 foretog en revision af personaleforvaltningen og en opfølgende revision af gennemførelsen af de interne kontrolstandarder i 2007; understreger, at agenturet efter opfølgningen i 2009 informerede dechargemyndigheden om en ny anbefaling fra IAS, som opfordrer til en revision af de interne kontrolstandarder, bestyrelsen vedtog den 10. oktober 2007;

                  11.

                  noterer sig ligeledes redegørelsen fra agenturet om, at IAS i 2009 foretog yderligere en revision af udbuddene for at styrke agenturets præstationer på dette punkt; konstaterer navnlig, at agenturet accepterede13 af IAS' 18 anbefalinger, mens 5 blev afvist, idet agenturet derefter anmodede IAS om at sammenfatte anbefalingerne; konstaterer desuden, at 8 af disse anbefalinger blev betragtet som »meget vigtige« og 10 som »vigtige«;

                  12.

                  henviser vedrørende øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 10. maj 2011 (6) om præstationer, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 16.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 77 af 13.3.2004, s. 1.

         (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (5)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 174.

         (6)  Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0163 (Se side 269 i denne EUT).