Avis juridique important

|

31998D0378

98/378/EF: Kommissionens afgørelse af 12. juni 1998 om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af fibre og garn af polyester med oprindelse i Tyrkiet (meddelt under nummer K(1998) 1599)

EF-Tidende nr. L 168 af 13/06/1998 s. 0046 - 0054

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 12. juni 1998 om afslutning af antisubsidieproceduren vedrørende importen af fibre og garn af polyester med oprindelse i Tyrkiet (meddelt under nummer K(1998) 1599) (98/378/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2026/97 af 6. oktober 1997 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 14, stk. 2,efter høring af Det Rådgivende Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. TIDLIGERE PROCEDURE (1) På grundlag af en klage indgivet af CIRFS (International Rayon & Synthetic Fibres Committee) indledte Kommissionen den 9. februar 1989 en antisubsidieprocedure vedrørende importen af fibre og garn af polyester fra Tyrkiet (2). Den 31. maj 1991 indførtes der en midlertidig udligningstold (3). Efter afslutningen af undersøgelsen, som viste, at der ydedes subsidier og forvoldtes skade som følge heraf, afgav den tyrkiske regering et tilsagn om i) gradvis at afvikle den mest betydningsfulde subsidieordning (fritagelsen for selskabsskat) og ii) ikke at yde nye subsidier eller at holde de pågældende producenter/eksportører skadesløse for forpligtelsen til at afvikle nævnte subsidieordning. Kommissionen godtog dette tilsagn ved afgørelse 91/511/EØF (4) og indførte ikke endelig udligningstold. Den midlertidige told opkrævedes endeligt ved Rådets forordning (EØF) nr. 2834/91 (5).Siden 1991 har de tyrkiske myndigheder med regelmæssige mellemrum indgivet beretning om de forpligtelser, der er indeholdt i nævnte tilsagn, og der er fremlagt dokumentation herfor. Kommissionens tjenestegrene efterprøvede disse oplysninger og oplysninger indgivet af en række tyrkiske eksportører i 1992 og 1995.B. FORNYET UNDERSØGELSE (2) Den 20. april 1996 blev der i De Europæiske Fællesskabers Tidende (6) offentliggjort en meddelelse om det forestående ophør af ovennævnte foranstaltninger (dvs. tilsagnet). Den 24. juni 1996 indgav klagerne, CIRFS, en anmodning om en fornyet undersøgelse ved foranstaltningernes ophør i overensstemmelse med artikel 13, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 3284/94 (7). I anmodningen om fornyet undersøgelse blev det gjort gældende, at ophævelsen af foranstaltningerne sandsynligvis ville medføre, at der fortsat eller igen vil blive ydet subsidier med deraf følgende skade.(3) Kommissionen fastslog, at klagerne havde fremlagt tilstrækkelige beviser til at begrunde, at der indledtes en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 3284/94. I betragtning af gældende foranstaltningers særlige karakter besluttede Kommissionen på eget initiativ at indlede en fornyet undersøgelse i henhold til artikel 13, stk. 6, i nævnte forordning. I overensstemmelse hermed blev der den 21. september 1996 offentliggjort en meddelelse om indledning af en fornyet undersøgelse af de pågældende udligningsforanstaltninger (8).(4) Hvad angår spørgsmålet om, hvorvidt det er foreneligt med reglerne i aftalen om en toldunion mellem EF og Tyrkiet at indlede en sådan undersøgelse, skal det anføres, at så længe Tyrkiet ikke har gennemført bestemmelserne om konkurrence, kontrol med statsstøtte og andre relevante dele af gældende fællesskabsret, som har tilknytning til det indre marked, udelukker aftalen om en toldunion ikke, at en af parterne anvender handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger over for den anden part. I aftalen om en toldunion fastsættes, at Tyrkiet skal træffe alle nødvendige beslutninger for at opfylde denne bestemmelse inden for to år efter ikrafttrædelsen af aftalen om en toldunion, dvs. den 31. december 1997. I afventning af en bekræftelse af sådanne foranstaltninger kan der derfor træffes udligningsforanstaltninger som led i nærværende procedure, hvis det anses for påkrævet.(5) Subsidieundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. januar 1995 til den 31. december 1995 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden«).(6) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen. Den modtog besvarelser af spørgeskemaer fra otte producenter i Fællesskabet, den tyrkiske regering, ni eksporterende producenter og én importør. Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe afgørelse i sagen, og den aflagde kontrolbesøg hos tyrkiske statslige myndigheder, ministerier/organisationer og hos følgende selskaber:a) EF-producenter- Hoechst Trevira GmbH & Co. KG, Frankfurt am Main, Tyskland- Montefibre SpA, Milan, Italien- Nurel SA, Barcelona, Spanien- La Seda de Barcelona SA, Barcelona, Spanien- Catalana de Polimers SL, Barcelona, Spanien- Wellman International Ltd, Co. Meath, Irland- Unifi Textured Yarns Europe Ltd, Co. Donegal, Irland.Der blev ikke aflagt besøg hos Tergal Fibres SA (Group Rhône-Poulenc), Gauchy, Frankrig.Ovennævnte selskaber tegner sig for ca. 80 % af produktionen i Fællesskabet af de pågældende varer.b) Tyrkiske statslige myndigheder, ministerier/organisationer- Udenrigshandelsdepartementet- Centralbanken- Tolddepartementet- Türk Eximbank- Skattedepartementet- Finansministerietc) Producenter/eksportører i Tyrkiet- SASA Artificial and Synthetic Fibres Inc., Adana- Sönmez Filament Sentetik Iplik ve Elvaf Sanayii AS, Bursa- Korteks Mensucat Sanayi ve Ticaret AS, Bursa- Sifas Sentetik Iplik Fabrikalari AS, Bursa (en del af Nergis-koncernen)- Polylen Sentetik Iplik Sanayii AS, Bursa (en del af Nergis-koncernen)- Nergis Tekstil Sanayi ve Ticaret AS, Bursa (en del af Nergis-koncernen)- Nergis Holding AS, Bursa (en del af Nergis-koncernen)- Polyteks Tekstil Sanayi Arastirma ve Egitim AS, BursaSancak Tül Sanayi AS, Istanbul, erklærede, at det ikke havde eksporteret til EU i undersøgelsesperioden.Disse producenter er alle kendt som producenter af de pågældende varer i Tyrkiet.d) Importør i FællesskabetEXSA (UK) Ltd, Leeds, Det Forenede Kongerige. Der blev ikke aflagt besøg hos dette selskab.(7) Som følge af den store mængde oplysninger, der er indsamlet, og sagens komplicerede karakter kunne undersøgelsen ikke afsluttes inden for den normale frist for gennemførelse af fornyede undersøgelser. Det skal navnlig anføres, at eftersom statsstøtteordningerne i Tyrkiet har undergået betydelige ændringer i de seneste år, ansås det for påkrævet på ny at foretage en fuldstændig gennemgang af de forskellige ordninger.C. DE PÅGÆLDENDE VARER OG SAMME VARE 1. De pågældende varer (8) De pågældende varer er:- delvis orienteret garn af polyestere (POY) henhørende under KN-kode 5402 42 00- tekstureret garn af polyestere (PTY) henhørende under KN-kode 5402 33 10 og 5402 33 90- korte syntetiske fibre af polyestere henhørende under KN-kode 5503 20 00- fladt garn af polyestere henhørende under KN-kode 5402 43 10, 5402 43 90, 5402 52 10, 5402 52 90, 5402 62 10 og 5402 62 90.Fibre og garn af polyester har mange forskellige anvendelsesformål og kan anvendes alene eller blandet med andre varer som f.eks. bomuld til fremstilling af beklædningsgenstande, nattøj, gardinstof og tæpper. Polyesterfibre kan også anvendes som fyldstof til vatterede jakker, hovedpuder og andre puder mv.2. Samme vare (9) I forordning (EØF) nr. 2834/91 konkluderedes det, at den i Fællesskabet fremstillede vare måtte anses for at være samme vare som den importerede vare, hvortil der ydedes subsidier. Ingen af parterne i nærværende fornyede undersøgelse fremsatte yderligere bemærkninger til spørgsmålet om »samme vare«. Det fastslås derfor, at den pågældende vare, dvs. den vare, der eksporteres fra Tyrkiet til Fællesskabet, er samme vare som den, der fremstilles af EF-erhvervsgrenen i overensstemmelse med definitionen i artikel 1, stk. 5, i forordning (EF) nr. 2026/97 (i det følgende benævnt »grundforordningen«).D. SUBSIDIER 1. Indledning (10) På grundlag af de oplysninger, der er indeholdt i klagen, samt besvarelserne af Kommissionens spørgeskema, undersøgte Kommissionen en lang række subsidieordninger. Disse ordninger er ikke nødvendigvis de samme, som blev undersøgt som led i den oprindelige undersøgelse. Tyrkiet indførte nye statsstøtteordninger i slutningen af 1994 (delvis med henblik på tilpasning af statsstøttelovgivningen til EU's lovgivning på dette område i overensstemmelse med bestemmelserne i aftalen om en toldunion), som indeholder bestemmelser for både indenlandske incitamenter og eksportincitamenter, og som ændrer eller træder i stedet for ældre ordninger. Desuden var der tale om en vigtig udvikling på internationalt plan; i 1995 trådte således WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger i kraft, og en ny grundforordning trådte i kraft, i slutningen af 1994 med henblik på gennemførelse af de nye definitioner af subsidier (9). I betragtning af ovenstående gennemgik Kommissionen alle relevante subsidieordninger i Tyrkiet.2. Eksportordninger (11) Kommissionen gennemgik følgende fem eksportordninger, hvis indhold er nærmere beskrevet nedenfor:I. Statsstøtte til eksportII. Fritagelse for selskabsskatIII. EksportkreditterIV. El-præmierV. TransportpræmierI. Statsstøtte til eksport (12) Det erklærede formål med Tyrkiets politik for eksportfremme er at øge den tyrkiske industris eksportmuligheder i overensstemmelse med de mål og retningslinjer, der er fastlagt i regeringens femårige udviklingsplaner. Sigtet med disse incitamenter er af afhjælpe de skadelige virkninger for eksportørerne at en høj indenlandsk inflation og at yde kompensation for finansieringsknaphed og høje finansieringsomkostninger.(13) Det vigtigste instrument, som bl.a. indbefattter eksportrelateret bistand, er dekret 94/6401, der trådte i kraft den 1. januar 1995 og omfatter følgende foranstaltninger:- bistand til forsknings- og udviklingsprogrammer- bistand til miljøomkostninger- bistand til markedsundersøgelser- støtte til deltagelse i messer og udstillinger i udlandet- støtte til deltagelse i indenlandske messer af international karakter- støtte til aktivitetsfremmende foranstaltninger i udlandet.(14) Kommissionen konstaterede, at ingen af producenterne af den pågældende vare havde modtaget støtte i undersøgelsesperioden under nogen af ovennævnte foranstaltninger henhørende under dekret 94/6401. Der var derfor ingen grund til at undersøge, om nogen af de pågældende foranstaltninger indebar ydelse af udligningsberettigede subsidier.II. Fritagelse for selskabsskat (15) I den tyrkiske regerings tilsagn, som blev godtaget af Kommissionen i 1991 (jf. betragtning 1), var det den væsentligste forpligtelse at afvikle ovennævnte ordning. Ved denne ordning blev en vis procentdel af producentselskabernes eksportindtægter fritaget for selskabsskat.I overensstemmelse med den tyrkiske regerings tilsagn reduceredes skattefritagelsesprocenten fra 20 % i 1991 til 5 % i 1993. Ordningen ophævedes endeligt i 1993 i henhold til artikel 30 i dekret 21804 af 25. december 1993. Der er fremlagt dokumentation herfor. Kommissionen fastslog også, at ingen af de producenter, der er omfattet af undersøgelsen, modtog udestående støttebeløb i løbet af undersøgelsesperioden.III. Eksportkreditter (16) Türk Eximbank (i det følgende benævnt »Eximbank«) er det eneste officielle eksportkreditinstitut i Tyrkiet; det er et offentligt organ, som etableredes i 1987 med det formål at opfylde eksportørers og udenlandske kontrahenters finansieringsbehov. Eximbank yder specialiserede finansielle tjenester i form af en række forskellige kredit-, forsikrings- og garantiprogrammer, jf. nedenfor.a) Eksportkreditprogrammet »før-forsendelse«Dette program er en kortsigtet kreditfacilitet, som Eximbank yder via forretningsbankerne, og som står til rådighed for alle eksportorienterede virksomheder. Ansøgningerne sendes til Eximbank, men kreditten udbetales af en forretningsbank. Den samlede rente, der betales på denne form for kreditter, er almindeligvis gunstigere end de satser, der kan opnås ved optagelse af kortfristede lån fra forretningsbankerne.Disse kreditter indebærer ydelse af subsidier, fordi der er tale om et finansielt bidrag fra staten, hvorved der opnås en fordel, fordi renten er lavere end den, der skal betales for et tilsvarende lån på markedsvilkår. Subsidierne ydes kun i forbindelse med eksporttransaktioner og er derfor eksportsubsidier.En række producenter var omfattet af denne ordning i undersøgelsesperioden.b) Eksportkreditprogrammet for »mål-markeder«Dette program vedrørte finansiel støtte til eksport af tekstilvarer til lande uden for EU (dvs. NAFTA, Japan og Sydafrika). Det ophævedes i januar 1996.c) SMV-eksportkreditprogrammetOver dette program ydes der kortfristede kreditter til selskaber med indtil 150 beskæftigede. Ingen af de af undersøgelsen omfattede producenter modtog sådanne kreditter på grund af deres størrelse.d) Kreditprogrammet for udenlandsk valutaDette er en kortfristet kreditfacilitet i lighed med »før-forsendelses«-programmet; støtten ydes af Eximbank via forretningsbankerne og står til rådighed for alle eksportorienterede virksomheder. Kreditten ydes på grundlag af den pågældende eksporttransaktions værdi i udenlandsk valuta (kreditten udbetales faktisk til eksportøren som modværdien i tyrkiske lire (TRL)), og eksportøren tilbagebetaler kreditten i den pågældende udenlandske valuta. Renten er væsentligt lavere end under »før-forsendelsesprogrammet«. Den samlede rente, der betales af denne form for kreditter, er almindeligvis gunstigere end de satser, der kan opnås ved optagelse af kortfristede lån fra forretningsbankerne.Disse kreditter indebærer ydelse af subsidier, fordi der er tale om et finansielt bidrag fra staten, hvorved der opnås en fordel, fordi renten er lavere end den, der skal betales for et tilsvarende lån på markedsvilkår. Subsidierne ydes kun i forbindelse med eksporttransaktioner og er derfor eksportsubsidier.En række producenter var omfattet af denne ordning i undersøgelsesperioden.e) Kreditprogram for udenlandsk valuta i forhold til hidtidige resultaterOver dette program ydes der kortfristede kreditter til eksportører uden forretningsbankernes mellemkomst. Ingen af de pågældende producenter modtog sådanne kreditter i undersøgelsesperioden.f) Kortfristet eksportkreditforsikringsprogramI henhold til dette program forsikres alle forsendelser, som en eksportør foretager inden for et år, på gunstige vilkår. Eksportørerne betaler en præmie direkte til Eximbank, og præmien er forskellig alt efter eksportland. En sådan forsikring var indtil 1995 obligatorisk for selskaber, der opnåede »før-forsendelses«-eksportkreditter fra Eximbank. Nogle af de pågældende producenter udnyttede dette program i undersøgelsesperioden. Eftersom dette program var forbundet med eksportkreditprogrammet »før-forsendelse«, er det blevet kvantificeret sammen med dette program og med kreditprogrammet for udenlandsk valuta (jf. tabel 1 og 2 i betragtning 29).Denne forsikring er nu fakultativ.g) Kredit, forsikrings- og garantiprogrammer for køberDette program vedrører kreditter til finansiering af projekter i de central- og vestasiatiske republikker. Ingen af de pågældende producenter udnyttede dette program i undersøgelsesperioden.IV. El-præmier (17) I henhold til dette program kan selskaber, der fremstiller varer til eksport, opnå en fordel i form af en særlig rabat (25 %) på udgifterne til den elektricitet, der benyttes i forbindelse med produktionen af de eksporterede varer. Ordningen, som ganske klart indebar eksportsubsidier, ophævedes i 1995 ved dekret 22510 af 31. december 1995.Ingen af de af undersøgelsen omfattede producenter opnåede i undersøgelsesperioden fordele i henhold til denne ordning.V. Transportpræmier (18) I henhold til denne ordning kunne eksportørerne modtage kontante ydelser fra den tyrkiske centralbank til dækning af transportomkostningerne i forbindelse med eksport. Ordningen ophævedes i 1994 ved en bekendtgørelse fra det tyrkiske ministerråd. De kontante ydelser må betragtes som subsidier fordi de indebærer et finansielt bidrag fra staten, hvorved der opnås en fordel. Subsidierne ydes kun til dækning af transportomkostninger ved eksport og er derfor eksportsubsidier.Ydelserne i henhold til denne ordning, som administreredes af centralbanken, var forskellige alt efter bestemmelsesstedet. Selv om ordningen ophævedes i 1994, tilflød der fortsat eksportørerne fordele i undersøgelsesperioden (dvs. 1995). Dette skyldes, at ved iværksættelse af ordningen var der ingen midler til rådighed til udbetaling til eksportørerne. Udestående beløb, der var optjent i årene forud for ophævelsen af programmet, blev derfor udbetalt i undersøgelsesperioden. Alle de af undersøgelsen omfattede producenter havde modtaget sådanne betalinger i undersøgelsesperioden.3. Sammendrag af eksportordninger (19) Det konstateredes, at eksportørerne benyttede sig af to eksportordninger i undersøgelsesperioden, nemlig eksportkreditter (eksportkreditprogrammet »før-forsendelse«/kreditprogrammet for udenlandsk valuta/det kortfristede eksportkreditforsikringsprogram) og transportpræmier.4. Indenlandske ordninger (20) Kommissionen gennemgik følgende tre indenlandske ordninger, hvis indhold er nærmere beskrevet nedenfor:I. Dekret 94/6411II. Præmier i relation til ressourceanvendelsenIII. Kreditfondsordning.I. Dekret 94/6411 (21) Incitamenter til producenter i Tyrkiet skal fra den 1. januar 1995 gives inden for rammerne af dekret 94/6411 af 26. december 1994. Dette dekret indeholder de generelle rammebestemmelser for incitamenter til virksomhederne i overensstemmelse med de retningslinjer, der er fastlagt i udviklingsplanerne og de årlige programmer, som det tyrkiske ministerråd vedtager. Dekret 94/6411 åbner mulighed for incitamentsydelser til investeringsaktiviteter, der er forbundet med fremstilling af varer og tjenesteydelser, forskning og udvikling, miljøbeskyttelse, forbedring af kvalitet og standarder samt investeringer med sigte på at fremme regionalt håndværk samt støtte til små og mellemstore virksomheder. Dekret 94/6411 suppleredes ved »Communique nr. 2« udstedt af finansministeriet og offentliggjort i den officielle tidende af 4. april 1995.(22) Alle ansøgninger om bistand i henhold til dekret 94/6411 skal godkendes af finansministeriets generaldirektorat for incitamenter og gennemførelse, som udsteder et investeringscertifikat til godkendte ansøgere. Investeringscertifikatet beskriver de former for bistand, der indrømmes det pågældende selskab, samt et eventuelt loft over en sådan bistand. Selskaberne kan opnå investeringscertifikater for det enkelte projekt. Gyldighedsperioden for investeringscertifikaterne er forskellig alt efter det pågældende projekt.(23) De forskellige former for bistand, der ydes i henhold til dekret 94/6411, kan opdeles i følgende kategorier:a) Ordninger i henhold til hvilke eksportørerne opnåede fordele i undersøgelsesperiodeni) Told- og afgiftsfritagelseI henhold til denne ordning kan selskaberne toldfrit importere udstyr og maskiner beregnet til det projekt, hvortil det pågældende investeringscertifikat er udstedt.ii) InvesteringsbegunstigelseI henhold til denne ordning indrømmes selskaberne fritagelse for indkomstskat i forhold til størrelsen af den investering, for hvilken investeringscertifikatet er udstedt; skattegodtgørelsen kan være lig med indtil 100 % af investeringsbeløbet.Begge ovennævnte ordninger indebærer ydelse af subsidier, fordi der gives afkald på statsindtægter, hvorved der opnås en fordel.iii) FinansieringsfondsordningHenstand med skattebetalingen, som skal anvendes til finansiering af investeringer. Et selskab er berettiget til denne henstand, når de får et investeringscertifikat.Nævnte henstand med skattebetalingen svarer til et rentefrit lån og er en subsidieydelse, fordi der opnås en fordel, når der ikke skal betales renter.iv) Momsstøtte til indkøb af maskiner og udstyrI henhold til denne ordning opnår firmaerne tilbagebetaling af moms, der er betalt ved køb af indenlandsk fremstillede maskiner. Denne tilbagebetaling er et finansielt bidrag fra staten, hvorved der opnås en fordel, og der er derfor tale om subsidier. Ydelser fra denne ordning er betinget af, at der anvendes indenlandske varer, og subsidieydelsen er derfor specifik i overensstemmelse med artikel 3, stk. 4, litra b), i grundforordningen. En producent opnåede i undersøgelsesperioden fordele i henhold til denne ordning, men i ubetydeligt omfang.b) Ordninger, i henhold til hvilke eksportørerne ikke opnåede fordele i undersøgelsesperiodeni) Afgiftsfritagelse for mellem- og langfristede investeringskreditterI henhold til denne ordning fritages selskaberne for betaling af skatter, told og afgifter for bank-, notar- og tinglysningstransaktioner m.v. i forbindelse med kreditter. Den gælder for selskaber, der forpligter sig til at eksportere den produktion, som investeringerne vedrører. I betragtning af ordningens tilknytning til forventet eksport ville det være mere korrekt at klassificere den som eksportsubsidier. Ingen producenter opnåede i undersøgelsesperioden fordele i henhold til denne ordning. Ordningens følgevirkninger ville under alle omstændigheder være ubetydelige.ii) Henstand med betalingen af momsI henhold til denne ordning kan der indrømmes henstand med betalingen af moms på import af udstyr, der er anført i incitamentscertifikaterne, indtil den dato, hvor en sådan afgift faktisk kan fradrages. Finder investeringen ikke sted som forudset i incitamentscertifikatet, opkræves den pågældende moms med tillæg af renter.c) Ordninger, der endnu ikke er gennemførtDekret 94/6411 omfatter også en række andre ordninger, som endnu ikke er gennemført. Der er tale om følgende:i) Fritagelse for afgifter ved boligbyggeriI henhold til denne ordning fritages selskaberne for betaling af afgifter ved boligbyggeri.ii) Subsidier til flytteudgifterDenne ordning åbner mulighed for bistand til flytning af anlæg, der overføres fra udviklede regioner til industrizoner eller prioriterede udviklingsregioner. Der kan ydes et tilskud på 50 % af udgifterne til afmontering, levering og geninstallering.iii) EnergisubsidierTil nye investeringer i prioriterede udviklingsregioner med et incitamentscertifikat kan der ydes bistand på indtil 25 % af elforbruget til de første fem års drift i henhold til kriterier, der skal fastlægges af »Monetary, Credit and Co-ordination Board«.iv) Tildeling af grundstykkeI henhold til denne ordning kan firmaer gratis få tildelt et grundstykke til investeringer i prioriterede udviklingsregioner eller i industrizoner. Grundstykket tildeles fra jordejendom tilhørende »generaldirektoratet for jordforvaltning«.v) Bidrag til garantibrev for udenlandsk kreditI henhold til denne ordning ydes der støtte til producenter til dækning af 50 % af de udgifter, der påløber i forbindelse med at opnå udenlandske kreditter gennem offentlige banker.vi) Kvalitets- og standardiseringscertifikaterI henhold til denne ordning refunderes gebyrer, som firmaer betaler i forbindelse med ansøgninger om kvalitets- og standardiseringscertifikater i henhold til ISO og ITS (Institute of Turkish Standards).vii) KreditterDer findes flere forskellige typer af kreditordninger med lavtforrentede kreditter til SMV og til investeringer i prioriterede udviklingsregioner.II. Præmier i relation til ressourceanvendelsen (24) I henhold til denne ordning var firmaerne berettiget til en kontant præmie, som betaltes af finansministeriet. Præmien fastsattes på grundlag af en procentuel andel (fra 15-40 %) af værdien af de investeringer, der var foretaget. Den anvendte procentsats var afhængig af den region, hvori investeringerne var foretaget.Den pågældende ordning ophævedes i 1991 ved dekret 91/1468. Firmaerne har imidlertid fortsat modtaget ydelser i henhold til denne ordning i de senere år, herunder undersøgelsesperioden. Der var tale om udestående beløb (som følge af knaphed på statsmidler på det pågældende tidspunkt) fra den periode, hvor ordningen var gældende. De kontante ydelser må betragtes som subsidier fordi de indebærer et finansielt bidrag fra staten, hvorved der opnås en fordel.Nogle producenter modtog i undersøgelsesperioden ydelser i henhold til denne ordning.III. Kreditfondsordning (25) I henhold til denne ordning var firmaerne berettiget til lån, der skulle tilbagebetales til en rente, der var lavere end de satser, der normalt var gældende for tilsvarende lån på markedsvilkår. Der opnås følgelig en fordel, så der er tale om subsidier. Ordningen indførtes ved dekret 92/2805 og administreredes af generaldirektoratet for incitamenter og gennemførelse. Ordningen ophævedes officielt den 15. juli 1994, omend firmaerne fortsat modtog ydelser i undersøgelsesperioden.Nogle producenter modtog i undersøgelsesperioden ydelser i henhold til kreditfondsordningen.5. Sammendrag af indenlandske ordninger (26) Det konstateredes, at eksportørerne benyttede sig af seks indenlandske ordninger i undersøgelsesperioden, nemlig told- og afgiftsfritagelse, investeringsbegunstigelse, finansieringsfondsordningen, momsstøtte til indkøb af maskiner og udstyr, præmier i relation til ressourceanvendelsen og kreditfondsordningen.6. Samlede subsidieydelser (27) For to af de samarbejdsvillige eksportører, Korteks og Polyteks, konstateredes det, at de ikke havde eksporteret den pågældende vare til EU i undersøgelsesperioden. Under disse omstændigheder er der ikke fastlagt individuelle subsidiebeløb for disse selskaber.(28) Med henblik på at beregne de samlede subsidieydelser fordeltes de subsidiebeløb, der var modtaget i undersøgelsesperioden, i forhold til et firmas samlede omsætning (indenlandsk og eksport) for så vidt angår indenlandske subsidier og kun i forhold til eksportomsætningen, når der var tale om eksportsubsidier.(29) De samlede subsidieydelser, der er konstateret i undersøgelsesperioden for de af undersøgelsen omfattede producenter, er anført nedenfor. Tabel 1 viser de samlede fordele, der er opnået i undersøgelsesperioden, medens tabel 2 viser de fordele, der er opnået, hvis der ses bort fra de ordninger, der ophævedes før begyndelsen af undersøgelsesperioden.Eftersom fire af de samarbejdsvillige eksportører er forretningsmæssigt forbundne (Nergis Tekstil, Nergis Holding, Sifas og Polylen), er fordelene beregnet som et gennemsnit, og tallene er anført nedenfor under »Nergis-koncernen«.>TABELPOSITION>>TABELPOSITION>7. Specificitet (30) I betragtning af, at størrelsen af de fordele, som eksportørerne har opnået af de ordninger, der fortsat var i kraft i undersøgelsesperioden, ifølge undersøgelsen var minimale (jf. betragtning 34) er det ikke påkrævet at undersøge, om de er specifikke.8. Konklusion vedrørende udligningsberettigelse (31) Hvad angår eksportordningerne anses to for at være specifikke og derfor udligningsberettigede, nemlig eksportkreditordningen, hvor støtte er betinget af eksportresultaterne, og momsstøtteordningen, hvor støtte er betinget af anvendelsen af indenlandske varer. Transportpræmieordningen, hvor støtte var betinget af eksport, ophævedes i 1994.(32) Med hensyn til de indenlandske ordninger ophævedes ordningen med præmier i relation til ressourceanvendelsen i 1991, medens kreditfondsordningen ophævedes i 1994. For så vidt angår de tre ordninger, som ifølge undersøgelsesresultaterne var blevet udnyttet og stadig var i kraft i undersøgelsesperioden (dvs. finansieringsfonden, investeringsbegunstigelse og toldfritagelse) er det ikke nødvendigt at fastslå, om subsidierne er udligningsberettigede, da de ifølge det foreliggende generelt er minimale.(33) Hvad angår de ordninger, der er ophævet (transportpræmier, kreditfondsordningen og præmier i relation til ressourceanvendelsen), anses det ikke for påkrævet at træffe udligningsforanstaltninger, eftersom eventuelle udestående beløb i henhold til ordningen med præmier i relation til ressourceanvendelsen og kreditfondsordningen var ubetydelige, og eventuelle udestående beløb i henhold til transportpræmieordningen, som var noget større, var knyttet til de individuelle eksporttransaktioner, der havde fundet sted, da ordningen var i kraft, og de kan således ikke længere udbetales.(34) I artikel 14, stk. 5, litra a), i grundforordningen fastsættes, at det udligningsberettigede subsidiebeløb anses for at være minimalt, hvis det pågældende beløb udgør mindre end 2 %, når der er tale om import fra udviklingslande. Da Tyrkiet anses for at være et udviklingsland, og subsidiebeløbet i henhold til de ordninger, der fortsat var i kraft i undersøgelsesperioden, er mindre end 2 % (jf. tabel 2), anses det udligningsberettigede subsidiebeløb for at være minimalt.E. SKADE OG FÆLLESSKABETS INTERESSER (35) Eftersom det er fastslået, at subsidiebeløbet er minimalt, er det ikke nødvendigt nærmere at undersøge spørgsmålet om skade og om Fællesskabets interesser.F. KONKLUSION (36) Ifølge artikel 14, stk. 3, i grundforordningen skal en procedure afsluttes omgående, når det fastslås, at det udligningsberettigede subsidiebeløb er minimalt. Det foreslås derfor, at proceduren afsluttes, og at gældende foranstaltninger omgående ophører -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Antisubsidieproceduren vedrørende importen af fibre og garn af polyester henhørende under KN-kode 5402 42 00, 5402 33 10, 5402 33 90, 5503 20 00, 5402 43 10, 5402 43 90, 5402 52 10, 5402 52 90, 5402 62 10 og 5402 62 90 og med oprindelse i Tyrkiet afsluttes.Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juni 1998.På Kommissionens vegneLeon BRITTANNæstformand(1) EFT L 288 af 21. 10. 1997, s. 1.(2) EFT C 33 af 9. 2. 1989, s. 7.(3) EFT L 137 af 31. 5. 1991, s. 8.(4) EFT L 272 af 28. 9. 1991, s. 92.(5) EFT L 272 af 28. 9. 1991, s. 3.(6) EFT C 116 af 20. 4. 1996, s. 7.(7) EFT L 349 af 31. 12. 1994, s. 22 (senere afløst af forordning (EF) nr. 2026/97).(8) EFT C 276 af 21. 9. 1996, s. 5.(9) Jf. fodnote 7.


title: 2001/34/EC: Council Decision of 17 July 2000 on the conclusion of the Agreements in the form of an Exchange of Letters between the European Community and, of the one part, Barbados, Belize, the Republic of the Congo, Fiji, the Cooperative Republic of Guyana, the Republic of Côte d'Ivoire, Jamaica, the Republic of Kenya, the Republic of Madagascar, the Republic of Malawi, the Republic of Mauritius, the Republic of Suriname, Saint Kitts and Nevis, the Kingdom of Swaziland, the United Republic of Tanzania, the Republic of Trinidad and Tobago, the Republic of Uganda, the Republic of Zambia and the Republic of Zimbabwe and, of the other part, the Republic of India on the guaranteed prices for cane sugar for the 1999/2000 delivery period - Agreement in the form of an Exchange of Letters between the European Community and Barbados, Belize, the Republic of the Congo, Fiji, the Cooperative Republic of Guyana, the Republic of Côte d'Ivoire, Jamaica, the Republic of Kenya, the Republic of Madagascar, the Republic of Malawi, the Republic of Mauritius, the Republic of Suriname, Saint Kitts and Nevis, the Kingdom of Swaziland, the United Republic of Tanzania, the Republic of Trinidad and Tobago, the Republic of Uganda, the Republic of Zambia and the Republic of Zimbabwe on the guaranteed prices for cane sugar for the 1999/2000 delivery period - Agreement in the form of an Exchange of Letters between the European Community and the Republic of India on the guaranteed prices for cane sugar for the 1999/2000 delivery period

text:
Avis juridique important

|

32001D0034

EF-Tidende nr. L 010 af 13/01/2001 s. 0047 - 0048

Rådets afgørelseaf 17. juli 2000om indgåelse af aftalerne i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og dels Barbados, Belize, Republikken Congo, Republikken Côte d'Ivoire, Fiji, Den Kooperative Republik Guyana, Jamaica, Republikken Kenya, Republikken Madagaskar, Republikken Malawi, Republikken Mauritius, Saint Christopher og Nevis, Republikken Surinam, Kongeriget Swaziland, Den Forenede Republik Tanzania, Republikken Trinidad og Tobago, Republikken Uganda, Republikken Zambia og Republikken Zimbabwe, dels Republikken Indien om garanterede priser for rørsukker i leveringsperioden 1999/2000(2001/34/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til artikel 1, stk. 2, i protokol nr. 8 om AVS-sukker(1), der er knyttet som bilag til fjerde AVS-EF-konvention, som i henhold til artikel 3 i afgørelse nr. 1/2000 truffet af AVS-EF-Ambassadørudvalget(2) blev til protokol nr. 3 fra 1. marts 2000, og i aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Indien om rørsukker(3) finder gennemførelsen af nævnte protokol og aftale sted som led i forvaltningen af den fælles markedsordning for sukker.(2) Aftalerne i form af brevveksling mellem Fællesskabet og dels de i protokollen nævnte stater, dels Republikken Indien om garanterede priser for rørsukker i leveringsperioden 1999/2000 bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalerne i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og dels Barbados, Belize, Republikken Congo, Republikken Côte d'Ivoire, Fiji, Den Kooperative Republik Guyana, Jamaica, Republikken Kenya, Republikken Madagaskar, Republikken Malawi, Republikken Mauritius, Saint Christopher og Nevis, Republikken Surinam, Kongeriget Swaziland, Den Forenede Republik Tanzania, Republikken Trinidad og Tobago, Republikken Uganda, Republikken Zambia og Republikken Zimbabwe, dels Republikken Indien om garanterede priser for rørsukker i leveringsperioden 1999/2000 godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksterne til aftalerne er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne de i artikel 1 omhandlede aftaler med bindende virkning for Fællesskabet.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juli 2000.På Rådets vegneJ. GlavanyFormand(1) EFT L 229 af 17.8.1991, s. 216.(2) EFT L 56 af 1.3.2000, s. 47.(3) EFT L 190 af 22.7.1975, s. 35.


title: 2010/529/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2008

text:
               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/168

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 5. maj 2010
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2008
   (2010/529/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2008, med agenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (3) om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur, særlig artikel 68,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0078/2010),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2008;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til eksekutivdirektøren for Det Europæiske Lægemiddelagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 27.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


title: 2010/537/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008

text:
               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/186

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 5. maj 2010
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008
   (2010/537/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008, med instituttets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1339/2008 af 16. december 2008 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (3), særlig artikel 17,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0083/2010),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2008;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 136.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 354 af 31.12.2008, s. 82.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


Avis juridique important

|

32000D0239

2000/239/EF: Rådets afgørelse af 13. marts 2000 om indgåelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om protokol nr. 2 til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz

EF-Tidende nr. L 076 af 25/03/2000 s. 0011 - 0011

Rådets afgørelseaf 13. marts 2000om indgåelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om protokol nr. 2 til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz(2000/239/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Der er på grundlag af gensidighed forhandlet en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om visse forarbejdede landbrugsprodukter, der er omfattet af protokol nr. 2 til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz(1), med henblik på at forbedre samhandelsordningen og løse visse problemer i forbindelse hermed.(2) De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(2).(3) Aftalen bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om protokol nr. 2 til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 3, stk. 2.Artikel 31. Kommissionen bistås af Forvaltningskomitéen for Horisontale Spørgsmål i forbindelse med Handel med Forarbejdede Landbrugsprodukter uden for Bilag II, som er nævnt i artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 3448/93(3) (i det følgende benævnt "komitéen").2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.Fristen i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til en måned.3. Komitéen vedtager selv sin forretningsorden.Artikel 4Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalen i form af brevveksling med bindende virkning for Fællesskabet.Artikel 5Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 13. marts 2000.På Rådets vegneJ. Pina MouraFormand(1) EFT L 300 af 31.12.1972, s. 189.(2) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(3) EFT L 318 af 20.12.1993, s. 18. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 2491/98 (EFT L 309 af 19.11.1998, s. 28).


title: Kommissionens afgørelse (EU) 2016/827 af 20. maj 2016 om fornyelse af mandatet for Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi

text:
               26.5.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 137/22

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2016/827
   af 20. maj 2016
   om fornyelse af mandatet for Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union knæsætter de værdier, som Den Europæiske Union bygger på, og artikel 6 giver chartret om grundlæggende rettigheder samme juridiske værdi som traktaterne og fastslår, at grundlæggende rettigheder udgør generelle principper i EU-retten.

               (2)

               Den 20. november 1991 besluttede Europa-Kommissionen at indarbejde etik i beslutningsprocessen i forbindelse med Fællesskabets politik for forskning og teknologisk udvikling ved at nedsætte Gruppen af Rådgivere vedrørende de Etiske Følgevirkninger af Bioteknologi (Group of Advisers on the Ethical Implications of Biotechnology (GAEIB)).

               (3)

               Kommissionen besluttede den 16. december 1997 at erstatte GAEIB med Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi (European Group on Ethics in Science and New Technologies (EGE)) og at udvide gruppens mandat til at dække alle anvendelsesområder af videnskab og teknologi. Mandatet er siden blevet fornyet, senest ved Kommissionens afgørelse 2010/1/EU (1). Mandatet bør nu fornyes for en femårig periode, og derefter bør de nye medlemmer udnævnes.

               (4)

               Gruppen har til opgave at yde etisk vejledning til Europa-Kommissionen, enten på dennes anmodning eller på eget initiativ og efter aftale med Kommissionen. Kommissionen kan henlede gruppens opmærksomhed på spørgsmål, som Europa-Parlamentet og Rådet anser for at være af stor etisk betydning.

               (5)

               Der bør fastsættes regler for gruppemedlemmernes videregivelse af oplysninger.

               (6)

               Personoplysninger bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (2).

               (7)

               Afgørelse 2010/1/EU bør ophæves —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Mandat
   Mandatet for Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi, i det følgende benævnt »gruppen«, fornyes for en periode på fem år.
   Artikel 2
   Opgaver
   Gruppen har til opgave at rådgive Kommissionen om etiske spørgsmål vedrørende videnskab og ny teknologi og de videre samfundsmæssige konsekvenser af fremskridt på disse områder, enten på Kommissionens anmodning eller efter anmodning fra gruppens formand og efter aftale med Kommissionens tjenestegrene. Gruppen skal derfor:

               a)

               udpege, afgrænse og behandle etiske spørgsmål, som følger af udviklingen inden for videnskab og teknologi

               b)

               yde rådgivning i form af analyser og anbefalinger med det formål at fremme en etisk politikudformning i EU under behørig hensyntagen til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

         Artikel 3
   Høring
   Kommissionen kan høre gruppen om alle spørgsmål, der falder inden for opgaveområderne i artikel 2. I den forbindelse kan Kommissionen henlede gruppens opmærksomhed på spørgsmål, som Parlamentet og Rådet anser for at være af stor etisk betydning.
   Artikel 4
   Medlemmer og udnævnelse
   1.   Gruppen kan have op til 15 medlemmer. Medlemmerne skal have kompetencer inden for de opgaveområder, der er omhandlet i artikel 2.
   2.   De enkelte medlemmers mandat er personligt. Medlemmerne skal rådgive Kommissionen i offentlighedens interesse og uafhængigt af enhver påvirkning udefra. De underretter rettidigt Kommissionen om enhver interessekonflikt, der kunne skade deres uafhængighed.
   3.   Efter indgivelse af ansøgninger som reaktion på en indkaldelse af tilkendegivelser af interesse i at blive medlem af gruppen og en udvælgelsesproces, der overvåges af et indstillingsudvalg og bygger på kriterierne i stk. 4 og 6 i denne artikel, udnævnes medlemmerne af formanden for Kommissionen på grundlag af et forslag fra kommissæren med ansvar for forskning, videnskab og innovation.
   4.   I sit forslag til sammensætning af gruppen skal indstillingsudvalget tilstræbe så vidt muligt at sikre et højt niveau af ekspertise og pluralisme, geografisk balance samt en afbalanceret repræsentation af relevant knowhow og relevante interesseområder, idet der tages hensyn til gruppens særlige opgaver, den type ekspertviden, der er behov for, og de indkomne interessetilkendegivelser. Gruppen skal være et uafhængigt, pluralistisk og tværfagligt organ.
   5.   Hvert medlem af gruppen udnævnes for en periode på toethalvt år. Ved periodens udløb kan medlemmets mandat fornyes. Medlemskab af gruppen er begrænset til højst tre perioder.
   6.   Følgende faktorer og kriterier tages i betragtning ved udvælgelsen af kandidater til medlemskab af gruppen:

               a)

               Gruppens sammensætning skal sikre, at der kan ydes uafhængig rådgivning af højeste kvalitet, som kombinerer indsigt og fremsyn. Gruppens troværdighed skal sikres gennem ligevægt i kvalifikationerne blandt de mænd og kvinder, den er sammensat af, og disse skal tilsammen afspejle bredden af perspektiver i Europa. Der skal lægges nøje vægt på at sikre kønsbalance og tages behørigt hensyn til aldersbalance og geografisk fordeling.

               b)

               Gruppens medlemmer skal være internationalt anerkendte eksperter med dokumenteret ekspertise og erfaring på europæisk og globalt plan.

               c)

               Medlemmerne skal afspejle den brede tværfaglige rækkevidde af gruppens mandat, som omfatter filosofi og etik, natur- og samfundsvidenskab samt jura. De skal dog ikke opfatte sig selv som repræsentanter for et bestemt fag eller forskningsfelt eller en bestemt verdensanskuelse; de skal være præget af et bredt udsyn, som samlet afspejler en forståelse af vigtige nuværende og kommende udviklinger, herunder tvær- og flerfaglige perspektiver, og af behovet for etisk rådgivning på europæisk plan.

               d)

               Ud over deres solide ry skal medlemmerne tilsammen tilføre gruppen erfaring i at yde etisk rådgivning til politiske beslutningstagere — en erfaring, der er opnået i en bred vifte af medlemsstater og på europæisk og internationalt plan.

               e)

               Gruppen skal omfatte medlemmer med erfaring inden for organer såsom rådgivende råd og udvalg, regeringsrådgivere, nationale etiske råd, universiteter og forskningsinstitutter. Det kan være værdifuldt for gruppen at have medlemmer, der har erfaringer fra mere end ét land, og medlemmer fra lande uden for Den Europæiske Union.

         7.   Medlemmerne af gruppen udvælges på grundlag af en åben indkaldelse af interessetilkendegivelser, der indeholder retningslinjer for indgivelse af en fuldstændig ansøgning. Kommissionen offentliggør indkaldelsen på Europa-webstedet. Der vil også være et link til Europa-webstedet fra registret over Kommissionens ekspertgrupper og andre lignende enheder (i det følgende benævnt »registret over ekspertgrupper«).
   8.   Kandidater kan indstilles til medlemskab af gruppen, forudsat at de følger retningslinjerne for indgivelse af en fuldstændig ansøgning.
   9.   Listen over medlemmerne af gruppen offentliggøres af Kommissionen i registret over ekspertgrupper.
   10.   Egnede kandidater, som ikke udnævnes i medfør af stk. 2, placeres på en reserveliste. Formanden for Kommissionen kan udnævne medlemmer fra reservelisten.
   11.   Hvis et medlem ikke længere er i stand til at bidrage effektivt til gruppens arbejde eller træder tilbage eller ikke opfylder betingelserne i artikel 339 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, kan formanden for Kommissionen udnævne et andet medlem fra reservelisten for den resterende del af det oprindelige medlems mandatperiode.
   Artikel 5
   Gruppens virke
   1.   Generaldirektoratet for Forskning og Innovation varetager i nært samarbejde med gruppens formand ansvaret for koordinering og tilrettelæggelse af gruppens arbejde og for sekretariatsfunktionen.
   2.   Gruppen vælger blandt medlemmerne en formand og en næstformand for hele deres mandatperiode; afgørelsen træffes ved simpelt flertal.
   3.   Gruppens medlemmer såvel som de indbudte eksperter og observatører er pålagt tavshedspligt som fastsat i traktaterne og gennemførelsesbestemmelserne hertil samt i Kommissionens sikkerhedsforskrifter vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede informationer i Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/443 (3) og afgørelse (EU, Euratom) 2015/444 (4). Hvis de tilsidesætter disse forpligtelser, kan Kommissionen træffe alle relevante foranstaltninger.
   4.   Gruppens arbejdsprogram, herunder etiske analyser, som gruppen på eget initiativ foreslår at udarbejde, skal godkendes af Kommissionen. Enhver anmodning om en etisk analyse skal indeholde parametrene for analysen. Når Kommissionen anmoder gruppen om rådgivning, fastsætter den en frist for udførelsen af den pågældende opgave.
   5.   Gruppens udtalelser skal omfatte en række anbefalinger. De skal være baseret på en oversigt over de pågældende videnskabers og teknologiers aktuelle stade og en grundig analyse af de involverede etiske spørgsmål. De relevante tjenestegrene i Kommissionen underrettes om gruppens anbefalinger.
   6.   Gruppen arbejder kollegialt og tilstræber konsensus blandt medlemmerne. Gruppen fastsætter selv sin forretningsorden på grundlag af standardforretningsordenen for ekspertgrupper og efter aftale med Kommissionens repræsentant. Arbejdsgangen bør sikre, at alle medlemmer deltager aktivt i gruppens aktiviteter.
   7.   Gruppens møder holdes normalt i Kommissionens lokaler på betingelser og efter en tidsplan, der er fastsat af Kommissionen. Gruppen bør mødes mindst seks gange i løbet af en tolvmåneders periode, svarende til ca. tolv arbejdsdage pr. år. Der kan holdes yderligere møder, når det er nødvendigt, efter aftale med Kommissionens repræsentant.
   Med henblik på udarbejdelsen af gruppens analyser og inden for rammerne af de disponible ressourcer kan Kommissionens repræsentant:

               —

               invitere eksperter og repræsentanter for relevante ngo'er eller repræsentative organisationer på ad hoc-basis, hvis det er relevant for en udveksling af synspunkter. Kommissionen kan også gøre brug af eksterne eksperter til at deltage i gruppens arbejde på ad hoc-basis og midlertidig basis, hvis det anses for nødvendigt for at dække hele spektret af etiske spørgsmål i forbindelse med fremskridt inden for videnskab og ny teknologi.

               —

               iværksætte undersøgelser med henblik på at indsamle nødvendig videnskabelig og teknisk information

               —

               give mulighed for at nedsætte arbejdsgrupper til at behandle specifikke spørgsmål

               —

               knytte tætte forbindelser med repræsentanter for de forskellige etiske organer i medlemsstaterne og i tredjelande.

         Desuden skal Kommissionen arrangere en offentlig rundbordsdrøftelse for hver udtalelse, som gruppen afgiver, med henblik på at fremme dialogen og skabe øget åbenhed omkring udtalelserne. Gruppen skal knytte tætte forbindelser til de tjenestegrene i Kommissionen, der er berørt af de spørgsmål, den behandler.
   8.   Gruppen bestræber sig på at opnå konsensus. Hvis en udtalelse imidlertid ikke vedtages med enstemmighed, skal den indeholde alle mindretalssynspunkter (som »en mindretalsudtalelse«) sammen med navnet eller navnene på det eller de medlemmer, der er i mindretal. Udtalelsen sendes til formanden for Kommissionen eller en repræsentant udpeget af formanden. Hver udtalelse offentliggøres og fremsendes straks efter vedtagelsen til Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union.
   9.   Hvis omstændighederne kræver, at der ydes rådgivning om et givet emne hurtigere end vedtagelsen af en udtalelse tillader det, kan gruppen fremsætte korte erklæringer eller andre former for analyse, der om nødvendigt følges op af en mere fuldstændig analyse i form af en udtalelse; i givet fald sikres der den samme åbenhed som i forbindelse med enhver anden udtalelse. Erklæringerne vil blive offentliggjort og stillet til rådighed på gruppens websted. Som led i sit arbejdsprogram kan gruppen efter aftale med Kommissionens repræsentant ajourføre en udtalelse, hvis den finder det nødvendigt.
   10.   Drøftelserne i gruppen er fortrolige. Gruppen kan efter aftale med Kommissionens repræsentant og ved simpelt flertal blandt sine medlemmer beslutte at give offentligheden adgang til sine drøftelser.
   11.   Alle relevante dokumenter i forbindelse med gruppens aktiviteter (f.eks. dagsordener, referater, udtalelser og deltagernes indlæg) offentliggøres enten i registret over ekspertgrupper eller via et link fra registret til et særligt websted. Offentliggørelsen kan dog undlades i tilfælde, hvor et dokuments udbredelse ville være til skade for beskyttelsen af en offentlig eller privat interesse, jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (5).
   12.   Der udarbejdes under formandens ansvar en rapport om gruppens virksomhed inden udløbet af dens mandatperiode. Rapporten offentliggøres og fremsendes efter bestemmelserne i stk. 11.
   Artikel 6
   Mødeudgifter
   1.   Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres af deltagerne i forbindelse med gruppens aktiviteter.
   2.   Rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med gruppens møder refunderes af Kommissionen i overensstemmelse med de gældende bestemmelser.
   3.   Disse udgifter refunderes inden for rammerne af de disponible midler, der afsættes til formålet som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.
   Artikel 7
   Afsluttende bestemmelser
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende og træder i kraft dagen efter offentliggørelsen. Afgørelse 2010/1/EU ophæves.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 2016.

            På Kommissionens vegne

         Jean-Claude JUNCKER

            Formand

      (1)  Kommissionens afgørelse 2010/1/EU af 23. december 2009 om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Gruppe vedrørende Etik inden for Naturvidenskab og Ny Teknologi (EUT L 1 af 5.1.2010, s. 8).

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).

      (3)  Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/443 af 13. marts 2015 om sikkerhedsbeskyttelse i Kommissionen (EUT L 72 af 17.3.2015, s. 41).

      (4)  Kommissionens afgørelse (EU, Euratom) 2015/444 af 13. marts 2015 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 72 af 17.3.2015, s. 53).

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1751 af 20. september 2016 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af ændringsprotokollen til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger

text:
               1.10.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 268/38

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1751
   af 20. september 2016
   om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af ændringsprotokollen til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 115, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra b), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2016/242 (2) blev ændringsprotokollen til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger undertegnet den 12. februar 2016 med forbehold af ændringsprotokollens senere indgåelse.

               (2)

               Teksten til ændringsprotokollen, der er resultatet af forhandlingerne, afspejler på behørig vis Rådets forhandlingsdirektiver, idet den tilpasser aftalen til den seneste udvikling på internationalt plan vedrørende automatisk udveksling af oplysninger, nemlig den globale standard for automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti på skatteområdet, som er udarbejdet af Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD). Unionen, dens medlemsstater og Fyrstendømmet Andorra har deltaget aktivt i arbejdet i OECD's globale forum med henblik på at støtte udviklingen og gennemførelsen af denne standard. Teksten til aftalen, som ændret ved ændringsprotokollen, er retsgrundlaget for gennemførelsen af den globale standard i forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Fyrstendømmet Andorra.

               (3)

               Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (3).

               (4)

               Ændringsprotokollen bør godkendes på Unions vegne —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ændringsprotokollen til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger, godkendes herved på vegne af Den Europæiske Union.
   Teksten til ændringsprotokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   1.   Formanden for Rådet giver på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, i ændringsprotokollen (4).
   2.   Kommissionen underretter Fyrstendømmet Andorra og medlemsstaterne om denotifikationer, der er modtaget i medfør af artikel 1, stk. 1, litra d), i aftalen mellem Den Europæiske Union og Fyrstendømmet Andorra om den automatiske udveksling af oplysninger om finansielle konti med henblik på forbedring af efterretteligheden vedrørende international beskatning, som følger af ændringsprotokollen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2016.

            På Rådets vegne

         I. KORČOK

            Formand

      (1)  Udtalelse af 9.3.2016 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Rådet afgørelse (EU) 2016/242 af 12. februar 2016 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af ændringsprotokollen til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Fyrstendømmet Andorra om fastlæggelse af foranstaltninger svarende til dem, der er fastlagt i Rådets direktiv 2003/48/EF om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (EUT L 45 af 20.2.2016, s. 10).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EUT L 8 af 12.1.2001, s.1).

      (4)  Datoen for ændringsprotokollens ikrafttrædelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Rådets Generalsekretariat.


Avis juridique important

|

31978D0977

78/977/EØF: Rådets afgørelse af 20. november 1978 om udnævnelse af en efterfølger for en suppleant i udvalget for Den europæiske Socialfond

EF-Tidende nr. L 331 af 28/11/1978 s. 0027 - 0027

++++   ( 1 ) EFT nr . L 249 af 10 . 11 . 1971 , s . 54 .   ( 2 ) EFT nr . 56 af 31 . 8 . 1960 , s . 1201/60 .   ( 3 ) EFT nr . L 91 af 12 . 4 . 1968 , s . 25 .  RAADETS AFGOERELSE  af 20 . november 1978  om udnaevnelse af en efterfoelger for en suppleant i Udvalget for Den europaeiske Socialfond   ( 78/977/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til forordning ( EOEF ) nr . 2396/71 ( 1 ) om Den europaeiske Socialfond ,  under henvisning til vedtaegten for Udvalget for Den europaeiske Socialfond ( 2 ) , aendret ved Raadets afgoerelse af 9 . april 1968 ( 3 ) , saerlig artikel 7 ,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 17 . april 1978 om udnaevnelse af medlemmer af og suppleanter til Udvalget for Den europaeiske Socialfond for perioden , der udloeber den 16 . april 1980 ,  i betragtning af , at en plads som suppleant i Udvalget for Den europaeiske Socialfond som regeringsrepraesentant er blevet ledig , efter at hr . Stapleton som meddelt Raadet den 31 . oktober 1978 oensker at traede tilbage ,  under henvisning til kandidatur fremsendt den 31 . oktober 1978 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Eneste artikel  Patrick Kearney udnaevnes til suppleant i Udvalget for Den europaeiske Socialfond i stedet for hr . Stapleton for resten af dennes mandatperiode , dvs . indtil den 16 . april 1980 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 20 . november 1978 .  Paa Raadets vegne  K . von DOHNANYI  Formand