Avis juridique important

|

32002D0630

2002/630/RIA: Rådets afgørelse af 22. juli 2002 om indførelse af et rammeprogram om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager (AGIS)

EF-Tidende nr. L 203 af 01/08/2002 s. 0005 - 0008

Rådets afgørelseaf 22. juli 2002om indførelse af et rammeprogram om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager (AGIS)(2002/630/RIA)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, artikel 31 og artikel 34, stk. 2, litra c),under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) I artikel 29 i traktaten om Den Europæiske Union hedder det, at Unionen har som mål at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed gennem udformning af fælles handling mellem medlemsstaterne inden for politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager og gennem forebyggelse og bekæmpelse af racisme og fremmedhad.(2) Det Europæiske Råd opfordrede i konklusionerne fra mødet i Tammerfors i oktober 1999 til at styrke samarbejdet om forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet, herunder de former for kriminalitet, som udnytter den nye informations- og kommunikationsteknologi, for at skabe et ægte europæisk område med retfærdighed. Vigtigheden af at samarbejde på dette område er på ny blevet understreget i handlingsplanen "Forebyggelse og bekæmpelse af organiseret kriminalitet: en EU-strategi for begyndelsen af det nye årtusind"(3).(3) I henhold til artikel 12 i Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA af 15. marts 2001 om ofres stilling i forbindelse med straffesager(4) skal medlemsstaterne samarbejde om at sikre en mere effektiv beskyttelse af ofrenes interesser i straffesager.(4) Projekternes europæiske dimension skal udvides, således at de kommer til at omfatte tre medlemsstater eller to medlemsstater og et kandidatland for at fremme oprettelsen af partnerskaber og udveksling af oplysninger og god national praksis.(5) Programmerne Grotius II - det strafferetlige område/kriminalsager(5), Stop II(6), Oisin II(7), Hippokrates(8) og Falcone(9), som er indført af Rådet, har været med til at styrke samarbejdet mellem politi- og retsmyndighederne i medlemsstaterne og forbedre den gensidige forståelse af medlemsstaternes politimæssige, retlige og administrative systemer.(6) Efter at Det Europæiske Råd i Feira i juni 2000 godkendte EU's narkotikahandlingsplan (2000-2004), omfatter dette rammeprogram også aktioner til bekæmpelse af narkotikahandel.(7) Indførelsen af et samlet rammeprogram, som Europa-Parlamentet og Rådet udtrykkeligt har udtrykt ønske om ved vedtagelsen af de tidligere programmer, vil gøre det muligt at forbedre dette samarbejde yderligere gennem en koordineret, tværfaglig fremgangsmåde, der inddrager de forskellige tjenester, som har ansvaret for forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet på EU-plan. I den forbindelse er det nødvendigt at opretholde en balance mellem forskellige aktiviteter, der skal bidrage til at skabe området med frihed, sikkerhed og retfærdighed.(8) Det er ønskeligt at sikre en vis kontinuitet i de aktioner, som programmet støtter, ved at fastsætte, at de skal koordineres inden for en samlet referenceramme, som gør det muligt at rationalisere procedurerne, forbedre forvaltningen og opnå stordriftsfordele. Det er desuden nødvendigt fuldt ud at udnytte de operationelle fordele, som programmet indebærer, navnlig for de retshåndhævende myndigheder, samt at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder og give dem større indblik i tilsvarende myndigheders arbejdsmetoder i andre medlemsstater samt i de begrænsninger, disse er underlagt.(9) Rammeprogrammets udgifter skal være forenelige med det nuværende loft for udgiftsområde 3 i de finansielle overslag.(10) De årlige bevillinger til rammeprogrammet fastsættes af budgetmyndigheden under budgetbehandlingen.(11) Det er nødvendigt at give kandidatlandene mulighed for at deltage i rammeprogrammet, både som partnere og som deltagere i de projekter, som programmet støtter. Andre stater kan eventuelt også deltage i programmerne i det omfang, det er relevant.(12) De foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af denne afgørelse, skal vedtages efter de procedurer, der er nævnt i afgørelsen, med bistand af et udvalg.(13) For at øge merværdien af de projekter, der gennemføres inden for rammerne af denne afgørelse, skal der sikres sammenhæng og komplementaritet mellem disse aktioner og de øvrige fællesskabsforanstaltninger.(14) Der skal sikres regelmæssig opfølgning og evaluering af dette rammeprogram for at gøre det muligt at vurdere, hvor effektive de gennemførte projekter er i forhold til målsætningerne, og at foretage eventuelle tilpasninger af prioriteterne.(15) Der anføres i denne afgørelse et finansielt referencegrundlag som omhandlet i punkt 34 i den interinstitutionelle aftale af 6. maj 1999 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(10) for hele rammeprogrammets varighed, uden at dette berører budgetmyndighedens beføjelser i henhold til traktaten -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Indførelse af rammeprogrammet1. Ved denne afgørelse indføres der et rammeprogram vedrørende politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager inden for rammerne af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, i det følgende benævnt "programmet".2. Programmet indføres for perioden fra og med den 1. januar 2003 til og med den 31. december 2007, hvorefter programmet kan forlænges.Artikel 2Programmets målsætninger1. Programmet bidrager til opfyldelsen af den overordnede målsætning om at give borgerne i Den Europæiske Union et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed. Det tager navnlig sigte på:a) at udvikle, gennemføre og evaluere EU's politikker på dette områdeb) at fremme og styrke oprettelsen af netværk, gensidigt samarbejde om generelle emner af fælles interesse for medlemsstaterne, udveksling og videreformidling af oplysninger, erfaring og god praksis, lokalt og regionalt samarbejde samt forbedring og tilpasning af uddannelserne og den videnskabelige og tekniske forskningc) at tilskynde medlemsstaterne til at styrke samarbejdet med kandidatlandene, andre tredjelande og de kompetente internationale og regionale organisationer.2. Programmet støtter projekter på følgende områder, der hører under afsnit VI i EU-traktatena) generelt retligt samarbejde og strafferetligt samarbejde, herunder videreuddannelseb) samarbejde mellem de retshåndhævende myndighederc) samarbejde mellem disse myndigheder eller andre offentlige eller private organer i medlemsstaterne, der beskæftiger sig med forebyggelse og bekæmpelse af organiseret og anden kriminalitetd) samarbejde mellem medlemsstaterne om en effektiv beskyttelse af ofrenes interesser i straffesager.Artikel 3Adgang til programmet1. Programmet samfinansierer projekter med en maksimal varighed på to år, der er indgivet af offentlige eller private institutioner og organer, herunder erhvervssammenslutninger, ikke-statslige organisationer, foreninger, organisationer, der repræsenterer erhvervslivet, forskningsinstitutter samt grund- og videreuddannelsesinstitutter, til fordel for de målgrupper, der er nævnt i stk. 3.2. For at kunne modtage samfinansiering skal projekterne omfatte partnere i mindst tre medlemsstater eller to medlemsstater og et kandidatland og tage sigte på at opfylde de målsætninger, der er fastlagt i artikel 2. Ansøgerlandene kan deltage i projekterne for at stifte bekendtskab med gældende EU-ret på dette område og forberede sig på tiltrædelsen. Andre tredjelande kan ligeledes deltage, hvis det tjener formålet med projekterne.3. Programmet henvender sig til følgende målgrupper:a) aktører inden for retsvæsenet: dommere, offentlige anklagere, advokater, retsembedsmænd, embedsmænd, der varetager kriminalefterforskning, fogeder, sagkyndige, retstolke og udøvere af andre erhverv med tilknytning til retsvæsenetb) embedsmænd og andre ansatte ved de retshåndhævende myndigheder: de offentlige instanser i medlemsstaterne, der i henhold til national lov har ansvaret for at forebygge, afsløre og bekæmpe kriminalitetc) embedsmænd fra andre offentlige myndigheder og repræsentanter for foreninger, erhvervssammenslutninger, forskning og erhvervslivet, som beskæftiger sig med bekæmpelse og forebyggelse af organiseret og anden kriminalitetd) repræsentanter for de tjenester, der yder bistand til ofre, herunder immigrationsmyndighederne og de sociale myndigheder.4. Inden for rammerne af den i artikel 2 fastsatte målsætning kan programmet herudover samfinansiere:a) specifikke projekter, der er indgivet i overensstemmelse med stk. 1, og som er af særlig interesse i forhold til programmets prioriteter eller samarbejdet med kandidatlandeneb) supplerende foranstaltninger, såsom seminarer, ekspertmøder eller andre initiativer til videreformidling af de resultater, der opnås i forbindelse med programmet.5. Inden for rammerne af de i artikel 2 fastsatte målsætninger kan programmet herudover yde direkte finansiel støtte til aktiviteter, der er fastsat i ikke-statslige organisationers årlige aktivitetsprogrammer, når organisationerne opfylder følgende kriterier:a) De skal være nonprofitorganisationer.b) De skal være oprettet i overensstemmelse med lovgivningen i en af medlemsstaterne.c) De skal udøve aktiviteter med en europæisk dimension og normalt inddrage halvdelen af medlemsstaterne.d) Deres aktiviteter skal opfylde en eller flere af de i artikel 2 fastsatte målsætninger.Artikel 4Programmets aktionerProgrammet omfatter følgende former for projekter:a) uddannelseb) oprettelse og igangsætning af udvekslings- og praktikprogrammerc) undersøgelser og forskningd) videreformidling af de resultater, der opnås i forbindelse med programmete) styrkelse af samarbejdet mellem medlemsstaternes retshåndhævende og retslige myndigheder eller andre offentlige eller private organisationer i medlemsstaterne, der er involveret i kriminalitetsforebyggelse og -bekæmpelse, for eksempel i form af støtte til oprettelse af netværkf) konferencer og seminarer.Artikel 5Programmets finansiering1. Det finansielle referencegrundlag til gennemførelsen af dette program er for perioden 2003-2007 på 65 mio. EUR.De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af de finansielle overslag.2. Samfinansiering af et projekt under programmet udelukker enhver finansiering under et andet program finansieret af De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.3. Finansieringsafgørelserne indebærer, at der indgås finansieringsaftaler mellem Kommissionen og de projektansvarlige. Både afgørelserne og aftalerne er underlagt Kommissionens finanskontrol og revision ved Revisionsretten.4. Det tilskud, der ydes over De Europæiske Fællesskabers almindelige budget, må ikke overstige 70 % af de samlede projektomkostninger.5. De specifikke aktioner og supplerende foranstaltninger, der er nævnt i artikel 3, stk. 4, og de aktiviteter, der er nævnt i artikel 3, stk. 5, kan dog finansieres 100 % inden for det loft på 10 % af det årlige rammebeløb, der hvert år afsættes til programmet for specifikke projekter i henhold til artikel 3, stk. 4, litra a), og 5 % for så vidt angår supplerende foranstaltninger i henhold til artikel 3, stk. 4, litra b).Artikel 6Gennemførelse af programmet1. Kommissionen er ansvarlig for forvaltningen og gennemførelsen af programmet i samarbejde med medlemsstaterne.2. Programmet forvaltes af Kommissionen i overensstemmelse med finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.3. I forbindelse med gennemførelsen af programmeta) udarbejder Kommissionen et årligt arbejdsprogram, der omfatter de specifikke målsætninger og tematiske prioriteter samt eventuelt en liste over specifikke projekter og supplerende foranstaltninger; programmet skal være afbalanceret i forhold til de områder, der er nævnt i artikel 2, stk. 2, således at mindst 15 % af den årlige bevilling skal gå til hvert af de områder, der er nævnt i litra a), b) og c) i nævnte stykke.b) evaluerer og udvælger Kommissionen de indgivne projekter og varetager forvaltningen af dem.4. Behandlingen af projekterne foregår efter rådgivningsproceduren, jf. artikel 8. Behandlingen af det årlige arbejdsprogram, de specifikke projekter og de supplerende foranstaltninger, der er nævnt i artikel 3, stk. 4, og de aktiviteter, der er nævnt i artikel 3, stk. 5, foregår efter forvaltningsproceduren, jf. artikel 9.5. Kommissionen vurderer og udvælger projekter indgivet af de projektansvarlige, forudsat at de er forenelige med de relevante politikker, efter følgende kriterier:a) overensstemmelse med programmets målsætningerb) projektets europæiske dimension og kandidatlandenes muligheder for at deltagec) foreneligheden med det arbejde, der er påbegyndt eller planlagt inden for rammerne af EU's politiske prioriteter for det retlige samarbejde om generelle spørgsmål og straffesagerd) komplementariteten med andre tidligere, igangværende eller kommende samarbejdsprojektere) den projektansvarliges evne til at gennemføre projektetf) projektets kvalitet med hensyn til udformning, tilrettelæggelse, præsentation og forventede resultaterg) størrelsen af den støtte, der anmodes om fra programmet, og dens overensstemmelse med de forventede resultaterh) de forventede resultaters indvirkning på gennemførelsen af programmets målsætninger.Artikel 7Udvalg1. Kommissionen bistås af et udvalg, der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand, i det følgende benævnt "udvalget".2. Udvalget vedtager sin forretningsorden på forslag af formanden på grundlag af den standardforretningsorden, der er offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende.3. Kommissionen kan indbyde repræsentanter for kandidatlandene til informationsmøder efter udvalgsmøderne.Artikel 8Rådgivningsprocedure1. Når der henvises til denne artikel, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver, eventuelt ved afstemning, udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster.2. Udtalelsen optages i mødeprotokollen; desuden har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.3. Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til udtalelsen.Artikel 9Forvaltningsprocedure1. Når der henvises til denne artikel, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om udkastet inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster. Udvalget udtaler sig med det flertal, der efter artikel 205, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab gælder for afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen. Ved afstemninger i udvalget vægtes de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, som anført i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.2. Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, meddeles de omgående Rådet af Kommissionen. Kommissionen kan i så fald udsætte anvendelsen af de foranstaltninger, den har vedtaget, i et tidsrum på tre måneder regnet fra datoen for denne meddelelse.3. Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for det tidsrum, der er omhandlet i stk. 2.Artikel 10Sammenhæng og komplementaritetKommissionen sørger i samarbejde med medlemsstaterne for, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem projekterne og de øvrige fællesskabspolitikker.Artikel 11Kontrol og evalueringKommissionen sørger for en regelmæssig opfølgning af dette program. Den meddeler Europa-Parlamentet det vedtagne arbejdsprogram og listen over samfinansierede projekter og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:a) en årlig rapport om programmets gennemførelse. Første rapport aflægges senest den 30. juni 2004b) en foreløbig evalueringsrapport om gennemførelsen af dette program senest den 30. juni 2005c) en meddelelse om videreførelsen af dette program, i givet fald ledsaget af et passende forslag, senest den 30. september 2006d) en endelig evalueringsrapport om hele programmet senest den 30. juni 2008.Artikel 12IkrafttrædelseDenne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i EF-Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. juli 2002.På Rådets vegneP. S. MøllerFormand(1) EFT C 51 E af 26.2.2002, s. 345.(2) Udtalelse afgivet den 9.4.2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT C 124 af 3.5.2000, s. 1.(4) EFT L 82 af 22.3.2001, s. 1.(5) EFT L 186 af 7.7.2001, s. 1 (Grotius II - det strafferetlige område/kriminalsager).(6) EFT L 186 af 7.7.2001, s. 7 (Stop II).(7) EFT L 186 af 7.7.2001, s. 4 (Oisin II).(8) EFT L 186 af 7.7.2001, s. 11.(9) EFT L 99 af 31.3.1998, s. 8.(10) EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.


title: EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 198/03/KOL af 5. november 2003 om 40. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte ved udeladelse af kapitlerne om små og mellemstore virksomheder, de minimis-støtte, uddannelsesstøtte og beskæftigelsesstøtte

text:
               12.5.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 120/39

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE

      Nr. 198/03/KOL
   af 5. november 2003
   om 40. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte ved udeladelse af kapitlerne om små og mellemstore virksomheder, de minimis-støtte, uddannelsesstøtte og beskæftigelsesstøtte
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN,
   som henviser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 61 til 63 samt protokol 26 til denne aftale,
   som henviser til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (2), særlig artikel 24, artikel 5, stk. 2, litra b), og artikel 1, afsnit I, i protokol nr. 3 til denne aftale,
   som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 24 i aftalen om tilsynsmyndigheden og domstolen skal sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft,
   som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i aftalen om tilsynsmyndigheden og domstolen skal udstede meddelelser og retningslinjer for sager, der er behandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i denne aftale eller i aftalen om tilsynsmyndigheden og domstolen, eller hvis EFTA-Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt,
   som erindrer om de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (3), som EFTA-Tilsynsmyndigheden vedtog den 19. januar 1994 (4),
   som tager i betragtning, at Europa-Kommissionen den 12. januar 2001 vedtog forordning (EF) nr. 68/2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på uddannelsesstøtte (5),
   som tager i betragtning, at Kommissionen den 12. januar 2001 vedtog forordning (EF) nr. 69/2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (6),
   som tager i betragtning, at Kommissionen den 12. januar 2001 vedtog forordning (EF) nr. 70/2001 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på små og mellemstore virksomheder (7),
   som tager i betragtning, at Europa-Kommissionen den 12. december 2002 vedtog forordning (EF) nr. 2204/2002 (8) om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på beskæftigelsesstøtte,
   som tager i betragtning, at disse forordninger også er relevante for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde og nu er inkorporeret i bilag XV til EØS-aftalen ved afgørelser truffet af det blandede udvalg (9),
   som tager i betragtning, at betragtning 4 i forordningerne om henholdsvis uddannelsesstøtte, støtte til små og mellemstore virksomheder og beskæftigelsesstøtte udtrykkeligt fastsætter, at de eksisterende retningslinjer og rammebestemmelser på de områder, der nu er omfattet af forordningerne, ophører med at være gældende fra datoen for forordningernes ikrafttrædelse,
   som tager i betragtning, at de tilsvarende kapitler, nemlig kapitel 10 om små og mellemstore virksomheder, kapitel 18 om beskæftigelsesstøtte og kapitel 18 A om uddannelsesstøtte, i retningslinjerne for statsstøtte ikke længere er relevante og bør udelades,
   som tager i betragtning, at det samme, trods manglen på en udtrykkelig erklæring i forordning (EF) nr. 69/2001 om de minimis-støtte, gælder kapitel 12 i retningslinjerne for statsstøtte, da forordningen omfatter alle bestemmelserne for de minimis-støtten,
   som tager i betragtning, at der skal sikres en ensartet anvendelse af statsstøttereglerne i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
   som har hørt Europa-Kommissionen,
   som erindrer om, at EFTA-Tilsynsmyndigheden har hørt EFTA-landene om spørgsmålet på et multilateralt møde den 20. juni 2003,
   HAR TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

               1.

               Retningslinjerne for statsstøtte ændres ved udeladelse af følgende kapitler:

                           —

                           kapitel 10 om støtte til små og mellemstore virksomheder

                           —

                           kapitel 12 om anvendelse af de minimis-reglen

                           —

                           kapitel 18 om beskæftigelsesstøtte

                           —

                           kapitel 18 A om uddannelsesstøtte.

               2.

               EFTA-landene vil blive underrettet om denne afgørelse ved brev sammen med en kopi af nærværende afgørelse.

               3.

               Europa-Kommissionen underrettes i overensstemmelse med litra d) i protokol 27 til EØS-aftalen ved en kopi af nærværende afgørelse.

               4.

               Denne afgørelse offentliggøres i EØS-afsnittet og EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende.

               5.

               Den engelske udgave af afgørelsen er autentisk.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 5. november 2003.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Einar M. BULL

            Formand

         Hannes HAFSTEIN

            Medlem af kollegiet

      (1)  I det følgende benævnt »EØS-aftalen«.

      (2)  I det følgende benævnt »aftalen om tilsynsmyndigheden og domstolen«.

      (3)  I det følgende benævnt »retningslinjerne for statsstøtte«.

      (4)  Oprindeligt offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994 og i EØS-tillæg nr. 32 af samme dato, senest ændret ved afgørelse nr. 197/03/KOL af 5. november 2003 (endnu ikke offentliggjort).

      (5)  EFT L 10 af 13.1.2001, s. 20. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 363/2004 (EUT L 63 af 28.2.2004, s. 20).

      (6)  EFT L 10 af 13.1.2001, s. 30.

      (7)  EFT L 10 af 13.1.2001, s. 33. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 363/2004.

      (8)  EFT L 337 af 13.12.2002, s. 3.

      (9)  Forordning (EF) nr. 68/2001 om uddannelsesstøtte er inkorporeret som punkt 1, litra d), i bilag XV, forordning (EF) nr. 69/2001 om de minimis-støtte er inkorporeret som punkt 1, litra e), i bilag XV, forordning (EF) nr. 70/2001 om støtte til små og mellemstore virksomheder er inkorporeret som punkt 1, litra f), alle ved afgørelse truffet af det blandede udvalg nr. 88/2002 (EFT L 266 af 3.10.2002, s. 56, og EØS-supplement nr. 49 af 3.10.2002, s. 42). Forordning (EF) nr. 2204/2002 om beskæftigelsesstøtte er inkorporeret som punkt 1, litra g), i bilag XV ved afgørelse truffet af det blandede udvalg nr. 83/2003 (EUT L 257 af 9.10.2003, s. 39).


Avis juridique important

|

31999D0527(01)

Rådets afgørelse af 11. maj 1999 om udnævnelse af et medlem af et Appelkammer under Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller)

EF-Tidende nr. C 146 af 27/05/1999 s. 0001 - 0001

RÅDETS AFGØRELSEaf 11. maj 1999om udnævnelse af et medlem af et Appelkammer under Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller)(1999/C 146/01)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker(1), særlig artikel 120 og 131,under henvisning til den indstilling, som Administrationsrådet under Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller) foretog den 14. april 1999 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Walter Peeters, født den 14. juli 1944 i Turnhout (Belgien) udnævnes til medlem af et Appelkammer under Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller) for et tidsrum på fem år.Artikel 2Datoen for, hvornår det i artikel 1 omhandlede tidsrum på fem år begynder at løbe, fastsættes af Administrationsrådet under Harmoniseringskontoret for Det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller).Udfærdiget i Bruxelles, den 11. maj 1999.På Rådets vegneL. SCHOMERUSFormand(1) EFT L 11 af 14.1.1994, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 3288/94 (EFT L 349 af 31.12.1994, s. 83).


title: RÅDETS AFGØRELSE af 21. juni 1989 om indgåelse af den supplerende protokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Sverige om afvikling af eksisterende og forbud mod indførelse af nye kvantitative eksportrestriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning (89/547/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31989D0547

RÅDETS AFGØRELSE af 21. juni 1989 om indgåelse af den supplerende protokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Sverige om afvikling af eksisterende og forbud mod indførelse af nye kvantitative eksportrestriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning (89/547/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 295 af 13/10/1989 s. 0021 - 0021

RAADETS AFGOERELSE af 21 . juni 1989 om indgaaelse af den supplerende protokol til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Sverige om afvikling af eksisterende og forbud mod indfoerelse af nye kvantitative  eksportrestriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning ( 89/547/EOEF )   RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger :  Overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Sverige ( 1 ), undertegnet i Bruxelles den 22 . juli 1972, indeholder ikke forbud mod kvantitative eksportrestriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning;  det er i Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs og Kongeriget Sveriges interesse at fremme fri bevaegelighed for raavarer og andre varer ved ophaevelse af eksisterende restriktioner og foranstaltninger og ved forbud mod indfoerelse af nye restriktioner i deres indbyrdes samhandel;  det er noedvendigt dels at fastlaegge arrangementer med henblik paa gradvis ophaevelse af eksisterende restriktioner og foranstaltninger med tilsvarende virkning, der gaelder for visse varer, dels at fastsaette beskyttelsesforanstaltninger med henblik paa  eventuel genudfoersel til tredjelande, over for hvilke de udfoerende kontraherende parter opretholder restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning, eller i tilfaelde af alvorlig mangel paa en speciel vare;  i medfoer af overenskomstens artikel 32, stk . 1, kan de kontraherende parter, naar det er i begges oekonomiske interesse, udvikle de forbindelser, der omfattes af overenskomsten, ved at udstraekke dem til omraader, der ikke daekkes af denne;  Kommissionen har foert forhandlinger med Kongeriget Sverige, hvorved der er opnaaet enighed om en protokol - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :    Artikel 1 Den supplerende protokol til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Sverige om afvikling af eksisterende og forbud mod indfoerelse af nye kvantitative eksportrestriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende  virkning godkendes herved paa Faellesskabets vegne .  Teksten til protokollen er knyttet til denne afgoerelse .  Artikel 2 Formanden for Raadet foranstalter den notifikation, der er omhandlet i artikel 4 i den supplerende protokol .  Artikel 3 Denne afgoerelse faar virkning dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .   Udfaerdiget i Luxembourg, den 21 . juni 1989 .  Paa Raadets vegne C . ARANZADI Formand   ( 1 ) EFT nr . L 300 af 31 . 12 . 1972, s . 97 .


title: 48. ændring af retningslinjerne for statsstøtte — EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om at foreslå passende foranstaltninger

text:
               14.4.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 90/10

         48. ændring af retningslinjerne for statsstøtte
   EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om at foreslå passende foranstaltninger
   (2005/C 90/05)
   Godkendelsesdato:
   EFTA-medlemsstat:
   Sag nr.: 47811
   Støtteordning: Ændring af kapitel 16 vedrørende »statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder« i retningslinjerne for statsstøtte. Kapitel 16 erstattes af en ny tekst og et forslag til passende foranstaltninger.
   Retsgrundlag (på originalsproget): College Decision No. 305/04/COL
   Afgørelse: De passende foranstaltninger, som myndigheden foreslår, og som EFTA-staterne har godkendt, er følgende
   at ændre deres nuværende statsstøtteordninger, som er omfattet af det ændrede kapitel 16 i myndighedens retningslinjer for statsstøtte, således at de senest den 1. juni 2005 bliver i overensstemmelse med retningslinjerne.


Avis juridique important

|

31985D0593

85/593/Euratom: Kommissionens afgørelse af 20. november 1985 om reorganisering af Det fælles Forskningscenter (FFC)

EF-Tidende nr. L 373 af 31/12/1985 s. 0006 - 0008 den finske specialudgave: kapitel 12 bind 2 s. 0076  den spanske specialudgave: Kapitel 12 bind 5 s. 0034  den svenske specialudgave: kapitel 12 bind 2 s. 0076  den portugisiske specialudgave: Kapitel 12 bind 5 s. 0034

KOMMISSIONENS AFGOERELSEaf 20. november 1985om  reorganisering af Det faelles Forskningscenter (FFC)(85/593/Euratom)KOMMISSIONEN  FOR DE EUROPAEISKEFAELLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det  euro-paeiske Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 8,under henvisning til traktaten om oprettelse af  et faelles Raad og en faelles Kommission for De europaeiske Faellesskaber, saerlig artikel 16, ogud fra  foelgende betragtninger:Det faelles Forskningscenter (FFC) boer have en struktur, som svarer til dets  saerlige opgave; denne struktur boer aendres, hver gang Kommissionen skoenner det noedvendigt til  sikring af, at FFC's aktiviteter gennemfoeres saa effektivt som muligt og i fuld overensstemmelse med  Kommissionens prioriteter;Kommissionen vedtog den 4. januar 1985 en afgoerelse om fuldfoerelse af den  videnskabelige og administrative integration af Generaldirektoratet for videnskab, forskning og  udvikling -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Artikel 1Det faelles Forskningscenter,  herefter benaevnt FFC, under generaldirektoratet for videnskab, forskning og udvikling bestaar af de  anlaeg, som er oprettet af Kommissionen med det formaal at sikre udfoerelsen af Faellesskabets  forsknings- og undervisningsprogrammer, samt af de tjenestegrene, centrets drift kraever.>Artikel  2FFC omfatter foelgende instanser:en generaldirektoer, der samtidig fungerer som assisterende  generaldirektoer i generaldirektoratet for videnskab, forskning og udvikling,et styrelsesraad,et  videnskabeligt raad,et videnskabeligt udvalg.Artikel 3FFC ledes af en generaldirektoer, som  udnaevnes af Kommissionen med en fornyelig kontrakt paa hoejst fire aar, og som eransvarlig over for  generaldirektoeren for videnskab, forskning og udvikling. Generaldirektoeren for FFC og de  tjenestegrene, som hoerer direkte under ham, har tjenestested i Bruxelles.Generaldirektoeren for FFC  soerger paa enhver maade for, at FFC kan fungere tilfredsstillende inden for rammerne af de gaeldende  forordninger og de befoejelser, han faar tillagt.Inden for de i det foelgende fastsatte rammer skal  general-direktoeren for FFCpaa grundlag af de integrerede handlingsprogrammer udarbejde forslag til  programmer for FFC's aktivitetsomraader med tilhoerende finansieringsoversigter og fore-laegge dem  for Kommissionen,forhandle og afslutte forskningskontrakter med tredjeparter inden for rammerne af  de hertil afsatte midler og i henhold til de tariferingsregler, Raadet har fastsat paa Kommissionens  forslag,sikre udfoerelsen af programmerne og varetage den oeko-nomiske forvaltning,forestaa FFC's  interne opbygning, bl.a. under hensyntagen til programbudgettets krav,inden for de befoejelser, der  tillaegges ham af generaldirektoeren for videnskab, forskning og udvikling, udoeve de befoejelser, der  i hendhold til vedtaegten for tjenestemaend tilkommer ansaettelsesmyndigheden og den myndighed, der  ifoelge bestemmelserne for andre ansatte har kompetence til at indgaa ansaettelseskontrakter.Artikel  4Der oprettes et styrelsesraad for FFC. Dette raad bestaar af elleve medlemmer:aen hoejtstaaende  repraesentant for hver medlemsstat, formelt udnaevnt af Kommissionen efter indstilling fra den  paagaeldende medlemsstats myndigheder,ben formand, som vaelges af de i litra a) naevnte ti  repraesentanter for medlemsstaterne.Alle medlemmerne udnaevnes for en treaarig mandatperiode, som kan  fornys. Styrelsesraadet fastsaetter selv sin forretningsorden paa grundlag af Raadets afgoerelse 84/337/Euratom,  EOEF af 29. juni 1984 om de fleraarige forsknings- og undervisningsprogrammer, der skal gennemfoeres  af Det faelles Forskningscenter (FFC) (1), saerlig artikel 3 og 4.Styrelsesraadet for FFC bistaar og  raadgiver Kommissionen i forbindelse med dennes udarbejdelse af strategiske beslutninger vedroerende  FFC's rolle i Faellesskabets rammeprogrammer under hensyntagen til behovet for at udvikle et snaevert  samarbejde mellem FFC og medlemsstaterne paa bl.a. foelgende omraader:udarbejdelse af forslag til nye  programmer og disse programmers tilpasning i Faellesskabets forsknings-strategi,udarbejdelse af  aarlige stillingsoversigter og budgetter for FFC,udfoerelse af forsknings- og  udviklingsprogrammer,tilpasning af FFC's program ifoelge artikel 3 og 4 i afgoerelse 84/337/Euratom,  EOEF,udarbejdelse af en aarsberetning for FFC,en hver anden form for raadgivning, som Kommissionen  maatte oenske.Styrelsesraadet for FFC traeder i reglen sammen to gange om aaret.FFC varetager  styrelsesraadets sekretariatsfunktioner. Det giver styrelsesraadet alle oplysninger, som dette  behoever for at kunne udfoere sin opgave.Artikel 5Der oprettes et videnskabeligt raad for FFC. Dette  raad bestaar af elleve medlemmer:aen formand, som udnaevnes af Kommissionen,ben hoejtstaaende  videnskabsmand fra hver medlemsstat, der udnaevnes af Kommissionen blandt mindst to kandidater, som  myndighederne i den paagaeldende medlemsstat har indstillet.Alle medlemmerne udnaevnes for en treaarig  mandatperiode, som kan fornys.Det videnskabelige raad for FFC traeder i reglen sammen seks gange om  aaret.Det videnskabelige raad bistaar og raadgiver Kommissionen i forbindelse med foelgende  aktiviteter:udfoerelse af igangvaerende forsknings- og udviklingsprogrammer og fordeling af de hertil  afsatte midler,udarbejdelse af forslag om nye programmer og om de beloeb, der skoennes noedvendige til  udfoerelse heraf, udarbejdelse af stillingsoversigten for FFC og ansaettelse af personale i de hoejere loenklasser (A 1  og A 2 samt udnaevnelser af tilsvarende betydning),stoerre investeringer,intern bedoemmelse af  forskningsresultaterne, naar programmets foerste halvdel er fuldfoert.FFC varetager det videnskabelige  raads sekretariatsfunktioner. Det giver raadet alle oplysninger, som dette behoever for at udfoere sin  opgave.Artikel 6Styrelsesraadet og det videnskabelige raad kan holde faelles moeder efter anmodning  fra et af de to organer eller fra Kommissionen.Artikel 7Under generaldirektoeren oprettes et  videnskabeligt udvalg for FFC.Det videnskabelige udvalg bestaar for to tredjedeles vedkommende af de  oeverste ansvarlige for afdelingerne og projekterne og for en tredjedels vedkommende af det  videnskabelige og tekniske personales valgte repraesentanter.Det videnskabelige udvalg hoeres  regelmaessigt af general-direktoeren om alle videnskabelige og tekniske problemer i forbindelse med  FFC's aktiviteter. Det deltager saaledes bl.a. i udarbejdelsen af programforslag.Artikel 81.  Paa  grundlag af den almindelige politik, Raadet og Europa-Parlamentet har vedtaget, samt ud fra de  almindelige retningslinjer, Kommissionen har opstillet, udarbejder generaldirektoeren for FFC, der  er ansvarlig over for general-direktoeren for videnskab, forskning og udvikling, forslag til  programmer for FFC's aktivitetsomraader i snaevert samarbejde med direktoratet »videnskabelig og  teknisk politik; koordinering og samarbejde med tredjelande, COST« og direktoratet  »aktionsmidler«.2.  Det videnskabelige raad for FFC og styrelsesraadet for FFC hoeres om disse  programforslag.3.  Naar Kommissionen har faaet forelagt programforslagene, foretager den en  gennemgang heraf i lyset af Faellesskabets almindelige politik og budgetmaessige situation. Den  vedtager forslagene efter traktatens bestemmelser og forelaegger dem for Raadet. Artikel 91.  Generaldirektoeren for FFC er ansvarlig for, at de programmer, som henhoerer under  FFC, gennemfoeres korrekt. Han traeffer afgoerelse om, hvilken retning de forskellige afdelingers og  tjenestegrenes virksomhed skal tage, ikke mindst naar programmernes maalsaetning kan opfyldes paa flere  maader.2.  I samraad med generaldirektoeren for videnskab, forskning og udvikling forsyner han  Kommissionen med alle de oplysninger, den behoever for at kunne udarbejde de i Euratom-traktatens  artikel 11 fastsatte rapporter.3.  Hvor behovet goer sig gaeldende, soerger generaldirektoeren for FFC  for paa enhver maade at sikre, at programmer, der foelger efter hinanden, baade under deres  udarbejdelse og deres udfoerelse, har en sammenhaeng, som er hensigtsmaessig for FFC's videnskabelige  og industrielle infrastruktur. Generaldirektoeren tilrettelaegger bl.a. en revision af programmerne,  som skal finde sted hvert andet aar.Artikel 10Generaldirektoeren for FFC underretter regelmaessigt  det videnskabelige raad for FFC om Det faelles Forskningscenters drift, herunder om de vigtigste  kontrakter eller aftaler, om dispositioner vedroerende personaleanliggender, om opstil-lingen af  centrets noejagtige program og om vigtige aendringer i allerede fastsatte programmer. Det  videnskabelige raad for FFC kan paa grundlag af disse oplysninger fremsaette udtalelser til  generaldirektoeren.Artikel 111.  Generaldirektoeren for FFC opstiller hvert aar en oversigt over de  finansieringsmidler, der kraeves til programmets udfoerelse, med henblik paa udarbejdelse af det  tilsvarende afsnit i Faellesskabets foreloebige budgetforslag. Denne oversigt skal bl.a. indeholde  overslag over indtaegter og udgifter i forbindelse med opgaver, som FFC udfoerer for  tredjemand.Bestemmelserne i artikel 8 gaelder ogsaa for udarbejdelsen af foreloebige budgetforslag  vedroerende forskningsaktivite-terne.2.  Generaldirektoeren for FFC foretager med fuldmagt fra  generaldirektoeren for videnskab, forskning og udvikling anvisning for FFC's udgifter; han  underskriver ind- og udbetalingsbilag; han afslutter kontrakter og aftaler samt godkender  bevillingsoverfoersler. 3.  Generaldirektoeren for FFC aflaegger driftsregnskab hvert kvartal og forelaegger ved hvert  regnskabsaars slutning en oversigt over dette regnskabsaars indtaegter og udgifter for  generaldirektoeren for videnskab, forskning og udvikling og for Kommissionen.4.  Kommissionen  udnaevner den ansvarlige for kontrol med forpligtelser og indtaegter samt for anvisning af  udgifter.5.  Kommissionen udnaevner en regnskabsfoerer, som skal staa for udbetaling af udgifter og  indkassering af indtaegter samt forvaltning af de midler og vaerdier, hvis opbevaring han er  ansvarlig for.Artikel 121.  Inden for de bemyndigelser, som generaldirektoeren for videnskab,  forskning og udvikling giver ham, udoever gene-raldirektoeren for FFC ansaettelsesmyndighedens  befoejelser over for FFC's personale.2.  Over for tjenestemaend og ansatte i graderne A 1 og A 2  udoeves befoejelserne i vedtaegtens artikel 29, 49, 50 og 51 samt afsnit VI imidlertid af Kommissionen  efter forslag fra generaldirektoeren for FFC, som denne fremsaetter i samraad med generaldirektoeren  for videnskab, forskning og udvikling.3.  I sin egenskab af repraesentant for Kommissionen og  generaldirektoeren for videnskab, forskning og udvikling soerger generaldirektoeren for FFC for, at de  personer og anlaeg, han er ansvarlig for, paa enhver maade kan garanteres sikkerhed.Artikel  13Generaldirektoeren for FFC kan overdrage de befoejelser, han har faaet tildelt, til lederne af  anlaeggene.Generaldirektoeren for FFC giver generaldirektoeren for videnskab, forskning og udvikling  meddelelse om befoejelser, som overdrages til lederne af anlaeggene.Udfaerdiget i  Bruxelles, den 20. november 1985.Paa Kommissionens vegneKarl-Heinz NARJESNaestformand (1) EFT nr. L 177 af 4. 7. 1984, s. 23.


title: Anmodning om ophævelse af Hannes Swobodas immunitet Europa-Parlamentets afgørelse af 22. april 2009 om anmodning om ophævelse af Hannes Swobodas immunitet (2009/2014(IMM))

text:
               8.7.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 184/137

         Onsdag, den 22. april 2009Anmodning om ophævelse af Hannes Swobodas immunitet
   P6_TA(2009)0236
   Europa-Parlamentets afgørelse af 22. april 2009 om anmodning om ophævelse af Hannes Swobodas immunitet (2009/2014(IMM))
   2010/C 184 E/31

      Europa-Parlamentet,
   der henviser til anmodning af 5. december 2008 fra kriminalretten i Wien om ophævelse af Hannes Swobodas immunitet, som blev fremsendt den 20. januar 2009, og hvorom der blev givet meddelelse på plenarmødet den 5. februar 2009,
   der har hørt Hannes Swoboda, jf. forretningsordenens artikel 7, stk. 3,
   der henviser til artikel 9 og 10 i protokollen af 8. april 1965 vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter samt artikel 6, stk. 2, i akten af 20. september 1976 om almindelige direkte valg af medlemmerne af Europa-Parlamentet,
   der henviser til De Europæiske Fællesskabers Domstols domme af 12. maj 1964 og 10. juli 1986 (1),
   der henviser til artikel 57 i Republikken Østrigs forfatningslov (Bundes-Verfassungsgesetz),
   der henviser til forretningsordenens artikel 6, stk. 2, og artikel 7,
   der henviser til betænkning fra Retsudvalget (A6-0190/2009),

               1.

               vedtager ikke at ophæve Hannes Swobodas immunitet;

               2.

               pålægger sin formand straks at sende denne afgørelse og det kompetente udvalgs betænkning til den relevante myndighed i Republikken Østrig.

      (1)  Sag 101/63, Wagner mod Fohrmann og Krier, Sml. 1954-1964, s. 483, og sag 149/85, Wybot mod Faure m.fl., Sml. 1986, s. 2391.