title: 2013/627/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om afslutning af regnskaberne for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2011#Europa-Parlamentets beslutning af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions agenturer for regnskabsåret 2011: præstation, økonomisk forvaltning og kontrol

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/373

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om afslutning af regnskaberne for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2011
   (2013/627/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2011 med fællesforetagendets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05755/2013 — C7-0040/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 219/2007 af 27. februar 2007 om oprettelse af et fællesforetagende til udvikling af en ny generation af det europæiske lufttrafikstyringssystem (SESAR) (4), særlig artikel 4b,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A7-0101/2013),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2011;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for SESAR-fællesforetagendet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 6 af 10.1.2013, s. 46.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 64 af 2.3.2007, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 17. april 2013
      om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions agenturer for regnskabsåret 2011: præstation, økonomisk forvaltning og kontrol
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse af 14. november 2011 til Europa-Parlamentet og Rådet om opfølgning af decharge for regnskabsåret 2009 (COM(2011) 736) og Kommissionens ledsagende arbejdsdokumenter (SEK(2011)1350 og (SEK(2011)1351),

                  —

                  der henviser til den fælles erklæring fra Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen om decentraliserede agenturer fra 19. juli 2012,

                  —

                  der henviser til den fælles tilgang til de decentrale agenturer, som er vedføjet den fælles erklæring af 19. juli 2012,

                  —

                  der henviser til »Roadmap on the follow-up to the Common Approach on EU decentralised agencies« (køreplan for opfølgningen på den fælles tilgang til de decentrale agenturer), som blev vedtaget af Kommissionen i december 2012,

                  —

                  der henviser til Kommissionens meddelelse: »Europæiske agenturer — vejen frem« (KOM(2008) 135),

                  —

                  der henviser til sin beslutning af 10. maj 2012 om decharge for regnskabsåret 2010: præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med EU-agenturer (1),

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 96,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens særberetning nr.15/2012 »Håndteringen af interessekonflikter i udvalgte EU-agenturer«,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetninger (5) om årsregnskaberne for hvert af de decentraliserede agenturer for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til sin undersøgelse om mulighederne for og gennemførligheden af at etablere fælles støttetjenester for EU-agenturer, som blev offentliggjort den 7. april 2009,

                  —

                  der henviser til sin erklæring af 18. maj 2010 om Unionens indsats for at bekæmpe korruption (6), til sin beslutning af 15. september 2011 om EU’s bestræbelser på at bekæmpe korruption (7) og til meddelelse fra Kommissionen om bekæmpelse af korruption i EU (COM(2011) 308),

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender, Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed og Udvalget om Borgernes Rettigheder og Indre Anliggender (A7-0118/2013),

                  A.

                  der henviser til, at denne beslutning for hvert enkelt organ som omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, indeholder de horisontale bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelserne i henhold til artikel 96 i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002, og artikel 3 i bilag VI til Parlamentets forretningsorden,

                  B.

                  der henviser til, at antallet af agenturer i løbet af de sidste ti år er tredoblet, fra 10 i 2001 til 30 i 2011,

         Generelle forhold

                  1.

                  understreger betydningen af de opgaver, der varetages af agenturerne, og deres direkte indvirkning på borgernes hverdag, navnlig hvad angår kvaliteten af lægemidler, fødevaresikkerhed, luftfartssikkerhed og kontrol med udbrud af smitsomme sygdomme; understreger i denne forbindelse, at organernes uafhængighed er af allerstørste vigtighed, hvilket især gælder reguleringsorganerne og dem, der har til opgave at foretage uafhængig indsamling af oplysninger; erindrer om, at hovedformålet med at oprette decentrale agenturer var at være i stand til at sikre uafhængige tekniske og videnskabelige vurderinger;

                  2.

                  erindrer om, at Parlamentet, Rådet og Kommissionen i juli 2012 efter tre års analyser og forhandlinger endelig vedtog den fælles tilgang til de decentrale agenturer, en politisk aftale om den fremtidige forvaltning og reform af de decentrale agenturer; hilser denne aftale velkommen, men beklager, at man ikke heri har fastlagt, hvordan beslutningstagningen for implementeringen af de aktioner, der er foreslået på dette felt, eller hvordan Parlamentets tilsyns- og kontrolfunktion skal tilgodeses i forbindelse med denne beslutningstagning;

                  3.

                  påskønner Revisionsrettens rapporter og især dens bestræbelser på at imødekomme Parlamentets opfordringer til Revisionsretten til at sikre en bedre kvalitet af revisionerne og lette dechargeproceduren;

                  4.

                  bemærker med tilfredshed, at Rettens revisionsberetninger nu indeholder mere detaljerede oplysninger end i tidligere år; tilskynder Retten til at fortsætte i denne positive retning og udvikle præstationselementerne i revisionerne yderligere, både i sine årlige revisionsberetninger og i de særligt fokuserede særberetninger; anmoder Retten om at fremme kontradiktoriske procedurer, når agenturerne anmoder herom, og gøre sine beretninger mere informative og gennemsigtige, navnlig ved at anerkende de tilfælde, hvor et agentur har opdaget et problem og henledt Rettens opmærksomhed herpå, og ved endnu mere klart at påpege sager, hvori der er taget forbehold;

                  5.

                  minder samtlige agenturer om, at de er forpligtede til at sende dechargemyndigheden en beretning, der er udarbejdet af direktøren, og som opsummerer det antal og de typer interne revisioner, der er foretaget af den interne revisor, de henstillinger, der er fremsat, og den opfølgning, der har fundet sted af disse henstillinger, jf. artikel 72, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002;

                  6.

                  påskønner det gode samarbejde med det ansvarlige udvalg fra EU-agenturernes netværks (i det følgende »netværket«) side, der er et forum for koordinering, informationsudveksling og fastlæggelse af fælles stillingtagen til emner af fælles interesse for agenturerne, og opfordrer til, at dette netværk udbygges; bemærker med tilfredshed den disponibilitet og åbenhed, som agenturernes direktører har opvist, når de er blevet kontaktet i forbindelse med den årlige dechargeprocedure; noterer sig med overraskelse netværkets skrivelse af 19. oktober 2012, hvori det anmoder Parlamentet om at »vende tilbage til tidligere års praksis«; opfordrer tværtimod netværket til at støtte op om de ændringer, Parlamentet har anmodet om i sine foregående dechargebetænkninger, vedrørende forbedring af forvaltningen, åbenhed og angående foranstaltninger til forebyggelse af interessekonflikter, der bør træffes til gavn for forbrugerne og skatteborgernes penge;

                  7.

                  understreger behovet for at fokusere på effektivitet i dechargeproceduren og opfordrer alle involverede parter — Revisionsretten, Rådet, agenturerne og netværket — til at tage hensyn hertil i deres tilgang til decharge; understreger, at fokusskiftet mod præstation på ingen måde må svække aspekterne formel rigtighed og forsvarlig økonomisk forvaltning;

                  8.

                  peger i denne forbindelse på forholdet mellem administrationens størrelse og agenturernes resultater; mener, at agenturerne for at opnå en så effektiv drift som muligt og udnytte deres ressourcer optimalt så vidt muligt bør søge at opnå synergier, øge udvekslingen af bedste praksis og dele tjenester baseret på geografisk nærhed eller tematisk beslægtethed; mener, at man endvidere bør forbedre, udvide og lette adgangen til Kommissionens tjenester på acceptable vilkår;

                  9.

                  mener, at de finansielle regler, der gælder for agenturerne, bør forenkles, og at dette vil kunne gøre det muligt at reducere udgifterne til agenturernes administrative personale; opfordrer Kommissionen til at udarbejde forslag med henblik herpå og til at tilskynde agenturerne til at gøre brug af forenklingsmuligheden i forbindelse med ansættelsesprocedurer, når standardproceduren er udformet til en organisation af større målestok og indebærer en uforholdsmæssig byrde for agenturerne;

                  10.

                  bemærker med bekymring, at Revisionsretten har afdækket en række problemer, der vedrører adskillige agenturer, især hvad angår:

                              —

                              fremførsler, som ikke er understøttet af forpligtelser, eller som forekommer uforholdsmæssigt høje

                              —

                              mangel på gennemsigtighed eller omhu ved ansættelser

                              —

                              indkøb og kontraktforvaltning

                              —

                              potentielle interessekonflikter, herunder på bestyrelsesplan;

                  11.

                  bemærker i denne forbindelse netværkets svar; glæder sig over agenturernes koordinerede aktion og deres bestræbelse på at løse de problemer, som Revisionsretten gør opmærksom på, og opfordrer netværket og de enkelte agenturer til at melde tilbage til dechargemyndigheden om fremskridtene i gennemførelsen af de konkrete skridt til afhjælpning af de mangler, som Revisionsretten og Parlamentet pegede på under dechargeproceduren for regnskabsåret 2010; understreger den kendsgerning, at ansvaret ligger hos agenturernes administrerende direktører og bestyrelser;

                  12.

                  opfordrer netværket samt de enkelte agenturer til at rapportere tilbage til dechargemyndigheden om fremskridtene med implementeringen af disse idéer og tiltag med henblik på at vurdere, om de valgte tiltag har været effektive til at løse de af Revisionsretten og i den fælles tilgang påpegede udestående problemer, og til at rapportere til dechargemyndigheden om både individuelle og kollektive foranstaltninger til afhjælpning af de mangler, Revisionsretten har peget på, og om resultaterne heraf;

                  13.

                  understreger, at agenturerne i nogen tid har udtrykt ønske om større fleksibilitet i de regler, der gælder for dem i henhold til finansforordningen; erkender, at de fleste af disse regler er ude af proportioner og dårligt egnede, ikke blot til de fleste agenturers størrelse og formål, men også til deres karakteristika; insisterer på, at en forenkling af de finansielle og lovmæssige bestemmelser, der gælder for agenturerne, vil gøre det muligt at forbedre effektiviteten, mindske udgifterne og løse mange af de problemer, Revisionsretten har påpeget;

                  14.

                  konstaterer, at nogle agenturer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed er operationelle agenturer, og at gennemførelsen af deres budgetter også afhænger af eksterne faktorer, hvilket der bør tages hensyn til under budgetproceduren;

         Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

                  15.

                  understreger, at princippet om etårige budgetter er et af de tre grundlæggende regnskabsprincipper (enhed, etårighed og balance), som er uomgængelige for at sikre en effektiv gennemførelse af Unionens budget; noterer sig, at decentraliserede agenturer ikke altid overholder dette princip fuldt ud;

                  16.

                  erindrer agenturerne om, at det vedvarende problem med fremførelser skal løses; bemærker agenturernes forklaringer med hensyn til vanskelighederne med at undgå overførsler for aktionsudgifter, men mener ikke desto mindre, at der i et antal tilfælde fortsat er plads til forbedringer, navnlig i form af en bedre forvaltning af forpligtelsesbevillinger baseret på faktiske behov, forbedring af den interne planlægning og de generelle indtægtsoverslag samt en mere streng budgetdisciplin og regelmæssigt tilsyn med udgifter; opfordrer agenturerne til at tage deres interne forvaltningsprocedurer op til revision med henblik på at mindske deres administrative byrder, navnlig hvad angår udbuds- og ansættelsesprocedurer; finder, at såvel Kommissionen som Revisionsretten bør yde agenturerne effektiv bistand på dette område;

                  17.

                  påpeger, at den interne planlægning i visse tilfælde skal forbedres, hvilket kræver, at agenturerne arbejder på at forbedre deres procedurer; anerkender samtidig, at dette under visse omstændigheder og med behørig begrundelse (f.eks. har det ikke været muligt at afvikle alle betalingstransaktioner i kontraktåret) bør nævnes på en gennemsigtig måde i Revisionsrettens beretning; er af den opfattelse, at det kun således vil være muligt at foretage en sand vurdering af, hvorvidt overførsler er for høje eller ej;

                  18.

                  understreger i denne forbindelse, at der bør tages hensyn til regelhierarkiet, og mener, at en forsvarlig økonomisk forvaltning generelt bør veje tungest; påpeger imidlertid, at de nuværende finansielle bestemmelser ikke løser det problem, der opstår i de agenturer, som finansieres gennem opkrævning af gebyrer, og opfordrer Kommissionen til at foreslå en løsning på dette spørgsmål i forbindelse med den næste revision af de finansielle regler, der gælder for agenturerne; påpeger, at finansforordningen heller ikke er indrettet på de agenturer, der skaber overskud, og understreger, at det er vigtigt, at man i forbindelse med revisionen overvejer løsninger på dette problem, f.eks. i form af oprettelse af en begrænset reservefond;

                  19.

                  forventer, at Revisionsretten i sin egenskab af ekstern revisor til opfølgning af Parlamentets dechargebetænkning fra 2010 og dets betænkning om benchmarking af agenturer konsulterer netværket med henblik på indførelse af en frit tilgængelig og gennemsigtig benchmarking- og rangordningsprocedure for agenturer med brug af vigtige indikatorer inden for forsvarlig økonomisk forvaltning og budgetforvaltning, lave forvaltningsomkostninger samt omkostningseffektiv driftseffektivitet og stiller de underliggende data til rådighed i et lettilgængeligt format (f.eks. Excel-filer og/eller CSV-filer);

                  20.

                  bemærker med bekymring, at manglen på fleksibilitet i budgettet af nogle agenturer fremhæves som en svaghed, hvilket lader formode, at der vil kunne opnås besparelser, hvis der i budgettet er tilstrækkelig fleksibilitet mellem afsnittene; opfordrer Kommissionen til at undersøge situationen nøje og komme med forslag, der kan forbedre dette forhold;

                  21.

                  bemærker, at agenturerne i årets løb er genstand for talrige revisions- og kontrolprocedurer, som ofte er meget ujævnt fordelt og kan skabe vanskeligheder for dem; mener, at dette problem bør imødegås hovedsagelig gennem en bedre koordinering af disse forskellige revisioner (8); mener, at agenturerne bør høres for at finde frem til praktiske løsninger på dette spørgsmål, uden at det hæmmer udførelsen af deres primære opgaver; opfordrer Revisionsretten, Kommissionen, agenturerne og netværket til at foreslå en fremgangsmåde i dette spørgsmål, der tilgodeser alle parter;

                  22.

                  kræver, at alle agenturer og fællesforetagender systematisk vedføjer en standardiseret skabelon vedrørende offentliggørelse af deres endelige årsregnskab, som indbefatter de data, der fremlægges i deres beretninger om gennemførelsen af budgettet og i deres beretninger om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning; henstiller, at samtlige agenturer og fællesforetagender fremlægger disse oplysninger på en udtømmende, frit tilgængelig og gennemsigtig måde, (f.eks. Excel-filer og/eller CSV-filer) for at lette sammenligningen med deres budgetmæssige gennemførelse og dermed gøre det muligt for Parlamentet og offentligheden at foretage en omfattende sammenligning af deres udgifter;

                  23.

                  anmoder netværket om at indføre et detaljeret, standardiseret system af budgetposter, således at agenturernes samlede indtægter og udgifter samt gennemførelsen og anvendelsen af bevillingerne inden for de forskellige afsnit, kapitler og poster kan sammenlignes direkte; anmoder endvidere netværket om efterfølgende at foretage den pågældende sammenligning og gøre konklusionerne samt de underliggende data frit tilgængelige i et let tilgængeligt format (f.eks. Excel-filer og/eller CSV- filer);

         Menneskelige ressourcer og ansættelsespolitik

                  24.

                  erindrer om, at tjenestemandsvedtægten indeholder de principper, der styrer agenturernes personalepolitik, og at der også er behov for en øget fleksibilitet i og forenkling af de bestemmelser i vedtægten, der gælder for agenturer, for at sætte dem i stand til at fungere bedre i denne henseende; Påpeger endvidere, at selv om artikel 110 i vedtægten giver mulighed for en vis fleksibilitet, er det Kommissionen, der træffer den endelige afgørelse, hvorfor det er af afgørende vigtighed, at agenturerne og Kommissionen når til enighed på forhånd; mener, at Kommissionen i tilfælde af uenighed bør fremlægge en begrundet afgørelse for Parlamentets kompetente udvalg;

                  25.

                  minder agenturerne om, at de i deres personalepolitiske planlægning skal fastlægge en overordnet programmering af deres menneskelige ressourcer i overensstemmelse med deres budgetmæssige og administrative kapacitet med henblik på at sikre, at personalepolitikken er sammenhængende og modsvarer deres behov; påpeger endvidere, at denne planlægning bør tage hensyn til visse grundlæggende faktorer såsom en ligelig kønsmæssig og geografisk fordeling; glæder sig i den forbindelse over de initiativer, Kommissionen har medtaget i køreplanen, og over det faktum, at der allerede nu tages hensyn til agenturernes særlige karakteristika i forbindelse med den igangværende revision af tjenestemandsvedtægten;

                  26.

                  udtrykker bekymring over den omstændighed, at agenturernes ansættelsesprocedurer har været et udbredt problem, lige siden de første agenturer blev oprettet, og gør opmærksom på, at Revisionsretten i sine revisioner for regnskabsåret 2011 påpeger problemer eller svagheder på dette område for alle agenturer med undtagelse af to; er overrasket over, at hverken den fælles tilgang eller køreplanen indeholder forslag til foranstaltninger på dette område;

                  27.

                  mener, at den veletablerede praksis i planerne for personalepolitikken (PPP'er) er et værdifuldt redskab til langsigtet personalepolitikplanlægning; er i stigende grad bekymret for, at Kommissionen ophæver aftalte personalepolitikplaner inden for rammerne af den årlige budgetprocedure, og opfordrer derfor Kommissionen til at holde igen på dette område;

                  28.

                  opfordrer alle agenturer til at oplyse dechargemyndigheden om det antal fridage, der er godkendt for hver lønklasse inden for flekstids- og afspadseringsordningerne, i et bilag til deres årlige aktivitetsrapporter;

         Interessekonflikter og gennemsigtighed

                  29.

                  glæder sig over Revisionsrettens særberetning nr. 15/2012 om håndteringen af interessekonflikter i udvalgte EU-agenturer, som skyldes en anmodning, som Europa-Parlamentet rettede til Revisionsretten om at »foretage en gennemgribende analyse af agenturernes tilgang til håndteringen af situationer, hvor der kunne opstå interessekonflikter«;

                  30.

                  Mener, at den væsentligste merværdi af Revisionsrettens særberetning nr.15/2012 ligger i den regelmæssige overvågning af agenturernes fremskridt, hvad angår håndtering og forebyggelse af interessekonflikter; opfordrer derfor Retten til yderligere at følge dette spørgsmål op, idet den udvider sin revision til også at omfatte andre agenturer, og til at forelægge sine resultater i en kommende særberetning om emnet;

                  31.

                  erindrer om, at Revisionsretten i sin særberetning nr. 15/2012 har undersøgt politikker og procedurer for håndtering af interessekonflikter i fire udvalgte agenturer; Det Europæiske Luftfartssikkerhedsagentur (EASA), Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA), Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA);

                  32.

                  påpeger, at formålet med Revisionsrettens revision var at finde svar på to spørgsmål: for det første om der findes hensigtsmæssige retningslinjer og procedurer for håndtering af interessekonfliktsituationer, og for det andet om disse retningslinjer og procedurer er blevet gennemført tilfredsstillende; bemærker desuden, at Revisionsretten baserede sit arbejde på den definition af interessekonflikt, der er givet i retningslinjerne for Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), og at den referenceramme for mindstekrav, som Retten har vedtaget, også bygger på disse retningslinjer; understreger dog, at OECD's retningslinjer, selvom de giver en international benchmark på dette område, grundlæggende vedrører interessekonflikter for offentligt ansatte og derfor ikke kan danne grundlag for en effektiv imødegåelse af potentielle interessekonflikter i agenturernes ledelsesorganer og andre organer, der er involveret i agenturernes arbejde, såsom bestyrelser og ekspertpaneler; anerkender ikke desto mindre værdien af OECD's »værktøjskasse« og herunder især tjeklisten for gaver og andre goder samt de fremsatte henstillinger om sanktioner, behovet for at kontrollere fuldstændigheden og indholdet af interesseerklæringer og kravet om at udnytte ekspertise og identificere potentielle interessekonflikter;

                  33.

                  bemærker, at der også kan opstå interessekonflikter mellem medlemmerne af et agenturs bestyrelse og selve agenturet som følge af nationale eller institutionelle interesser, hvilket kan bringe agenturets rette funktion i fare; opfordrer Kommissionen til omgående at sende Parlamentet et forslag til håndtering af dette spørgsmål; forventer, at der i mellemtiden i gennemsigtighedens interesse vil blive skabt åbenhed og offentlighed om erklæringerne om økonomiske interesser fra samtlige medlemmer af agenturernes bestyrelser;

                  34.

                  beklager, at ingen af de fire udvalgte agenturer på tidspunktet for afslutningen af revisionsarbejdet på stedet (oktober 2011) ifølge Revisionsrettens konklusioner i dens særberetning nr. 15/2012 havde håndteret interessekonflikter hensigtsmæssigt: bemærker, at mens EMA og EFSA havde udviklet mere avancerede retningslinjer for håndtering af interessekonflikter, var ECHA's retningslinjer ufuldstændige, og EASA havde slet ingen retningslinjer;

                  35.

                  bemærker med bekymring, at Revisionsretten konstaterede et antal mangler, især med hensyn til retningslinjer og procedurer for personale og klageudvalg/klagenævn (ECHA), gennemsigtighed med hensyn til offentliggørelse af årlige interesseerklæringer (EASA), uddannelse i interessekonflikter (ECHA og EASA); understreger, at det ud af de fire agenturer, som Retten har revideret, kun er EMA, der har fastlagt retningslinjer for gaver og invitationer;

                  36.

                  bifalder de henstillinger, som Revisionsretten har rettet til de fire agenturer, der er blevet revideret; påskønner, at de fire udvalgte agenturer ifølge Rettens konklusioner har taget flere skridt til at afhjælpe deres individuelle mangler; opfordrer agenturerne til at holde dechargemyndigheden underrettet om yderligere foranstaltninger, der træffes, hvad angår implementeringen af deres retningslinjer og procedurer til afhjælpning af disse mangler, herunder hvad angår håndteringen af interessekonflikter;

                  37.

                  konstaterer, at Revisionsretten har påpeget en række væsentlige mangler ved håndteringen af situationen efter fratrædelse, som gør det vanskeligere at forebygge »svingdørssituationer«; støtter Revisionsrettens anbefalinger, der fremhæver nødvendigheden af at afklare disse spørgsmål om situationen efter fratrædelse og finder, at »afkølingsperioden« for enhver, der har været ansat som direktør for et agentur eller beklædt større ansvarsposter i et sådant, skal præciseres.

                  38.

                  tilslutter sig Revisionsrettens henstillinger, der opfordrer alle Unionens institutioner og decentrale organer til at undersøge, om anbefalingerne i dens særberetning nr. 15/2012 er relevante og anvendelige for dem; er af den opfattelse, at alle agenturer bør udvikle og implementere omfattende politikker og procedurer til sikring af uafhængighed, herunder en mandatsvigsmekanisme og klare sanktioner, eller ændre allerede eksisterende ordninger på grundlag af de indhøstede erfaringer og henstillingerne i særberetning nr. 15/2012; opfordrer alle agenturer til at informere dechargemyndigheden om dette spørgsmål inden udgangen af 2013;

                  39.

                  påskønner Ombudsmandens beslutning om at foretage en undersøgelse på eget initiativ af de tilfælde af interessekonflikter af »svingdørstypen«', som for nylig er rapporteret i Kommissionen; tilslutter sig Ombudsmandens advarsel om, at selvom en effektiv håndtering af interessekonflikter er et centralt element i god forvaltning og etisk adfærd, indebærer ikke alle problemer angående forvaltning og etik nødvendigvis en interessekonflikt; er af den opfattelse, at interessekonflikter skal håndteres inden for deres grænser, og understreger nødvendigheden af at fremme uddannelses- og forebyggelsesstrategier og aktioner, hvad angår interessekonflikter i EU’s institutioner;

                  40.

                  påskønner Revisionsrettens henstilling til Unionen om at overveje at videreudvikle sit regelsæt vedrørende håndtering af interessekonfliktsituationer;

                  41.

                  hilser den interinstitutionelle fælles erklæring af 19. juli 2012 om decentraliserede agenturer velkommen, herunder navnlig dens bestemmelser om håndtering og forebyggelse af interessekonflikter (punkt 11 og 18) samt om deres videnskabelige eksperters uafhængighed (punkt 20):

                  42.

                  anmoder Revisionsretten om at foretage en vurdering af agenturernes implementering af foranstaltninger, der er truffet på grundlag af de henstillinger, som den har rettet til dem i sin særberetning nr. 15/2012; opfordrer netværket til at udvikle forslag baseret på udvekslingen af bedste praksis og indhøstede erfaringer, således at det i samarbejde med Kommissionen og Revisionsretten bliver i stand til at identificere de agenturer eller de virksomhedsområder inden for samme, hvor der er størst risiko for interessekonflikter; hilser det i den forbindelse velkomment, at åbenhedsregistret for lobbyister i EU-institutionerne skal revideres, og opfordrer Kommissionen og agenturerne til at gennemføre foranstaltninger, der måtte følge af denne revision for så vidt angår mulige interessekonflikter;

                  43.

                  hilser de foranstaltninger, Kommissionen bebuder vedrørende interessekonflikter, og især dens hensigt om at forelægge retningslinjer for en kohærent politik om forebyggelse og håndtering af interessekonflikter for bestyrelsesmedlemmer og direktører, eksperter i videnskabelige udvalg og medlemmer af klageudvalg/klagenævn (9), en opgave, som Kommissionen selv tager på sig, og for hvilken den har sat 2013 som mål; bemærker med tilfredshed, at denne opgave er en af Kommissionens prioriterede foranstaltninger og milepæle; opfordrer indtrængende Kommissionen til at overholde den foreslåede frist for iværksættelse af denne indsats og til at rapportere til dechargemyndigheden om resultaterne inden udgangen af 2013, idet den føjer de relevante lovgivningsforslag til sin rapport;

                  44.

                  bemærker, at Kommissionen i denne forbindelse har fastlagt to foranstaltninger, som agenturerne skal træffe i 2013: nemlig at vedtage og implementere en klar politik om interessekonflikter og navnlig at udveksle erfaringer og muligvis udvikle en koordineret tilgang til fælles problemer vedrørende videnskabelige udvalg og klageudvalg/klagenævn samt definere gennemsigtige og objektivt verificerbare kriterier for bestyrelsesmedlemmers upartiskhed og uafhængighed, og for det andet at gennemgå udvælgelsesprocedurerne for medlemmer af videnskabelige udvalg (10); opfordrer agenturerne til rapportere til dechargemyndigheden om status for disse opgaver inden udgangen af 2013;

                  45.

                  opfordrer Kommissionen til at være opmærksom på nødvendigheden af at fastholde en passende balance mellem på den ene side risici og fordele i forbindelse med håndteringen af interessekonflikter og på den anden side målsætningen om at opnå den bedst mulige videnskabelige rådgivning; mener, at de mange nye adfærdskodekser og etiske retningslinjer ikke giver nogen garanti mod interessekonflikter; mener, at det er nødvendigt men ikke tilstrækkeligt at vedtage adfærdskodekser og etiske retningslinjer, og at interessekonflikter kun kan kommes til livs gennem en korrekt gennemførelse af enkle og anvendelige regler og en effektiv kontrol af samme inden for rammerne af en almen kultur baseret på ærlighed, integritet og åbenhed;

                  46.

                  gentager den kendsgerning, at en høj grad af åbenhed er en central faktor for mindskelse af risikoen for interessekonflikter; opfordrer derfor de agenturer, der endnu ikke har gjort det, til på deres websteder at offentliggøre en liste over medlemmerne af deres bestyrelse og ledelse samt eksterne og interne eksperter sammen med disses respektive interesseerklæringer og cv'er;

         Køreplan

                  47.

                  hilser den »Roadmap on the follow-up to the Common Approach on EU decentralised agencies« (køreplanen), der vedtoges af Kommissionen i december 2012, velkommen og opfordrer alle involverede parter til at gøre sig bekendt med de idéer, der udtrykkes heri, bl.a. i forbindelse med de igangværende forhandlinger om det flerårige budget for Unionen;

                  48.

                  støtter fuldt ud Kommissionens vigtigste mål, som er beskrevet i køreplanen, nemlig opnåelse af mere afbalanceret forvaltning, forøgelse af agenturernes effektivitet og kontrol og indførelse af større kohærens i den måde, som de fungerer på; påskønner de foranstaltninger, der foreslås heri, især med hensyn til mere ensartede bestyrelser, bestræbelser på at tilvejebringe synergier mellem agenturerne og muligheden for sammenlægning af nogle af agenturerne;

                  49.

                  bemærker imidlertid, at køreplanen, selv om den er et godt udgangspunkt, stadigvæk mangler en omfattende vurdering af den nuværende situation i agenturerne samt en klar vision og strategi, der tager fat på behovet for at modernisere agenturerne; mener, at Kommissionen kunne have været mere ambitiøs og krævende med hensyn til specifikke foranstaltninger over for individuelle agenturer eller typer eller grupper af agenturer; beklager det langsommelige arbejde i den interinstitutionelle arbejdsgruppe, som har givet et temmelig beskedent resultat på nuværende tidspunkt, og at Rådet ikke har vist sig mere åbent over for en mere ambitiøs tilgang; er overbevist om, at en mere ambitiøs og fremadskuende tilgang ville have givet en betydeligt større merværdi;

                  50.

                  hilser det velkomment, at en af prioriteterne i den fælles tilgang er en forbedring af agenturernes forvaltning, navnlig via en præcisering og fastlæggelse af bestyrelsens og den administrative direktørs respektive roller samt en revision af rollerne for Kommissionens og Parlamentets repræsentanter i bestyrelserne; påpeger, at denne proces også vil bidrage til at klarlægge forholdet mellem på den ene side agenturerne og på den anden side EU-institutionerne og medlemsstaterne, fastlægge styrkede ansvarlighedsmekanismer for agenturerne og definere Kommissionens ansvar i forbindelse med agenturernes aktiviteter under fuld overholdelse af princippet om agenturernes uafhængighed;

                  51.

                  opfordrer Kommissionen til i højere grad at gøre brug af agenturernes kapacitetsopbygning og anbefalinger inden for rammerne af det europæiske semester, især under udarbejdelsen af den årlige vækstundersøgelse og makroøkonomiske indikatorer; understreger agenturernes centrale rolle med hensyn til at opfylde Europa 2020-strategiens målsætninger;

         Uafhængighed

                  52.

                  understreger, at agenturernes uafhængighed er af allerstørste vigtighed; erindrer om, at agenturerne burde være i stand til at udføre deres opgaver selvstædigt, og beklager, at dette for øjeblikket ikke altid er tilfældet; mener, at Kommissionens generaldirektorater bør betragtes som partnere for agenturerne, og bemærker med bekymring, at Kommissionens indgreb nogle gange sår tvivl om objektiviteten i agenturernes beslutninger og gennemførte foranstaltninger, navnlig når det er forbundet med store risici for forbrugernes sikkerhed;

         Klare ansvarsforhold

                  53.

                  bemærker, at den demokratiske kontrol med agenturerne bør gøres mere ensartet, særlig den måde, hvorpå de rapporterer til dechargemyndigheden (der er især uoverensstemmelser, hvad angår forelæggelsen af finansielle oplysninger og i indgivelsen af rapporter om opfølgning på decharge); mener, at forholdet mellem Parlamentet og agenturerne kunne have gavn af et stærkere og bedre struktureret system for rapportering til Parlamentet; mener, at den nuværende situation er temmelig uensartet, og at kontakter og rapportering alt for ofte kun finder sted ad hoc;

                  54.

                  anser det for yderst vigtigt, at de parlamentariske udvalg, der er ansvarlige for, at agenturerne så nøje som muligt gennemgår deres årlige arbejdsprogrammer for at sikre, at de afspejler den aktuelle situation og de aktuelle politiske prioriteter; forventer i den forbindelse, at agenturerne i overensstemmelse med den fælles erklæring af 19. juli 2012 om decentrale agenturer samarbejder tæt med disse udvalg og Kommissionen under udarbejdelsen af deres årlige arbejdsprogrammer;

                  55.

                  anmoder agenturerne om at offentliggøre referaterne fra deres bestyrelsesmøder på deres websteder af hensyn til åbenheden og den demokratiske kontrol, herunder fra Parlamentets side;

                  56.

                  foreslår, at et medlem af Parlamentets Budgetkontroludvalg får adgang til at deltage i agenturernes bestyrelsesmøder som observatør;

         Muligheder for tættere samarbejde og for sammenlægning af agenturer

                  57.

                  mener, at mulighederne for yderligere synergier mellem Det Europæiske Politiakademi og Den Europæiske Politienhed bør undersøges, idet der tages hensyn til resultaterne af Cepols undersøgelse fra 2011 (kontrakt CEPOL/CT/2010/002); bemærker, at Akademiet i marts 2014 skal forlade sine nuværende lokaliteter i Bramshill (UK); anmoder om, at Kommissionen forelægger et forslag for Europa-Parlamentet og Rådet om flytning af Akademiet til Haag (NL), hvor Den Europæiske Politienhed i øjeblikket befinder sig, for at begge agenturer kan få mulighed for at dele faciliteter og tjenester uden, at det medfører risici for deres kerneopgaver og uafhængighed; understreger, at en hurtig afgørelse om omplacering af Cepol betragteligt ville mindske den herskende usikkerhed, der kan influere negativt på personalet og rekrutteringen;

                  58.

                  opfordrer Kommissionen til sammen med Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene og Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur at undersøge synergierne mellem disse agenturer nærmere og rapportere til dechargemyndigheden om muligheden for en tættere integration af dem; opfordrer disse agenturer og Kommissionen til at evaluere, om et tættere samarbejde vil kunne føre til storskalafordele og optimering af deres resultater;

                  59.

                  mener, at der bør etableres et tættere samarbejde mellem visse agenturer, navnlig hvad angår beslutninger, der griber ind i et andet agenturs arbejdsområde; foreslår, at de berørte agenturer når til enighed indbyrdes med deltagelse af de relevante interessenter, så konkurrerende regelsæt undgås; anmoder agenturerne om, at de i sådanne tilfælde til enhver tid holder Parlamentets kompetente udvalg orienteret;

         Udveksling af bedste praksis

                  60.

                  understreger behovet for at sikre, at nyoprettede agenturer (f.eks. Agenturet for Samarbejde mellem Energireguleringsmyndigheder, Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA), Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (EIOPA) og Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA), alle oprettet i 2011) nyder godt af bedste praksis fra ældre og mere erfarne agenturer for at undgå problemer i forbindelse med ansættelse, indkøb og finansregulering;

                  61.

                  bemærker med tilfredshed, at nydannede agenturer deltager i netværkets møder tre gange om året, og at der på disse møder indgår udveksling af bedste praksis, bemærker desuden, at de nyoprettede agenturer er indbudt til at deltage i delnetværk, som er oprettet med henblik på at drøfte emner, der kræver teknisk viden, navnlig delnetværket af administrationschefer, som mødes med samme hyppighed som det overordnede netværk, og som beskæftiger sig med spørgsmål vedrørende ansættelse, indkøb og finansregulering;

                  62.

                  bemærker de to studiebesøg, som ESMA har aflagt hos Det Europæiske Jernbaneagentur (ERA) i 2011 og Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed (EMSA) i 2012, hvor ESMA's personale havde lejlighed til at lære om bedste praksis i disse veletablerede agenturer; bemærker, at der er udviklet hyppig kontakt mellem ESMA, EIOPA og EBA med henblik på at udveksle bedste praksis, harmonisere praksis og udnytte synergier;

                  63.

                  opfordrer netværket til at samarbejde med Kommissionen om at undersøge muligheder for at afholde fælles uddannelsesarrangementer for agenturer med henblik på at løse de finansielle problemer, som Revisionsretten påviste i 2011;

         Europæiske tilsynsmyndigheder (ESA)

                  64.

                  konstaterer med bekymring, at de relevante bestemmelser i finansforordningen ikke er fuldt ud tilpasset ESA’ernes finansieringsordning, eftersom 55-60 % af deres budget finansieres med bidrag fra medlemsstaterne og EFTA-landene; anser det for overordentligt vigtigt, at der findes passende mekanismer, som kan sikre finansielle sikkerhed og stabilitet af ESA’erne, som løber særlige risici på grund af deres finansierings sammensatte karakter; mener, at dette spørgsmål bør tages op, senest i forbindelse med den næste revision af finansforordningen for så vidt angår agenturerne, og opfordrer Kommissionen til at vurdere situationen og forelægge dechargemyndigheden en rapport herom;

                  65.

                  understreger betydningen af en passende ligevægt mellem på den ene side det tildelte budget og de disponible stillinger og på den anden side de opgaver, som ESA’erne pålægges, idet et misforhold, kan afstedkomme en uhensigtsmæssig personalesituation, for så vidt angår ansættelse af ESA’ernes personale på den ene side og inddragelse af nationale eksperter på den anden side; er bekymret over det faktum, at Kommissionen har ændret stillingsfortegnelsen efter forslag fra ESA’erne uden klart at angive dette; opfordrer indtrængende Kommissionen til at udvise fuldstændig åbenhed på dette og andre områder;

                  66.

                  bemærker i denne forbindelse de betænkeligheder, der blev rejst vedrørende Unionen i de foreløbige konklusioner fra IMF's vurdering af den finansielle sektor fra december 2012, hvori det anbefales at øge ESA’ernes ressourcer og beføjelser efter behov, således at de bliver i stand til at opfylde deres mandater og på samme tid øge deres operationelle uafhængighed;

         Ligestilling mellem kønnene

                  67.

                  understreger betydningen af retningslinjer, der sikrer, at kvinder og mænd er behørigt repræsenteret i agenturernes styrende organer; opfordrer netværket til at indføre og udbrede generelle retningslinjer vedrørende bedste praksis på dette område, også i tilfælde, hvor der ikke er nogen specifikke krav i agenturernes oprettelsesforordninger; opfordrer agenturernes administrerende direktører, der har det fulde ansvar i personalespørgsmål, til at sikre ligestillingen mellem kønnene, både blandt agenturernes personale som helhed og blandt personer med særligt ansvar;

                  68.

                  finder det betænkeligt, at kun få af stillingerne som administrerende direktør i agenturerne beklædes af kvinder; i betragtning af, at de fleste af agenturernes direktører udnævnes af bestyrelsen på grundlag af en kandidatliste fastlagt af Kommissionen; opfordrer agenturernes bestyrelser og Kommissionen til at holde ligestillingsprincipperne i hævd og tage hensyn til den strategi, som Kommissionen iværksatte i 2010 for at opnå en mere ligelig kønsfordeling i ledende stillinger; finder det foruroligende, at den fælles tilgang og køreplanen ikke har ligestillingspolitik blandt deres målsætninger, og opfordrer Kommissionen til at fremlægge konkrete forslag til at tage fat på dette spørgsmål;

                  69.

                  konstaterer, at det er medlemsstaternes ansvar at udpege deres repræsentanter i agenturernes ledende organer; opfordrer medlemsstaterne til at ihukomme princippet om ligestilling mellem kvinder og mænd, når de udpeger repræsentanter til disse organer, og opfordrer desuden indtrængende de administrerende direktører til at øge bevidstheden blandt bestyrelsesmedlemmerne om dette emne, når formanden og næstformanden skal vælges; bemærker med tilfredshed, at to af de nuværende trojka-agenturer har en kvinde som bestyrelsesformand;

         Komplekse it-systemer

                  70.

                  understreger behovet for, at agenturerne såvel som Kommissionen koordinerer og udveksler bedste praksis og erfaringer med henblik på at løse de tekniske og forvaltningsmæssige udfordringer i forbindelse med komplekse informationsteknologisystemer (it-systemer), som skal kunne fungere overalt i Unionen; finder det besynderligt, at Kommissionen opkræver gebyrer af agenturerne for at lade dem bruge dens it-systemer, og at disse gebyrer ikke fastsættes efter objektive parametre, såsom agenturernes størrelse; opfordrer Kommissionen til at tilpasse gebyrerne til agenturernes størrelse og finansielle kapacitet, hvis der ikke er noget alternativ til at opkræve dem, eftersom disse gebyrer udgør en betydelig byrde for de små agenturer;

                  71.

                  henleder Kommissionens opmærksomhed på de vanskeligheder, som agenturerne er stødt på i forbindelse med komplekse it-systemer som periodiseret regnskabsføring (ABAC) og SYSPER2, og som skyldes, at disse systemer er udviklet til at dække Kommissionens behov og ikke agenturernes; påskønner de foranstaltninger, der er truffet af de delnetværk, der beskæftiger sig med konsekvenserne af dette problem, og særlig EU-agenturernes informations- og kommunikationsnetværk (it-aspekter) og administrationschefernes delnetværk (ABAC and SYSPER2), og opfordrer Kommissionen til at samarbejde tættere med agenturerne om dette spørgsmål;

                  72.

                  foreslår, at agenturerne gives mulighed for at anvende Kommissionens HR-software og enhver anden software, i stedet for at skulle købe deres egen dyre software;

                  73.

                  Foreslår for at lette dechargemyndighedens arbejde med agenturerne og i betragtning af agenturernes store antal og den stadig mere komplekse karakter af deres arbejde og output, at Parlamentet fra det kommende regnskabsår, når det undersøger og forbereder sin udtalelse om et agentur, overvejer at anvende en ny model med udnævnelse af flere forskellige ordførere, sådan som det allerede er sket i år med andre institutioner;

                  74.

                  pålægger sin formand at sende denne beslutning til de agenturer, der er underlagt denne dechargeprocedure, og til Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.

         (1)  EUT L 286 af 17.10.2012, s. 388.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (5)  EUT C 368 af 16.12.2011.

         (6)  EUT C 161 E af 31.5.2011, s. 62.

         (7)  EUT C 51 E af 22.2.2013, s. 121.

         (8)  Se i denne forbindelse action 53 i køreplanen for opfølgning af den fælles tilgang til EU’s decentrale agenturer.

         (9)  Se i denne forbindelse aktion 33 i køreplanen for opfølgning af den fælles tilgang til EU’s decentrale agenturer.

         (10)  Se i denne forbindelse aktion 34 og 35 i køreplanen for opfølgning af den fælles tilgang til EU’s decentrale agenturer.


title: Rådets afgørelse 2012/486/FUSP af 23. juli 2012 om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde og Den Europæiske Union om beskyttelse af klassificerede informationer#Aftale mellem Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde og Den Europæiske Union om beskyttelse af klassificerede informationer

text:
               24.8.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 229/1

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/486/FUSP
   af 23. juli 2012
   om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde og Den Europæiske Union om beskyttelse af klassificerede informationer
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 37, sammenholdt med artikel 218, stk. 5 og 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               På samlingen den 15. juni 2009 besluttede Rådet at bemyndige formandskabet til i henhold til den tidligere artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union at indlede forhandlinger med henblik på en aftale mellem Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde og Den Europæiske Union om informationssikkerhed.

               (2)

               I forlængelse af denne bemyndigelse til at indlede forhandlinger har formandskabet forhandlet aftalen mellem Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde og Den Europæiske Union om beskyttelse af klassificerede informationer.

               (3)

               Aftalen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde og Den Europæiske Union om beskyttelse af klassificerede informationer godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Unionen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2012.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      OVERSÆTTELSE
      AFTALE
      mellem Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde og Den Europæiske Union om beskyttelse af klassificerede informationer
      Den Fælles Organisation for Forsvarsmaterielsamarbejde, i det følgende benævnt »OCCAR«,
      og
      Den Europæiske Union, i det følgende benævnt »EU«,
      i det følgende benævnt »parterne«,
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at parterne er enige om, at der bør etableres konsultationer og samarbejde mellem dem om spørgsmål af fælles sikkerhedsinteresse,
      SOM ERKENDER, at fuldstændig og effektiv konsultation og fuldstændigt og effektivt samarbejde kan nødvendiggøre adgang til klassificerede informationer i OCCAR og EU samt udveksling af klassificerede informationer mellem parterne,
      SOM ER BEVIDSTE OM, at en sådan adgang til og udveksling af klassificerede informationer kræver passende sikkerhedsforanstaltninger,
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at Rådet den 18. maj 2009 tilsluttede sig Det Europæiske Forsvarsagenturs (EDA) styringskomités henstilling om at fremme arbejdet med udarbejdelsen af en sikkerhedsaftale mellem EU og OCCAR med det formål, at den skal foreligge i tide med henblik på godkendelsen af den administrative ordning mellem EDA og OCCAR,
      SOM NOTERER SIG, at Tilsynsudvalget for OCCAR har bemyndiget direktøren for OCCAR's daglige ledelse (Executive Administration (EA)) til at indgå en sådan sikkerhedsaftale,
      SOM NOTERER SIG, at Rådet den 15. juni 2009 bemyndigede formandskabet til at indlede forhandlinger med OCCAR med henblik på at indgå en aftale om informationssikkerhed,
      ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
      Artikel 1
      Aftalen mellem OCCAR og EU om beskyttelse af klassificerede informationer (i det følgende benævnt »aftalen«) finder anvendelse på klassificerede informationer under enhver form, der stilles til rådighed eller udveksles mellem parterne.
      Artikel 2
      Ved »klassificerede informationer« forstås i denne aftale enhver form for informationer (dvs. viden, der kan meddeles i en eller anden form), dokument eller materiale, der efter en af parternes vurdering kræver beskyttelse mod uautoriseret videregivelse, da dette i forskellig grad ville kunne skade OCCAR's eller EU's eller en eller flere af deres respektive medlemsstaters interesser, og som er blevet kendetegnet som sådan ved en sikkerhedsklassifikation.
      Artikel 3
      De EU-institutioner og -enheder, som denne aftale finder anvendelse på, er følgende: Det Europæiske Råd, Rådet for Den Europæiske Union (i det følgende benævnt »Rådet«), Generalsekretariatet for Rådet, Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, Europa-Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (i det følgende benævnt »EU-Udenrigstjenesten«). Disse institutioner og enheder benævnes i denne aftale »EU«.
      Artikel 4
      1.   Klassificerede informationer kan videregives eller udleveres af en part (den videregivende part) til den anden part (den modtagende part) i overensstemmelse med princippet om, at kontrollen med informationerne ligger hos den part, hvorfra de hidrører.
      2.   Ved gennemførelsen af stk. 1 er ingen generisk udlevering tilladt, medmindre der er aftalt procedurer mellem parterne for visse kategorier af informationer afhængigt af de operative behov.
      Artikel 5
      Hver af parterne og dens enheder som defineret i artikel 3 sikrer, at den har etableret et sikkerhedssystem og sikkerhedsforanstaltninger baseret på de grundlæggende principper og minimumsstandarder for sikkerhed, der er fastlagt i dens respektive sikkerhedsregler og -forskrifter og afspejlet i de ordninger, der skal fastlægges i medfør af artikel 12, for at sikre, at der anvendes samme grad af beskyttelse for klassificerede informationer, der stilles til rådighed eller udveksles i henhold til denne aftale.
      Artikel 6
      1.   Klassificerede informationer mærkes således:

                  a)

                  For OCCAR's vedkommende mærkes klassificerede informationer OCCAR SECRET, OCCAR CONFIDENTIAL eller OCCAR RESTRICTED

                  b)

                  for EU's vedkommende mærkes klassificerede informationer SECRET UE/EU SECRET, CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller RESTREINT UE/EU RESTRICTED.

            2.   Klassifikationsgraderne svarer til hinanden således:

                  OCCAR-klassifikation

                  EU-klassifikation

                  OCCAR SECRET

                  SECRET UE/EU SECRET

                  OCCAR CONFIDENTIAL

                  CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL

                  OCCAR RESTRICTED

                  RESTREINT UE/EU RESTRICTED

            Artikel 7
      1.   Hver af parterne:

                  a)

                  sikrer og beskytter klassificerede informationer, der stilles til rådighed eller udveksles med den anden part i medfør af denne aftale, mod uautoriseret videregivelse, tab eller lækage

                  b)

                  sikrer, at klassificerede informationer, der stilles til rådighed eller udveksles i medfør af denne aftale, bevarer den sikkerhedsklassifikation, som disse informationer er blevet tildelt af den videregivende part. Den modtagende part beskytter og sikrer disse klassificerede informationer i en grad, der mindst svarer til bestemmelserne i dens egne sikkerhedsregler og -forskrifter for informationer eller materiale med en tilsvarende sikkerhedsklassifikation, jf. artikel 6

                  c)

                  sikrer, at klassificerede informationer, der er modtaget fra den anden part, ikke nedklassificeres eller afklassificeres uden forudgående skriftligt samtykke fra denne part

                  d)

                  undlader at anvende klassificerede informationer til andre formål end dem, der er fastsat af den part, hvorfra informationerne hidrører, eller dem, der lå til grund for tilrådighedsstillelsen eller udvekslingen

                  e)

                  undlader at give personer adgang til klassificerede informationer, medmindre det er tjenstligt nødvendigt for dem, for at de kan udføre deres tjenstlige pligter, og medmindre de - hvis de skal have adgang til CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller OCCAR CONFIDENTIAL eller til SECRET UE/EU SECRET eller OCCAR SECRET - er blevet sikkerhedsgodkendt i overensstemmelse med den modtagende parts sikkerhedsregler og -forskrifter og

                  f)

                  sikrer, at alle personer, der har adgang til klassificerede informationer, orienteres om deres ansvar for at beskytte informationerne i overensstemmelse med gældende sikkerhedsregler og -forskrifter.

            2.   EU undlader at videregive klassificerede informationer, der stilles til rådighed af OCCAR i medfør af denne aftale, til tredjeparter eller til andre EU-institutioner eller -enheder end dem, der er nævnt i artikel 3, uden forudgående skriftligt samtykke fra OCCAR.
      OCCAR undlader at videregive klassificerede informationer, der stilles til rådighed af EU i medfør af denne aftale, til tredjeparter uden forudgående skriftligt samtykke fra EU. Samtykke gives af Rådet med enstemmighed.
      Artikel 8
      1.   Parterne påser, at alle personer, der tjenstligt har brug for, eller som via deres tjenstlige pligter og opgaver får adgang til klassificerede informationer, som stilles til rådighed eller udveksles i medfør af denne aftale, bliver behørigt sikkerhedsgodkendt, før de får adgang til informationer, der er klassificeret CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL eller OCCAR CONFIDENTIAL eller SECRET UE/EU SECRET eller OCCAR SECRET.
      2.   Procedurerne for sikkerhedsgodkendelse udformes på en sådan måde, at det kan afgøres, om en enkeltperson under hensyn til dennes loyalitet, pålidelighed og vederhæftighed kan få adgang til klassificerede informationer.
      Artikel 9
      Parterne yder hinanden gensidig bistand med hensyn til sikkerheden af klassificerede informationer, som stilles til rådighed eller udveksles i medfør af denne aftale. De i artikel 12 omhandlede myndigheder fører indbyrdes sikkerhedskonsultationer og aflægger vurderingsbesøg hos hinanden med henblik på at vurdere effektiviteten af de under dem henhørende sikkerhedsordninger til beskyttelse af sådanne klassificerede informationer.
      Artikel 10
      1.   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale gælder følgende:

                  a)

                  for EU's vedkommende sendes al korrespondance via Rådets Hovedregistratur, som videresender den til medlemsstaterne og de enheder, der er omhandlet i artikel 3, jf. dog stk. 2.

                  b)

                  for OCCAR's vedkommende sendes al korrespondance til lederen af OCCAR-EA's Sekretariat for Klassificerede Informationer, der om nødvendigt videresender den til OCCAR-EA's relevante registraturer for klassificerede informationer, jf. dog denne artikels stk. 2.

            2.   Undtagelsesvis kan korrespondance fra den ene part, som kun er tilgængelig for bestemte kompetente tjenestemænd, organer eller tjenester hos denne part, af operative grunde kun stiles til og være tilgængelig for bestemte kompetente tjenestemænd, organer eller tjenester hos den anden part, som den videregivende part specifikt har udpeget som modtagere under hensyn til deres kompetence og efter »need-to-know«-princippet.
      For EU's vedkommende sendes sådan korrespondance via Rådets Hovedregistratur, Europa-Kommissionens Hovedregistratur eller EU-Udenrigstjenestens Hovedregistratur, alt efter hvad der er relevant.
      For OCCAR's vedkommende sendes denne korrespondance via lederen af OCCAR-EA's Sekretariat for Klassificerede Informationer.
      3.   Alle klassificerede informationer sendes via kanaler, som parternes sikkerhedsmyndigheder har aftalt.
      4.   Klassificerede informationer, der overføres elektronisk, krypteres i overensstemmelse med den videregivende parts krav som præciseret i dens sikkerhedsregler og -forskrifter. Den videregivende parts krav skal overholdes, når klassificerede informationer overføres, lagres og behandles i parternes interne netværk.
      Artikel 11
      Direktøren for OCCAR-EA fører tilsyn med OCCAR's gennemførelse af denne aftale. Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, det medlem af Europa-Kommissionen, der er ansvarligt for sikkerhedsspørgsmål, og generalsekretæren for Rådet fører tilsyn med EU's gennemførelse af denne aftale.
      Artikel 12
      1.   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale fastlægges der sikkerhedsordninger mellem de fire myndigheder, der er omhandlet i stk. 2, 3, 4 og 5, med henblik på at fastsætte standarder for overførsel, gensidig beskyttelse af klassificerede informationer og besøg, der er omfattet af denne aftale.
      2.   OCCAR-EA's sikkerhedssektion udarbejder under ledelse af og på vegne af OCCAR-EA's direktør, der handler på vegne af og med referat til OCCAR, sikkerhedsordninger til beskyttelse og sikring af klassificerede informationer, der stilles til rådighed for OCCAR i medfør af denne aftale, i overensstemmelse med OCCAR's sikkerhedsregler og -forskrifter.
      3.   I Rådet er det generalsekretariatets sikkerhedskontor, der under ledelse af og på vegne af Rådets generalsekretær handler på vegne af og med referat til Rådet og udarbejder sikkerhedsordninger til beskyttelse og sikring af klassificerede informationer, der stilles til rådighed for EU i medfør af denne aftale, i overensstemmelse med Rådets sikkerhedsregler.
      4.   I Europa-Kommissionen er det sikkerhedsdirektoratet, som med referat til det medlem af Kommissionen, der er ansvarligt for sikkerhedsspørgsmål, udarbejder sikkerhedsordninger til beskyttelse af klassificerede informationer, der stilles til rådighed internt i Europa-Kommissionen i medfør af denne aftale, i overensstemmelse med Kommissionens sikkerhedsbestemmelser.
      5.   I Tjenesten for EU's Optræden Udadtil er det sikkerhedsdirektoratet, som med referat til Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik udarbejder sikkerhedsordninger til beskyttelse af klassificerede informationer, der stilles til rådighed internt i EU-Udenrigstjenesten i medfør af denne aftale, i overensstemmelse med EU-Udenrigstjenestens sikkerhedsregler.
      6.   For EU's vedkommende godkendes de i stk. 1 nævnte sikkerhedsordninger af Rådets Sikkerhedsudvalg.
      7.   For OCCAR's vedkommende godkendes de i stk. 1 nævnte sikkerhedsordninger af OCCAR's Sikkerhedsudvalg.
      Artikel 13
      Hvis der indtræffer et sikkerhedsbrud, der medfører tab eller lækage af klassificerede informationer, der er modtaget fra den videregivende part, eller der er mistanke om, at klassificerede informationer er videregivet til uautoriserede personer, underretter den modtagende part straks den videregivende part.
      Den modtagende part iværksætter straks en undersøgelse (om nødvendigt med bistand fra den videregivende part) i henhold til sine sikkerhedsregler og -forskrifter for beskyttelse af klassificerede informationer. Den modtagende part underretter, så snart det er praktisk muligt, den videregivende part om omstændighederne, de trufne forholdsregler og resultatet af undersøgelsen, samt om den korrigerende foranstaltning, der er truffet for at forhindre en gentagelse. De i artikel 12 omhandlede myndigheder kan udarbejde procedurer med henblik herpå.
      Artikel 14
      Hver af parterne afholder sine egne omkostninger i forbindelse med gennemførelsen af denne aftale.
      Artikel 15
      Inden klassificerede informationer stilles til rådighed eller udveksles mellem parterne i medfør af denne aftale, skal de i artikel 12 omhandlede ansvarlige sikkerhedsmyndigheder være enige om, at den modtagende part er i stand til at beskytte og sikre informationerne på en måde, der stemmer overens med de ordninger, der fastlægges i medfør af nævnte artikel.
      Artikel 16
      Denne aftale er ikke til hinder for, at parterne indgår andre aftaler om tilrådighedsstillelse eller udveksling af klassificerede informationer, idet sådanne aftaler dog ikke må stride mod bestemmelserne i denne aftale.
      Artikel 17
      Enhver uenighed mellem OCCAR og EU om fortolkningen eller anvendelsen af denne aftale afgøres ved forhandling mellem parterne. Indtil en eventuel uenighed er bilagt, opfylder parterne fortsat alle deres forpligtelser i henhold til denne aftale.
      Artikel 18
      1.   Denne aftale træder i kraft på dagen for parternes undertegnelse heraf.
      2.   Hver af parterne meddeler den anden part eventuelle ændringer i dens regler og forskrifter, som kan indvirke på beskyttelsen af de klassificerede informationer, der er omfattet af denne aftale.
      3.   Denne aftale kan på anmodning af en af parterne revideres med henblik på eventuelle ændringer. Den revideres, hvis en stat uden for EU bliver medlem af OCCAR.
      4.   Ændringer af denne aftale kan kun foretages skriftligt og skal undertegnes af hver af parterne i aftalen.
      Artikel 19
      Denne aftale indgås for ubestemt tid. Den kan opsiges af enhver af parterne ved skriftlig meddelelse til den anden part. Opsigelsen træder i kraft seks måneder efter, at den anden part har modtaget opsigelsen, men har ingen virkning for forpligtelser, der allerede er indgået i henhold til bestemmelserne i denne aftale. Navnlig skal alle klassificerede informationer, der er stillet til rådighed eller udvekslet i medfør af denne aftale, fortsat beskyttes i overensstemmelse med bestemmelserne heri.

         Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede undertegnet denne aftale.
         Udfærdiget i Bruxelles, den syvogtyvende juli to tusind og tolv, i to eksemplarer, begge på engelsk.

            For OCCAR

            For Den Europæiske Union


title: 2013/572/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2011#Europa-Parlamentets beslutning af 17. april 2013 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/216

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2011
   (2013/572/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009 af 23. april 2009 om Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (4), særlig artikel 13,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0070/2013),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Miljøagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Miljøagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 80.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 126 af 21.5.2009, s. 13.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Miljøagentur for regnskabsåret 2011 med agenturets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009 af 23. april 2009 om Det Europæiske Miljøagentur og Det Europæiske Miljøoplysnings- og Miljøovervågningsnet (4), særlig artikel 13,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0070/2013),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten fastslår, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at Det Europæiske Miljøagenturs årsregnskab for regnskabsåret 2011 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

                  B.

                  der henviser til, at agenturets budget for regnskabsåret 2011 var på 62,2 mio. EUR,

                  C.

                  der henviser til, at Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) har indledt en intern undersøgelse af agenturet,

         Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

                  1.

                  konstaterer ud fra de endelige årsregnskaber, at Kommissionens støtte til agenturet i 2011 beløb sig til 35 445 155,69 EUR, mod 34 674 450,58 i 2010, og at de samlede indtægter var på44 447 489,45 EUR (45 550 051,50 EUR i 2010); er tilfreds med, at 132 af de 134 stillinger var blevet besat, og at 82 kontraktansatte og udstationerede nationale eksperter var ansat ved udgangen af 2011;

                  2.

                  konstaterer ud fra Revisionsrettens beretning, at agenturet betalte et beløb på 6 061 EUR til en international miljøorganisation i forbindelse med visse af agenturets personalemedlemmers deltagelse i en ekspedition, som den pågældende organisation foretog i februar og maj 2011; bemærker, at der ikke blev gennemført nogen udbudsprocedurer eller indgået nogen kontrakter vedrørende disse ekspeditioner; bemærker, at agenturet afholdt rejseudgifterne, der beløb sig til 11 625 EUR; noterer sig, at Revisionsretten anfører, at agenturets administrerende direktør var medlem af den internationale miljøorganisations bestyrelse indtil april 2011, og at dette kan udgøre en interessekonflikt;

                  3.

                  anerkender, at den administrerende direktør øjeblikkeligt udtrådte af bestyrelsen, da han i april 2011 blev orienteret om, at Revisionsretten ville kunne opfatte dette forhold som en interessekonflikt;

         Offentlige indkøb

                  4.

                  modtog en yderligere redegørelse for agenturets kontraktuelle forhold til Ace&Ace, et dansk videoproduktionsselskab beliggende i København; konstaterer, at agenturet i 2011 tildelte Ace&Ace en kontrakt på videoproduktion (EEA/COM/10/001 — kontraktenhed 5) med et budgetloft på op til 1 000 000 EUR efter en åben udbudsprocedure; understreger, at tildelingskriterierne var meget forskellige fra dem, der blev anvendt i det tidligere udbud om videoproduktion (EEA/CCA/07/001 — kontraktenhed 1) og omfattede snævre kriterier, som f.eks. »adgang til redigeringstjenester i nærheden af EEA«; anerkender den administrerende direktørs erklæring (6) om, at 16 selskaber, som ligger i nærheden af agenturet, afgav bud i denne udbudsprocedure, og at 15 af dem opfyldte alle kriterier; fik fra agenturet tilsendt en liste, der indeholder navne og adresser på alle, der afgav bud i forbindelse med udbud EEA/COM/10/001;

                  5.

                  bemærker, at der efter en åben udbudsprocedure i 2007 blev tildelt en rammekontrakt til det London-baserede selskab N1 Creative, som gav nogle af tjenesteydelserne i underentreprise til Ace&Ace; påpeger, at der allerede fra 2007 til 2008 blev indgået to kontrakter om tjenesteydelser mellem agenturet og Ace&Ace til en samlet værdi af 101 000 EUR, uden at de gik igennem en offentlig udbudsprocedure, men at de var i overensstemmelse med finansforordningens gennemførelsesbestemmelser (eksklusiv rettighed); noterer sig de detaljer om antallet og arten af de projekter, som er udført under denne kontrakt mellem N1 Creative og Ace&Ace, som dechargemyndigheden har modtaget;

                  6.

                  er af agenturets administrerende direktør (7) blevet informeret om, at OLAF i øjeblikket undersøger disse kontrakter om videoproduktion;

         Åbenhed

                  7.

                  noterer sig Revisionsrettens bemærkning om, at agenturet i årenes løb har forbedret gennemsigtigheden i dets ansættelsesprocedurer; bemærker dog, at Revisionsretten i sin beretning fortsat konstaterede en sammenblanding af antageligheds- og udvælgelseskriterier med hensyn til, hvor mange års faglig erfaring der er relevant; noterer sig endvidere, at der ikke var noget bevis for, at indholdet af og tærsklerne for de skriftlige prøver blev fastsat, inden ansøgningerne blev gennemgået;

                  8.

                  bemærker, at agenturet havde iværksat denne proces for at efterkomme Revisionsrettens anbefalinger;

         Resultater

                  9.

                  understreger, at Kommissionen skal varetage sine tilsynsførende opgaver gennem sin deltagelse i agenturets bestyrelse og sekretariat inden for de rammer, der er opstillet i forordning (EF) nr. 401/2009 og med behørig respekt for agenturets juridiske autonomi; understreger, at Parlamentet skal holdes regelmæssigt underrettet;

                  10.

                  glæder sig over, at agenturets personale- og ledelsesaktiviteter, kvalitetskontrolprocesser, produkter og tjenesteydelser samt administrations- og bygningstjenester er blevet samlet under det strategiske område i »EEA Strategy 2009-2013«;

         Interessekonflikter

                  11.

                  anerkender, at bestyrelsen og agenturets administration har styrket agenturets interessekonfliktpolitik i den hensigt at undgå fremtidige problemer; bemærker indførelsen af en forudgående godkendelse fra bestyrelsen som forudsætning for, at den administrerende direktør kan indtræde som medlem af eksterne bestyrelser og rådgivningsorganer;

                  12.

                  bemærker indførelsen af en formular, som skal underskrives af konsulenter og leverandører om deres rettigheder og forpligtelser, hvorved de erklærer, at de afstår fra enhver adfærd eller handling, der kan skade deres uafhængighed eller stille deres position, arbejde eller EU's omdømme i et negativt lys;

                  13.

                  glæder sig over de nye procedurer, som agenturets bestyrelse godkendte på sit 65. møde den 12. december 2012, herunder især:

                              —

                              kurser om forebyggelse af interessekonflikter som led i introduktionsforløbet for nye medarbejdere

                              —

                              krav om underskrift af formularen A1 »Forpligtelser påhvilende embedsfolk og andre ansatte ved Det Europæiske Miljøagentur i henhold til personalevedtægten og ansættelsesvilkårene« og anerkendelse af modtagelse af et eksemplar af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for Unionens øvrige ansatte

                              —

                              kurser i etik og integritet vedrørende personaleforpligtelser og -opgaver og en procedure til indberetning af uregelmæssigheder (en »informant-mekanisme«)

                              —

                              udlevering til de ansatte af et eksemplar af den europæiske kodeks for god forvaltningsskik og af bestyrelsens beslutning af 22. juni 2004 om implementering af denne kodeks i agenturet;

                        anerkender den oplysninger, der er modtaget fra agenturet om implementeringen af de ovennævnte procedurer, såvel som om den videre udvikling vedrørende håndteringen af interessekonflikter;

                  14.

                  henviser med hensyn til de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 17. april 2013 (8) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 80.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EUT L 126 af 21.5.2009, s. 13.

         (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (6)  Jf. svarene fra Miljøagenturets administrerende direktør ved høringen om decharge 2011 for Unionens decentrale organer, som Budgetkontroludvalget afholdt den 24. januar 2013.

         (7)  Ibid.

         (8)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0134 (Se side 374 i denne EUT).


title: 2012/556/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2012 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion VI — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg#Europa-Parlamentets beslutning af 10. maj 2012 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion VI — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

text:
               17.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 286/109

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2012
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion VI — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg
   (2012/556/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 (1),

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions årsregnskab for regnskabsåret 2010 (KOM(2011) 473 — C7-0261/2011) (2),

               —

               der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2010, med institutionernes svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring (4) for regnskabsåret om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0092/2012),

               1.

               meddeler Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs generalsekretær decharge for gennemførelsen af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs budget for regnskabsåret 2010;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Formand

         Martin SCHULZ

            Generalsekretær

         Klaus WELLE

      (1)  EUT L 64 af 12.3.2010.

      (2)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 1.

      (3)  EUT C 326 af 10.11.2011, s. 1.

      (4)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 134.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 10. maj 2012
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion VI — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 (1),

                  —

                  der henviser til Den Europæiske Unions årsregnskab for regnskabsåret 2010 (KOM(2011) 473 — C7-0261/2011) (2),

                  —

                  der henviser til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2010,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2010, med institutionernes svar (3),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring (4) for regnskabsåret 2010 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0092/2012),

                  1.

                  konstaterer, at Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) i 2010 rådede over forpligtelsesbevillinger til et samlet beløb af 127 200 000 EUR (122 000 000 EUR i 2009), og at udnyttelsen af disse bevillinger var på 98 % (98 % i 2009); understreger, at EØSU's budget udelukkende er administrativt, idet 70 % blev anvendt på personer med tilknytning til institutionen og 30 % på ejendomme, inventar, udstyr og forskellige driftsudgifter;

                  2.

                  opfordrer EØSU til i de kommende år at begrænse stigningen i dets budget til et absolut minimum og til primært at finansiere nye og udvidede aktiviteter gennem besparelser;

                  3.

                  erindrer om, at det i sin beslutning af 10. maj 2011 (6) om decharge til EØSU for regnskabsåret 2009 opfordrede til, at der hurtigst muligt foretoges en omfattende undersøgelse af udgifterne til alle aktivitetsområder for at sikre, at alle udgiftsprogrammer giver mest mulig værdi for pengene, og for at finde frem til mulige besparelser, som vil kunne lette presset på budgettet i disse krisetider;

                  4.

                  glæder sig over, at Revisionsretten i sin årsberetning på grundlag af sin revision konkluderer, at betalingerne vedrørende institutionernes og organernes administrationsudgifter og andre udgifter for det regnskabsår, der afsluttedes den 31. december 2010, som helhed betragtet var uden væsentlig fejlforekomst; bemærker, at den mest sandsynlige fejlprocent inden for sektoren for administrationsudgifter generelt vurderes til 0,4 % (punkt 7.9 og 7.10);

                  5.

                  understreger, at Revisionsretten i sin årsberetning for 2010 har fremsat bemærkninger vedrørende godtgørelsen af rejseudgifter til medlemmerne af EØSU og indgåelsen af offentlige aftaler inden for rammerne af et begrænset udbud;

                  6.

                  noterer sig med tilfredshed, at EØSU's Præsidium den 6. december 2011 vedtog en reform af ordningen for godtgørelse af medlemmernes udgifter, hvormed formålet navnlig er udelukkende at godtgøre billetter på grundlag af de faktiske udgifter, at bringe dagpenge og rejsegodtgørelser på linje med de beløb, der udbetales af Parlamentet, og at fastsætte kompensationsgodtgørelser for den tid, medlemmerne bruger på at udøve deres hverv og for de hermed forbundne administrative udgifter, eftersom medlemmerne af EØSU ikke modtager nogen form for vederlag eller pension over Unionens budget;

                  7.

                  opfordrer til og forventer en hurtig gennemførelse af ovennævnte beslutning af 6. december 2011;

                  8.

                  undrer sig over det høje antal langdistanceflyvninger (gennemsnitligt 2 000 km), der blev faktureret af medlemmerne af EØSU i 2010; forlanger, at EØSU forelægger en detaljeret opgørelse over flyrejser faktureret i 2010 med angivelse af afgangslufthavn, mellemstop, destination, flyveturens varighed og de omkostninger, rejserne har medført for Europas skatteborgere;

                  9.

                  glæder sig over, at de ændringer, der på EØSU's Præsidiums møde den 21. februar 2012 foretoges vedrørende tilstedeværelsesattester og godtgørelse for deltagelse i videokonferencer, var i overensstemmelse med Parlamentets anbefalinger (styrkelse af garantierne for dokumentation for godtgørelse i artikel 12 i afgørelse truffet af EØSU's Præsidium af 21. februar 2012 om refusion af udgifter og godtgørelser til medlemmer af EØSU og dets rådgivende udvalg samt disses stedfortrædere og fjernelse af punktet om videokonferencer); ser frem til resultaterne af forhandlingerne mellem EØSU og Rådet med henblik på at nå frem til en endelig og tilfredsstillende løsning på alle disse spørgsmål, hvis afgørelse afhænger af Rådet;

                  10.

                  noterer sig med tilfredshed EØSU's Præsidiums beslutning om at offentliggøre medlemmernes erklæringer om finansielle interesser; glæder sig over, at denne beslutning allerede er implementeret;

                  11.

                  glæder sig over EØSU-medlemmernes nylige og voksende interesse for finansielle og budgetmæssige anliggender, navnlig i budgetgruppen, idet en sådan interesse er tegn på et fuldt engagement i såvel budgetlægningen som i kontrollen med gennemførelsen af budgettet; ønsker en styrkelse af EØSU-medlemmernes samarbejde med Parlamentets Budgetkontroludvalg;

                  12.

                  glæder sig over, at det den 27. december 2011 endelig lykkedes de to udvalg, Regionsudvalget og EØSU, at opnå EMAS-certifikatet (Den Europæiske Unions ordning for miljøledelse og miljørevision); vil gerne årligt informeres om, hvilke fremskridt man har planlagt og/eller gennemført for yderligere at reducere udvalgets aktiviteters negative indflydelse på miljøet;

                  13.

                  er tilfreds med resultaterne af midtvejsevalueringen af aftalen om administrativt samarbejde mellem Regionsudvalget og EØSU; bemærker især, at etableringen af fælles tjenester har sikret begge udvalg budgetbesparelser; håber, at udvalgene vil gennemføre henstillingerne vedrørende sektorerne for personale (yderligere harmonisering af reglerne), social- og lægetjenesterne og de interne tjenester;

                  14.

                  foreslår en øget overensstemmelse i de to udvalgs prioritering af budgetposter; mener, at dette vil føre til øgede besparelser og en yderligere styrkelse af det interinstitutionelle samarbejde;

                  15.

                  glæder sig over, at EØSU den 24. april 2012 på grundlag af henstillingen i denne beslutning som vedtaget af Budgetkontroludvalget den 27. marts 2012 traf afgørelse om at foretage en vurdering af sit arbejde, således som Regionsudvalget allerede har gjort (CAF (7): ramme for selvevaluering i offentlige forvaltninger);

                  16.

                  noterer sig ligeledes med tilfredshed, at EØSU har taget Revisionsrettens bemærkninger til efterretning, og at en påmindelse om vigtige elementer, der skal overholdes i udbudsproceduren, er blevet sendt til alle bemyndigede anvisningsberettigede; bemærker ligeledes, at EØSU vil intensivere sine bestræbelser på at sikre, at bedømmelsesudvalgene råder over den nødvendige ekspertise i behandlingen af offentlige kontrakter;

                  17.

                  opfordrer EØSU til at forbedre kvaliteten af resuméet af Den Interne Revisionstjenestes aktiviteter således, at Parlamentet kan vurdere overvågnings- og kontrolmekanismerne i EØSU; insisterer på, at resuméet skal være informativt og relevant; opfordrer EØSU til straks at sende en ny version til Parlamentets kompetente udvalg;

                  18.

                  fandt årsberetningens bilag D med en oversigt over aktivitets- og resultatindikatorerne meget nyttigt; er bekymret over, at 12,3 % af de tolketjenester, der var blevet anmodet om, blev annulleret, hvilket svarer til en udgift på 913 344 EUR; ønsker at blive informeret om, hvilke hastetiltag man har indført for at løse dette problem;

                  19.

                  opfordrer til bedre finansiel planlægning og budgetstyring for at undgå lignende situationer i fremtiden;

                  20.

                  forventer, at årsberetningen fremover suppleres med en fuldstændig oversigt over alle de menneskelige ressourcer, som EØSU råder over, opgjort efter kategori, lønklasse, køn, deltagelse i efteruddannelse og nationalitet;

                  21.

                  gentager sin anmodning til Ombudsmanden om at underrette Budgetkontroludvalget om resultaterne af undersøgelserne vedrørende procedurerne for personaleforfremmelse;

                  22.

                  opfordrer til, at alle EØSU's udtalelser vedføjes de relevante dossierer.

         (1)  EUT L 64 af 12.3.2010.

         (2)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 1.

         (3)  EUT C 326 af 10.11.2011, s. 1.

         (4)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 134.

         (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (6)  EUT L 250 af 27.9.2011, s. 98.

         (7)  Den fælles evalueringsramme, Det Europæiske Institut for Offentlig Administration, Maastricht 2006.