Avis juridique important

|

31984D0259

84/259/EØF: Kommissionens afgørelse af 10. maj 1984 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af visse typer lysfølsomt papir til farvetryk med oprindelse i Japan og om afslutning af denne procedure

EF-Tidende nr. L 124 af 11/05/1984 s. 0045 - 0049

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 10. maj 1984  om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af visse typer lysfoelsomt papir til farvetryk med oprindelse i Japan og om afslutning af denne procedure  (84/259/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3017/79 af 20. december 1979 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), aendret ved forordning (EOEF) nr. 1580/82 (2), saerlig artikel 11,  efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. Procedure  (1) Kommissionen modtog i august 1983 en klage indgivet af Conseil Européen des Fédérations de l'Industrie Chimique (CEFIC) paa vegne af Agfa-Gevaert AG (Agfa), hvis produktion udgoer hovedparten af produktionen i Faellesskabet af den paagaeldende vare; klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure;  (2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (3) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Faellesskabets import af lysfoelsomt papir til farvetryk henhoerende under pos. ex 37.03 i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 37.03-29, med oprindelse i Japan og indledte en undersoegelse;  (3) Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert af sagen, repraesentanter for eksportlandet, klageren samt de faellesskabsproducenter, som ikke deltog i klagen, men som stoettede den, nemlig Eastman Kodak Co., London, Det forenede Kongerige (Kodak), og Minnesota Mining and Manufacturing Co., Milano, Italien (3M) og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt;  (4) alle de kendte producenter, eksportoerer og importoerer tilkendegav deres mening skriftligt; alle eksportoererne, nogle af importoererne og forbrugerne samt klageren anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet; en af eksportoererne, Konishiroku Photo Industry Co. Ltd (Konishiroku), anmodede om at faa et moede med Agfa, i henhold til artikel 7, stk. 6, i forordning (EOEF) nr. 3017/79, hvilket blev imoedekommet; alle de oevrige eksportoerer inviteredes til at deltage i dette moede, men de enten afslog eller tilkendegav ikke interesse i at deltage, og moedet blev derfor annulleret paa Konishiroku's anmodning;  (5) der blev fremlagt en redegoerelse fra Council of the Professional Photographers of Europe »Europhot« paa vegne af de endelige forbrugere af lysfoelsomt papir til farvetryk;  (6) Kommissionen indhentede og efterproevede alle de oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos:  Producenter i Faellesskabet:  Agfa-Gevaert Ag, Leverkusen, Forbundsrepublikken Tyskland,  Eastman Kodak Co, London, Det forenede Kongerige;  Producenter/eksportoerer i tredjelande:  Fuji Photo Film Co. Ltd, Tokyo, Japan (Fuji),  Konishiroku Photo Industry Co. Ltd, Tokyo, Japan (Konishiroku),  Mitsubishi Paper Mills Ltd, Tokyo, Japan (Mitsubishi),  Oriental Photo Industrial Co. Ltd, Tokyo, Japan (Oriental);  Importoerer i Faellesskabet:  der blev aflagt besoeg hos udvalgte importoerer, herunder foelgende selskaber, der er tilsluttet eksportoerer:  Fuji Photo Film (Europe) GmbH, Duesseldorf, Forbundsrepublikken Tyskland,  Fuji Photo Film (UK) Ltd, London, Det forenede Kongerige,  Konishiroku Photo Industry (Europe) GmbH, Hamburg, Forbundsrepublikken Tyskland,  Konishiroku UK, London, Det forenede Kongerige;  (7) dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra den 1. oktober 1982 til den 30. september 1983;  B. Normal vaerdi  (8) den normale vaerdi blev foreloebigt fastlagt paa grundlag af det vejede gennemsnit af hjemmemarkedspriserne hos hver af de producenter, der eksporterede til Faellesskabet; Fuji og Konishiroku anfaegtede anvendelsen af dette grundlag med den begrundelse, at salget paa hjemmemarkedet ikke fandt sted mellem parter, der er uafhaengige af hinanden, det saaledes ikke kan betragtes som normal handel og ikke boer anvendes som grundlag for sammenligningen; det anfoertes endvidere, at de saerlige karakteristika ved det japanske marked omfattede serviceydelser, som ligeledes gjorde anvendelsen af hjemmemarkedspriser uegnet; Fuji foreslog som et alternativt grundlag for fastsaettelse af den normale vaerdi den beregnede vaerdi eller eksportpriserne til De forenede Stater, og Konishiroku foreslog den beregnede vaerdi eller de japanske eksportpriser til lande uden for Faellesskabet;  (9) Kommissionen fandt imidlertid, at salg til afhaengige parter i Japan fandt sted til priser, svarende til de priser, hvortil samme vare saelges til uafhaengige parter, at salgspriserne paa hjemmemarkedet staar i et rimeligt forhold til produktionsomkostningerne, og at salget i Japan finder sted paa vilkaar og under anvendelse af fremgangsmaader, som i nogen tid har vaeret normale for den paagaeldende handel; med henblik paa den foreloebige afgoerelse anser Kommissionen det derfor for rimeligt og passende at anvende hjemmemarkedspriserne i Japan som grundlag for fastlaeggelse af den normale vaerdi;  (10) to af de japanske eksportoerer solgte den paagaeldende vare til eksport til Faellesskabet i ruller med stor bredde, medens salget paa hjemmemarkedet var baseret paa, at saadanne store ruller blev opskaaret i mindre bredder og emballeret; eksportoererne foreslog, at den normale vaerdi for de store ruller baseredes paa eksportpriserne til lande uden for Faellesskabet eller paa den beregnede vaerdi; Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at den vare, der saelges paa hjemmemarkedet, kan betragtes som samme vare, fordi den har egenskaber, der ligger taet op ad den til Faellesskabet eksporterede vares egenskaber; da der saaledes finder salg sted paa det japanske hjemmemarked, som muliggoer en rimelig sammenligning, har Kommissionen fastslaaet, at den normale vaerdi for store ruller boer fastlaegges paa grundlag af salgspriserne paa hjemmemarkedet, og den har som omhandlet under punkt 16 taget hensyn til forskelle i de fysiske egenskaber ved den vare, der saelges til eksport til Faellesskabet;  C. Eksportpris  (11) for saa vidt angaar japanske firmaers eksport til uafhaengige importoerer i Faellesskabet, blev eksportpriserne fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de solgte varer;  (12) i alle andre tilfaelde, hvor varen eksporteredes til datterselskaber i Faellesskabet, beregnedes eksportpriserne paa grundlag af de priser, hvortil den importerede vare foerste gang videresolgtes til en uafhaengig koeber, idet der i behoerigt omfang blev taget hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg, herunder told og en fortjenstmargen paa 5 %; denne fortjenstmargen ansaas for rimelig paa baggrund af den fortjeneste, som uafhaengige importoerer af den paagaeldende vare opnaaede;  D. Sammenligning  (13) ved sammenligningen af den normale vaerdi med eksportpriserne tog Kommissionen i paakommende tilfaelde hensyn til forskelle, der paavirkede prisernes sammenlignelighed; det var tilfaeldet for salgsvilkaarene, hvor det paa tilfredsstillende maade kunne paavises, at der forelaa en direkte sammenhaeng; forskellene vedroerte navnlig forbrugsafgift, kreditvilkaar, teknisk bistand, loen til saelgere og andre omkostninger samt emballerings-, transport-, forsikrings-, haandterings- og lasteomkostninger;  (14) endvidere blev det foreslaaet at foretage en justering for salgskontorernes administrationsomkostninger, for reklameomkostninger, salgsfrem- mende foranstaltninger og generalomkostninger; de beviser, der blev fremlagt, var imidlertid ikke tilstraekkelige til klart at godtgoere en direkte sammenhaeng mellem disse omkostninger og det paagaeldende salg, og Kommissionen foretog derfor ingen justering herfor; Oriental kraevede en justering for forskelle i handelsled, men der blev ikke fremlagt naermere oplysninger om omkostninger, der kunne tilskrives en saadan forskel, og der blev derfor ikke foretaget en justering;  (15) efter at Kommissionen havde aflagt kontrolbesoeg i Tokyo hos Konishiroku, kraevede selskabet justering for forskelle i kreditvilkaar paa et andet grundlag end det oprindeligt efterproevede; Kommissionen benyttede under den foreloebige undersoegelse det grundlag, den havde aftalt med selskabet under besoeget i Tokyo;  (16) hvad angaar eksportpriserne paa ruller med stor bredde, som ikke solgtes paa det japanske hjemmemarked, tog Kommissionen hensyn til forskelle i de fysiske egenskaber ved varen paa grundlag af de produktionsomkostninger, der var aarsag til saadanne forskelle;  E. Dumpingmargen  (17) det fremgaar af ovenstaaende foreloebige undersoegelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted for saa vidt angaar alle de af undersoegelsen omfattede japanske producenter, og at dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet;  (18) dumpingmargenen er forskellig alt efter eksportoer og importerende medlemsstat, og den vejede gennemsnitlige margen er for hver af de af undersoegelsen omfattede eksportoerer foelgende:  Fuji Photo Film Co. 68,2 %,  Konishiroku Photo Industry Co. 51,6 %,  Oriental Photo Industrial Co. 39,4 %,  Mitsubishi Paper Mills Co. 12,2 %;  F. Skade  (19) for saa vidt angaar dumpingimportens skadelige virkninger, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at Faellesskabets import fra Japan af lysfoelsomt papir til farvetryk steg fra 17 530 000 m2 i 1980 til 40 920 000 m2 i 1983 med en deraf foelgende foroegelse af den japanske importvares andel af markedet fra 22,8 % til 39,1 % i samme periode; i Forbundsrepublikken Tyskland, som er det stoerste marked i Faellesskabet for den paagaeldende vare og klagerens hjemmemarked, opnaaede de japanske eksportoerer en markedsandel paa 61,6 % i 1983 mod 30,7 % i 1980;  (20) den vejede gennemsnitlige videresalgspris for de importerede varer var i undersoegelsesperioden indtil 29,8 % lavere end de hoejeste af faellesskabsproducenternes priser, medens den i forhold til gennemsnittet af samtlige faellesskabs- producenters priser var 19,8 % lavere; generelt var videresalgspriserne for de importerede dumpingvarer lavere end de priser, der var noedvendige for at sikre den klagende producent daekning for sine omkostninger og en rimelig fortjeneste; imidlertid fandtes videresalgspriserne for de paagaeldende varer fra Oriental ikke at have forvoldt skade for den klagende producent, da der var importeret forholdsvis beskedne maengder;  klagen er udelukkende blevet indgivet paa vegne af Agfa, som er den stoerste producent af den paagaeldende vare i Faellesskabet, men de to oevrige producenter i Faellesskabet, Kokak og 3M, har over for Kommissionen udtalt, at dumpingimporten fra Japan efter deres opfattelse har paafoert dem skade; ved en vurdering af dumpingimportens virkninger har Kommissionen imidlertid ikke vaeret i stand til at maale omfanget af den skade, der maatte vaere paafoert de faellesskabsproducenter, der ikke er medindgivere af klagen, som foelge af den begraensede maengde oplysninger, de paagaeldende har fremlagt, og den har derfor begraenset undersoegelsen til at omfatte dumpingimportens virkninger for Agfa, hvis produktion udgoer hovedparten af den samlede produktion i Faellesskabet, og som derfor anses for at vaere repraesentativ for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet som helhed;  (21) dumpingimporten har for klageren hovedsagelig betydet en nedgang i markedsandelen i Faellesskabet fra indeks 100 i 1980 til 68,8 i 1983 (de noejagtige tal er fortrolige); den gennemsnitlige enhedspris for den paagaeldende vare faldt med 4,2 % i 1983 som foelge af konkurrencen fra lavprisimporten, og da klagerens indtaegter af salget af denne vare ikke gav daekning for de samlede omkostninger led han store tab i 1983; antallet af beskaeftigede i produktionen af denne vare paa klagerens virksomhed reduceredes med over 10 % i 1983;  (22) Kommissionen har undersoegt, om der er foraarsaget skade af andre faktorer, saasom importen fra andre tredjelande, aendringer i efterspoergslen eller andre faellesskabsproducenters aktiviteter; paa grundlag af de foreliggende oplysninger er det imidlertid fastslaaet, at markedsandelen for importerede varer fra andre tredjelande end Japan faldt fra indeks 100 i 1980 til 58 i 1983 (de noejagtige tal er fortrolige), medens de to oevrige faellesskabsproducenters markedsandel laa paa et uaendret niveau i denne periode, hvor forbruget i Faellesskabet steg med 36,2 %; de oevrige faellesskabsproducenters priser var desuden i 1983 fra 20,3 til 31,9 % hoejere end klagerens priser og fra 29,9 til 42,5 % hoejere end gennemsnitsprisen for de japanske importvarer;  (23) alle disse faktorer foranledigede Kommissionen til at fastslaa, at dumpingimporten af visse typer lysfoelsomt papir til farvetryk med oprindelse i Japan saerskilt betragtet maa anses for at have paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade;  G. Faellesskabets interesser  (24) Kommissionen har overvejet, om det vil vaere i Faellesskabets interesse at traeffe beskyttelsesforanstaltninger; der er fremfoert den paastand, at en forhoejelse af prisen paa den importerede japanske vare som foelge af indfoerelsen af antidumpingforanstaltninger ikke vil kunne overvaeltes paa fotolaboratorier eller fotoforhandlere, der saelger farvetryk til den endelige forbruger, paa grund af den intensive konkurrence, og som foelge heraf vil saadanne laboratorier og forhandlere blive paafoert tab, som vil kunne paavirke deres fortsatte eksistens; Kommissionen har imidlertid modtaget oplysninger, hvoraf det fremgaar, at fotolaboratoriers og -forhandleres priser varierer med naesten 250 %, og at der er en forskel paa indtil 400 % mellem forhandlernes hoejeste og laveste pris til den endelige forbruger; da kun ca. en fjerdedel af de samlede omkostninger ved fremstilling af farvetryk kan tilskrives omkostningerne ved anskaffelse af lysfoelsomt papir, er Kommissionen af den opfattelse, at en moderat prisforhoejelse for denne vare vil have beskeden indflydelse paa forbrugerens omkostninger og ikke paavirke indkoebsvanerne i et marked, hvor priserne allerede svinger saa meget;  (25) under hensyntagen til Faellesskabets interesser og i betragtning af stoerrelsen af den foreloebigt fastlagte dumpingmargen og omfanget af de skadelige virkninger er Kommissionen naaet til den konklusion, at der boer gribes ind;  (26) for saa vidt angaar importen fra Mitsubishi, hvis dumpingmargen svarede til 0,54 % af prisen frit Faellesskabets graense, finder Kommissionen, at de skadelige virkninger er ubetydelige, og derfor ikke goer det paakraevet et gribe ind;  (27) da importen fra Oriental ikke har forvoldt skade, boer dette selskabs eksport ligeledes undtages fra de foranstaltninger, der maatte blive indfoert;  H. Tilsagn  (28) de paagaeldende eksportoerer er blevet underrettet om de vigtigste resultater af den foreloebige undersoegelse og har fremsat bemaerkninger hertil. Fuji og Konishiroku afgav derefter visse tilsagn vedroerende deres eksport til Faellesskabet af visse typer lysfoelsomt papir til farvetryk;  (29) naevnte tilsagn indebaerer, at eksportpriserne til Faellesskabet haeves til det niveau, som Kommissionen under hensyntagen dels til den salgspris, der er noedvendig for at give den stoerste producent i Faellesskabet en tilstraekkelig fortjeneste, dels til faellesskabsimportoerernes indkoebspriser, omkostninger og fortjenstmargen, anser for noedvendig for at hindre, at der forvoldes skade; disse forhoejelser overstiger i intet tilfaelde de under undersoegelsen konstaterede dumpingmargener;  (30) under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at de afgivne tilsagn kan godtages, og proceduren kan derfor afsluttes, uden at der indfoeres antidumpingtold;  (31) der blev ikke gjort indsigelse mod denne afgoerelse i Det raadgivende Udvalg - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  De tilsagn, der er afgivet af Fuji Photo Film Co., Ltd, Tokyo, Japan, og Konishiroku Photo Industry Co., Ltd, Tokyo, Japan, i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af visse typer lysfoelsomt papir til farvetryk, henhoerende under pos. ex 37.03 i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 37.03-29, med oprindelse i Japan, godtages.  Artikel 2  Den i artikel 1 omhandlede antidumpingprocedure afsluttes.  Bruxelles, den 10. maj 1984.  Paa Kommissionens vegne  Étienne DAVIGNON  Naestformand  (1) EFT nr. L 339 af 31. 12. 1979, s. 1.  (2) EFT nr. L 178 af 22. 6. 1982, s. 9.  (3) EFT nr. C 292 af 28. 10. 1983, s. 2.


Avis juridique important

|

31994D1067

94/1067/Euratom: Rådets afgørelse af 15. december 1994 om godkendelse af Kommissionens afgørelse truffet på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne om midlertidig anvendelse af energichartertraktaten

EF-Tidende nr. L 380 af 31/12/1994 s. 0113 - 0113 den finske specialudgave: kapitel 12 bind 3 s. 0161  den svenske specialudgave: kapitel 12 bind 3 s. 0161

RAADETS AFGOERELSEaf 15. december 1994om  godkendelse af Kommissionens afgoerelse truffet paa Det Europaeiske Atomenergifaellesskabs vegne om  midlertidig anvendelse af energichartertraktaten(94/1067/Euratom)RAADET FOR DEN  EUROPAEISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske  Atomenergifaellesskab, saerlig artikel 101, stk. 2, under henvisning til det af Kommissionen forelagte forslag til Raadets beslutning  (1), ud fra foelgende betragtninger: Det europaeiske energicharter blev den 17. december 1991 undertegnet af De Europaeiske Faellesskaber  og deres medlemsstater; det europaeiske energicharters signatarer har forpligtet sig til at udarbejde en  energichartertraktat for at skabe en sikker og bindende international ramme for de principper og  maal, charteret indeholder; det europaeiske energicharter spiller en fundamental rolle for Europas fremtid, idet det kan goere  det muligt for landene i Samfundet af Uafhaengige Stater og i de central- og oesteuropaeiske lande at  udvikle deres energipotentiel og samtidig oege forsyningssikkerheden; det er noedvendigt, at Faellesskabets initiativ og centrale rolle konsolideres, saa det kan deltage  fuldt ud i gennemfoerelsen af energichartertraktaten; den midlertidige anvendelse af energichartertraktaten vil bidrage til virkeliggoerelsen af Det  Europaeiske Atomenergifaellesskabs maal; disse bestemmelser i energichartertraktaten boer derfor anvendes midlertidigt af Det Europaeiske  Atomenergifaellesskab; TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1 Det Europaeiske Atomenergifaellesskabs midlertidige anvendelse af  energichartertraktaten, i det omfang Faellesskabet har kompetence paa de omraader, traktaten gaelder  for, godkendes herved. Teksten til traktaten er knyttet til denne afgoerelse  (2). Artikel 2 Denne afgoerelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Udfaerdiget i Bruxelles, den 15. december 1994. Paa Raadets vegneA. MERKELFormand(1) EFT nr. C 372 af 28. 12. 1994, s. 16.  (2) Se side 24 i denne Tidende.


Avis juridique important

|

31998D0828(01)

Styrelsesrådet - Forhøjelse af Den Europæiske Investeringsbanks kapital og beslutninger i forbindelse dermed

EF-Tidende nr. C 269 af 28/08/1998 s. 0009 - 0009

STYRELSESRÅDET Forhøjelse af Den Europæiske Investeringsbanks kapital og beslutninger i forbindelse dermed (98/C 269/05)På årsmødet den 5. juni 1998 vedtog styrelsesrådet for Den Europæiske Investeringsbank med enstemmighed følgende beslutninger:- Bankens tegnede kapital forhøjes fra 62 013 mio. til 100 000 mio. ECU.- Den indbetalte kapital forhøjes med virkning fra den 1. januar 1999 til 6 000 mio. ECU, svarende til 6 % af den tegnede kapital på 100 000 mio. ECU. Forhøjelsen af den indbetalte kapital sker den 1. januar 1999 gennem overførsel af 1 348 014 839 ECU fra Bankens frie reserver.- Forhøjelsen af den kapital, der kan indkaldes, træder for en del først i kraft, når medlemsstaternes formelle parlamentariske godkendelse foreligger. Derfor forhøjes Bankens samlede tegnede kapital fra den 1. januar 1999 til mindst 95 549 597 250 ECU, hvorefter den resterende forhøjelse træder i kraft, så snart den formelle parlamentariske godkendelse foreligger.- Af de frie reserver overføres yderligere 3 798 700 000 ECU fra den supplerende reserve til den vedtægtsmæssige reservefond, således at den bringes op på 10 000 mio. ECU, eller 10 % af den tegnede kapital på 100 000 mio. ECU.- Da en gennemgang af Bankens behov for egenkapital har berettiget dette, foretages der en engangsudbetaling til medlemsstaterne på i alt 1 000 mio. ECU i forhold til deres bidrag til Bankens tegnede kapital. Udbetalingen afholdes med 676 795 744 ECU af det resterende ikke-fordelte overskud for 1996, medens restbeløbet på 323 204 256 ECU overføres fra driftsoverskuddet for 1997 på 1 105 169 722 ECU.- Den 20. august 1997 godkendte styrelsesrådet som et led i vedtagelsen af Amsterdam-handlingsprogrammet (De Europæiske Fællesskabers Tidende C 10 af 15. januar 1998) en overførsel på 200 mio. ECU fra Bankens ikke-fordelte overskud til finansiering af sunde projekter via ordninger, der udvider Bankens finansieringsmuligheder som nærmere anført i handlingsprogrammet, idet de udgør en del af et samlet beløb på indtil 1 000 mio. ECU, der er afsat til dette formål for perioden frem til udgangen af år 2000. Der overføres yderligere 300 mio. ECU af overskuddet for 1997 til disse formål.- I forbindelse med kapitalforhøjelsen vedtog styrelsesrådet følgende strategiske rammer for Banken (se bilag).BILAG BANKENS STRATEGISKE RAMMER 1. Indledning og baggrund Den seneste forhøjelse af Bankens tegnede kapital (bortset fra opjusteringen til 62 mia. ECU som følge af Østrigs, Finlands og Sveriges tiltrædelse i 1995) var fordoblingen til 57,6 mia. ECU i 1990, og også de tre foregående, egentlige forhøjelser (1978, 1981 og 1986) var fordoblinger af Bankens tegnede kapital. I 1990 ansås udlånsloftet på 250 % af den forhøjede, tegnede kapital for tilstrækkeligt indtil udgangen af 1995. I realiteten har aktiviteten kunnet fortsætte i to år ud over den forventede horisont.Siden 1990 er Bankens långivning i løbende priser vokset fra i alt 13,4 mia. ECU (1990) til 26,2 mia. ECU (1997). Dette repræsenterer en gennemsnitlig årlig vækst på 10 %. Inden for dette totalbeløb steg aktiviteten uden for Unionen fra 0,7 mia. ECU i 1990 til 3,2 mia. ECU i 1997. Det samlede udestående på lån voksede fra 61,6 mia. ECU til 142,4 mia. ECU.Denne udvikling afspejler en række grundlæggende politiske og markedsmæssige ændringer af betydning for Banken, herunder integrationen af de østtyske delstater og tre nye medlemsstaters tiltrædelse. Som hidtil havde en række af disse begivenheder deres oprindelse i eller blev formaliseret på Det Europæiske Råds møder. Ultimo 1992 besluttede Det Europæiske Råd således på mødet i Edinburgh at oprette Edinburgh-ordningen på 5 mia. ECU med fokus på transeuropæiske net og miljøet. Det fremmede desuden på afgørende vis det initiativ, som Banken og Europa-Kommissionen havde taget, og som mundede ud i oprettelsen af Den Europæiske Investeringsfond i samarbejde med banksektoren. Et andet vigtigt resultat var et nærmere samarbejde mellem Banken og Europa-Kommissionen om Samhørighedsfonden og strukturfondene, der nu skal revideres.Medio 1993 besluttede Det Europæiske Råd på mødet i København at forhøje Edinburgh-ordningen med 2 mia. ECU, forlænge dens løbetid og tilføje 1 mia. i lån med rentegodtgørelser til fremme af investeringer, der gennemføres af jobskabende mindre og mellemstore virksomheder. I december 1993 flyttede Det Europæiske Råd på mødet i Bruxelles hovedvægten til vækst, konkurrenceevne og beskæftigelse og for Bankens vedkommende til store investeringer i transeuropæiske net for transport og energioverførsel samt miljøforbedringer. I 1995 blev finansieringen af transeuropæiske net styrket af den prioritering, der blev indledt på mødet i Essen.I 1997 opfordrede Det Europæiske Råd på mødet i Amsterdam Banken til at udbygge sin aktivitet i bestemte sektorer med henblik på at fremme jobskabelsen i Den Europæiske Union. På denne baggrund udarbejdede Banken sit Amsterdam-handlingsprogram, der omfatter:- oprettelse af et særligt udlånsvindue til fordel for mindre og mellemstore virksomheder, der skal tilbyde nye finansieringsordninger for teknologiorienterede og vækstprægede sådanne virksomheder. Det kan efter behov bakkes op gennem overførsler fra Bankens årlige overskud på indtil 1 mia. ECU- udvidelse af EIB's virkefelt til uddannelse og sundhed samt styrkelse af indsatsen til fordel for byforbedring og miljøbeskyttelse- øget vægt på finansiering af transeuropæiske net og andre store infrastrukturnet.På det ekstraordinære møde om beskæftigelsen i Luxembourg i november 1997 bekræftede Det Europæiske Råd de allerede indledte foranstaltninger og opfordrede Banken til at fastholde og styrke programmets dynamik.Uden for Unionen var Bankens aktivitet i perioden kendetegnet af fornyelsen af forskellige mandater, nemlig for staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet (den anden finansprotokol til den fjerde Lomé-konvention), middelhavslandene (herunder METAP) samt de central- og østeuropæiske lande. Desuden er der kommet nye målområder til, nemlig især landene i Asien og Latinamerika, Sydafrika og for nylig bistanden inden tiltrædelsen til de central- og østeuropæiske lande samt Cypern.På denne baggrund har bestyrelsen drøftet de strategiske rammer for den periode, som den foreslåede kapitalforhøjelse ventes at ville dække.2. Bankens strategi Bankens strategi skal udvikle sig i tråd med omstændighederne. Følgende hovedpunkter i strategien for den periode, som den nye kapitalforhøjelse ventes at ville dække, er imidlertid fremgået af bestyrelsens drøftelser:- Koncentration af Bankens indsats i økonomisk tilbagestående områder og randområder i overensstemmelse med dens hovedformål, som er at bidrage til økonomisk konvergens og integration. Det overordnede mål er at fremme dels de tilbagestående regioner i Unionen, dels ansøgerlandenes integration.- Fortsættelsen af den støtte til udmøntningen af EU's overordnede politikker, som Bankens beslutningstagende organer i tidens løb har bemyndiget den til at yde på baggrund af Det Europæiske Råds politiske beslutninger eller anmodninger, f.eks. på områder som udbygning af transeuropæiske net, styrkelse af den internationale konkurrenceevne, mindre og mellemstore virksomheder, energi og miljøforbedring, eller i form af finansieringsbidrag ifølge særlige mandater eller aftaler som et led i EU's samarbejds- og udviklingspolitik over for tredjelande.Denne generelle strategi blev godkendt af bestyrelsen i januar 1997. Som allerede nævnt er dens hovedlinjer blevet styrket af den seneste udvikling, nemlig:- Den voksende erkendelse af, at ØMU's budget- og pengepolitiske aspekter skal ledsages af en koncerteret politik for ledighedsbekæmpelse, der bl.a. omfatter strukturomlægninger og styrkelse af konkurrenceevnen. I denne sammenhæng har Banken bl.a. indledt udmøntningen af sit Amsterdam-handlingsprogram til støtte for Det Europæiske Råds resolution om vækst og beskæftigelse.- Det Europæiske Råds beslutninger om udvidelsen, der har øget betydningen af Bankens rolle i området. I denne sammenhæng har Banken oprettet en finansieringsordning inden tiltrædelsen for ansøgerlandene.Inden for denne generelle strategi er Bankens fornemste opgave i den nærmeste fremtid at styrke Den Økonomiske og Monetære Union. På udlånssiden har Banken derfor indledt sit Amsterdam-handlingsprogram. Hvad låntagningsstrategien angår, vil Banken fortsætte sin innovative europolitik. Den omfatter bidrag til opbygning af toneangivende euroemissioner, diversificering af investorerne og etablering af et organiseret marked for EIB's euroobligationer. Diversificeringen af markederne, især i de central- og østeuropæiske lande, vil blive styrket i lighed med skabelsen af nye attraktive og omkostningseffektive produkter.3. Prioritering i et skiftende miljø Skønt integrationen af den finansielle sektor med tiden forventes at ville give initiativtagerne øget adgang til alternative finansieringskilder, vil Banken fortsat skulle spille en fremtrædende rolle i de kommende år. Investeringsniveauet er faldet, til dels på grund af de makroøkonomiske tilpasninger forud for overgangen til ØMU, og de offentlige investeringer vil sandsynligvis forblive hæmmede. Banken kan imidlertid bidrage til et opsving i investeringerne gennem ydelse af dels langfristede finansieringsbidrag på attraktive vilkår, dels lån til nye former for partnerskaber med offentlig og privat deltagelse.På grund af både de grænser, som Bankens egne midler sætter, og nærhedsprincippet er det nødvendigt at tage stilling til Bankens prioritering. Den skal følge med tiden, men der kan allerede fremsættes en række generelle betragtninger.Det er vigtigt for Banken at koncentrere sig om de for EU højst prioriterede sektorer, og de finansierede projekter skal derfor i særlig grad bidrage til virkeliggørelsen af de EU-politiske mål. Dette er imidlertid ikke tilstrækkeligt til at sikre, at Banken virkelig skaber merværdi. Ifølge vedtægternes artikel 18, stk. 1, yder Banken lån, i det omfang midler ikke kan fremskaffes på rimelige vilkår fra andre kilder. Desuden bidrager Banken til projekternes finansiering som komplement til andre finansieringskilder, når:- det af finansieringsforslagene fremgår, at et EIB-lån er mere velegnet til det pågældende projekt end midler fra andre kilder, f.eks. når projektet har en lang økonomisk levetid, der taler for en lang løbetid- dens deltagelse fremskynder eller forbedrer projektet. Dette er tilfældet, fordi dens deltagelse er et signal til de private investorer om, at projektet opfylder de lovmæssige bestemmelser (EU's godkendelse). Det samme gælder den politiske risiko i forbindelse med långivningen uden for EU. Derved kan Banken fungere som katalysator for andre finansieringskilder, ikke mindst i forbindelse med partnerskaber med offentlig og privat deltagelse. Endelig kan Bankens tekniske knowhow skabe merværdi.Banken bør udvikle sin fremtidige långivningsstrategi for såvel sektorer som regioner i overensstemmelse med ovenstående principper. Den bør søge at koncentrere sig om de områder, der skaber den største merværdi, og nedprioritere projekter, der skaber mindre merværdi. Når der kan opnås finansiering på rimelige vilkår på markedet, og Bankens deltagelse ikke på anden vis fremskynder eller forbedrer projektet, bør Banken overlade dets finansiering til andre kilder i overensstemmelse med vedtægternes artikel 18, stk. 1.Udviklingen af politikker i overensstemmelse hermed vil blive gjort til genstand for årlige drøftelser med styrelsesrådet på grundlag af en aktivitetsplan, som bestyrelsen vil få forelagt til godkendelse. Denne plan vil blive nærmere omtalt nedenfor.4. Nærhed og samarbejde med den finansielle sektor Inden for den beskrevne ramme er et af de grundlæggende principper for udmøntningen af Bankens strategi samarbejdet med banksektoren og andre finansielle formidlere på kapitalmarkederne. En styrkelse og udvidelse af dette samarbejde forbliver således et overordnet mål i de kommende år, der afspejler såvel nærhedsprincippet som rent praktiske overvejelser.For at opnå den størst mulige multiplikatorvirkning skal Banken under alle omstændigheder overholde komplementærprincippet og kun finansiere den del af projekterne, der anses for nødvendig for opfyldelsen af dens vedtagne politiske mål. Banken skal udbygge sit samarbejde med andre banker for at effektivisere partnerskabet yderligere og samtidig søge at styrke sin katalysatorrolle, f.eks. gennem udvikling af nye produkter.Det kan ske ved, at Banken letter låntagernes adgang til kapitalmarkederne og samarbejder med kommercielle långivere om udarbejdelsen af finansieringsplaner. Den vil f.eks. hjælpe regionale banker og specialiserede institutioner for bl.a. fremme af mindre og mellemstore virksomheder med at tilpasse sig det fælles marked for finansielle tjenester. I betragtning af dens hovedformål er dette særlig relevant i udviklingsområder, men Banken kunne spille en tilsvarende rolle i ansøgerlandene eller Unionens nabolande. Ved udbygningen af dette samarbejde vil den som sædvanlig søge at undgå enhver form for konkurrenceforvridning. Som følge af de årlige drøftelser af prioriteringen vil den reducere sin andel af udgifterne til projekter, der skaber mindre merværdi. EIB-lånets komplementære karakter vil blive understreget i dokumentationen om projektet.Det praktiske behov for samarbejde med den finansielle sektor er generelt, men det er særlig vigtigt i forbindelse med långivningen til mindre og mellemstore virksomheder. Således er globallånsordningen rent omkostningsmæssigt den eneste brugbare og økonomiske ordning, som Banken kan anvende til fremme af et stort antal mindre og mellemstore virksomheder. Globallånsordningen skal imidlertid revideres, bl.a. til sikring af, at de endelige modtagere har den størst mulige gavn af finansieringsbidragene til mindre og mellemstore virksomheder. På mellemlang sigt vil Bankens muligheder for finansiering af mindre og mellemstore virksomheder kunne udbygges yderligere i lyset af de erfaringer, der gøres med alternative ordninger inden for rammerne af Amsterdam-handlingsprogrammets finansieringsvindue for mindre og mellemstore virksomheder.Naturligvis omfatter samarbejdet med den finansielle sektor også middeltilvejebringelsen. Bestyrelsen vil hvert år få forelagt en beretning om det generelle samarbejde mellem Banken og denne sektor både med hensyn til långivning og låntagning.5. Partnerskab med EIF Et yderligere konkret eksempel på partnerskabsideen er oprettelsen af Den Europæiske Investeringsfond, idet EIF på innovativ vis forener såvel offentlige som private ejere. En udbygning af partnerskabet mellem Banken og Fonden er et af EIB's overordnede mål. Et skridt i denne retning er oprettelsen af Den Europæiske Finansieringsordning for Teknologi i oktober 1997 på opfordring fra Det Europæiske Råd på mødet i Amsterdam. Denne ordning har til formål at fremme teknologiorienterede og vækstprægede mindre og mellemstore virksomheder via specialiserede fonde for formidling af risikovillig kapital.Banken og Fonden vil styrke og udvide deres samarbejde yderligere. Af hensyn til dets effektivitet vil Banken rationalisere sin arbejdsgang for så vidt angår EIF, og derved samtidig påse, at den yder Fonden den størst mulige driftsmæssige støtte.Med henblik på i højere grad at fremme udmøntningen af EU's overordnede politik vil Banken sammen med EIF drøfte mulighederne for for det første at udvide Fondens virkefelt til miljøsektoren og for det andet en selektiv udvidelse af dens aktivitet i Central- og Østeuropa til transeuropæiske net mellem landene i dette område inden for rammerne af finansieringsordningen inden tiltrædelsen. Med forbehold af dels Fondens øvrige ejeres holdning, dels dens generalforsamlings beslutninger vil der eventuelt blive stillet forslag herom.6. Samarbejde med Europa-Kommissionen I en bredere EU-sammenhæng supplerer Bankens lån til regionudvikling og EU's budgetmidler hinanden. Koordineringen af disse to finansieringsformer og dermed samarbejdet mellem Banken og Europa-Kommissionen er derfor en væsentlig forudsætning for en effektiv støtte til udviklingsområderne.Banken og Europa-Kommissionen har allerede et nært samarbejde, men har undersøgt mulighederne for at forbedre dets effektivitet i det kommende årti. De deraf følgende ændringer af procedurerne i begge institutioner vil styrke samarbejdet fremover. Dette er af aktuel betydning i lyset af Europa-Kommissionens »Agenda 2000« og den kommende forhandlingsrunde med medlemsstaterne vedrørende strukturfondene.Under hensyntagen til regionernes og Europa-Kommissionens respektive roller har Banken foreslået følgende konkrete foranstaltninger, som bestyrelsen har godkendt:- Banken vil søge at styrke sin deltagelse i den forberedende fase af programmeringen og forhandlingerne om strukturtiltag.- Banken vil søge at udbygge samrådet mellem institutionerne om samfinansieringer. Med forbehold af eventuelle forretningshemmeligheder vil Banken stille sin projektbedømmelse til rådighed for Europa-Kommissionen, for så vidt angår disse projekter.- Banken vil fortsat stille teknisk ekspertise til rådighed for Europa-Kommissionen mod omkostningsdækkende vederlag. Denne ekspertise anvendes allerede til bedømmelse af projekter for Samhørighedsfonden og kan efter behov udbygges til udvalgte projekter, der fremmes af Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, eller transeuropæiske netprojekter.7. Udmøntning af strategien: rentepolitik Banken tjener sit grundlæggende formål om at fremme en afbalanceret udvikling i Den Europæiske Union ved at stille fordelene ved sin finansielle styrke til rådighed i samtlige medlemslande, især i de mindre gunstigt stillede regioner. Dens rentepolitik hviler på følgende principper: Banken sigter ikke på fortjeneste (men skal opfylde sine forpligtelser og dække sine udgifter, jf. vedtægternes artikel 19, stk. 1), den undgår diskrimination, og den tilstræber transparens. Hertil kommer, at den inden for rammerne af Amsterdam-handlingsprogrammet søger at opnå en passende balance mellem risiko og indtægter.En vigtig udvikling i Bankens aktivitet er, at forskellen på udgifterne til bedømmelse af de forskellige projekter vokser, og denne tendens kan meget vel styrkes i de kommende år. Banken har allerede i nogen grad tilpasset sin ensartede rentefastsættelse for at tage hensyn til de forskellige udgifter, der er forbundet med visse kategorier af lån (især beregning af en lavere marginal for store lån og lån til allerede bedømte låntagere). Den foreslår en yderligere rentemodulation, specielt i form af beregning af et tillæg for visse særlig omkostningskrævende forretninger, såsom:- strukturerede lån/projektlån, når opnåelsen af en fortrinsstilling som sikret långiver viser sig vanskeligt for Banken- visse virksomhedslån, når låntager kun kan tilbyde sikkerhed, som ikke umiddelbart kan realiseres.Ifølge Bankens vedtægter skal der stilles tilstrækkelig sikkerhed for hvert lån. Banken er fortsat af den opfattelse, at der er tilstrækkelige muligheder for at styre risikoen i forbindelse med de normale forretninger ved at overføre den helt eller delvis til garantier eller anden sikkerhed fra tredjemand. Derved afspejler den samlede pris på EIB's finansieringsbidrag ligeledes kreditrisikoen. Overførslen af projektrisikoen til tredjemand er ligeledes et vigtigt led i samarbejdet mellem EIB og forretningsbankerne.Imidlertid findes der visse kategorier af forretninger, som bestyrelsen skal fastlægge retningslinjer og grænser for (f.eks. visse transeuropæiske net, partnerskaber med offentlig og privat deltagelse, virksomhedslån og strukturerede lån/projektlån), hvis risiko ikke kan overføres helt ifølge Bankens normale praksis. Banken vil under fastholdelse af en acceptabel risikoprofil revidere sin holdning til disse forretninger og i fornødent omfang beregne sig et større tillæg. Den vil udarbejde mere detaljerede forslag herom hurtigst muligt. Der vil naturligvis ikke ske nogen ændring i bedømmelsen af medlemsstaternes risikograd, således at enhver diskrimination inden for denne gruppe låntagere på grundlag af risikoen undgås.8. Aktiviteten uden for EU Bankens aktivitet uden for Unionen udfoldes inden for rammerne af Det Europæiske Råds mandater. Den generelle holdning til denne långivning blev senest revideret af styrelsesrådet på årsmødet i 1994, hvor hovedpunkterne var det vejledende loft over denne aktivitet på 10 % af Bankens gennemsnitlige, samlede aktivitet og behovet for yderligere overvejelser af spørgsmålet om Unionens garanti.I forhold til situationen i 1994 udgør oprettelsen af finansieringsordningen inden tiltrædelsen for landene i Central- og Østeuropa en vigtig nyskabelse. Den er ikke omfattet af en garanti fra EU-budgettet og indregnes ej heller i det vejledende udlånsloft på 10 %. Generelt har Banken oprettet en ordning for risikodeling for en lang række forretninger.Den vigtigste opgave på kort sigt er at udmønte de eksisterende mandater, nemlig landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (Lomé-konventionen), Sydafrika, Asien og Latinamerika, Central- og Østeuropa samt Middelhavsområdet. De udløber inden for de kommende to år, hvorefter Bankens beslutningstagende organer vil skulle drøfte dens generelle rolle til støtte for EU's politik for samarbejde og udvikling over for tredjelande.Der kan ikke umiddelbart tages stilling dertil, men der kan peges på en række principper som grundlag for de kommende strategiske drøftelser, f.eks.:- Banken vil forblive medlemsstaternes finansieringsinstitution, og dens hovedaktivitet bør udfoldes i eller til direkte gavn for disse. Långivningen uden for Unionen vil blive udfoldet inden for rammerne af særlige mandater fra medlemsstaterne og bør forblive en supplerende aktivitet.- Banken vil fortsætte sit nære samarbejde med Europa-Kommissionen (i overensstemmelse med Unionens generelle udviklingsstrategi for de pågældende lande eller landegrupper) og med andre internationale finansieringsinstitutioner og nationale organer. Den vil bestræbe sig for at koordinere sine forretninger og finansieringsvilkår med disse organer.- Banken vil bidrage til den private sektors udvikling, herunder fremme dels opbygningen af passende finansieringsinstitutioner, dels mindre og mellemstore virksomheder. Som i EU vil den finansiere investeringer, i det omfang midler ikke kan fremskaffes på rimelige vilkår fra andre kilder (vedtægternes artikel 18, stk. 1).- Banken vil kræve tilstrækkelig garanti af budgetmidler, skønt den i egnede tilfælde fortsat vil acceptere risikodeling.De her fremsatte bemærkninger om maksimering af multiplikatorvirkningen og partnerskab med forretningsbankerne gælder mutatis mutandis både i og uden for Unionen. Bl.a. vil det vejledende loft på 10 % over udeståendet på lån uden for Unionen skulle revideres i overensstemmelse med udlånspolitikken. Bestyrelsen vil drøfte disse spørgsmål yderligere som et led i forberedelserne til den næste generation eksterne mandater.9. Prioritering af långivningen og effektiv anvendelse af Bankens midler Det skiftende økonomiske og finansielle miljø betyder, at udmøntningen af den generelle strategi skal følges nøje og tilpasses såvel udviklingen som Bankens resultater. Med henblik på optimering af sit bidrag til virkeliggørelsen af EU's politikker og på den mest effektive anvendelse af sine midler vil Banken udarbejde en aktivitetsplan, som bestyrelsen hvert år vil få forelagt til drøftelse og godkendelse. Den skal omfatte sektoranalyser af långivningen både i og uden for Unionen og vil blive opdateret rullende. Den skal danne rammen om drøftelser af Bankens prioritering og mål og om en løbende fastsættelse af nye prioriteringer og mål under hensyntagen til, at visse opgaver i stadig højere grad kan overlades til andre finansieringskilder. Disse drøftelser kunne ligeledes være en passende lejlighed til at gennemgå den omtalte årlige beretning om samarbejdet med den finansielle sektor.Aktivitetsplanen skal danne grundlaget for en præstationsbedømmelse. Den skal derfor omfatte dels feedback fra en analyse af projektporteføljens kvalitet på grundlag af en række præstationskriterier, dels resultaterne af projektevalueringsenhedens arbejde. Som eksempler herpå kan nævnes anvisninger på forbedringer af forretningsgangen, såsom fremme af programmer på visse områder. I de senere år har Banken i høj grad udbygget sine systemer, således at de muliggør en løbende overvågning af dens præstationer som finansiel formidler. Den vil fortsætte med at udvikle systemer, der kan overvåge aktiviteten, f.eks. for benchmarking af sine finansielle forretninger og udarbejdelse af en samlet risikoanalyse.På længere sigt vil Banken på ny gennemgå sine behov for kapital og reserver, herunder de vigtigste nøgletal, med henblik på drøftelse i bestyrelsen i 2001.Et spørgsmål i forbindelse med udsigterne på mellemlang sigt er, hvilke ressourcer virkeliggørelsen af Bankens mål kræver. I betragtning af sit knappe personale og målet om at holde de administrative udgifter under fast kontrol skal Banken fortsat definere sine behov for menneskelige ressourcer omhyggeligt, ligesom personalet vil skulle uddannes i overensstemmelse med den strategiske prioritering. Bestyrelsens drøftelser af aktivitetsplanen som nævnt ovenfor kan ligeledes danne rammen om udarbejdelsen af en strategi for Bankens ressourceanvendelse.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/203 af 9. februar 2015 til støtte for Unionens forslag til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum som et bidrag til gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum

text:
                  10.2.2015

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 33/38

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/203
         af 9. februar 2015
         til støtte for Unionens forslag til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum som et bidrag til gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum
         RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
         under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28,
         under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
         ud fra følgende betragtninger:

                     (1)

                     Aktiviteterne i rummet er i vækst, og de er af afgørende betydning. Rummet er en ressource for alle stater i verden. Lande, som endnu ikke har aktiviteter i rummet, kan få det i fremtiden. Unionen mener derfor, at styrket sikkerhed for aktiviteter i det ydre rum er en vigtig målsætning, som vil bidrage til staternes udvikling og sikkerhed. Denne målsætning indgår i Unionens rumpolitik.

                     (2)

                     Den 12. december 2003 vedtog Det Europæiske Råd en europæisk sikkerhedsstrategi, der fastsætter de globale udfordringer og trusler og opfordrer til en regelbaseret international orden, der er baseret på effektiv multilateralisme og velfungerende internationale institutioner.

                     (3)

                     Den europæiske sikkerhedsstrategi anerkender De Forenede Nationers pagt som den grundlæggende ramme for internationale relationer og går ind for at styrke De Forenede Nationer (FN) og sætte denne organisation i stand til at leve op til sit ansvar og handle effektivt. Unionen arbejder for en høj grad af samarbejde på alle områder i tilknytning til internationale relationer med henblik på bl.a. at bevare freden, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed i overensstemmelse med formålene og grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt.

                     (4)

                     Unionen er fast besluttet på udviklingen og gennemførelsen af gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger som et middel til at opnå forbedret sikkerhed i rummet. Unionen er også særdeles opmærksom hvad angår spørgsmålet om risikoen ved rumaffald, som, uanset sin oprindelse, er skadeligt for nuværende og fremtidige aktiviteter.

                     (5)

                     Den 18. september 2007 fremsatte Unionen som en reaktion på FN's Generalforsamlings resolution 61/75 af 6. december 2006 sit forslag til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum (»adfærdskodeksen«), og den indledte konsultationer for at fremme udarbejdelsen af et foreløbigt udkast.

                     (6)

                     Rådet for Den Europæiske Union støttede i sine konklusioner af 8.-9. december 2008 det første udkast til en international adfærdskodeks, som stater skulle deltage i på frivillig basis, og som omfattede gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger, som udgangspunkt for konsultationer med centrale tredjestater, der har aktiviteter i det ydre rum eller har interesse i aktiviteter i det ydre rum, for at nå frem til en tekst, som flest mulige stater kan gå med til.

                     (7)

                     Rådet for Den Europæiske Union gav den 27. september 2010 Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik mandat til at gennemføre yderligere og bredere konsultationer på baggrund af en revideret udgave af udkastet til en adfærdskodeks udarbejdet af Unionen.

                     (8)

                     Unionens forslag til et udkast til adfærdskodeks blev formelt forelagt for det internationale samfund den 5. juni 2012 i Wien. Efterfølgende blev der indledt en proces med åbne konsultationer om tekstudkastet med det formål at gøre processen mere gennemsigtig og inklusiv. Der blev afholdt tre konsultationsrunder, de sidste to om reviderede udgaver af adfærdskodeksen: den 16.-17. maj 2013 i Kiev, den 20.-22. november 2013 i Bangkok og endelig den 27.-28. maj 2014 i Luxembourg. Ved hvert af disse møder var der deltagere fra over 60 stater, og i alt var der deltagere fra over 80 stater.

                     (9)

                     Ved afslutningen af de åbne konsultationer den 27.-28. maj 2014 i Luxembourg konkluderede formanden, at processen med tre åbne konsultationsrunder, som var blevet afholdt af Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) med inddragelse af FN's Institut for Nedrustningsforskning (UNIDIR) i 2013-2014, havde spillet en værdifuld rolle med hensyn til at udvikle en bedre gensidig forståelse af holdninger og betænkeligheder blandt de deltagende stater. Mange deltagere i Luxembourg havde tilkendegivet et kraftigt ønske om, at processen skulle overgå fra en konsultativ fase til en forhandlingsfase, hvor tekstudkastet til adfærdskodeksen fra processen med åbne konsultationer, som mange stater havde bidraget til, og som fortsat var åben for yderligere ændringer, skulle tjene som grundlag for fremtidige multilaterale forhandlinger. En række deltagere i processen med åbne konsultationer havde bemærket et behov for en vis form for FN-godkendelse. Efter de åbne konsultationer i Luxembourg påtog Unionen sig at udarbejde et nyt tekstudkast til adfærdskodeksen og erklærede sig rede til at overveje og føre konsultationer om, hvordan det yderligere kunne støtte de fremtidige multilaterale forhandlinger samt tilslutningen til og gennemførelsen af den fremtidige adfærdskodeks.

                     (10)

                     Rådets afgørelse 2012/281/FUSP (1), der er gennemført af UNIDIR, har været medvirkende til at støtte denne proces. Den har åbnet mulighed for formidling af oplysninger, udveksling af synspunkter og kapacitetsopbygning blandt adfærdskodeksens interessenter, og den har medført øget bevidsthed om og forståelse af adfærdskodeksen. De centrale aktiviteter i medfør af nævnte afgørelse har været regionale seminarer (Kuala Lumpur, december 2012, Addis Abeba, marts 2013, Mexico City, juni 2013, og Astana, oktober 2013) samt ovennævnte multilaterale møder i Wien (juni 2012), Kiev (maj 2013), Bangkok (november 2013) og Luxembourg (maj 2014), der har tjent som platform for forelæggelse og drøftelse af kodeksen internationalt, og de viser, at Unionen er fast besluttet på en gennemsigtig og inklusiv proces.

                     (11)

                     I sin undersøgelse af 12. juli 2013 af gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med det ydre rum noterede den gruppe af regeringseksperter, som FN's generalsekretær havde nedsat i medfør af FN's Generalforsamlingens resolution 65/68, sig Unionens forelæggelse af adfærdskodeksen samt de åbne konsultationer i Kiev. I konklusionerne og henstillingerne i forbindelse med undersøgelsen støttede gruppen af regeringseksperter bestræbelserne på at forfølge politiske tilsagn som f.eks. en multilateral adfærdskodeks for at tilskynde til ansvarlige handlinger i og fredelig udnyttelse af det ydre rum.

                     (12)

                     Den 5. december 2013 vedtog FN's Generalforsamling ved konsensus resolution A/RES/68/50 om gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum, som udtrykker tilfredshed med rapporten fra FN's generalsekretær, der indeholder undersøgelsen fra gruppen af regeringseksperter, og noterer sig Unionens forelæggelse af udkastet til en adfærdskodeks. Nævnte resolution tilskynder endvidere FN's medlemsstater til at gennemgå og gennemføre de gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger, som gruppen af regeringseksperter har foreslået, og den anmoder generalsekretæren om at fremsende rapporten til de relevante enheder og organisationer i FN, således at de kan bistå med en effektiv gennemførelse af konklusionerne og henstillingerne i rapporten. De relevante enheder og organisationer i FN tilskyndes endvidere til at sørge for samordning i spørgsmål vedrørende henstillingerne i rapporten.

                     (13)

                     I betragtning af det momentum, der er opnået i den EU-ledede proces med åbne konsultationer om udkastet til adfærdskodeks, og internationale partneres ønske om, at Unionen fortsat leder denne proces frem mod en endelig vedtagelse af adfærdskodeksen og stiller midler til rådighed med henblik på gennemførelse af kodeksen umiddelbart efter vedtagelsen, bør støtten til processen, der med held blev indledt i medfør af afgørelse 2012/281/FUSP, fortsætte på grundlag af en ny rådsafgørelse.

                     (14)

                     Den nye rådsafgørelse bør støtte det videre arbejde med at styrke bevidstheden om gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum, herunder forslaget til en international adfærdskodeks, samt forhandlingerne om adfærdskodeksen og den formelle vedtagelse heraf, medens bistand til adfærdskodeksens gennemførelse og dens kontaktpunkt vil kunne ydes gennem en senere rådsafgørelse.

                     (15)

                     FN's Kontor for Nedrustningsanliggender (UNODA) og UNIDIR bør af Rådet få til opgave at sørge for den tekniske gennemførelse af denne afgørelse. UNODA spiller allerede en central rolle i gennemførelsen af henstillingerne i rapporten fra 2013 fra FN's gruppe af regeringseksperter vedrørende gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum, mens UNIDIR vil kunne bygge videre på de erfaringer, der er indhøstet som led i regionale outreachaktiviteter i medfør af afgørelse 2012/281/FUSP —

               VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

            Artikel 1
            For at understøtte sit forslag til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum (»adfærdskodeksen«) som et bidrag til indførelsen af gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution A/RES/68/50 forfølger Unionen følgende målsætning:

                        —

                        på grundlag af erfaringerne med afgørelse 2012/281/FUSP fortsat at lede den multilaterale proces vedrørende forslaget til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum, som inddrager alle interesserede stater på en inklusiv og gennemsigtig måde, med henblik på at skabe bredest mulig konsensus om udkastet til adfærdskodeks, således at det kan vedtages af det internationale samfund.

            Artikel 2

               1.   I den forbindelse omfatter de projekter, som Unionen skal støtte, følgende specifikke aktiviteter:

                           a)

                           fortsat at styrke bevidstheden om, kendskabet til og forståelsen af forslaget til en international adfærdskodeks og den EU-ledede proces

                           b)

                           fortsat at sørge for en ramme for den multilaterale proces vedrørende forslaget til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum, som vil gøre det muligt for det internationale samfund at fortsætte sin dialog, med henblik på at skabe bredest mulig konsensus om vedtagelse af adfærdskodeksen ved at støtte multilaterale forhandlingsmøder vedrørende udkastet til adfærdskodeks samt om formel vedtagelse heraf

               2.   Projekterne og de specifikke aktiviteter er beskrevet i detaljer i bilaget.

            Artikel 3

               1.   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR) er ansvarlig for gennemførelsen af denne afgørelse.

               2.   Den tekniske gennemførelse af de i artikel 2 omhandlede projekter varetages af FN's Kontor for Nedrustningsanliggender (UNODA) og FN's Institut for Nedrustningsforskning (UNIDIR), jf. bilaget. UNODA og UNIDIR udfører disse opgaver under HR's ansvar. Med henblik herpå indgår HR de nødvendige arrangementer med UNODA og UNIDIR.

            Artikel 4

               1.   Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1 omhandlede foranstaltninger er på 1 274 398,85 EUR. Det samlede anslåede budget for det overordnede projekt er på 1 475 955,15 EUR, der tilvejebringes via samfinansiering med UNODA og UNIDIR.

               2.   De udgifter, der finansieres med det i stk. 1 nævnte beløb, forvaltes efter Unionens procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.

               3.   Kommissionen overvåger den korrekte gennemførelse af Unionens bidrag som omhandlet i stk. 1. Med henblik herpå indgår den finansieringsaftaler med UNODA og UNIDIR. Det skal fremgå af aftalerne, at UNODA og UNIDIR sørger for, at Unionens bidrag bliver synligt i en grad, der svarer til dets størrelse.

               4.   Kommissionen bestræber sig på at indgå de finansieringsaftaler, der er omhandlet i stk. 3, snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter senest to uger efter undertegnelsen Rådet og HR om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med processen og om datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen.

            Artikel 5

               1.   HR aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter, som udarbejdes af UNODA og UNIDIR. Disse rapporter skal danne udgangspunkt for Rådets evaluering.

               2.   Kommissionen oplyser om de finansielle aspekter af gennemførelsen af de i artikel 2 omhandlede projekter.

            Artikel 6

               1.   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

               2.   Den udløber 24 måneder efter indgåelsen af de relevante finansieringsaftaler, jf. i artikel 4, stk. 3, eller seks måneder efter datoen for dens vedtagelse, hvis der ikke er indgået en finansieringsaftale i løbet af denne periode.

            Udfærdiget i Bruxelles, den 9. februar 2015.

                  På Rådets vegne

               F. MOGHERINI

                  Formand

            (1)  Rådets afgørelse 2012/281/FUSP af 29. maj 2012 inden for rammerne af den europæiske sikkerhedsstrategi til støtte for Unionens forslag til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum (EUT L 140 af 30.5.2012, s. 68).

            BILAG
            1.   Generel ramme og målsætninger

            Rumbaserede aktiver, der drives af et stadigt stigende antal statslige og ikkestatslige enheder, giver verden enorme fordele, som ville have været utænkelige for blot nogle få årtier siden. I dag ledsages disse fordele af betydelige udfordringer på grund af farligt rumaffald, hvilket medfører potentielle ødelæggende kollisioner, trængsel af satellitter i geostationært kredsløb, stigende mætning af radiofrekvensspektret samt en trussel om bevidst forstyrrelse. Disse udfordringer kræver en seriøs inddragelse af alle stater for at opnå øget sikkerhed i det ydre rum.
            På baggrund af FN's Generalforsamlings resolution 61/75 af 6. december 2006 og 62/43 af 5. december 2007 om gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum og som reaktion på FN's generalsekretærs anmodning til FN's medlemmer om »konkrete forslag« til sådanne foranstaltninger fremlagde Unionen i september 2007 et forslag til en frivillig adfærdskodeks. De indledende konsultationer med tredjestater blev iværksat, og det første udkast til en adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum blev godkendt af Rådet den 8.-9. december 2008. På baggrund af yderligere konsultationer med interesserede stater godkendte Rådet den 27. september 2010 et revideret udkast til adfærdskodeks og gav Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR) mandat til at føre yderligere og bredere konsultationer med henblik på udarbejdelse af en tekst til en adfærdskodeks, som flest mulige stater kan gå med til, og vedtagelse heraf.
            Med henblik på gennemførelse af dette mandat fortsatte konsultationerne, og en revideret udgave af adfærdskodeksen blev formelt forelagt det internationale samfund på et multilateralt møde den 5. juni 2012 i Wien. Efterfølgende blev der indledt en proces med åbne konsultationer om tekstudkastet med det formål at gøre processen mere gennemsigtig og inklusiv. Der blev afholdt tre konsultationsrunder, de sidste to om reviderede udgaver af teksten: den 16.-17. maj 2013 i Kiev, den 20.–22. november 2013 i Bangkok og endelig den 27.-28. maj 2014 i Luxembourg. Ved hvert af disse møder var der deltagere fra over 60 stater, og i alt var der deltagere fra over 80 stater.
            Ved afslutningen af de åbne konsultationer den 27.-28. maj 2014 i Luxembourg konkluderede formanden, at processen med tre åbne konsultationsrunder, som var blevet afholdt af EU-Udenrigstjenesten med inddragelse af UNIDIR i 2013-2014, havde spillet en værdifuld rolle med hensyn til at udvikle en bedre gensidig forståelse af holdninger og betænkeligheder blandt de deltagende stater. Mange deltagere i Luxembourg havde tilkendegivet et kraftigt ønske om, at processen snarest skulle overgå fra en konsultativ fase til en forhandlingsfase, hvor tekstudkastet til adfærdskodeksen fra processen med åbne konsultationer, som mange stater havde bidraget til, og som fortsat var åben for yderligere ændringer, kunne tjene som grundlag for fremtidige multilaterale forhandlinger. En række deltagere havde bemærket et behov for en vis form for FN-godkendelse. Unionen ville efter Luxembourgkonsultationerne udarbejde et nyt udkast til adfærdskodeksens tekst og var fortsat rede til at overveje og føre konsultationer om, hvordan det yderligere kunne støtte de fremtidige multilaterale forhandlinger samt tilslutningen til og gennemførelsen af den fremtidige adfærdskodeks.
            På baggrund af FN's generalsekretærs rapport, som der var blevet anmodet om ved resolution 61/75, stemte FN's Generalforsamling den 8. december 2010 om resolution 65/68, hvori den anmodede generalsekretæren om at nedsætte en gruppe af regeringseksperter vedrørende gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum, der skulle foretage en undersøgelse af sådanne foranstaltninger. Unionen, som finder, at en adfærdskodeks kan yde et bidrag til gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger, briefede FN's gruppe af regeringseksperter om fremskridtene med adfærdskodeksen på gruppen af regeringseksperters tre møder i juli 2012, april 2013 og juli 2013. FN's gruppe af regeringseksperter færdiggjorde sin undersøgelse og henstillinger i juli 2013. Den henstillede, at stater og internationale organisationer på frivilligt grundlag og med forbehold af gennemførelsen af forpligtelser som følge af eksisterende retlige tilsagn overvejer og gennemfører de gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger, der er beskrevet i gruppen af regeringseksperters rapport, og den bakkede op om indsatsen for at opnå politiske tilsagn, f.eks. i form af ensidige erklæringer, bilaterale forpligtelser eller en multilateral adfærdskodeks, for at tilskynde til ansvarlige handlinger i og fredelig udnyttelse af det ydre rum. Gruppen af regeringseksperter konkluderede, at frivillige politiske foranstaltninger kan danne grundlag for overvejelser om begreber og forslag til retligt bindende forpligtelser.
            Den 5. december 2013 vedtog FN's Generalforsamling ved konsensus resolution A/RES/68/50 om gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum, som udtrykker tilfredshed med rapporten fra FN's generalsekretær, der indeholder undersøgelsen fra gruppen af regeringseksperter, og noterer sig Unionens fremlæggelse af udkastet til adfærdskodeks. Resolutionen tilskynder endvidere FN's medlemsstater til at gennemgå og gennemføre de gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger, som gruppen af regeringseksperter har foreslået, og den anmoder generalsekretæren om at fremsende rapporten til de relevante enheder og organisationer i FN, således at de kan bistå med en effektiv gennemførelse af konklusionerne og henstillingerne i rapporten. De relevante enheder og organisationer i FN tilskyndes endvidere til at sørge for samordning i spørgsmål vedrørende henstillingerne i rapporten.
            Siden den oprindelige forelæggelse af udkastet til adfærdskodeks for det internationale samfund i juni 2012 har aktiviteter i henhold til afgørelse 2012/281/FUSP til støtte for Unionens forslag til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum været medvirkende til at øge bevidstheden om adfærdskodeksen og støtte den multilaterale proces. I henhold til den bidragsaftale, der blev undertegnet i juni 2012, afholdt UNIDIR en række regionale seminarer (i Kuala Lumpur, Addis Abeba, Mexico City og Astana) og støttede fire større multilaterale møder, som EU-Udenrigstjenesten afholdt i Wien, Kiev, Bangkok og Luxembourg. Alle disse møder blev støttet ved hjælp af rejsesponsorater for at gøre det lettere for embedsmænd og eksperter at deltage.
            Afgørelse 2012/281/FUSP har støttet formidling af oplysninger og udveksling af synspunkter om adfærdskodeksen og ført til en øget bevidsthed om og forståelse af kodeksen regionalt såvel som internationalt blandt eksperter og politiske beslutningstagere. Den har hjulpet Unionen til at vise sin vilje til at styre processen i retning af adfærdskodeksens vedtagelse som en gennemsigtig og inklusiv proces. De møder, som er blevet afholdt inden for rammerne af nævnte afgørelse, har også tjent som en platform for dialog med de stater, som fortsat er kritiske over for adfærdskodeksen, idet de er blevet tilskyndet til at formulere deres betænkeligheder i en multilateral kontekst med mulighed for modargumenter og debat.
            I betragtning af det momentum, der er opnået i processen med drøftelser om adfærdskodeksen, og navnlig den vigtige udvikling i form af støtten fra FN's gruppe af regeringseksperter, vedtagelsen ved konsensus af FN's Generalforsamlings resolution A/RES/68/50 og resultatet af de åbne konsultationer, som blev afholdt den 27.-28. maj 2014 i Luxembourg, bør Unionen aktivt fortsætte med at støtte indførelsen af gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum ved fortsat at fremme og arbejde hen imod vedtagelsen af adfærdskodeksen.
            Med henblik herpå og ud fra erfaringerne med afgørelse 2012/281/FUSP bør Unionen støtte følgende aktiviteter:

                        —

                        fortsat styrke bevidstheden om, kendskabet til og forståelsen af gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger som foreslået i rapporten fra gruppen af regeringseksperter, herunder forslaget til en international adfærdskodeks og den EU-ledede proces

                        —

                        fortsat sørge for en ramme for den multilaterale proces vedrørende forslaget til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum, som vil gøre det muligt for det internationale samfund at fortsætte sin dialog, med henblik på at skabe bredest mulig konsensus om vedtagelse af adfærdskodeksen ved at støtte multilaterale forhandlingsmøder vedrørende udkastet til adfærdskodeks samt om formel vedtagelse heraf

                  2.   Projekter

                        a.

                        Projekt 1: Udadrettede aktiviteter: Fremme af politiske tilsagn for at tilskynde til ansvarlige handlinger i og fredelig udnyttelse af det ydre rum, herunder forslaget til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum
                        1.   Projektformål

                                    1.

                                    Gennem tilrettelæggelse af outreacharrangementer at indgå i en dialog med interessenter med henblik på at uddybe eksisterende bevidsthed og viden om og forståelse af bestræbelserne på at forfølge politiske tilsagn for at tilskynde til ansvarlige handlinger i og fredelig udnyttelse af det ydre rum, herunder forslaget til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum, i en kontekst af fremme af gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med aktiviteter i det ydre rum.

                              2.   Projektresultater/indikatorer for gennemførelse

                                    1.

                                    Der er blevet afholdt mindst tre outreacharrangementer i tilknytning til internationale konferencer, hvilket blandt de relevante interessenter har ført til øget bevidsthed og viden om samt forståelse af gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger, herunder i den foreslåede internationale adfærdskodeks, bl.a. kravene til den praktiske gennemførelse.

                                    2.

                                    Der er blevet afholdt fire regionale eller subregionale seminarer med deltagelse af mindst et flertal af stater fra de relevante regioner.

                                    3.

                                    Der er et bedre klima for politisk fremskridt, hvilket fremgår af deltagertallet ved de multilaterale møder, der er omhandlet under projekt 2, som er højere end deltagertallet ved de åbne konsultationer om adfærdskodeksen (61 stater); dette blev støttet i henhold til afgørelse 2012/281/FUSP.

                              3.   Projektbeskrivelse

                                    1.

                                    Der er planlagt op til fire regionale eller subregionale seminarer for at drøfte gennemsigtighedsfremmende og tillidsskabende foranstaltninger med fokus på den fremtidige adfærdskodeks, herunder national planlægning af gennemførelsen, med henblik på at åbne for tilslutning til adfærdskodeksen.

                                    2.

                                    Afholdelse af op til fire små outreacharrangementer tilrettelagt på regionalt og/eller internationalt niveau, f.eks. i tilknytning til FN's Generalforsamling eller nedrustningskonference, for at fremme og støtte processens næste fase.

                                    3.

                                    Beslutningen om, hvor de skal afholdes, træffes af HR, om muligt i samråd med EU-medlemsstaterne, på grundlag af forslag fra gennemførelsesinstansen.

                        b.

                        Projekt 2: Afholdelse af op til tre multilaterale møder, som inddrager alle interesserede stater, for at lette forhandlingerne på grundlag af det tekstudkast, der er blevet udarbejdet gennem de åbne konsultationer om en international adfærdskodeks, med henblik på indgåelse og formel vedtagelse af kodeksen
                        1.   Projektformål

                                    1.

                                    Til gennemførelse af henstillingerne i rapporten fra FN's gruppe af regeringseksperter at samle repræsentanter fra interesserede stater og andre parter til forhandlinger om forslaget til en international adfærdskodeks for aktiviteter i det ydre rum med henblik på vedtagelse af adfærdskodeksen.

                              2.   Projektresultater/indikatorer for gennemførelse

                                    1.

                                    Opnåelsen af en diplomatisk proces, som har muliggjort forhandlinger om forslaget til en adfærdskodeks, herunder afholdelsen af en forhandlingskonference og en tilslutningskonference.

                                    2.

                                    Bred international opbakning til forslaget til en adfærdskodeks, hvilket muliggør det internationale samfunds vedtagelse heraf inden udgangen af første halvår af 2016.

                              3.   Projektbeskrivelse

                                    1.

                                    Afholdelse af op til tre åbne multilaterale møder, som FN's medlemsstater og relevante organisationer vil blive indbudt til, herunder:

                                                a)

                                                op til to forhandlingskonferencer, så det internationale samfund kan indgå i en dialog om udkastet til adfærdskodeks som udviklet under processen med åbne konsultationer med henblik på færdiggørelse af teksten

                                                b)

                                                en konference med henblik på tilslutning til adfærdskodeksen.

                                    2.

                                    Beslutningen om, hvor de skal afholdes, træffes af HR, om muligt i samråd med EU-medlemsstaterne, på grundlag af forslag fra gennemførelsesinstansen.

                  3.   Proceduremæssige aspekter og koordinering

                        a.

                        Gennemførelsen af projekterne iværksættes af en styringskomité med det formål at fastlægge procedurerne og de nærmere bestemmelser for samarbejdet. Styringskomitéen fører regelmæssigt og mindst hvert halve år tilsyn med gennemførelsen af projekterne, bl.a. ved hjælp af elektroniske midler samt video- og telekonferencer.

                        b.

                        Styringskomitéen vil komme til at bestå af repræsentanter for den højtstående repræsentant, UNODA, UNIDIR og relevante FN-institutioner efter omstændighederne.

                        c.

                        HR træffer beslutning om, hvor dette projekts workshopper og møder skal finde sted, og om deres strukturelle sammensætning på grundlag af forslag fra UNODA og UNIDIR, om muligt i samråd med EU-medlemsstaterne.

                  4.   Rapportering og evaluering

                        a.

                        Gennemførelsesinstanserne forelægger HR en beskrivende og finansiel rapport ved udgangen af projektets første år, idet der tilstræbes sammenfald med FN's rapporteringsperioder.

                        b.

                        Gennemførelsesinstanserne forelægger HR en endelig rapport, når projektet er afsluttet.

                        c.

                        Fremskridts- og situationsrapporter, publikationer, pressemeddelelser og opdateringer fra gennemførelsesinstanserne forelægges HR og Europa-Kommissionen, når de udsendes.

                  5.   Varighed

            Den anslåede gennemførelsesperiode for dette projekt er 24 måneder.
            6.   Støtteberettigede parter

                        a.

                        FN's medlemsstater.

                        b.

                        Ikkestatslige interessenter, bl.a. civilsamfund og erhvervsliv.

                  7.   Tredjepartsrepræsentanter

                        a.

                        Med henblik på at fremme regionalt ejerskab til den internationale adfærdskodeks for rumaktiviteter kan deltagelse af ikke-EU-eksperter, herunder eksperter fra relevante regionale og internationale organisationer, finansieres ved denne afgørelse.

                        b.

                        Deltagelse af repræsentanter for UNODA, UNIDIR og UNOOSA i aktiviteter med tilknytning til denne afgørelse vil blive finansieret efter behov.

                  8.   Gennemførelsesinstans

                        a.

                        Den tekniske gennemførelse af denne afgørelse varetages dels af UNODA for så vidt angår gennemførelsen af delprojekt 3.2 (outreacharrangementer) under projekt 1 samt projekt 2, dels af UNIDIR for så vidt angår gennemførelsen af delprojekt 3.1 (regionale og subregionale seminarer) under projekt 1.

                        b.

                        UNODA og UNIDIR samarbejder, hvor det er hensigtsmæssigt, med institutioner såsom UNOOSA, internationale og regionale organisationer, tænketanke, NGO'er og erhvervslivet.


title: Rådets afgørelse 2006/96/FUSP af  14. februar 2006  om gennemførelse af fælles holdning 2004/179/FUSP om restriktive foranstaltninger over for lederne i Transdnestrien-området i Republikken Moldova

text:
               15.2.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 44/32

      RÅDETS AFGØRELSE 2006/96/FUSP
   af 14. februar 2006
   om gennemførelse af fælles holdning 2004/179/FUSP om restriktive foranstaltninger over for lederne i Transdnestrien-området i Republikken Moldova
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til fælles holdning 2004/179/FUSP (1), særlig artikel 2, stk. 1, sammenholdt med artikel 23, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 23. februar 2004 fælles holdning 2004/179/FUSP om restriktive foranstaltninger i form af indrejserestriktioner over for lederne i Transdnestrien-området i Republikken Moldova. Disse foranstaltninger blev forlænget ved fælles holdning 2006/95/FUSP (2).

               (2)

               Bilag I til fælles holdning 2004/179/FUSP bør ændres på grund af ændringer med hensyn til de hverv, der varetages af de personer, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Bilag I til fælles holdning 2004/179/FUSP erstattes med teksten i bilaget til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra datoen for vedtagelsen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2006.

            På Rådets vegne

         K.-H. GRASSER

            Formand

      (1)  EUT L 55 af 24.2.2004, s. 68. Senest ændret ved afgørelse 2005/890/FUSP (EUT L 327 af 14.12.2005, s. 33).

      (2)  Se side 31 i denne EUT.

      BILAG

            »BILAG I
            Liste over personer, der er omfattet af artikel 1, stk. 1, første led

                        1.

                        SMIRNOV, Igor Nikolayevich, »præsident«, født den 23. oktober 1941 i Khabarovsk, Den Russiske Føderation, russisk pas nr. 50 NO. 0337530.

                        2.

                        SMIRNOV, Vladimir Igorevich, søn af Igor Smirnov og »formand for Statstoldkomitéen«, født den 3. april 1961 i Kupiansk (?), Kharkovskaya Oblast, Ukraine, russisk pas nr. 50 NO. 00337016.

                        3.

                        SMIRNOV, Oleg Igorevich, søn af Igor Smirnov og »rådgiver for Statstoldkomitéen«, født den 8. august 1967 i Novaya Kakhovka, Khersonskaya Oblast, Ukraine, russisk pas nr. 60 NO. 1907537.

                        4.

                        LEONTIYEV, Serghey Fedorovich, »vicepræsident«, født den 9. februar 1944 i Odesskaya Oblast, Ukraine, russisk pas nr. 50 NO. 0065438.

                        5.

                        MARAKUTSA, Grigory Stepanovich, »medlem af Den Øverste Sovjet«, født den 15. oktober 1942 i Teya, Grigoriopolsky Raion, Moldova, gammelt sovjetisk pas nr. 8BM724835.

                        6.

                        KAMINSKY, Anatoly Vladimirovich, »næstformand i Den Øverste Sovjet«, født den 15. marts 1950 i Chita, Den Russiske Føderation, gammelt sovjetisk pas nr. A25056238.

                        7.

                        SHEVCHUK, Evgheny Vassilyevich, »formand for Den Øverste Sovjet«, født den 21. juni 1946 i Novosibirsk, Den Russiske Føderation, gammelt sovjetisk pas nr. A25004230.

                        8.

                        LITSKAI, Valery Anatolyevich, »udenrigsminister«, født den 13. februar 1949 i Tver, Den Russiske Føderation, russisk pas nr. 51 NO. 0076099 udstedt den 9. august 2000.

                        9.

                        KHAZHEYEV, Stanislav Galimovich, »forsvarsminister«, født den 28. december 1941 i Chelyabinsk, Den Russiske Føderation.

                        10.

                        ANTYUFEYEV, Vladimir Yuryevich, alias SHEVTSOV, Vadim, »minister for statens sikkerhed«, født i 1951 i Novosibirsk, Den Russiske Føderation, russisk pas.

                        11.

                        KOROLYOV, Alexandr Ivanovich, »minister for indre anliggender«, født i 1951 i Briansk, Den Russiske Føderation, russisk pas.

                        12.

                        BALALA, Viktor Alekseyevich, født i 1961 i Vinnitsa, Ukraine.

                        13.

                        AKULOV, Boris Nikolayevich, »Transdnestriens repræsentant i Ukraine«.

                        14.

                        ZAKHAROV, Viktor Pavlovich, »offentlig anklager i Transdnestrien«, født i 1948 i Kamenca, Moldova.

                        15.

                        LIPOVTSEV, Alexey Valentinovich, »næstformand for Toldkomitéen«.

                        16.

                        GUDYMO, Oleg Andreyevich, »viceminister for sikkerhed«, født den 11. september 1944 i Alma-Ata, Kasakhstan, russisk pas nr. 51 NO. 0592094.

                        17.

                        KOSOVSKY, Eduard Alexandrovich, »formand for Transdnestriens Bank«, født den 7. oktober 1958 i Floresti, Moldova.«


title: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2016/1632 af 26. juli 2016 om udnævnelse af missionschefen for Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUCAP Sahel Niger/1/2016)

text:
               10.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 243/6

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE (FUSP) 2016/1632
   af 26. juli 2016
   om udnævnelse af missionschefen for Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUCAP Sahel Niger/1/2016)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2012/392/FUSP af 16. juli 2012 om Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (1), særlig artikel 9, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I medfør af artikel 9, stk. 1, i afgørelse 2012/392/FUSP har Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) bemyndigelse til i overensstemmelse med traktatens artikel 38 at træffe de relevante afgørelser med henblik på at varetage den politiske kontrol med og den strategiske ledelse af EUCAP Sahel Niger, herunder navnlig at træffe afgørelse om udnævnelse af en missionschef.

               (2)

               Den 6. maj 2014 vedtog PSC afgørelse EUCAP Sahel Niger/2/2014 (2) om udnævnelse af Filip DE CEUNINCK til missionschef for EUCAP Sahel Niger fra den 6. maj 2014 til den 15. juli 2014.

               (3)

               Den 22. juli 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/482/FUSP (3) om forlængelse af mandatet for EUCAP Sahel Niger fra den 16. juli 2014 til den 15. juli 2016.

               (4)

               Den 24. juli 2014 vedtog PSC afgørelse EUCAP Sahel Niger/3/2014 (4) om forlængelse af mandatet for Filip DE CEUNINCK som missionschef for EUCAP Sahel Niger fra den 16. juli 2014 til den 15. juli 2015.

               (5)

               Den 15. april 2015 vedtog PSC afgørelse (FUSP) 2015/611 (5) om forlængelse af mandatet for Filip DE CEUNINCK som missionschef for EUCAP Sahel Niger fra den 16. juli 2015 til den 15. juli 2016.

               (6)

               Den 18. juli 2016 vedtog Rådet afgørelse (FUSP) 2016/1172 (6) om forlængelse af mandatet for EUCAP Sahel Niger fra den 16. juli 2016 til den 15. juli 2018.

               (7)

               Den 22. juli 2016 indstillede Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik Kirsi HENRIKSSON som missionschef for EUCAP Sahel Niger —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Kirsi HENRIKSSON udnævnes hermed som missionschef for Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) fra den 1. september 2016 til den 15. juli 2017.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2016.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

         W. STEVENS

            Formand

      (1)  EUT L 187 af 17.7.2012, s. 48.

      (2)  Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EUCAP Sahel Niger/2/2014 af 6. maj 2014 om udnævnelse af missionschefen for Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUT L 136 af 9.5.2014, s. 26).

      (3)  Rådets afgørelse 2014/482/FUSP af 22. juli 2014 om ændring af afgørelse 2012/392/FUSP om Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUT L 217 af 23.7.2014, s. 31).

      (4)  Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse EUCAP Sahel Niger/3/2014 af 24. juli 2014 om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUT L 267 af 6.9.2014, s. 5).

      (5)  Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse (FUSP) 2015/611 af 15. april 2015 om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUCAP Sahel Niger/1/2015) (EUT L 101 af 18.4.2015, s. 61).

      (6)  Rådets afgørelse (FUSP) 2016/1172 af 18. juli 2016 om ændring af afgørelse 2012/392/FUSP om Den Europæiske Unions FSFP-mission i Niger (EUCAP Sahel Niger) (EUT L 193 af 19.7.2016, s. 106).


title: 2008/542/EF: Kommissionens afgørelse af 13. juni 2008 om nedsættelse af en ekspertgruppe vedrørende kredithistorie

text:
               3.7.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 173/22

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 13. juni 2008
   om nedsættelse af en ekspertgruppe vedrørende kredithistorie
   (2008/542/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionens meddelelse om »Et indre marked for Europa i det 21. århundrede« (1), som blev vedtaget i november 2007, var ledsaget af et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene om finansielle tjenesteydelser i detailleddet (2), som understregede vigtigheden af adgang til og tilgængeligheden af kreditoplysninger i forbindelse med fremme af konkurrenceprægede detailmarkeder for finansielle tjenesteydelser. Samtidig blev det meddelt, at der nedsættes en ekspertgruppe vedrørende kredithistorie.

               (2)

               Hvidbogen om integration af EU’s realkreditmarkeder (3) kom frem til den konklusion, at realkreditudbydere og formidlere med alle tilgængelige midler skal foretage en vurdering af låntagernes kreditværdighed, før de yder realkreditlån. Den understregede endvidere, at realkreditudbydere ikke må udsættes for forskelsbehandling ved konsultation af låneregistre i udlandet, og at oplysninger om lån bør cirkulere uhindret, dog under overholdelse af EU's databeskyttelsesregler.

               (3)

               Kommissionen ønsker at indkredse alle retlige, lovgivningsmæssige, administrative og andre hindringer for adgang til og udveksling af kreditoplysninger og blive rådgivet om, hvordan disse hindringer fjernes, samtidig med at der sikres et højt niveau af forbrugerbeskyttelse.

               (4)

               Ekspertgruppen skal bestå af enkeltpersoner med kompetence inden for kreditoplysning.

               (5)

               Det er vigtigt at sikre, at gruppens medlemmer yder objektiv rådgivning.

               (6)

               Personoplysninger om gruppens medlemmer skal behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4) —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Kommissionen nedsætter herved en ekspertgruppe vedrørende kredithistorie (i det følgende benævnt »gruppen«).
   Artikel 2
   Opgave
   Gruppen har til opgave at:

               —

               indkredse alle retlige, lovgivningsmæssige, administrative og andre hindringer for adgang til og udveksling af kreditoplysninger. Gruppen skal især undersøge de mulige virkninger af tilstedeværelsen af forskellige tilgange til låneregistres opbygning og funktionsmåde i EU og indkredse konsekvenserne heraf ud fra en økonomisk synsvinkel. Den skal også undersøge den nuværende situation ud fra et forbrugerbeskyttelsessynspunkt (herunder databeskyttelse)

               —

               fremlægge forslag til, hvordan de indkredsede hindringer kan fjernes. I den forbindelse skal gruppen sigte mod at finde frem til løsninger, som giver den størst mulige udveksling af oplysninger om lån og samtidig sikrer et højt niveau af forbrugerbeskyttelse.

         Artikel 3
   Sammensætning — udnævnelse
   1.   Gruppen sammensættes af højst 20 medlemmer.
   2.   Gruppens medlemmer udnævnes af Kommissionen efter en indkaldelse af interessetilkendegivelser blandt eksperter med kompetence på det område, gruppens mandat dækker, på grundlag af forslag fra følgende:

               —

               europæiske eller nationale sammenslutninger, der repræsenterer forbrugerinteresser eller sektoren for finansielle tjenesteydelser

               —

               private eller offentlige organer i medlemsstaterne, der forestår indsamling eller behandling af oplysninger om lån

               —

               repræsentanter for databeskyttelsesmyndighederne i medlemsstaterne

               —

               enkeltpersoner med akademisk baggrund eller anerkendt ekspertise inden for låneoplysning, herunder databeskyttelse.

         3.   De i stk. 2 nævnte parter skal skriftligt tilkendegive, at de ønsker at være medlem af gruppen.
   4.   Kommissionen vurderer de enkelte eksperters egnethed ud fra følgende kriterier:

               —

               Medlemmerne skal godtgøre, at de besidder viden eller kompetence inden for det område, som er omfattet af gruppens mandat.

               —

               Medlemmerne skal have aktuel praktisk ekspertise eller erfaring.

               —

               Medlemmerne skal besidde sprogkundskaber i et sprog, der sædvanligvis anvendes i finansielle anliggender, som skal være på et tilstrækkeligt højt niveau til, at de kan deltage i drøftelser og udarbejdelse af rapporter på det pågældende sprog.

         Interessetilkendegivelserne skal ledsages af dokumentation for, at den foreslåede ekspert opfylder ovenstående krav.
   5.   Kommissionen udvælger eksperterne under hensyntagen til behovet for at sikre, at alle relevante parters interesser tilgodeses. Som anført i hvidbogen om finansielle tjenesteydelser 2005-2010 er det vigtigt for Kommissionen, at brugerne er forholdsmæssigt repræsenteret. Derudover tilstræber Kommissionen at sikre en bred geografisk repræsentation og en ligelig fordeling af kvinder og mænd på grundlag af de modtagne forslag.
   6.   Foreslåede eksperter, som skønnes egnede til medlemskab, men som ikke udnævnes, kan placeres på en reserveliste, som Kommissionen kan benytte til udnævnelse af afløsere.
   7.   Følgende bestemmelser gælder:

               —

               Medlemmer, som foreslås af europæiske eller nationale sammenslutninger, der repræsenterer forbrugerinteresser eller sektoren for finansielle tjenesteydelser, eller af organer, der forestår indsamling eller behandling af låneoplysninger, udnævnes som repræsentanter for de interesserede parter.

               —

               Medlemmer, som kommer fra databeskyttelsesmyndigheder, udnævnes som repræsentanter for deres respektive myndigheder.

               —

               Medlemmer med en akademisk baggrund eller anerkendt ekspertise udpeges personligt.

               —

               Medlemmernes mandat løber fra gruppens første møde og indtil færdiggørelsen af en rapport, senest den 1. maj 2009. Medlemmerne forbliver i deres hverv, indtil de udskiftes, eller deres mandat udløber.

               —

               Medlemmer, som ikke længere er i stand til at bidrage effektivt til gruppens arbejde, som træder tilbage, eller som ikke opfylder betingelserne i EF-traktatens artikel 287, kan erstattes i den resterende del af deres mandatperiode.

               —

               Medlemmernes navne offentliggøres i Kommissionens (5) register over ekspertgrupper og på webstedet for Generaldirektoratet for det Indre Marked og Tjenesteydelser. Indsamling, forvaltning og offentliggørelse af medlemmernes navne finder sted i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger.

               —

               Medlemmer, der er personligt udnævnt, afgiver hvert år en skriftlig erklæring, ifølge hvilken de forpligter sig til at handle i almenhedens interesse, og en erklæring om, at der ikke består interessekonflikter af nogen art til skade for deres uafhængighed.

         Artikel 4
   Funktion
   1.   En repræsentant for Kommissionen er formand for gruppen.
   2.   I forståelse med Kommissionen kan der nedsættes undergrupper til at undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et kommissorium fastsat af gruppen; undergrupperne opløses, så snart de har opfyldt deres mandat.
   3.   Repræsentanten for Kommissionen kan invitere eksperter og observatører med særlig viden til at deltage i gruppens og arbejdsgruppernes arbejde.
   4.   Information, der opnås ved deltagelse i gruppens eller undergruppers arbejde, må ikke videregives, hvis Kommissionen påpeger, at den vedrører fortrolige anliggender.
   5.   Gruppen og undergrupperne mødes normalt i Kommissionens lokaler i den sammensætning og efter den tidsplan, som Kommissionen har fastlagt. Kommissionen varetager gruppens sekretariatsopgaver. Andre tjenestemænd i Kommissionen med interesse for området kan deltage i gruppens og undergruppernes møder.
   6.   Gruppen fastsætter selv sin forretningsorden på grundlag af Kommissionens standardforretningsorden (6).
   7.   Kommissionen kan på internettet offentliggøre alle gruppens mødereferater, konklusioner, delkonklusioner eller arbejdsdokumenter på originalsproget.
   Artikel 5
   Mødeudgifter
   1.   I henhold til Kommissionens gældende bestemmelser (7) refunderer Kommissionen medlemmernes rejse- og opholdsudgifter i forbindelse med deltagelse i gruppens aktiviteter. Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres.
   2.   Mødeudgifter refunderes inden for rammerne af de disponible midler, der hvert år tildeles den pågældende tjenestegren som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juni 2008.

            På Kommissionens vegne

         Charlie McCREEVY

            Medlem af Kommissionen

      (1)  KOM(2007) 724 endelig.

      (2)  SEK(2007) 1520.

      (3)  KOM(2007) 807.

      (4)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

      (5)  http://ec.europa.eu/secretariat_general/regexp/

      (6)  Bilag III til dokument SEK(2005) 1004.

      (7)  Kommissionens afgørelse C(2007) 5858 af 5.12.2007.