title: Rådets afgørelse (EU) 2015/355 af 2. marts 2015 om vedtagelse af forretningsordenen for Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond

text:
               5.3.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 61/17

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/355
   af 2. marts 2015
   om vedtagelse af forretningsordenen for Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til den interne aftale mellem repræsentanterne for Den Europæiske Unions medlemsstaters regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Den Europæiske Unions bistand i henhold til den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen samt om tildeling af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke fjerde del i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse (1) (i det følgende benævnt »den interne aftale«), særlig artikel 8, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (2), som ændret første gang i Luxembourg den 25. juni 2005 (3), og som ændret for anden gang i Ouagadougou den 22. juni 2010 (4) (»AVS-EU-partnerskabsaftalen«), fastsætter, at der skal udarbejdes finansprotokoller for hver femårsperiode.

               (2)

               Repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, vedtog den 26. juni 2013 i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen en intern aftale om oprettelsen af Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond, der består af repræsentanter fra medlemsstaternes regeringer.

               (3)

               Forretningsordenen for Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond bør tage hensyn til de relevante bestemmelser i Rådets afgørelse 2013/755/EU (5) og Rådets forordning (EU) 2015/322 (6) —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Forretningsordenen for Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond, der er anført i bilaget vedtages hermed.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2015.

            På Rådets vegne

         D. REIZNIECE-OZOLA

            Formand

      (1)  EUT L 210 af 6.8.2013, s. 1.

      (2)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (3)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (4)  EUT L 287 af 4.11.2010, s. 3.

      (5)  Rådets afgørelse 2013/755/EU af 25. november 2013 om de oversøiske landes og territoriers associering med Den Europæiske Union (»associeringsafgørelse«) (EUT L 344 af 19.12.2013, s. 1).

      (6)  Rådets forordning (EU) 2015/322 af 2. marts 2015 om gennemførelse af 11. Europæiske Udviklingsfond (EUT L 58 af 3.3.2015, s. 1).

      BILAG

         FORRETNINGSORDEN FOR UDVALGET FOR DEN EUROPÆISKE UDVIKLINGSFOND

      Artikel 1
      Sammensætning
      Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond (i det følgende benævnt »udvalget«) består af medlemsstaternes delegationer (i det følgende benævnt »delegationerne«) og har Kommissionens repræsentant som formand.
      En observatør fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB) deltager i udvalgets arbejde i forbindelse med spørgsmål, der angår EIB.
      En repræsentant for Generalsekretariatet for Rådet deltager i udvalgets møder som observatør.
      Artikel 2
      Forelæggelse af spørgsmål for udvalget
      1.   Spørgsmål forelægges for udvalget i de tilfælde og i henhold til de procedurer, der er fastsat i Rådets forordning (EU) 2015/322 (1) (»forordningen om gennemførelse af 11. EUF«), og navnlig forordningens artikel 7, 9 og 14, samt eventuelt i Rådets afgørelse 2013/755/EU (2) (»associeringsafgørelsen«). Når der er tale om beføjelser, som tillægges udvalget ved associeringsafgørelsen, betegnes det »EUF-OLT-Udvalget«.
      2.   Foruden de i stk. 1 omhandlede tilfælde, hvor spørgsmål forelægges for udvalget, gælder følgende:

                  a)

                  Kommissionen offentliggør rettidigt på sit websted afgørelser vedtaget på grundlag af artikel 14 og 15 i forordningen om gennemførelse af 11. EUF og orienterer udvalget i overensstemmelse hermed elektronisk på den hurtigste og mest pålidelige måde

                  b)

                  Kommissionen underretter udvalget om forsinkelser eller vanskeligheder i forbindelse med gennemførelsen af de årlige handlingsprogrammer, individuelle foranstaltninger og særforanstaltninger, herunder forudgående information om suspensionen og genoptagelsen af budgetstøtteprogrammer, som risikerer at give anledning til væsentlige yderligere forpligtelser eller væsentlige ændringer, der vil kunne medføre obligatorisk forelæggelse af spørgsmål i overensstemmelse med bestemmelserne i forordningen om gennemførelse af 11. EUF.

            Artikel 3
      Mødeindkaldelse
      1.   Udvalget indkaldes af formanden, enten på dennes initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat.
      2.   Der kan afholdes fællesmøder mellem udvalget og andre udvalg om spørgsmål, der henhører under deres respektive beføjelser.
      Artikel 4
      Dagsorden
      1.   Formanden udarbejder et forslag til dagsorden og forelægger det for udvalget.
      2.   Der skelnes i dagsordenen mellem:

                  a)

                  udkast til foranstaltninger, der skal vedtages af Kommissionen, og som udvalget anmodes om at give udtalelse om efter den procedure, der er fastsat i artikel 14 i forordningen om gennemførelse af 11. EUF

                  b)

                  andre spørgsmål, der forelægges udvalget til orientering eller med henblik på almindelig drøftelse enten på formandens initiativ eller efter skriftlig anmodning fra et medlem af udvalget.

            3.   Hver delegation kan anmode om at få et punkt opført på dagsordenen for udvalgets møder. Relevante oplysninger om disse punkter kan gives mundtligt eller eventuelt skriftligt bagefter.
      4.   Dagsordenen omfatter godkendelse af referatet af det foregående møde.
      5.   Mindst hver tredje måned, og når der foreligger nye oplysninger, vedlægges dagsordenen en vejledende langtidsplan for kommende møder. Denne plan indeholder punkter, der forelægges til udtalelse, samt strategiske tværgående EUF-spørgsmål til orientering og/eller drøftelse. Planen indeholder punkter, der forelægges udvalget i løbet af den kommende seksmånedersperiode. Planen angiver så vidt muligt også, hvilke punkter udvalget efter al sandsynlighed vil blive forelagt i den efterfølgende seksmånedersperiode.
      Artikel 5
      Fremsendelse eller forelæggelse af dokumenter til udvalgsmedlemmerne
      1.   Formanden sender indkaldelsen og udkastet til dagsorden for mødet samt udkast til foranstaltninger, som udvalget er blevet anmodet om at afgive udtalelse om, til udvalgsmedlemmerne i god tid inden mødet under hensyn til, hvor meget sagen haster, og hvor kompleks den er, og under alle omstændigheder senest 21 kalenderdage inden mødedatoen. Andre dokumenter vedrørende mødet, navnlig dokumenter til orientering og drøftelse, skal så vidt muligt fremsendes inden samme frist.
      Alle dokumenter fremsendes som fastsat i artikel 15, stk. 2 og 3.
      2.   I hastetilfælde, og hvis foranstaltningen, der skal vedtages, skal iværksættes straks, kan formanden på eget initiativ eller efter anmodning fra et udvalgsmedlem afkorte fristen for fremsendelse af dokumenter som omhandlet i stk. 1. Denne frist må ikke være kortere end syv kalenderdage. Kommissionen skal behørigt og skriftligt begrunde sådanne hastetilfælde.
      3.   I særligt hastende tilfælde i et partnerland eller en partnerregion (f.eks. i tilfælde af alvorlige økonomiske, sociale eller politiske problemer, naturkatastrofer i modtagerlandet og humanitære kriser eller andre eksterne omstændigheder af lignende art, der kræver en meget hurtig indsats) kan formanden efter anmodning fra et udvalgsmedlem eller på eget initiativ undtagelsesvis fravige de frister, der er fastsat i stk. 1 og 2. Kommissionen skal behørigt og skriftligt begrunde sådanne særligt hastende tilfælde.
      4.   Stk. 2 og 3 finder ikke anvendelse på strategidokumenter og flerårige vejledende programmer og justeringen heraf som følge af de midtvejsundersøgelser og afsluttende undersøgelser, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordningen om gennemførelse af 11. EUF.
      5.   Når udkast til foranstaltninger fremsendes til udvalget med henblik på en udtalelse efter den mundtlige procedure, underretter delegationerne skriftligt og senest tre hverdage før mødedatoen udvalgets sekretariat om:

                  a)

                  hvilke punkter de umiddelbart principielt kan godkende og ønsker opført som A-punkt (med eller uden bemærkninger eller anmodning om yderligere oplysninger), og

                  b)

                  hvilke punkter de ønsker drøftet og opført som B-punkt.

            på dagsordenen, jf. artikel 4, stk. 1.
      Efter anmodning fra en medlemsstat kan ethvert A-punkt forelægges til drøftelse og overføres til B-punkterne tidligst muligt inden eller i særlige tilfælde på mødet.
      Delegationerne fremsætter ligeledes skriftligt eventuelle bemærkninger og anmodninger om yderligere oplysninger så vidt muligt mindst tre hverdage før mødedatoen.
      Kommissionen fremsender så vidt muligt yderligere oplysninger og besvarer eventuelle bemærkninger skriftligt og senest én dag før udvalgets møde.
      6.   I behørigt begrundede særligt hastende tilfælde kan Kommissionen også anvende proceduren som fastsat i artikel 14, stk. 4, i forordningen om gennemførelse af 11. EUF. I sådanne tilfælde forelægger formanden foranstaltningerne for udvalget inden for 14 dage efter deres vedtagelse med henblik på dets udtalelse.
      Artikel 6
      Fremsendelse af programmeringsdokumenter til Den Blandede Parlamentariske Forsamling
      I overensstemmelse med artikel 7, stk. 1, i forordningen om gennemførelse af 11. EUF sender udvalgets sekretariat programmeringsdokumenterne til Den Blandede Parlamentariske Forsamling til orientering, samtidig med at de sendes til delegationerne i udvalget.
      Artikel 7
      Udvalgets udtalelser
      1.   Når et spørgsmål forelægges for udvalget med henblik på en udtalelse, drøftes det på de betingelser og i henhold til de procedurer, som er fastsat i henholdsvis artikel 14, stk. 3 og 4, i forordningen om gennemførelse af 11. EUF og i artikel 8, stk. 2 og 3, i den interne aftale mellem repræsentanterne for Den Europæiske Unions medlemsstaters regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering af Den Europæiske Unions bistand i henhold til den flerårige finansielle ramme for perioden 2014-2020 i overensstemmelse med AVS-EU-partnerskabsaftalen samt om tildeling af finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke fjerde del i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse (3) (i det følgende benævnt »den interne aftale«).
      2.   Medmindre et medlem af udvalget gør indsigelse, kan formanden uden at holde en formel afstemning fastslå, at udvalget ved konsensus har afgivet en positiv udtalelse om udkastet til foranstaltninger.
      3.   Når den mundtlige procedure anvendes, og der under mødet foretages en væsentlig ændring af eller tilføjes nye faktuelle elementer til udkastet til foranstaltninger, kan formanden på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat udsætte afstemningen om et bestemt punkt på dagsordenen til slutningen af mødet eller til et efterfølgende møde.
      4.   Hvis formanden i henhold til stk. 3 beslutter ikke at imødekomme en anmodning fra en (eller flere) delegation(er) om at udsætte en afstemning, kan den (eller de) anmodende delegation(er) fremsætte et forbehold, som kan trækkes tilbage indtil højst tre hverdage fra den dag, der følger efter mødets afholdelse. Ved udløbet af denne frist protokolleres udvalgets udtalelse som endelig. Kommissionen orienterer medlemsstaterne om den endelige holdning, som den eller de medlemsstater, hvis delegation(er) fremsatte et forbehold i udvalget, har indtaget.
      5.   Uden at det berører dette stykkes andet afsnit, udsættes afstemningen om et spørgsmål til næste møde, såfremt dokumenterne vedrørende et bestemt punkt på dagsordenen ikke er blevet fremsendt til udvalgsmedlemmerne inden for de frister, der er fastsat i artikel 5, stk. 1 og 2.
      Efter forslag fra formanden eller efter anmodning fra et udvalgsmedlem kan udvalget med simpelt flertal blandt dets medlemmer beslutte at bevare dette punkt på dagsordenen af hensyn til sagens hastende karakter. Den skriftlige procedure som omhandlet i artikel 11 kan eventuelt anvendes.
      6.   I forbindelse med gennemgangen af årlige eller flerårige handlingsprogrammer kan en delegation anmode om, at et projekt eller et program fjernes fra handlingsprogrammet. Hvis denne anmodning støttes af et blokerende mindretal af delegationerne som fastlagt i artikel 8, stk. 3, i den interne aftale sammenholdt med artikel 8, stk. 2, i den interne aftale, vedtager Kommissionen handlingsprogrammet uden det pågældende projekt eller program. Medmindre Kommissionen i overensstemmelse med de synspunkter, som delegationerne i udvalget har fremsat, ikke ønsker at gå videre med det projekt eller program, der er fjernet, forelægger den det på et senere tidspunkt på ny for udvalget uden for handlingsprogrammet i form af en særskilt foranstaltning, der derefter vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 14 i forordningen om gennemførelse af 11. EUF.
      Artikel 8
      Drøftelser
      1.   En delegation kan når som helst anmode Kommissionen om at give udvalget oplysninger og om en drøftelse af spørgsmål vedrørende de opgaver, som er beskrevet i artikel 3, stk. 3, artikel 7, stk. 2, og artikel 14, stk. 2, i forordningen om gennemførelse af 11. EUF. En evaluering, herunder henstillinger og opfølgninger, kan også drøftes i udvalget efter anmodning fra en medlemsstat i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, i forordningen om gennemførelse af 11. EUF. Som fastlagt i artikel 18, stk. 4, i forordningen om gennemførelse af 11. EUF undersøger Kommissionen fremskridtene med gennemførelsen af 11. EUF, herunder de nationale vejledende programmer, og forelægger Rådet beretninger om gennemførelsen hvert år fra og med 2015. Denne beretning kan også drøftes i udvalget efter anmodning fra en medlemsstat.
      2.   Sådanne drøftelser kan føre til, at delegationerne udarbejder henstillinger, som Kommissionen skal tage hensyn til. Udvalgets referater skal afspejle de fremsatte indlæg. Et indlæg, som støttes af et kvalificeret flertal af delegationerne som fastsat i artikel 8, stk. 3, i den interne aftale sammenholdt med artikel 8, stk. 2, i den interne aftale, protokolleres som en henstilling.
      Artikel 9
      Repræsentation og beslutningsdygtighed
      1.   Hver delegation betragtes som ét medlem af udvalget. Hver medlemsstat bestemmer selv sammensætningen af sin delegation og underretter formanden herom.
      2.   Med formandens tilladelse kan delegationerne ledsages af ikkestatslige eksperter; udgifterne hertil afholdes af den pågældende medlemsstat.
      I rimelig tid og under alle omstændigheder senest fem kalenderdage inden datoen for et møde skal formanden underrettes om følgende:

                  a)

                  hver delegations sammensætning, medmindre formanden allerede kender sammensætningen

                  b)

                  navnene på alle de eksperter, der ledsager delegationerne, og de pågældendes stilling samt årsagerne til, at deres tilstedeværelse er påkrævet.

            Hvis formanden ikke inden det pågældende møde gør indsigelse mod, at en ekspert deltager, anses tilladelsen for givet.
      Forud for mødet orienterer formanden delegationerne om en ikkestatslig eksperts deltagelse og angiver, hvilken organisation denne repræsenterer.
      3.   En delegation kan om nødvendigt repræsentere højst én anden medlemsstat. Formanden underrettes skriftligt før mødets begyndelse af den delegation, der lader sig repræsentere.
      4.   Udvalget er beslutningsdygtigt, når der er det antal udvalgsmedlemmer til stede, som kræves for, at udvalget kan afgive udtalelse med kvalificeret flertal i overensstemmelse med artikel 14, stk. 3 og 4, i forordningen om gennemførelse af 11. EUF.
      Artikel 10
      Tredjeparter og eksperter
      1.   Repræsentanter for tiltrædende lande indbydes til at deltage i udvalgets møder fra datoen for undertegnelsen af tiltrædelsestraktaten.
      2.   Formanden kan på eget initiativ eller efter anmodning fra et udvalgsmedlem beslutte at indbyde repræsentanter for andre tredjeparter eller andre eksperter til at udtale sig om særlige punkter på udvalgets dagsorden. Et simpelt flertal af medlemsstater kan imidlertid modsætte sig, at de deltager i mødet.
      3.   De i stk. 1 og 2 omhandlede repræsentanter for tredjeparter og eksperter og de i artikel 9, stk. 2, omhandlede eksperter overværer ikke og deltager ikke i udvalgets afstemninger.
      Artikel 11
      Skriftlig procedure
      1.   Formanden kan i behørigt begrundede tilfælde indhente udvalgets udtalelse efter en skriftlig procedure. Formanden meddeler udvalgets medlemmer forslag til udkast til foranstaltninger og fastsætter en tidsfrist for afgivelse af en udtalelse under hensyntagen til, hvor meget sagen haster.
      Delegationerne har 21 kalenderdage til at tage stilling til forslagene regnet fra deres afsendelse. Delegationer i udvalget, der ikke inden for den frist, der er fastsat i meddelelsen, har gjort indsigelse eller meddelt, at de agter at afholde sig fra at udtale sig, anses for at have tiltrådt forslaget.
      I hastende eller særligt hastende tilfælde i et partnerland eller en partnerregion anvendes de samme frister som i artikel 5, stk. 2 og 3. Kommissionen skal behørigt og skriftligt begrunde sådanne hastende eller særligt hastende tilfælde.
      2.   Hvis et udvalgsmedlem imidlertid anmoder om, at udkastet til foranstaltninger behandles på et møde, afsluttes den skriftlige procedure, og de foreslåede foranstaltninger behandles på næste møde.
      3.   Kommissionen informerer straks og under alle omstændigheder senest syv kalenderdage efter fristens udløb skriftligt udvalgsmedlemmerne om udfaldet af den skriftlige procedure.
      Artikel 12
      Sekretariat
      Kommissionens tjenestegrene varetager udvalgets sekretariatsopgaver.
      Artikel 13
      Mødereferater
      Formanden har ansvaret for, at der udarbejdes et referat af hvert møde med angivelse af de udtalelser, der er afgivet om de foreslåede foranstaltninger, og de holdninger, der er givet udtryk for på mødet. Referatet sendes straks og om muligt senest 14 dage efter mødet til udvalgsmedlemmerne. For møder, som afholdes med højst fire ugers mellemrum, sendes referatet mindst syv kalenderdage inden det kommende møde.
      Delegationerne sender eventuelle skriftlige bemærkninger til referatet til formanden. Udvalget informeres herom; i tilfælde af uenighed drøftes den foreslåede ændring i udvalget. Hvis der fortsat er uenighed, vedlægges ændringen som bilag til mødereferatet.
      Artikel 14
      Deltagerliste
      1.   Ved hvert møde udarbejder formanden en deltagerliste med angivelse af de myndigheder eller organer, som deltagerne henhører under, og uddeler den til deltagerne under det pågældende møde.
      2.   Ved indledningen af hvert møde skal delegationer, hvis deltagelse i arbejdet udgør en interessekonflikt i forbindelse med et bestemt punkt på dagsordenen, informere formanden herom. Endvidere skal personer udpeget af medlemsstaterne samt eksperter, der af formanden har fået tilladelse til at deltage i mødet, jf. artikel 9, stk. 2, og artikel 10, stk. 2, og de repræsentanter for tredjeparter, der er indbudt til at deltage i mødet, jf. artikel 10, informere formanden om eventuelle interessekonflikter i forbindelse med et bestemt punkt på dagsordenen.
      Hvis der består en sådan interessekonflikt, forlader den pågældende person mødet efter anmodning fra formanden, mens det pågældende punkt på dagsordenen behandles.
      Artikel 15
      Korrespondance
      1.   Korrespondance vedrørende udvalget sendes til Kommissionen stilet til udvalgets sekretariat.
      2.   Korrespondance, som sekretariatet sender til delegationerne, sendes elektronisk til den pågældende medlemsstats faste repræsentation på den hurtigste og mest pålidelige måde. Når en fast repræsentation oplyser en specifik central elektronisk adresse til Kommissionen til brug for korrespondance vedrørende udvalgets arbejde, anvendes denne adresse til korrespondancen. Herudover kan korrespondance sendes direkte til de personer, som medlemsstaterne har udpeget til at repræsentere dem i udvalget.
      3.   Med undtagelse af særlige tilfælde foregår korrespondancen mellem Kommissionen og delegationerne ved hjælp af elektroniske hjælpemidler stillet til rådighed af Kommissionen.
      Artikel 16
      Aktindsigt og fortrolighed
      1.   Anmodninger om aktindsigt i udvalgets dokumenter behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (4). Kommissionen træffer afgørelse om anmodninger om aktindsigt i disse dokumenter, jf. dens forretningsorden (5). Hvis anmodningen er stilet til en medlemsstat, anvender den pågældende medlemsstat artikel 5 i forordning (EF) nr. 1049/2001.
      2.   Udvalgets drøftelser er fortrolige.
      3.   Dokumenter, der sendes til udvalgsmedlemmerne, eksperter og repræsentanter for tredjeparter, er fortrolige, medmindre der er givet aktindsigt i disse dokumenter i medfør af stk. 1, eller Kommissionen på anden vis har offentliggjort dem.
      4.   Udvalgsmedlemmerne, eksperter og repræsentanter for tredjeparter skal overholde kravene om fortrolighed i denne artikel. Formanden tilser, at eksperter og repræsentanter for tredjeparter oplyses om de fortrolighedskrav, som de pålægges.
      Artikel 17
      Beskyttelse af personoplysninger
      Udvalgets og dets arbejdsgruppers behandling af personoplysninger skal ske i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (6), idet formanden er ansvarlig herfor og fungerer som registeransvarlig, jf. nævnte forordnings artikel 2, litra d).
      Artikel 18
      Udgifter til afholdelse af møder mv.
      1.   Udgifter til afholdelse af møder, herunder rejseudgifter for én deltager pr. medlemsstat, afholdes af Kommissionen.
      Kommissionen afholder, hvis de foreliggende bevillinger tillader det og inden for rammerne heraf, rejseudgifterne for to medlemmer af de delegationer, der anmoder herom.
      2.   Kommissionen stiller de lokaler og det udstyr, der er nødvendigt for udvalgets arbejde, til rådighed.

         (1)  Rådets forordning (EU) 2015/322 af 2. marts 2015 om gennemførelse af 11. Europæiske Udviklingsfond (EUT L 58 af 3.3.2015, s. 1).

         (2)  Rådets afgørelse 2013/755/EU af 25. november 2013 om de oversøiske landes og territoriers associering med Den Europæiske Union (»associeringsafgørelse«) (EUT L 344 af 19.12.2013, s. 1).

         (3)  EUT L 210 af 6.8.2013, s. 1.

         (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).

         (5)  Kommissionens forretningsorden (K(2000) 3614) (EFT L 308 af 8.12.2000, s. 26).

         (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1).


Avis juridique important

|

31999D0067

1999/67/EF: Rådets Afgørelse af 22. oktober 1998 om indgåelse af en protokol om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side for at tage hensyn til Republikken Finlands, Kongeriget Sveriges og Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union og resultaterne af landbrugsforhandlingerne under Uruguay-runden, også forbedringerne i den eksisterende præferenceordning

EF-Tidende nr. L 028 af 02/02/1999 s. 0001 - 0002

RÅDETS AFGØRELSE af 22. oktober 1998 om indgåelse af en protokol om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side for at tage hensyn til Republikken Finlands, Kongeriget Sveriges og Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union og resultaterne af landbrugsforhandlingerne under Uruguay-runden, også forbedringerne i den eksisterende præferenceordning (1999/67/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:Protokollen om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side bør godkendes for at tage hensyn til Republikken Finlands, Kongeriget Sveriges og Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union og resultaterne af landbrugsforhandlingerne under Uruguay-runden, også forbedringerne i den eksisterende præferenceordning;Kommissionen bør bemyndiges til at træffe gennemførelsesforanstaltninger til protokollen, særlig i forbindelse med landbrugsbasisprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter;ved forordning (EF) nr. 1595/97 (1) og nr. 656/98 (2) har Fællesskabet fremskyndet anvendelsen af de foranstaltninger, der er fastsat i protokollen, for så vidt angår landbrugsbasisprodukter og forarbejdede landbrugsprodukter; det er derfor nødvendigt at vedtage bestemmelser, der kan sikre en harmonisk overgang mellem de præferenceordninger, der anvendes i henhold til de pågældende forordninger, og præferenceordningerne i protokollen;den supplerende protokol om handel med tekstilvarer til Europaaftalen mellem Fællesskabet og Republikken Ungarn er senest ændret ved afgørelse 96/224/EF af 22. december 1995 (3) -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Protokollen om tilpasning af handelsaspekterne i Europaaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Ungarn på den anden side for at tage hensyn til Republikken Finlands, Kongeriget Sveriges og Republikken Østrigs tiltrædelse af Den Europæiske Union, i det følgende benævnt »protokollen«, godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til protokollen er knyttet som bilag til denne afgørelse.Artikel 21. Kommissionen vedtager nærmere bestemmelser for anvendelsen af denne afgørelse efter proceduren i artikel 23 i forordning (EF) nr. 1766/92 (4) eller, efter omstændighederne, i de relevante bestemmelser i andre forordninger om fælles markedsordninger, i forordning (EF) nr. 3448/93 (5) eller i forordning (EF) nr. 3066/95 (6).2. Fra tidspunktet for denne afgørelses ikrafttrædelse anses de forordninger, som Kommissionen har udstedt på grundlag af artikel 8 i forordning (EF) nr. 3066/95 og af forordning (EF) nr. 656/98 med henblik på iværksættelsen af indrømmelser vedrørende de produkter, der er opført i protokollen, for at være udstedt på grundlag af stk. 1 i nærværende artikel.Artikel 3Formanden for Rådet foranstalter på Det Europæiske Fællesskabs vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 6 i protokollen.Udfærdiget i Luxembourg, den 22. oktober 1998.På Rådets vegneW. MOLTERERFormand(1) EFT L 216 af 8.8.1997, s. 1.(2) EFT L 90 af 25.3.1998, s. 1.(3) EFT L 81 af 30.3.1996, s. 264.(4) EFT L 181 af 1.7.1992, s. 21. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 923/96 (EFT L 126 af 24.5.1996, s. 37).(5) EFT L 318 af 20.12.1993, s. 18.(6) EFT L 328 af 30.12.1995, s. 31. Forordningen er senest ændret ved forordning (EF) nr. 1595/97.


title: Rådets afgørelse af 7. maj 2007 om udnævnelse af græske, ungarske og rumænske medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen

text:
               17.5.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 111/2

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 7. maj 2007
   om udnævnelse af græske, ungarske og rumænske medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen
   (2007/C 111/02)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 202,
   under henvisning til Rådets afgørelse af 22. juli 2003 om nedsættelse af et rådgivende udvalg for sikkerhed og sundhed på arbejdspladsen (1), særlig artikel 3,
   under henvisning til den kandidatliste, som medlemsstaternes regeringer har forelagt Rådet, og
   ud fra følgende betragtning:

               (1)

               Rådet udnævnte ved afgørelse 2007/144/EF (2), medlemmerne af og suppleanterne til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen for perioden fra den 1. marts 2007 til den 28. februar 2010, undtagen de græske, ungarske og rumænske medlemmer og suppleanter.

               (2)

               Den græske, ungarske og rumænske regering har foretaget indstillinger til de pladser, der skal besættes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen udnævnes for den periode, der udløber den 28. februar 2010:
   I.   REGERINGSREPRÆSENTANTER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Ungarn

               András BÉKÉS

               Judit RÁCZNÉ BENCZE
               Mária GROSZMANN

         II.   REPRÆSENTANTER FOR ARBEJDSTAGERORGANISATIONER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Ungarn

               Pál GERGELY

               Károly GYÖRGY
               Szilvia BORBÉLY

               Rumænien

               Cornel CONSTANTINOAIA

               Adrian COJOCARU
               Maria GHIMPĂU

         III.   REPRÆSENTANTER FOR ARBEJDSGIVERORGANISATIONER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Grækenland

               Pavlos KIRIAKONGONAS

               Natasa AVLONITOU
               Christos KAVALOPOULOS

               Ungarn

               Géza BOMBERA

               Antal SZABADKAI
               Judit NOSZTRAI

               Rumænien

               Adrian IZVORANU

               Ovidiu NICOLESCU
               Cazimir IONESCU

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. maj 2007

            På Rådets vegne

         H. SEEHOFER

            Formand

      (1)  EUT C 218 af 13.9.2003, s. 1.

      (2)  EUT L 64 af 2.3.2007, s. 30.


title: Rådets afgørelse af 12. februar 2007 om oprettelse for perioden 2007-2013 af særprogrammet Strafferet som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed

text:
               24.2.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 58/13

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 12. februar 2007
   om oprettelse for perioden 2007-2013 af særprogrammet »Strafferet« som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed
   (2007/126/RIA)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 31 og 34, stk. 2, litra c),
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I artikel 29 i traktaten om Den Europæiske Union hedder det, at EU har som mål at give borgerne et højt tryghedsniveau i et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed gennem udformning af fælles handling mellem medlemsstaterne inden for retligt samarbejde i kriminalsager.

               (2)

               Ifølge artikel 31 i traktaten om Den Europæiske Union omfatter fælles handling i kriminalsager bl.a. samarbejde mellem medlemsstaternes kompetente myndigheder.

               (3)

               Haag-programmet, som Det Europæiske Råd vedtog i november 2004, og som er baseret på konklusionerne fra Det Europæiske Råd i Tammerfors, bekræfter, at det er en prioritet at udvikle et område med frihed, sikkerhed og retfærdighed i Den Europæiske Union, bl.a. ved at fremme det strafferetlige samarbejde på basis af princippet om gensidig anerkendelse.

               (4)

               Det rammeprogram, der blev indført ved Rådets afgørelse 2002/630/RIA af 22. juli 2002 om indførelse af et rammeprogram om politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager (Agis) (2), har i væsentlig grad bidraget til at styrke politisamarbejdet og samarbejdet mellem andre retshåndhævende myndigheder og domstolene i medlemsstaterne og til at forbedre den gensidige forståelse og den gensidige tillid mellem de politimæssige, judicielle, retlige og administrative systemer.

               (5)

               De ambitiøse mål i traktaten og i Haag-programmet skal nås ved at oprette et fleksibelt og effektivt program, der vil lette planlægning og gennemførelse.

               (6)

               Programmet skal styrke den gensidige tillid i retsvæsenet. Som nævnt i Haag-programmet skal den gensidige tillid styrkes gennem oprettelse af netværk mellem de retlige organisationer og institutioner, bedre uddannelse af aktører i retsvæsenet, en styrket evaluering af gennemførelsen af EU-politikker inden for retsvæsenet, samtidig med at retsvæsenets uafhængighed fuldt ud respekteres, en større forskningsindsats vedrørende retligt samarbejde og fremme af operationelle projekter mellem medlemsstaterne, der tager sigte på at modernisere retsvæsenet.

               (7)

               Programmet bør også gøre det lettere at gennemføre princippet om gensidig anerkendelse ved at forbedre det gensidige kendskab til tidligere domfældelser i Den Europæiske Union, navnlig ved at indføre et edb-system til udveksling af oplysninger om strafferegistre.

               (8)

               Det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklagere, der er oprettet af de institutioner, der specifikt har ansvaret for uddannelse af de judicielle myndigheder i alle medlemsstaterne, tilbyder et uddannelsesprogram for dommere og offentlige anklagere med en egentlig europæisk dimension. Netværket bidrager på den måde til at styrke den gensidige tillid og fremme den gensidige forståelse mellem de judicielle myndigheder og de forskellige retssystemer.

               (9)

               Da målene for denne afgørelse ikke i tilstrækkelig grad kan opfyldes af medlemsstaterne og derfor på grund af programmets omfang eller virkninger bedre kan gennemføres på EU-plan, kan Rådet træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som finder anvendelse på EU i henhold til artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (10)

               Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), herefter kaldet »finansforordningen«, og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 (4) af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, som beskytter Fællesskabets finansielle interesser, finder anvendelse under hensyntagen til principperne om enkelhed og konsekvens i valget af budgetinstrumenter, begrænsningen af de tilfælde, hvor Kommissionen bevarer det direkte ansvar for programmernes gennemførelse og forvaltning, og det krævede forhold mellem ressourcer og den administrative byrde, der er forbundet med deres anvendelse.

               (11)

               I overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (5), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet (6), samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (7) bør der desuden træffes passende foranstaltninger for at forhindre uregelmæssigheder og svig og tages skridt til at geninddrive midler, som er tabt, forkert udbetalt eller ukorrekt anvendt.

               (12)

               Ifølge finansforordningen skal der vedtages en basisretsakt til dækning af driftstilskud.

               (13)

               De foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre denne afgørelse, bør vedtages med bistand fra et udvalg i henhold til de procedurer, der er fastsat i afgørelsen.

               (14)

               Det er hensigtsmæssigt fra den 1. januar 2007 at erstatte afgørelse 2002/630/RIA med denne afgørelse og med afgørelsen om oprettelse af særprogrammet »Forebyggelse og bekæmpelse af kriminalitet«.

               (15)

               Med henblik på at sikre en effektiv og rettidig gennemførelse af programmet bør denne afgørelse finde anvendelse fra den 1. januar 2007 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Genstand
   1.   Ved denne afgørelse oprettes et særprogram »Strafferet«, herefter kaldet »programmet«, som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed med henblik på at bidrage til en styrkelse af området med frihed, sikkerhed og retfærdighed.
   2.   Programmet dækker perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.
   Artikel 2
   Generelle mål
   1.   Programmet har følgende generelle mål:

               a)

               fremme af det retlige samarbejde for at bidrage til oprettelsen af et egentligt europæisk strafferetligt område baseret på gensidig anerkendelse og gensidig tillid

               b)

               fremme af foreneligheden mellem de regler, der anvendes i medlemsstaterne, i det omfang det er nødvendigt for at forbedre det retlige samarbejde. Fremme en mindskelse af de eksisterende retlige hindringer for, at det retlige samarbejde kan fungere tilfredsstillende for at styrke samordningen af efterforskninger og øge foreneligheden mellem de eksisterende retssystemer i EU's medlemsstater med henblik på en passende opfølgning af efterforskninger foretaget af medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder

               c)

               forbedring af kontakten og informationsudvekslingen og udvekslingen af bedste praksis mellem retssystemerne, de judicielle og administrative myndigheder og de juridiske erhverv: advokater og andre specialister involveret i domstolsarbejde, og fremme uddannelsen af aktører inden for retsvæsenet for at øge den gensidige tillid

               d)

               yderligere forbedring af den gensidige tillid yderligere for at sikre beskyttelse af ofres og tiltaltes rettigheder.

         2.   Uden at det berører Det Europæiske Fællesskabs mål og beføjelser, bidrager programmets generelle mål til at udvikle fællesskabspolitikker og mere specifikt til oprettelsen af et retligt område.
   Artikel 3
   Specifikke mål
   Programmet har følgende specifikke mål:

               a)

               styrke samarbejdet i kriminalsager for at

                           i)

                           fremme den gensidige anerkendelse af retsafgørelser og domme

                           ii)

                           fjerne hindringer, der skyldes forskelle i medlemsstaternes retssystemer, og fremme den nødvendige indbyrdes tilnærmelse af materiel strafferet vedrørende grov kriminalitet, navnlig med en grænseoverskridende dimension

                           iii)

                           fremme fastsættelsen af minimumsstandarder yderligere for visse aspekter af strafferetsplejen for at lette de praktiske aspekter af det retlige samarbejde

                           iv)

                           sikre en korrekt retspleje ved at undgå kompetencekonflikter

                           v)

                           forbedre informationsudvekslingen gennem anvendelse af edb-systemer, især oplysninger fra de nationale strafferegistre

                           vi)

                           styrke tiltaltes rettigheder og den sociale og juridiske bistand til ofre

                           vii)

                           tilskynde medlemsstaterne til at fremskynde samarbejdet med Eurojust i bekæmpelsen af grænseoverskridende organiseret kriminalitet og anden grov kriminalitet

                           viii)

                           fremme foranstaltninger, der tager sigte på effektiv resocialisering af lovovertrædere, navnlig unge lovovertrædere

               b)

               forbedre det gensidige kendskab til medlemsstaternes retssystemer og judicielle systemer på det strafferetlige område og fremme og styrke netværkssamarbejde, gensidigt samarbejde, udveksling og formidling af oplysninger, erfaringer og bedste praksis

               c)

               sikre forsvarlig gennemførelse, korrekt og konkret anvendelse samt evaluering af EU's instrumenter inden for retligt samarbejde i kriminalsager

               d)

               forbedre informationen om retssystemerne i medlemsstaterne og adgangen til domstolene

               e)

               fremme uddannelse i EU-ret og fællesskabsret af personale i retsvæsenet, advokater og andre specialister involveret i domstolsarbejde

               f)

               evaluere de generelle betingelser, der er nødvendige for at udvikle gensidig tillid, ved at forbedre den gensidige forståelse de judicielle myndigheder og forskellige retssystemer imellem, især i forbindelse med gennemførelsen af EU's politikker på det retlige område

               g)

               udvikle og implementere et edb-system til udveksling af oplysninger om strafferegistre og støtte undersøgelser med henblik på at udvikle andre former for udveksling af oplysninger.

         Artikel 4
   Tilskudsberettigede foranstaltninger
   Med henblik på at forfølge de generelle og specifikke mål, der er fastsat i artikel 2 og 3, ydes der via programmet støtte til følgende typer foranstaltninger på de betingelser, der er fastsat i det årlige arbejdsprogram:

               a)

               specifikke foranstaltninger iværksat af Kommissionen, bl.a. analyser og forskning, oprettelse og gennemførelse af specifikke projekter, som f.eks. indførelse af et edb-system til udveksling af oplysninger om strafferegistre, opinionsundersøgelser og andre undersøgelser, udarbejdelse af indikatorer og fælles metoder, indsamling, udvikling og formidling af data og statistik, seminarer, konferencer og ekspertmøder, offentlige kampagner og begivenheder, opbygning og vedligeholdelse af websteder, udarbejdelse og formidling af informationsmateriale, støtte til og udvikling af netværk af nationale eksperter, analyse-, overvågnings- og evalueringsaktiviteter, eller

               b)

               specifikke tværnationale projekter af interesse for EU, der fremlægges af mindst to medlemsstater eller af mindst én medlemsstat og et andet land, som kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland, på de betingelser, der er fastsat i de årlige arbejdsprogrammer, eller

               c)

               støtte til aktiviteter udført af ngo'er eller andre organisationer, der forfølger mål af almen europæisk interesse i forhold til programmets generelle mål, på de betingelser, der er fastsat i de årlige arbejdsprogrammer, eller

               d)

               et driftstilskud til medfinansiering af omkostninger i forbindelse med det løbende arbejdsprogram for det Europæiske Netværk for Uddannelse af Dommere og Anklagere, hvis mål er at varetage almen europæisk interesse hvad angår uddannelse af aktører i retsvæsenet, eller

               e)

               nationale projekter i medlemsstaterne, der

                           i)

                           forbereder tværnationale projekter og/eller EU-foranstaltninger (»startforanstaltninger«)

                           ii)

                           supplerer tværnationale projekter og/eller EU's foranstaltninger (»supplerende foranstaltninger«)

                           iii)

                           bidrager til udviklingen af innovative metoder og/eller teknologier, der kan overføres til foranstaltninger på EU-plan, eller udvikler sådanne metoder eller teknologier for at overføre dem til andre medlemsstater og/eller et andet land, som kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland.

         Artikel 5
   Målgrupper
   Programmet tager bl.a. sigte på aktører inden for retsvæsenet, repræsentanter for organisationer, der yder bistand til ofre, og andre specialister involveret i domstolsarbejde, nationale myndigheder og EU-borgere generelt.
   Artikel 6
   Adgang til programmet
   1.   Programmet er åbent for institutioner og offentlige og private organisationer, herunder faglige organisationer, universiteter, forskningsinstitutter og institutter for uddannelse og efteruddannelse for aktører inden for retsvæsenet og ikke-statslige organisationer i medlemsstaterne. Profitorienterede organer og organisationer har kun adgang til tilskud sammen med nonprofitorganisationer eller statslige organisationer.
   Aktører i retsvæsenet omfatter bl.a. dommere, anklagere, advokater, ministerielle embedsmænd og andre specialister involveret i domstolsarbejde, fogeder, retstolke og andre erhverv med tilknytning til retsvæsenet på det strafferetlige område.
   2.   Tredjelande eller internationale organisationer kan ikke fremlægge tværnationale projekter, men de kan deltage som partnere.
   Artikel 7
   Støtteformer
   1.   Fællesskabets finansiering kan antage følgende retlige former:

               a)

               tilskud

               b)

               offentlige indkøbsaftaler.

         2.   Fællesskabet vil normalt yde tilskud efter indkaldelse af forslag, undtagen i hastende og behørigt begrundede undtagelsestilfælde, eller hvis modtageren er af en sådan beskaffenhed, at der ikke er anden mulighed i forbindelse med en bestemt foranstaltning; tilskuddet ydes i form af driftstilskud og støtte til foranstaltninger.
   I det årlige arbejdsprogram fastsættes minimumssatsen for den årlige udgift til tilskud. Minimumssatsen skal være på mindst 65 %.
   Den maksimale medfinansieringssats for projektomkostningerne fastsættes i de årlige arbejdsprogrammer.
   3.   Derudover kan der ydes støtte til ledsageforanstaltninger i form af offentlige indkøbsaftaler, hvor indkøb af varer og tjenesteydelser dækkes med fællesskabsmidler. Dermed dækkes bl.a. udgifter til information og kommunikation samt forberedelse, gennemførelse, overvågning, kontrol og evaluering af projekter, politikker, programmer og lovgivning.
   Artikel 8
   Gennemførelsesforanstaltninger
   1.   Kommissionen yder fællesskabsbistanden i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, i det følgende benævnt »finansforordningen«.
   2.   Med henblik på programmets gennemførelse vedtager Kommissionen inden for rammerne af de generelle mål i artikel 2 et årligt arbejdsprogram inden udgangen af september, der indeholder de specifikke mål, den tematiske prioritering, en beskrivelse af ledsageforanstaltninger, jf. artikel 7, stk. 3, og om nødvendigt en liste over andre foranstaltninger.
   Det årlige arbejdsprogram for 2007 vedtages tre måneder efter, at denne afgørelse har fået virkning.
   3.   Det årlige arbejdsprogram vedtages i overensstemmelse med forvaltningsproceduren i artikel 11.
   4.   Evaluerings- og tildelingsprocedurerne for tilskud til foranstaltninger skal bl.a. tage hensyn til følgende kriterier:

               a)

               projektets overensstemmelse med det årlige arbejdsprogram, de generelle mål i artikel 2 og foranstaltninger på forskellige områder, jf. artikel 3 og 4

               b)

               det foreslåede projekts kvalitet med hensyn til udformning, tilrettelæggelse, præsentation og forventede resultater

               c)

               størrelsen af den søgte fællesskabsfinansiering og dens relevans i forhold til de forventede resultater

               d)

               indvirkningen af de forventede resultater på de generelle mål i artikel 2 og på de foranstaltninger, der træffes på forskellige områder som fastsat i artikel 3 og 4.

         5.   Ansøgninger om driftstilskud, jf. artikel 4, litra c) og d), vurderes på baggrund af:

               a)

               overensstemmelse med programmets mål

               b)

               kvaliteten af de planlagte aktiviteter

               c)

               aktiviteternes forventede multiplikatoreffekt over for borgerne

               d)

               aktiviteternes geografiske rækkevidde

               e)

               inddragelse af borgerne i de pågældende organers strukturer

               f)

               cost-benefit-forholdet i den foreslåede aktivitet.

         6.   Afgørelser vedrørende foranstaltninger, der forelægges i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), vedtages af Kommissionen efter forvaltningsproceduren i artikel 11. Afgørelser vedrørende foranstaltninger, der forelægges i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b)-e), vedtages af Kommissionen efter rådgivningsproceduren i artikel 10.
   Kommissionen træffer afgørelse om ansøgninger om tilskud, der involverer profitorienterede organer eller organisationer, efter forvaltningsproceduren i artikel 11.
   7.   Ifølge artikel 113, stk. 2, i finansforordningen skal princippet om en gradvis nedtrapning ikke gælde for driftstilskud til det europæiske net for retlig uddannelse, da det forfølger et mål af almindelig europæisk interesse.
   Artikel 9
   Udvalg
   1.   Kommissionen bistås af et udvalg (i det følgende benævnt »udvalget«), der består af repræsentanter for medlemsstaterne, og som har Kommissionens repræsentant som formand.
   2.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.
   3.   Kommissionen kan indbyde repræsentanter for ansøgerlandene til informationsmøder efter udvalgsmøderne.
   Artikel 10
   Rådgivningsprocedure
   1.   Når der henvises til denne artikel, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver, eventuelt ved afstemning, udtalelse om dette udkast inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster.
   2.   Udtalelsen optages i mødeprotokollen; desuden har hver medlemsstat ret til at anmode om, at dens holdning indføres i mødeprotokollen.
   3.   Kommissionen tager størst muligt hensyn til udvalgets udtalelse. Den underretter udvalget om, hvorledes den har taget hensyn til udtalelsen.
   Artikel 11
   Forvaltningsprocedure
   1.   Når der henvises til denne artikel, forelægger Kommissionens repræsentant udvalget et udkast til de foranstaltninger, der skal træffes. Udvalget afgiver udtalelse om udkastet inden for en frist, som formanden kan fastsætte alt efter, hvor meget spørgsmålet haster. Ved afgørelser, som Rådet skal træffe på forslag af Kommissionen, udtaler udvalget sig med det flertal, der gælder efter artikel 205, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab. Ved afstemninger i udvalget vægtes de stemmer, der afgives af repræsentanterne for medlemsstaterne, som anført i nævnte artikel. Formanden deltager ikke i afstemningen.
   2.   Kommissionen vedtager foranstaltninger, der straks finder anvendelse. Hvis de ikke er i overensstemmelse med udvalgets udtalelse, meddeles de omgående Rådet af Kommissionen. Kommissionen kan i så fald udsætte anvendelsen af de foranstaltninger, den har vedtaget, i et tidsrum på tre måneder regnet fra datoen for denne meddelelse.
   3.   Rådet kan med kvalificeret flertal træffe anden afgørelse inden for det tidsrum, der er fastsat i stk. 2.
   Artikel 12
   Komplementaritet
   1.   Det tilstræbes at skabe synergi og komplementaritet med andre EU- og fællesskabsinstrumenter, bl.a. særprogrammet »Civilret« under det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed og de generelle programmer om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder og om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme. Der udarbejdes statistiske oplysninger om strafferet i samarbejde med medlemsstaterne, om nødvendigt ved hjælp af Fællesskabets Statistiske Program.
   2.   Programmet kan dele ressourcer med andre EU- og fællesskabsinstrumenter, navnlig særprogrammet »Civilret« under det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed, for at gennemføre foranstaltninger, der opfylder målene i begge programmer.
   3.   Projekter, der finansieres under denne afgørelse, kan ikke modtage støtte til samme formål fra andre af EU's eller Fællesskabets finansielle instrumenter. Det sikres, at støttemodtagere, der omfattes af denne afgørelse, oplyser Kommissionen om støtte, der modtages fra Den Europæiske Unions almindelige budget og andre kilder, samt om indgivne finansieringsansøgninger under behandling.
   Artikel 13
   Budgetmidler
   Budgetmidlerne til de foranstaltninger, der er omhandlet i programmet, opføres som årlige bevillinger i Den Europæiske Unions almindelige budget. Budgetmyndigheden fastlægger de disponible bevillinger for hvert regnskabsår inden for den finansielle ramme.
   Artikel 14
   Overvågning
   1.   Kommissionen sikrer, at støttemodtageren for alle foranstaltninger, der finansieres via programmet, indsender tekniske og finansielle rapporter om projektets forløb, og at der forelægges en endelig rapport inden tre måneder efter, at projektet er afsluttet. Kommissionen fastsætter rapporternes form og struktur.
   2.   Kommissionen sikrer, at kontrakter og aftaler, der følger af gennemførelsen af programmet, navnlig indeholder bestemmelser om overvågning og finanskontrol, der foretages af Kommissionen (eller dennes befuldmægtigede repræsentant), om nødvendigt ved hjælp af kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, og om revision, der foretages af Revisionsretten.
   3.   Kommissionen sikrer, at støttemodtageren i fem år efter den sidste betaling til en foranstaltning holder al dokumentation vedrørende udgifterne til foranstaltninger til rådighed for Kommissionen.
   4.   På grundlag af rapporter og stikprøver, jf. stk. 1 og 2, sørger Kommissionen om nødvendigt for, at omfanget af eller tildelingskriterierne for den oprindeligt godkendte finansielle støtte samt tidsplanen for udbetalingerne tilpasses.
   5.   Kommissionen sørger for, at der træffes alle andre fornødne foranstaltninger for at kontrollere, at de finansierede projekter gennemføres korrekt og i overensstemmelse med denne afgørelse og finansforordningen.
   Artikel 15
   Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser
   1.   Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets økonomiske interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt eller ulovligt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens omfang og have en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, (Euratom, EF) nr. 2185/96 og (EF) nr. 1073/1999.
   2.   Hvad angår fællesskabsforanstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, finder forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og (Euratom, EF) nr. 2185/96 anvendelse på alle overtrædelser af bestemmelser i fællesskabsretten, herunder misligholdelse af kontraktlige forpligtelser, der er fastsat på grundlag af programmet, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, og som skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af EU, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.
   3.   Kommissionen sikrer, at betaling af den finansielle støtte til en foranstaltning begrænses, suspenderes eller kræves tilbagebetalt, hvis den konstaterer uregelmæssigheder, herunder manglende overholdelse af bestemmelserne i denne afgørelse eller i den individuelle beslutning, kontrakt eller aftale om ydelse af den pågældende finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der, uden at Kommissionen er blevet anmodet om godkendelse heraf, er foretaget en væsentlig ændring af projektet, der strider mod dettes art eller mod gennemførelsesbetingelserne.
   4.   Hvis fristerne ikke overholdes, eller hvis gennemførelsen af en foranstaltning kun kan give ret til en del af den tildelte finansielle støtte, sørger Kommissionen for, at modtageren anmodes om at fremsætte sine bemærkninger inden for en nærmere bestemt frist. Hvis modtageren ikke giver en rimelig begrundelse, sørger Kommissionen for, at resten af støttebeløbet kan slettes, og at tidligere udbetalte beløb kræves tilbagebetalt.
   5.   Kommissionen sikrer, at ethvert uretmæssigt udbetalt beløb tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke betales tilbage i rette tid, pålægges morarente i henhold til betingelserne i finansforordningen.
   Artikel 16
   Evaluering
   1.   Programmet overvåges løbende for at følge gennemførelsen af de planlagte foranstaltninger.
   2.   Kommissionen sikrer en løbende, uafhængig ekstern evaluering af programmet.
   3.   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:

               a)

               en årlig redegørelse for gennemførelsen af programmet

               b)

               en midtvejsevalueringsrapport om de resultater, der er opnået, og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af programmet senest den 31. marts 2011

               c)

               en meddelelse om videreførelsen af programmet senest den 30. august 2012

               d)

               en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. december 2014.

         Artikel 17
   Offentliggørelse af projekter
   Hvert år offentliggør Kommissionen en liste over de foranstaltninger, der finansieres via programmet, med en kort beskrivelse af hvert projekt.
   Artikel 18
   Overgangsbestemmelser
   Denne afgørelse erstatter de tilsvarende bestemmelser i afgørelse 2002/630/RIA fra den 1. januar 2007.
   Foranstaltninger, der iværksættes inden den 31. december 2006 i henhold til afgørelse 2002/630/RIA, forvaltes fortsat i henhold til denne, indtil de er fuldført. Det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 7, afløses af det udvalg, der er omhandlet i artikel 10 i nærværende afgørelse.
   Artikel 19
   Virkning og anvendelse
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra 1. januar 2007.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2007.

            På Rådets vegne

         F.-W. STEINMEIER

            Formand

      (1)  Udtalelse af 14.12.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EFT L 203 af 1.8.2002, s. 5.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 1248/2006 (EUT L 227 af 19.8.2006, s. 3).

      (5)  EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

      (6)  EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

      (7)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.


title: 2007/475/EF: Kommissionens afgørelse af 25. juni 2007 om foreneligheden med fællesskabsretten af de foranstaltninger, som Italien har truffet i henhold til artikel 3a, stk. 1, i Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed

text:
               10.7.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 180/5

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 25. juni 2007
   om foreneligheden med fællesskabsretten af de foranstaltninger, som Italien har truffet i henhold til artikel 3a, stk. 1, i Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed
   (2007/475/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed, (1) og særlig artikel 3a, stk. 2,
   under henvisning til udtalelse fra det i medfør af direktivets artikel 23a nedsatte udvalg, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I brev af 10. maj 1999 meddelte Italien Kommissionen, hvilke foranstaltninger man havde iværksat den 9. marts 1999 i overensstemmelse med direktivets artikel 3a, stk. 1.

               (2)

               Kommissionen efterprøvede inden for en periode på tre måneder fra meddelelsens modtagelse, om de pågældende foranstaltninger var forenelige med fællesskabsretten, især hvad angår foranstaltningernes proportionalitet og den nationale høringsprocedures gennemsigtighed.

               (3)

               Kommissionen tog i sin undersøgelse hensyn til de foreliggende oplysninger om det italienske medielandskab.

               (4)

               Listen over de samfundsmæssigt væsentlige begivenheder, som er omfattet af de italienske foranstaltninger, var udfærdiget på en klar og tydelig måde.

               (5)

               Kommissionen fandt det godtgjort, at de begivenheder, som var omfattet af de italienske foranstaltninger, opfyldte mindst to af nedenstående kriterier, som anses for at være pålidelige indikatorer for en begivenheds samfundsmæssige interesse; (i) begivenheden er af særlig almen interesse for medlemsstatens befolkning og ikke blot af betydning for dem, der sædvanligvis følger med i den pågældende sport eller aktivitet; (ii) begivenheden har en generelt anerkendt og klar kulturel betydning for medlemsstatens befolkning, især som katalysator for kulturel identitet; (iii) begivenheden omfatter landsholdets deltagelse i forbindelse med en kamp eller turnering af international betydning; og (iv) begivenheden har traditionelt været udsendt på gratis fjernsyn og har tiltrukket et stort antal seere.

               (6)

               Et betydeligt antal af de begivenheder, der udpeges i de italienske foranstaltninger, herunder de olympiske sommer- og vinterlege, det italienske fodboldlandsholds kampe i VM- og EM-turneringen samt finalekampene i begge mesterskaber, falder ind under den kategori af begivenheder, som traditionelt anses for at være af væsentlig samfundsmæssig interesse, som direkte omtalt i indledningens punkt 18 i direktiv 97/36/EF. Disse begivenheder er af særlig almen interesse i Italien, idet de er særdeles populære i den brede offentlighed og ikke kun blandt de seere, der sædvanligvis følger med i sport. De har yderligere en alment anerkendt, klar kulturel betydning for den italienske befolkning, idet de yder et vigtigt bidrag til mellemfolkelig forståelse, for betydningen af sport for det italienske samfund som helhed og for den nationale stolthed, idet de giver italienske elitesportsudøvere mulighed for at nå til tops i de vigtigste internationale konkurrencer.

               (7)

               De øvrige udpegede fodboldbegivenheder er af særlig almen interesse i Italien og har en alment anerkendt, klar, kulturel betydning for den italienske befolkning i kraft af fodboldsportens betydning for det italienske samfund som helhed og for den nationale stolthed, idet de giver de italienske hold mulighed for at nå til tops i kampe på et plan, der tiltrækker international opmærksomhed.

               (8)

               Giro d’Italia er af særlig almen interesse i Italien og har en alment anerkendt, klar, kulturel betydning som katalysator for den nationale kulturelle identitet, ikke blot på grund af begivenhedens betydning i sportens verden, men også som en lejlighed til at gøre reklame for landet Italien.

               (9)

               Den særlige almene interesse i Italien og den alment anerkendte, klare, kulturelle betydning for den italienske befolkning af det italienske formel 1-grand prix er en følge af den store succes, som italienske biler har i formel 1-racing.

               (10)

               Den italienske musikfestival i San Remo er af særlig almen interesse i Italien og har en alment anerkendt, klar, kulturel betydning for den italienske kulturelle identitet, idet det er en »folkelig« kulturbegivenhed, som er en del af traditionel italiensk kultur.

               (11)

               De italienske foranstaltninger skønnes at være proportionelle, og set ud fra nødvendigheden af hensynet til væsentlige samfundsrettigheder berettiger de således til at fravige de grundlæggende rettigheder under EF-traktaten til at levere tjenesteydelser, en fravigelse som skal sikre offentligheden bred adgang til udsendelser af begivenheder af stor samfundsmæssig betydning.

               (12)

               De italienske foranstaltninger er forenelige med EF-konkurrencereglerne, idet udpegningen af tv-spredningsorganer, der er kvalificeret til at transmittere de nævnte begivenheder, er baseret på objektive kriterier, som tillader faktisk og potentiel konkurrence om erhvervelse af transmissionsrettighederne til disse begivenheder. Dertil kommer, at det nævnte antal begivenheder ikke er uforholdsmæssig stort, således at der skabes konkurrenceforvridning på downstream-markedet for gratis kanaler og betalingskanaler.

               (13)

               Efter at Kommissionen havde givet de øvrige medlemsstater meddelelse om de italienske foranstaltninger og indhentet en udtalelse fra det i medfør af direktivets artikel 23a nedsatte udvalg, meddelte generaldirektøren for uddannelse og kultur ved brev af 5. juli 1999 Italien, at Europa-Kommissionen ikke agtede at gøre indsigelse mod de meddelte foranstaltninger.

               (14)

               Den 7. september 1999 modtog Kommissionen meddelelse om en ændring af de italienske foranstaltninger. Denne ændring medførte ingen ændringer i de udpegede begivenheder.

               (15)

               De italienske foranstaltninger blev offentliggjort i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende
                   (2), i overensstemmelse med artikel 3a, stk. 2, i Rådets direktiv 89/552/EØF. Et corrigendum til udgivelsen blev efterfølgende offentliggjort i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende
                   (3).

               (16)

               Det følger af dommen i De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-33/01 Infront WM AG mod Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber, at en erklæring om, at foranstaltninger, som er iværksat i medfør af artikel 3a, stk. 1, i direktiv 89/552/EØF, er i overensstemmelse med fællesskabsretten, udgør en beslutning i medfør af artikel 249 i EF-traktaten, og sådanne beslutninger skal derfor vedtages af Kommissionen. Det er således nødvendigt, at nærværende afgørelse indeholder en erklæring om, at de foranstaltninger, som Italien har oplyst, er forenelige med fællesskabsretten. De endelige foranstaltninger, som Italien har truffet og beskrevet i bilaget til nærværende afgørelse, skal offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende i overensstemmelse med artikel 3a, stk. 2, i direktiv 89/552/EØF —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   De foranstaltninger i medfør af artikel 3a, stk. 1, i direktiv 89/552/EØF, som Italien den 10. maj 1999 har meddelt Europa-Kommissionen, er, i den form hvori de er offentliggjort i
         Den Europæiske Unions Tidende C 277 af 30. september 1999 (corrigendum i
         Den Europæiske Unions Tidende C 208 af 26. juli 2001), forenelige med fællesskabsretten.
   Artikel 2
   De foranstaltninger, som er beskrevet i bilaget til nærværende afgørelse, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende i overensstemmelse med artikel 3a, stk. 2, i direktiv 89/552/EØF.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. juni 2007.

            På Kommissionens vegne

         Viviane REDING

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 298 af 17.10.1989, s. 23. Direktiv, ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF (EFT L 202, 30.7.1997, s. 60).

      (2)  EFT C 277 af 30.9.1999, s. 3.

      (3)  EFT C 208 af 26.7.2001, s. 27.

      BILAG
      Offentliggørelse i overensstemmelse med artikel 3a, stk. 2, i Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed
      De italienske myndigheders foranstaltninger, som offentliggøres i medfør af artikel 3a, stk. 2, i direktiv 89/552/EØF, fremgår af nedenstående uddrag af den italienske kommunikationsmyndigheds beslutning nr. 8/1999 af 9. marts 1999, ændret ved beslutning nr. 172/1999 af 28. juli 1999.

         »Artikel 1
         1.   Denne beslutning vedrører tv-transmission af begivenheder, som anses for at være af væsentlig samfundsmæssig interesse.
         2.   Ved en »begivenhed af væsentlig samfundsmæssig interesse« forstås en begivenhed af sportslig eller ikke-sportslig art, som opfylder mindst to af følgende fire kriterier:

                     a)

                     Begivenheden og dens resultat er af særlig og udbredt interesse i Italien, også for andre mennesker end dem, der normalt ser denne type begivenhed på tv

                     b)

                     begivenheden nyder udbredt anerkendelse i offentligheden, har en særlig kulturel betydning og styrker den italienske kulturelle identitet

                     c)

                     begivenheden omfatter et landshold i en specifik sportsdisciplin i en vigtig international turnering

                     d)

                     begivenheden har traditionelt været sendt på gratis fjernsyn og har opnået høje seertal i Italien.

               Artikel 2
         1.   Myndigheden har udfærdiget følgende liste over begivenheder, som anses for at være af væsentlig samfundsmæssig interesse, og som tv-selskaber under italiensk jurisdiktion ikke må transmittere på eneretsgrundlag eller i kode, fordi en væsentlig del (flere end 90 %) af den italienske befolkning skal have mulighed for at se dem på gratis fjernsyn uden ekstraudgifter til anskaffelse af teknisk udstyr.

                     a)

                     De olympiske sommer- og vinterlege

                     b)

                     VM-finalen i fodbold og alle det italienske landsholds kampe

                     c)

                     EM-finalen i fodbold og alle det italienske landsholds kampe

                     d)

                     Alle det italienske landsholds kampe på hjemme- og udebane i officielle turneringer

                     e)

                     Finalen og semifinalerne i Champions League og UEFA-Cup, når italienske hold deltager

                     f)

                     Cykelløbet Giro d'Italia

                     g)

                     Det italienske formel 1-grand prix

                     h)

                     Den italienske musikfestival i San Remo

               2.   De begivenheder, der omtales i stk. 1, litra b) og c) ovenfor, sendes direkte og i fuld længde. Angående de øvrige begivenheder, har tv-selskaberne frihed til selv at fastlægge detaljerne ved arrangementer for ukodet transmission.«


title: Rådets afgørelse 2011/119/FUSP af 21. februar 2011 om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant i Kosovo

text:
               22.2.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 47/18

         RÅDETS AFGØRELSE 2011/119/FUSP
   af 21. februar 2011
   om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant i Kosovo (1)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 31, stk. 2, og artikel 33,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 4. februar 2008 vedtog Rådet fælles aktion 2008/124/FUSP om Den Europæiske Unions retsstatsmission i Kosovo, EULEX Kosovo (2), og fælles aktion 2008/123/FUSP (3) om udnævnelse af Pieter FEITH til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) i Kosovo.

               (2)

               Den 11. august 2010 vedtog Rådet afgørelse 2010/446/FUSP (4) om forlængelse af EUSR's mandat indtil den 28. februar 2011.

               (3)

               EUSR's mandat bør forlænges indtil den 30. april 2011.

               (4)

               EUSR skal gennemføre sit mandat under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2010/446/FUSP ændres således:

               1)

               Artikel 1 affattes således:
               »Artikel 1
               Den Europæiske Unions særlige repræsentant
               Mandatet for Pieter FEITH som EUSR i Kosovo forlænges indtil den 30. april 2011.«.

               2)

               Artikel 5, stk. 1, affattes således:
               »1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat i perioden fra den 1. september 2010 til den 30. april 2011 udgør 1 230 000 EUR.«.

               3)

               Artikel 6 affattes således:
               »Artikel 6
               Sammensætning af medarbejderstaben
               1.   Der udpeges et specifikt personale til at bistå EUSR med at gennemføre sit mandat og bidrage til sammenhæng, synlighed og effektivitet i Unionens overordnede indsats i Kosovo. EUSR er inden for rammerne af sit mandat og de finansielle midler, der stilles til rådighed i den forbindelse, ansvarlig for at sammensætte sin medarbejderstab. Staben skal omfatte medarbejdere med den ekspertise i specifikke politiske spørgsmål, som mandatet kræver. EUSR holder Rådet og Kommissionen løbende underrettet om sin medarbejderstabs sammensætning.
               2.   Medlemsstaterne, EU-institutionerne og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) kan foreslå udstationering af medarbejdere til at arbejde sammen med EUSR. Løn til udstationerede medarbejdere afholdes henholdsvis af den pågældende medlemsstat eller EU-institution eller af EU-Udenrigstjenesten. Eksperter, der er udstationeret af medlemsstaterne ved EU-institutionerne eller EU-Udenrigstjenesten, kan også udstationeres hos EUSR. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en medlemsstat.
               3.   Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats eller EU-institutions eller EU-Udenrigstjenestens administrative myndighed og udfører sine opgaver og handler i EUSR's mandats interesse.«.

         Artikel 2
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. februar 2011.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  I overensstemmelse med De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 1244 (1999).

      (2)  EUT L 42 af 16.2.2008, s. 92.

      (3)  EUT L 42 af 16.2.2008, s. 88.

      (4)  EUT L 211 af 12.8.2008, s. 36.