title: 2012/558/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2012 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion VIII — Den Europæiske Ombudsmand

text:
               17.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 286/117

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2012
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion VIII — Den Europæiske Ombudsmand
   (2012/558/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 (1),

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2010 (KOM(2011) 473 — C7-0263/2011) (2),

               —

               der henviser til Den Europæiske Ombudsmands årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2010, med institutionernes svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring (4) for regnskabsåret 2010 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0089/2012),

               1.

               meddeler Den Europæiske Ombudsmand decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2010;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Formand

         Martin SCHULZ

            Generalsekretær

         Klaus WELLE

      (1)  EUT L 64 af 12.3.2010.

      (2)  EUT C 332 af 14.11 2011, s. 1.

      (3)  EUT C 326 af 10.11 2011, s. 1.

      (4)  EUT C 332 af 14.11 2011, s. 134.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.
    ---documentbreak---

               17.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 286/118

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 10. maj 2012
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010, Sektion VIII — Den Europæiske Ombudsmand
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 (1),

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions endelige årsregnskab for regnskabsåret 2010 (KOM(2011) 473 — C7-0263/2011) (2),

               —

               der henviser til Den Europæiske Ombudsmands årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner, der er foretaget i 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2010, med institutionernes svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring (4) for regnskabsåret 2010 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0089/2012),

               1.

               påpeger, at Revisionsretten i sin årsberetning for 2010 konstaterede, at den »ingen bemærkninger (havde) at fremsætte om Den Europæiske Ombudsmand« (punkt 7.31.); gør dog opmærksom på, at Revisionsretten havde anmodet Den Europæiske Ombudsmand (herefter benævnt »Ombudsmanden«) om at fastlægge bestemmelser vedrørende procedurerne for ansættelse af midlertidigt personale; havde gerne set, at Revisionsretten havde orienteret det om resultaterne;

               2.

               konstaterer, at Ombudsmanden i 2010 rådede over forpligtelsesbevillinger på i alt 9 332 275 EUR (9 000 000 EUR i 2009), og at gennemførelsessatsen for disse bevillinger var på 89,65 %, hvilket er under de øvrige institutioners gennemsnit og to procentpoint under det foregående års gennemførelsessats (91,98 % i 2009); konstaterer imidlertid, at udsvingene i gennemførelsessatsen først og fremmest afhænger af de personalemæssige udsving, og understreger, at Ombudsmandens budget er et rent administrationsbudget, hvor 79 % går til personer tilknyttet institutionen, 15 % til ejendomme, inventar, udstyr og forskellige driftsudgifter og 6 % til institutionens udførelse af generelle opgaver;

               3.

               opfordrer til bedre finansiel planlægning for at sikre en mere effektiv budgetgennemførelse;

               4.

               glæder sig over, at Ombudsmanden har fastsat centrale resultatindikatorer i handlingsplanen for 2010 samt en resultattavle, der gør det muligt at måle institutionens ydelser ved hjælp af et benchmarkingsystem; ser med tilfredshed på de fremskridt, der er gjort i årets løb;

               5.

               vil dog ønske, at antallet og andelen af sager, hvor afgørelsen om behandling træffes inden for en måned, vil stige yderligere; konstaterer, at satsen herfor for øjeblikket ligger på 66 %;

               6.

               vil også ønske, at antallet og andelen af undersøgelser, der afsluttes på under et år, fortsat vil stige; konstaterer, at satsen herfor for øjeblikket ligger på 66 %;

               7.

               glæder sig over, at der er indført en ny procedure for ansættelse af midlertidigt ansatte samt for beregning af de individuelle rettigheder;

               8.

               ser med tilfredshed på den revision, der blev foretaget af den interne revisor i 2010 under hensyntagen til bemærkningerne fra 2009, og hvori det konkluderedes, at forvaltnings- og kontrolsystemet er effektivt under forudsætning af, at de aftalte aktioner gennemføres;

               9.

               minder om, at Ombudsmandens årsberetning for 2010 for nylig er blevet behandlet i en initiativbetænkning, som Parlamentet vedtog den 27. oktober 2011 (6); ønsker derfor ikke at tilføje yderligere bemærkninger;

               10.

               ønsker, at Ombudsmandens årsberetning for 2011 vil omfatte et kapitel om opfølgning af Parlamentets dechargebeslutning og desuden indeholde en fuldstændig oversigt over de menneskelige ressourcer, Ombudsmanden har til rådighed, opdelt efter kategori, lønklasse, køn, deltagelse i faglig uddannelse og nationalitet.

      (1)  EUT L 64 af 12.3.2010.

      (2)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 1.

      (3)  EUT C 326 af 10.11.2011, s. 1.

      (4)  EUT C 332 af 14.11.2011, s. 134.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0467.


title: 2014/278/EU: Rådets afgørelse af 12. maj 2014 om indgåelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, bortset fra tilbagetagelsesspørgsmål

text:
               16.5.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 145/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 12. maj 2014
   om indgåelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, bortset fra tilbagetagelsesspørgsmål

      (2014/278/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 91 og 100, artikel 191, stk. 4, artikel 207 og 212, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I overensstemmelse med Rådets afgørelse 2013/40/EU (2) blev rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side (»aftalen«) undertegnet den 10. maj 2010 med forbehold af senere indgåelse.

               (2)

               Visse bestemmelser i aftalen vedrører tilbagetagelse, og de henhører derfor under tredje del, afsnit V, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Parallelt med denne afgørelse vil der blive vedtaget en særskilt afgørelse (3) om disse bestemmelser, som er indeholdt i aftalens artikel 33, stk. 2.

               (3)

               Aftalen bør godkendes på Unionens vegne —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side, bortset fra aftalens artikel 33, stk. 2, godkendes herved på Unionens vegne (4).
   Artikel 2
   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik varetager formandskabet for det blandede udvalg, jf. aftalens artikel 44. Afhængigt af emnet er Unionen henholdsvis Unionen og medlemsstaterne repræsenteret i det blandede udvalg.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet udpeger den person eller de personer, der er beføjet til på Unionens vegne at foranstalte den notifikation, der er omhandlet i artikel 49, stk. 1, i aftalen (5).
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. maj 2014.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  Godkendelse givet den 16.4.2014 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Rådets afgørelse nr. 2013/40/EU af 10. maj 2010 om undertegnelse, på Den Europæiske Unions vegne, og midlertidig anvendelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side (EUT L 20 af 23.1.2013, s. 1).

      (3)  Rådets afgørelse 2014/279/EU af 12. maj 2014 om indgåelse af rammeaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Republikken Korea på den anden side vedrørende tilbagetagelsesspørgsmål (se side 3 i denne EUT).

      (4)  Aftalen er offentliggjort i EUT L 20 af 23.1.2013, s. 2, sammen med afgørelsen om undertegnelsen.

      (5)  Datoen for aftalens ikrafttræden offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


Avis juridique important

|

31980D0252

80/252/EØF: Kommissionens afgørelse af 22. februar 1980 om godtagelse af tilsagn afgivet af eksportørerne i Bulgarien, Den tyske demokratiske Republik, Polen, Rumænien, Tjekkoslovakiet og Ungarn i forbindelse med antidumpingsproceduren vedrørende indførsel af standardiserede elektriske motorer, flerfasede, med effekt på over 0,75 kW, men højst 75 kW, med oprindelse i disse lande og om afslutning af denne procedure for disse landes vedkommende

EF-Tidende nr. L 053 af 27/02/1980 s. 0021 - 0023

++++  KOMMISSIONENS AFGOERELSE  af 22 . februar 1980  om godtagelse af tilsagn afgivet af eksportoererne i Bulgarien , Den tyske demokratiske Republik , Polen , Rumaenien , Tjekkoslovakiet og Ungarn i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende indfoersel af standardiserede elektriske motorer , flerfasede , med effekt paa over 0,75 kW , men hoejst 75 kW , med oprindelse i disse lande og om afslutning af denne procedure for disse landes vedkommende   ( 80/252/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets forordning ( EOEF ) nr . 3017/79 af 20 . december 1979 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande , der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 1 ) , saerlig artikel 10 ,  efter hoering i det i naevnte forordning omhandlede raadgivende udvalg , og  ud fra foelgende betragtninger :  Kommissionen modtog i marts 1979 en klage , som var indgivet af Comité de coordination des constructeurs de machines tournantes électriques du marché commun ( Comel ) paa vegne af saa godt som samtlige faellesskabsproducenter af elektriske lavspaendingsmotorer , og som indeholdt beviser for , at der fandt dumping sted vedroerende tilsvarende varer med oprindelse i Bulgarien , Den tyske demokratiske Republik , Polen , Rumaenien , Sovjetunionen , Tjekkoslovakiet og Ungarn , og at dette forvoldte vaesentlig skade ;  disse bevisligheder var tilstraekkelige til at berettige ivaerksaettelsen af en undersoegelse ;  Kommissionen har i De Europaeiske Faellesskabers Tidende ( 2 ) meddelt , at der er indledt en undersoegelse paa faellesskabsplan vedroerende import af standardiserede elektriske motorer , flerfasede , med effekt paa over 0,75 kW , men hoejst 75 kW , med oprindelse i Bulgarien , Den tyske demokratiske Republik , Polen , Rumaenien , Sovjetunionen , Tjekkoslovakiet og Ungarn ;  Kommissionen har officielt underrettet de klart beroerte eksportoerer og importoerer herom ;  Kommissionen har givet de direkte beroerte parter lejlighed til skriftligt at give deres mening til kende og redegoere herfor mundtligt samt til at moedes , for at deres synspunkter og modargumenter kunne blive fremlagt ;  stoerstedelen af parterne har benyttet sig af denne lejlighed ;  med henblik paa en foreloebig fastlaeggelse af dumpingmargenen og skaden har Kommissionen foretaget en kontrol paa stedet hos saa godt som alle eksportoerer og importoerer , bl.a . hos Industrial Electric PVBA  ( Kortrijk ) og Symkens SPRL ( Liège ) i Belgien , hos R . Frimodt Pedersen A/S ( Daugaard ) , Arnitlund Handels APS ( Vojens ) , Nordelektro A/S ( Koebenhavn ) og A . Johnson and Co A/S ( Charlottenlund ) i Danmark , hos Sermes SA ( Strasbourg ) , Sodimef SA ( Strasbourg ) , Sorice SA ( Ivrysur-Seine ) og Sofbim SA ( Paris ) i Frankrig , hos Mez Italiana SpA ( Milano ) , Imex SpA  ( Milano ) , Elprom SpA ( Parma ) , Elektropolcantoni e Co SpA ( Milano ) , Veneta Motori SNC  ( Padova ) og BAME di Bartolomei Bruno  ( Pistoia ) i Italien , hos Rotor CV ( Eibergen ) og PEJA Elektrotechniek BV ( Arnhem ) i Nederlandene , samt hos Horst Schenk ( Brilon ) og Fritz Oberstenfeld  ( Hamburg ) i Forbundsrepublikken Tyskland ; Kommissionen har haft kontakt med adskillige andre agenter og importoerer ;  Kommissionen har ligeledes foretaget kontrol paa stedet hos de vigtigste faellesskabsproducenter , der har indgivet klage , dvs . ACEC ( Charleroi ) i Belgien , Alsthom-Unelec ( Paris ) , compagnie Elektro-Mécanique SA ( Paris ) og Leroy-Somer SA ( Angoulème ) i Frankrig , Ansaldo SpA ( Genova ) og Ercole Marelli SpA ( Milano ) i Italien samt AEG-Telefunken AG ( Oldenburg ) , Bauknecht GmbH ( Stuttgart ) og Siemens AG ( Erlangen ) i Forbundsrepublikken Tyskland ;  for at fastslaa , om der er tale om dumping i forbindelse med importen af ovennaevnte varer , har Kommissionen maattet tage hensyn til , at Bulgarien , Den tyske demokratiske Republik , Polen , Rumaenien , Tjekkoslovakiet og Ungarn ikke er lande med markedsoekonomi ;  af denne grund har Kommissionen maattet laegge den normale vaerdi i et land med markedsoekonomi til grund for sine beregninger ; i klagen er der i den forbindelse henvist til hjemmemarkedet i Spanien og Oestrig ;  efter at der har vaeret taget kontakt med og foretaget en kontrol paa stedet hos spanske og oestrigske producenter , og efter at de beroerte eksportoerer under hoeringen af parterne har haft lejlighed til at fremfoere deres argumenter og navnlig deres kritik med hensyn til anvendelsen af det spanske marked som sammenligningsgrundlag , synes det rimeligt at foretage en sammenligning med priserne paa elektriske motorer paa Oestrigs hjemmemarked , i det mindste for saa vidt angaar den foreloebige fastlaeggelse af dumpingmargenen , idet der er tale om tilsvarende fremstillingsmaader og tekniske normer samt ens teknologi , og idet priskontrollen i Oestrig samt en betydelig import , bl.a . fra de lande , der er omfattet af klagen , synes at vaere en garanti for et rimeligt prisniveau ;  den foreloebige fastlaeggelse af dumpingmargenen er derfor foretaget ved at sammenligne de oestrigske gennemsnitspriser ab fabrik for salg i tidsrummet fra september 1978 til september 1979 med de priser , der er anvendt ved indfoersel i Faellesskabet fra de paagaeldende lande i samme periode ;  der er taget behoerigt hensyn til de forskelle , der beroerer prisernes sammenlignelighed , idet der fra de oestrigske listepriser er trukket de maksimale rabatter , der indroemmes ved salg af store maengder , salgs - og serviceomkostningerne for den oestrigske producent samt den maksimale kontantrabat ; eksportpriserne var kun til raadighed paa fob - eller cifstadiet , men der er ikke foretaget nogen justering af priserne , for at der kan tages hensyn til de transportomkostninger , der er inkluderet i disse priser ; alle ovennaevnte faktorer har betydet en reduktion af forskellen mellem de oestrigske priser ab fabrik og eksportpriserne ;  det fremgaar af denne foreloebige undersoegelse af sagen , at der foreligger dumping i forbindelse med den paagaeldende import , og at dumpingmargenen er lig med det beloeb , hvormed den ovenfor omhandlede normale vaerdi overstiger eksportprisen til Faellesskabet ; denne margens stoerrelse varierer alt efter motortypen , eksportlandene og de importerende medlemsstater ; f.eks . overstiger den i alle tilfaelde 19,65 ERE for saa vidt angaar 1,1 kW motorer , 1500 o/min , B 3 , der er en af de mest gaengse typer ;  for saa vidt angaar de skadelige virkninger for Faellesskabets produktion fremgaar det af de bevisligheder , Kommissionen raader over , at indfoerselen i Faellesskabet af de paagaeldende elektriske motorer med oprindelse i de lande , der er omfattet af undersoegelsen , er steget fra ca . 462 000 enheder i 1975 til 856 000 i 1978 og til 469 000 i det foerste halvaar af 1979 ;  da der ikke findes saerskilte produktions - og importstatistikker vedroerende standardiserede motorer , er det vanskeligt at beregne stoerrelsen af faellesskabsmarkedet for disse motorer med den oenskelige noejagtighed ; paa grundlag af de bedste foreliggende oplysninger skulle importen af standardiserede elektriske motorer , flerfasede , med effekt paa over 0,75 kW , men hoejst 75 kW , med oprindelse i de lande , undersoegelsen omfatter , i 1978 imidlertid vaere naaet op paa en markedsandel paa 28 % i Faellesskabet og paa 44 % i Belgien , 41 % i Danmark og i Frankrig , 46 % i Italien og 12 % i Forbundsrepublikken Tyskland ( eksklusive samhandelen mellem Vesttyskland og Oesttyskland ) ;  salgspriserne i Faellesskabet for motorer med oprindelse i de paagaeldende lande med undtagelse af Sovjetunionen ligger mellem 10 % og 44 % under priserne paa de samme motorer fremstillet af faellesskabsproducenterne ;  virkningerne heraf for Faellesskabets industri , hvis produktionsvolumen har stagneret siden 1976 , har vist sig i form af et fald i faellesskabspriserne maalt i faste kurser , som i stoerstedelen af tilfaeldene ikke goer det muligt at daekke produktionsomkostningerne ;  derfor lider stoerstedelen af faellesskabsvirksomhederne betydelige tab i forbindelse med de standardiserede flerfasede motorer , der omfattes af proceduren , og denne udvikling er til skade for rentabiliteten i branchen for roterende motorer og har allerede medfoert en betydelig nedgang i antallet af arbejdspladser , der er direkte beroert af produktionen af elektriske motorer , idet dette er faldet fra ca . 28 300 i 1974 til 23 600 i 1978 ;  de skader , der skyldes andre faktorer , som kan have negative virkninger for faellesskabsproducenterne , saasom omfanget af og priserne paa anden import samt stagnering i efterspoergslen , er blevet undersoegt og er ikke blevet tilskrevet den paagaeldende import ;  det fremgaar af denne foreloebige undersoegelse af sagen , at der foreligger dumping , og at der er tilstraekkelige beviser for , at denne dumping forvolder skade ;  efter at vaere blevet underrettet om de vigtigste resultater af denne foreloebige undersoegelse , og efter at have fremsat deres bemaerkninger hertil , gav de paagaeldende eksportoerer , dvs . eksportorganisationerne i Bulgarien  ( Electroimpex , Sofia ) , i Den tyske demokratiske Republik ( Elektrotechnik-Import-Export , Berlin ) , i Polen  ( Elektrim , Warszawa ) , i Rumaenien  ( Elektroexportimport , Bukarest ) , i Tjekkoslovakiet  ( Zavody Silnoproude Elektrotechniky , Prag ) og i Ungarn ( Transelektro , Budapest ) , visse tilsagn ;  disse tilsagn bestod hovedsagelig i prisforhoejelser paa eksporten til Faellesskabet ; i disse prisforhoejelser tages der ikke alene hensyn til de forskelle , der under undersoegelsen paa stedet konstateredes mellem de enkelte eksportlandes eksportpriser , men ligeledes til de forskellige faellesskabsindustriers saerlige forhold ;  Kommissionen har truffet foreloebig afgoerelse om , at disse tilsagn vil kunne ophaeve de skadelige virkninger af den paagaeldende import , og at det derfor ikke i oejeblikket er noedvendigt at traeffe beskyttelsesforanstaltninger med hensyn til importen fra de lande , der har givet saadanne tilsagn ;  det er Kommissionens opgave at overvaage , at disse tilsagn ikke misligholdes , bl.a . ved periodisk at gennemfoere de kontrolforanstaltninger og undersoegelser , der er noedvendige ;  godtagelsen af disse tilsagn kan tages op til fornyet undersoegelse , saafremt Kommissionen paa grundlag af de oplysninger , den er i besiddelse af , anser det for paakraevet , skulle det bl.a . vise sig , at disse tilsagn ikke har indvirkning paa Faellesskabets marked , og at Faellesskabets producenter derfor fortsat lider skade , kan der fremsaettes forslag om aendring heraf eller traeffes beslutning om ikke laengere at godtage dem ;  under disse forudsaetninger kan de paagaeldende tilsagn godtages , og proceduren kan herefter afsluttes , uden at der indfoeres antidumpingtold -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Kommissionen godtager de tilsagn , der er afgivet af eksportorganisationerne i Bulgarien ( Electroimpex , Sofia ) , i Den tyske demokratiske Republik  ( Elektrotechnik-Import-Export , Berlin ) , i Polen  ( Elektrim , Warszawa ) , i Rumaenien  ( Electroexportimport , Bukarest ) , i Tjekkoslovakiet ( Zavody Silnoproude Elektrotechniky , Prag ) og i Ungarn ( Transelektro , Budapest ) , i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende indfoersel af standardiserede elektriske motorer , flerfasede , med effekt paa over 0,75 kW , men hoejst 75 kW ( 1 ) , med oprindelse i disse lande .  Artikel 2  Antidumpingproceduren vedroerende indfoersel af standardiserede elektriske motorer , flerfasede , med effekt paa over 0,75 kW , men hoejst 75 kW ( 3 ) , med oprindelse i Bulgarien , Den tyske demokratiske Republik Polen , Rumaenien , Tjekkoslovakiet og Ungarn , er afsluttet .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 22 . februar 1980 .  Paa Kommissionens vegne  Wilhelm HAFERKAMP  Naestformand  ( 1 ) EFT nr . L 339 af 31 . 12 . 1979 , s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . C 103 af 25 . 4 . 1979 , s . 9 .  ( 3 ) NIMEXE-nummer ex 85.01-33 , 34 , 36 ; pos . ex 85.01 B I b ) i den faelles toldtarif .


title: 2014/443/EU: Rådets afgørelse af 8. juli 2014 om den holdning, som skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Underudvalget vedrørende Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger, der er nedsat ved handelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Colombia og Peru på den anden side, for så vidt angår vedtagelse af dets forretningsorden

text:
               10.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 201/18

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. juli 2014
   om den holdning, som skal indtages på Den Europæiske Unions vegne i Underudvalget vedrørende Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger, der er nedsat ved handelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Colombia og Peru på den anden side, for så vidt angår vedtagelse af dets forretningsorden

      (2014/443/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 19. januar 2009 bemyndigede Rådet Kommissionen til at forhandle om en flerpartshandelsaftale på vegne af Den Europæiske Union og dens medlemsstater med Det Andinske Fællesskabs medlemslande.

               (2)

               Disse forhandlinger er afsluttet, og handelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Colombia og Peru på den anden side (»aftalen«) (1) blev undertegnet i Bruxelles den 26. juni 2012.

               (3)

               I henhold til aftalens artikel 330, stk. 3, har aftalen fundet foreløbig anvendelse med Peru siden den 1. marts 2013 og med Colombia siden den 1. august 2013 under forbehold af dens senere indgåelse.

               (4)

               Ved aftalens artikel 103 nedsættes et underudvalg vedrørende sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger (»SPS-underudvalget«), som skal sikre og føre tilsyn med gennemførelsen af aftalens kapitel 5, der vedrører plante- og plantesundhedsforanstaltninger, og overveje alle spørgsmål, der kan påvirke overensstemmelsen med bestemmelserne i dette kapitel. SPS-underudvalget skal vedtage sin forretningsorden på sit første møde.

               (5)

               Unionen bør fastlægge den holdning, der skal indtages, for så vidt angår vedtagelse af SPS-underudvalgets forretningsorden —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som skal indtages på vegne af Unionen i Underudvalget vedrørende Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger (»SPS-underudvalget«), der er nedsat ved handelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Colombia og Peru på den anden side, for så vidt angår vedtagelse af SPS-underudvalgets forretningsorden, skal bygge på det udkast til afgørelse fra EU-Colombia-Peru-SPS-underudvalget, der er knyttet som bilag til denne afgørelse.
   Mindre tekniske rettelser af udkastet til EU-Colombia-Peru-SPS-Underudvalgets afgørelse kan vedtages af repræsentanter for Unionen i SPS-underudvalget uden yderligere afgørelse truffet af Rådet.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på datoen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2014.

            På Rådets vegne

         P. C. PADOAN

            Formand

      (1)  EUT L 354 af 21.12.2012, s. 3.

      UDKAST
      AFGØRELSE NR. …/2014 TRUFFET AF EU-COLOMBIA-PERU-UNDERUDVALGET VEDRØRENDE SUNDHEDS- OG PLANTESUNDHEDSFORANSTALTNINGER
      af …
      om vedtagelse af forretningsordenen for Underudvalget vedrørende Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger, jf. artikel 103 i handelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Colombia og Peru på den anden side
      UNDERUDVALGET VEDRØRENDE SUNDHEDS- OG PLANTESUNDHEDS-FORANSTALTNINGER HAR —
      under henvisning til handelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Colombia og Peru på den anden side (»aftalen«) (1), der blev undertegnet i Bruxelles den 26. juni 2012, særlig artikel 103, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Underudvalget vedrørende Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger (»SPS-underudvalget«) skal vedtage sin forretningsorden på sit første møde.

                  (2)

                  SPS-underudvalget skal sikre og føre tilsyn med gennemførelsen af aftalens kapitel 5, der vedrører plante- og plantesundhedsforanstaltninger, og overveje alle spørgsmål, der kan påvirke overholdelsen af bestemmelserne i nævnte kapitel —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

                  1.

                  SPS-underudvalgets forretningsorden vedtages som angivet i bilaget til denne afgørelse.

                  2.

                  Denne afgørelse træder i kraft den …

         Udfærdiget i …, den …

               For Underudvalget vedrørende Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger

               … ministeren

               … kommissæren

               … ministeren

         (1)  EUT L 354 af 21.12.2012, s. 3.

         BILAG
         FORRETNINGSORDEN FOR UNDERUDVALGET VEDRØRENDE SUNDHEDS- OG PLANTESUNDHEDSFORANSTALTNINGER, NEDSAT VED KAPITEL 5 I HANDELSAFTALEN MELLEM DEN EUROPÆISKE UNION OG DENS MEDLEMSSTATER PÅ DEN ENE SIDE OG COLOMBIA OG PERU PÅ DEN ANDEN SIDE
         Artikel 1
         Sammensætning og formandskab
         1.   Underudvalget vedrørende Sundheds- og Plantesundhedsforanstaltninger (»SPS-underudvalget«), som er nedsat i overensstemmelse med artikel 103 i handelsaftalen mellem Den Europæiske Union og dens medlemsstater på den ene side og Colombia og Peru på den anden side (»aftalen«) (1), udfører sine opgaver i henhold til aftalens artikel 103 og tager ansvaret for at sikre og føre tilsyn med gennemførelsen af kapitel 5 om sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger.
         2.   SPS-underudvalget består af repræsentanter udpeget af hver part med ansvar for sundheds- og plantesundhedsanliggender, jf. aftalens artikel 103, stk. 2.
         3.   Formandskabet for SPS-underudvalget varetages på skift for en periode på et år af en overordnet tjenestemand i Europa-Kommissionen på vegne af Unionen og dens medlemsstater, af en overordnet tjenestemand i Colombias regering eller af en overordnet tjenestemand i Perus regering. Første periode af formandskabet begynder på datoen for afholdelsen af Handelsudvalgets første møde og slutter den 31. december samme år. Formandskabet for SPS-Underudvalget varetages af den part, der varetager formandskabet i Handelsudvalget.
         4.   SPS-underudvalget kan afholde møder, hvor kun EU-parten og ét undertegnende Andesland deltager, vedrørende spørgsmål, der udelukkende vedrører deres bilaterale forhold. Sådanne møder vil blive ledet af begge parter i fællesskab. Andre undertegnende Andeslande kan deltage i sådanne møder efter forudgående aftale med de pågældende parter.
         5.   Når der henvises til parterne i forretningsordenen, forstås parterne som defineret i aftalens artikel 6.
         Artikel 2
         Møder
         1.   SPS-underudvalget mødes mindst én gang om året og afholder særlige møder efter anmodning fra en part, jf. aftalens artikel 103, stk. 2. Møderne afholdes på skift i Bogotá, Bruxelles og Lima, medmindre parterne bestemmer andet.
         2.   Den part, der varetager formandskabet, indkalder til møde i SPS-underudvalget på en dato og et sted, der er aftalt af parterne.
         3.   SPS-underudvalget kan også mødes via video- og audiokonferencer.
         Artikel 3
         Delegationer
         Parterne underrettes forud for hvert møde om den planlagte sammensætning af de delegationer, der deltager i mødet.
         Artikel 4
         Observatører
         SPS-underudvalget kan beslutte at indbyde observatører på ad hoc-basis.
         Artikel 5
         Korrespondance
         1.   De dokumenter fra SPS-underudvalget, der er omhandlet i forretningsordenens artikel 6, 7 og 8, fremsendes til formændene for SPS-underudvalget og til Handelsudvalgets sekretariat.
         2.   For så vidt angår spørgsmål, der udelukkende vedrører et bilateralt forhold mellem EU og ét undertegnende Andesland, finder korrespondancen sted mellem disse to parter, og de øvrige undertegnende Andeslande holdes fuldt informeret, hvis det er relevant.
         Artikel 6
         Dagsorden for møderne
         1.   Parterne udarbejder i fællesskab en foreløbig dagsorden for hvert møde. Den fremsendes sammen med de relevante dokumenter til alle parterne senest 14 dage før mødet.
         2.   Dagsordenen godkendes af SPS-underudvalget ved hvert mødes begyndelse. Punkter, som ikke figurerer på den foreløbige dagsorden, kan sættes på dagsordenen, hvis parterne er enige herom.
         3.   Formanden for SPS-underudvalget kan efter aftale med de øvrige parter indbyde eksperter til at deltage i møderne med henblik på at indhente oplysninger om specifikke spørgsmål.
         Artikel 7
         Mødereferat
         1.   Parterne udarbejder i fællesskab et udkast til mødereferat for hvert møde. Det første udkast udarbejdes af den part, der fungerer som formand, senest 21 dage efter at mødet er blevet afholdt.
         2.   Referatet skal som hovedregel indeholde en sammenfatning af hvert punkt på dagsordenen og i givet fald præcisere:

                     a)

                     hvilke dokumenter der blev forelagt SPS-underudvalget

                     b)

                     eventuelle erklæringer, som et medlem af SPS-underudvalget har anmodet om at få optaget i referatet, og

                     c)

                     de foreslåede afgørelser, fremsatte henstillinger, vedtagne erklæringer og de konklusioner, der er vedtaget vedrørende specifikke spørgsmål.

               3.   Referatet skal også omfatte en liste over deltagerne i SPS-underudvalgets møde.
         4.   Mødereferatet godkendes skriftligt af parterne senest to måneder efter datoen for mødet. Når referatet er godkendt, underskriver formanden og dennes modparter hos de andre parter eksemplarer heraf. Hver af parterne modtager et sådant originalt eksemplar. En kopi af det underskrevne referat fremsendes til Handelsudvalgets sekretariat.
         Artikel 8
         Handlingsplan
         1.   SPS-underudvalget vedtager en handlingsplan, som afspejler de aktiviteter, der er vedtaget af parterne på mødet.
         2.   Parternes gennemførelse af handlingsplanen gennemgås på SPS-underudvalgets næste møde.
         Artikel 9
         Sprog
         1.   SPS-underudvalgets officielle sprog er parternes officielle sprog.
         2.   Medmindre andet bestemmes, skal SPS-undervalget almindeligvis basere sine drøftelser på dokumenter og forslag udarbejdet på de sprog, der er omhandlet i stk. 1.
         Artikel 10
         Offentliggørelse og fortrolighed
         1.   Møder i SPS-underudvalget er ikke offentlige, medmindre andet bestemmes.
         2.   Når en part forelægger oplysninger, der i henhold til dennes love og forskrifter anses for at være fortrolige, for SPS-underudvalget, de specialiserede udvalg, arbejdsgrupperne eller de øvrige organer, behandler parterne de pågældende oplysninger som fortrolige, jf. aftalens artikel 290, stk. 2.
         Artikel 11
         Udgifter
         1.   Parterne afholder hver især de udgifter, der påløber i forbindelse med deltagelse i SPS-underudvalgets møder, såvel til personale, rejser og ophold som til postforsendelser og telekommunikation.
         2.   Udgifter i forbindelse med tilrettelæggelse af møder og reproduktion af dokumenter afholdes af den part, der er vært for mødet.
         3.   Udgifter til tolkning ved møderne og oversættelse af dokumenter til eller fra spansk og engelsk afholdes af den part, der er vært for mødet. Tolkning og oversættelse til eller fra de øvrige sprog afholdes af den anmodende part.
         Artikel 12
         Ændring af forretningsordenen
         Forretningsordenen samt senere ændringer heraf skal vedtages af SPS-underudvalget i overensstemmelse med aftalens artikel 103, stk. 2.

            (1)  EUT L 354 af 21.12.2012, s. 3.


Avis juridique important

|

32001D0174

2001/174/EF: Rådets afgørelse af 26. februar 2001 om beskikkelse af et britisk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg

EF-Tidende nr. L 063 af 03/03/2001 s. 0057 - 0057

Rådets afgørelseaf 26. februar 2001om beskikkelse af et britisk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2001/174/EF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 258,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 166,under henvisning til Rådets afgørelse af 15. september 1998 om beskikkelse af medlemmerne af Det Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 1998 til den 20. september 2002(1),i betragtning af, at en plads som medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg er blevet ledig efter Tom JENKINS' fratræden, der blev meddelt Rådet den 17. december 1999;under henvisning til den kandidatliste, som den britiske regering har forelagt, ogefter at have indhentet udtalelse fra Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelDavid FEICKERT beskikkes som medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg som efterfølger for Tom JENKINS for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 20. september 2002.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. februar 2001.På Rådets vegneM. WinbergFormand(1) EFT L 257 af 19.9.1998, s. 37.


title: EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 98/10/KOL af 24. marts 2010 om 81. ændring af de proceduremæssige og materielle regler på statsstøtteområdet ved indførelse af et nyt kapitel om kriterier til brug ved tilbundsgående undersøgelser af regionalstøtte til større investeringsprojekter

text:
               2.8.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 206/13

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE
   Nr. 98/10/KOL
   af 24. marts 2010
   om 81. ændring af de proceduremæssige og materielle regler på statsstøtteområdet ved indførelse af et nyt kapitel om kriterier til brug ved tilbundsgående undersøgelser af regionalstøtte til større investeringsprojekter
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (1) HAR —
   under henvisning til aftalen om det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2), særlig artikel 61-63 og protokol 26 til aftalen,
   under henvisning til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (3), særlig artikel 24 og artikel 5, stk. 2, litra b), og ud fra følgende betragtninger:
   i henhold til artikel 24 i tilsyns- og domstolsaftalen skal Tilsynsmyndigheden sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft,
   i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i tilsyns- og domstolsaftalen skal Tilsynsmyndigheden udstede meddelelser og retningslinjer for sager, der er behandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i denne aftale eller i tilsyns- og domstolsaftalen, eller hvis Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt,
   de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte blev vedtaget af Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994 (4),
   den 24. juni 2009 vedtog Europa-Kommissionen en meddelelse om kriterierne til brug ved tilbundsgående undersøgelser af regionalstøtte til større investeringsprojekter (5),
   denne meddelelse har også relevans for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
   der skal sikres en ensartet anvendelse af EØS' statsstøtteregler i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
   i overensstemmelse med punkt II i afsnittet »GENERELT« i slutningen af bilag XV til EØS-aftalen skal Tilsynsmyndigheden efter samråd med Kommissionen vedtage retsakter svarende til de af Europa-Kommissionen vedtagne,
   Tilsynsmyndigheden har konsulteret Europa-Kommissionen og EFTA-staterne i et brev herom af 12. marts 2010 (dok. 549988, 549990 and 549991) —
   VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Statsstøtteretningslinjerne ændres med indførelse af et nyt kapitel om kriterierne til brug ved tilbundsgående undersøgelser af regionalstøtte til større investeringsprojekter. Det nye kapitel findes i bilaget til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Kun den engelske udgave er autentisk.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. marts 2010.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Per SANDERUD

            Formand

         Kurt JÄGER

            Medlem af Kollegiet

      (1)  Herefter benævnt »Tilsynsmyndigheden«.

      (2)  Herefter benævnt »EØS-aftalen«.

      (3)  Herefter benævnt »tilsyns- og domstolsaftalen«.

      (4)  Retningslinjer for anvendelse og fortolkning af EØS-aftalens artikel 61 og 62 og artikel 1 i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen, vedtaget og udsendt af Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994 og offentliggjort i Det Europæiske Fællesskabs Tidende (EFT) L 231 af 3.9.1994, s. 1, og EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994, s. 1, som siden ændret. Herefter benævnt »statsstøtteretningslinjerne«. En opdateret udgave af statsstøtteretningslinjerne kan findes på Tilsynsmyndighedens websted: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      (5)  EUT C 223 af 16.9.2009, s. 3.

      BILAG

         KAPITEL OM KRITERIERNE TIL BRUG VED TILBUNDSGÅENDE UNDERSØGELSER AF REGIONALSTØTTE TIL STØRRE INVESTERINGSPROJEKTER
          (1)

      1.   Indledning

      1.1.   Generelle regler for regionalstøtteforanstaltninger

                  1)

                  I kapitlet om statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 i EFTA-Tilsynsmyndighedens retningslinjer (herefter benævnt »regionalstøtteretningslinjerne«) redegøres der for Tilsynsmyndighedens generelle tilgang til statsstøtte med regionalt sigte (2). I overensstemmelse med kriterierne i regionalstøtteretningslinjerne kan EFTA-Tilsynsmyndigheden (herefter benævnt »Tilsynsmyndigheden«) — uanset eventuelle negative virkninger, som en regionalstøtte måtte have på samhandel og konkurrence — bestemme, at statsstøtte, der ydes for at fremme den økonomiske udvikling i visse ugunstigt stillede områder inden for EØS, er at betragte som forenelig med EØS-aftalen.

                  2)

                  Regionalstøtteretningslinjerne indeholder specifikke regionalstøttelofter, der er fastsat efter, hvor alvorlige de pågældende regioners udviklingshæmmende problemer er. Ved fastsættelsen af støtteintensitetslofterne, der normalt ligger inden for et interval på mellem 10 % og 50 % af de støtteberettigede omkostninger, tages der i første række udgangspunkt i den pågældende regions BNP pr. indbygger; man har dog søgt at give EFTA-staterne et vist spillerum, så der kan tages hensyn til lokale forhold. Regionalstøttekortene for hver EFTA-stat offentliggøres på Tilsynsmyndighedens websted (3). Denne graduering af støtteintensiteten afspejler grundlæggende den afvejning, som Tilsynsmyndigheden må foretage mellem på den ene side den positive virkning, som regional investeringsstøtte kan have, navnlig ved at fremme samhørigheden, idet den tiltrækker investeringer til ugunstigt stillede områder, og på den anden side nødvendigheden af at begrænse de potentielt skadelige virkninger som regionalstøtte til individuelle virksomheder kan have, f.eks. for andre erhvervsdrivende og for regioner, hvis relative konkurrenceevne forringes tilsvarende.

                  3)

                  Større investeringsprojekter er initialinvesteringer med støtteberettigede omkostninger på over 50 mio. EUR (4). Større investeringsprojekter berøres mindre af de ulemper, der karakteriserer ugunstigt stillede områder, end investeringsprojekter i en mindre skala. Risikoen for, at samhandelen berøres af sådanne store investeringsprojekter, og risikoen for, at konkurrenterne i andre regioner udsættes for en endnu større fordrejende virkning, vokser dermed også. Store investeringsprojekter indebærer ydermere risiko for, at støtten overstiger det minimumsbeløb, som er nødvendigt for at kompensere for regionens ulemper, og der er risiko for, at statsstøtte til sådanne projekter medfører skadelige virkninger såsom ineffektive placeringsvalg, en højere grad af konkurrencefordrejning, samt — eftersom støtte repræsenterer en bekostelig overførsel af midler fra skatteborgerne til støttemodtagerne — et nettovelfærdstab, dvs. udgifterne til støtte overstiger fordelene for forbrugerne og producenterne.

                  4)

                  Regionalstøtteretningslinjerne indeholder specifikke regler for regionalstøtte til større investeringsprojekter (5). Regionalstøtteretningslinjerne indebærer en automatisk progressiv nedsættelse af maksimumsgrænserne for regionalstøtte til sådanne større investeringsprojekter, således at konkurrencefordrejningen holdes nede på så lavt et niveau, at det må formodes, at den vil blive opvejet af de fordele, som udviklingen af regionen fører med sig (6).

                  5)

                  EFTA-staterne har endvidere pligt til at anmelde enhver foranstaltning, der indebærer støtte til investeringsprojekter, hvis den påtænkte støtte overstiger det maksimumsbeløb, der i henhold til gældende regler (jf. anmeldelsestærsklen) kan ydes til investeringer, hvor de støtteberettigede udgifter overstiger 100 mio. EUR (7). Når Tilsynsmyndigheden modtager en sådan anmeldelse, kontrollerer den bl.a., om støtteintensiteten er korrekt, om foranstaltningen opfylder de generelle kriterier i regionalstøtteretningslinjerne, og om den anmeldte investering indebærer en væsentlig forhøjelse af produktionskapaciteten (på et marked, der er underpræsterende eller i reel tilbagegang) eller er til gavn for virksomheder med en stor markedsandel.

            1.2.   Hvilke regionalstøtteforanstaltninger skal underkastes en tilbundsgående undersøgelse?

                  6)

                  Visse former for regionalstøtte til store investeringsprojekter kan, selv med den automatiske nedsættelse af støttelofterne, fortsat have en kraftig indvirkning på samhandelen og derved medføre alvorlige konkurrencefordrejninger. Af denne grund var det tidligere Tilsynsmyndighedens politik ikke at tillade støtte til større investeringsprojekter i tilfælde (8):

                              —

                              hvor støttemodtageren tegner sig for mere end 25 % af salget af de(t) pågældende produkt(er) på de(t) relevante marked(er), eller

                              —

                              hvor den produktionskapacitet, der skabes i kraft af projektet, udgør mere end 5 % af markedet, og markedets gennemsnitlige årlige vækst ligger under den gennemsnitlige BNP-vækstrate i EØS.

                  7)

                  Som led i de nugældende regionalstøtteretningslinjer har Tilsynsmyndigheden imidlertid valgt at føre en mere individualiseret politik, der åbner mulighed for, så konkret som muligt, at tage hensyn til den samhørighed og andre fordele, som sådanne projekter kan medføre. Fordele af denne art skal imidlertid afvejes mod eventuelle negative virkninger på samhandel og konkurrencen, der også skal identificeres så konkret som muligt. Det er derfor fastsat i punkt 57 i regionalstøtteretningslinjerne, at Tilsynsmyndigheden skal iværksætte en formel undersøgelsesprocedure efter artikel 1, stk. 2, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen, når anmeldelsestærsklen er overskredet, og blot ét af kriterierne i punkt 57, litra a) og b), i regionalstøtteretningslinjerne er opfyldt (dvs. de tærskler, der udløser en tilbundsgående undersøgelse, jf. punkt 6 i dette kapitel). Formålet med den formelle undersøgelse at foretage en detaljeret kontrol af, »at støtten er nødvendig for at skabe en tilskyndelsesvirkning for investeringen, og at fordelene ved støtteforanstaltningen opvejer den deraf følgende konkurrencefordrejning og påvirkning af handelen mellem kontraherende parter« (9).

                  8)

                  Tilsynsmyndigheden har i fodnote 55 til regionalstøtteretningslinjerne anført, at den »vil (…) udarbejde en yderligere vejledning om de kriterier, den vil anvende ved denne vurdering«. I det følgende giver Tilsynsmyndigheden sin vejledning i, hvilke oplysninger der skal fremsendes, og hvilken metode den vil følge med hensyn til foranstaltninger, der skal underkastes en tilbundsgående undersøgelse. I overensstemmelse med Europa-Kommissionens handlingsplan på statsstøtteområdet (10) gennemfører Tilsynsmyndigheden tilbundsgående undersøgelser på den måde, at den afvejer støttens positive og negative virkninger mod hinanden, når den tager stilling til, om foranstaltningen kan godkendes ud fra et helhedshensyn.

                  9)

                  Tilbundsgående undersøgelser afpasses efter, hvor stor en konkurrencefordrejning den pågældende støtte potentielt indebærer. Det betyder, at støtteforanstaltningens art er bestemmende for undersøgelsens omfang. Hvilke oplysninger — og hvor detaljerede — der skal fremlægges, afhænger således af de nærmere omstændigheder i forbindelse med den enkelte sag. Tilsynsmyndigheden kan — under iagttagelse af de bestemmelser for gennemførelsen af den formelle undersøgelse, der er fastlagt i artikel 6 og 7 i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen, der omhandler Tilsynsmyndighedens opgaver og beføjelser på statsstøtteområdet — anmode EFTA-staterne om at iværksætte uvildige undersøgelser for at få bekræftet oplysningerne i anmeldelsen og indhente udtalelser fra andre erhvervsdrivende på de pågældende markeder eller fra regionaludviklingseksperter. Andre berørte parter opfordres også til at fremsætte bemærkninger som led i den formelle undersøgelse. Når proceduren iværksættes, meddeler Tilsynsmyndigheden, hvilke punkter den gerne modtager bemærkninger til.

                  10)

                  Formålet med dette kapitel er at sikre, at Tilsynsmyndighedens beslutningsproces er gennemskuelig og forudsigelig, og at alle EFTA-stater behandles ens. Tilsynsmyndigheden forbeholder sig ret til at ændre eller revidere denne vejledning på baggrund af erfaringerne hermed.

            2.   Støttens positive virkninger

      2.1.   Støttens formål

                  11)

                  Regionalstøtte har et formål af fælles interesse, der afspejler retfærdighedshensyn, dvs. at fremme den økonomiske samhørighed ved at udjævne forskellene i udviklingsniveau mellem de forskellige regioner i EØS. Således hedder det i punkt 2 i regionalstøtteretningslinjerne: »Ved at afhjælpe de dårligt stillede regioners handicap fremmer statsstøtte med regionalt sigte EFTA-staternes og hele EØS-områdets økonomiske, sociale og geografiske samhørighed.« I punkt 3 i regionalstøtteretningslinjerne tilføjes det, at: »Regional investeringsstøtte tager sigte på at fremme udviklingen af de mest ugunstigt stillede regioner ved at fremme investeringer og jobskabelse. Den bidrager til, at virksomhederne i de pågældende regioner kan udvide og diversificere deres økonomiske aktiviteter, især fordi den ansporer nye virksomheder til at etablere sig i regionen«.

                  12)

                  For så vidt angår større investeringsprojekter, der omfattes af kravet om en tilbundsgående undersøgelse, vil EFTA-staterne blive anmodet om at godtgøre, at støtten tager sigte på ovennævnte retfærdighedsmålsætning. EFTA-staterne vil derfor skulle føre bevis for, at investeringsprojektet bidrager til den pågældende regions udvikling.

                  13)

                  Regionalstøttens primære målsætning er at tilgodese retfærdighedsaspekter såsom økonomisk samhørighed, men regionalstøtte kan også tjene til at afhjælpe problemer i forbindelse med et svigtende marked. Regionale handicap kan skyldes markedssvigt såsom ufuldstændig information, koordinationsproblemer, vanskeligheder for støttemodtageren ved at tilvejebringe midler til investering i offentlige goder samt eksterne virkninger af investeringer. I tilfælde, hvor en regionalstøtteforanstaltning tilgodeser såvel en retfærdighedsmålsætning som en effektivitetsmålsætning, tillægges den en større samlet positiv værdi.

                  14)

                  Nedenfor følger en ikke-udtømmende, vejledende liste over forskellige kriterier, der kan lægges til grund ved vurderingen af, om en støtte bidrager til regional udvikling, fordi den tiltrækker nye investeringer og ny aktivitet til regionen. Støttens positive virkninger kan være både af direkte (f.eks. gennem skabelse af nye arbejdspladser) og indirekte (f.eks. gennem lokal innovation) art:

                              —

                              antallet af arbejdspladser, der direkte skyldes investeringen, er en vigtig indikator for, hvor godt støtteforanstaltningen bidrager til regionens udvikling. Ved vurderingen tages der også hensyn til arbejdspladsernes kvalitet og kvalifikationsniveauet

                              —

                              et endnu større antal arbejdspladser kan skabes inden for nettet af lokale (under)leverandører, og dermed bidrage til en bedre integrering af investeringen i regionen og videregående afsmitningsvirkninger. Ved vurderingen tages der også hensyn til antallet af indirekte skabte arbejdspladser

                              —

                              et løfte fra støttemodtageren om at ville iværksætte et større antal uddannelseskurser til forbedring af arbejdsstyrkens (generelle og specifikke) kvalifikationer vil blive betragtet som en faktor, der bidrager til regionens udvikling. Uddannelse, der forbedrer arbejdsstyrkens viden og hjælper den til at finde beskæftigelse uden for virksomheden, betragtes som et plus. Generel uddannelse eller specifik uddannelse, hvortil der ydes uddannelsesstøtte, medregnes ikke som en positiv virkning af regionalstøtten, da dette vil være at tælle virkningen dobbelt

                              —

                              eksterne stordriftsvirkninger og andre virkninger, der er gavnlige set fra et regionaludviklingssynspunkt, kan opstå som følge af nærhedsvirkningen (klyngevirkningen). Hvor virksomheder inden for samme branche samles i klynger, vil de individuelle fabrikker kunne opnå en højere specialiseringsgrad og dermed større effektivitet. Fysisk nærhed gør det nemmere at udveksle information, ideer og viden. Koncentrering af erhvervsaktiviteterne tiltrækker de arbejdssøgende, hvorved virksomhederne får en større reserve af arbejdstagere med forskellige kvalifikationer. Der er god adgang til juridiske og kommercielle serviceydelser, og dette øger produktiviteten. Det gælder generelt, at man ved at koncentrere erhvervsaktiviteterne tiltrækker yderligere investeringer, med en deraf følgende selvforstærkende positiv udvikling

                              —

                              investering konkretiserer teknisk viden og kan være en kilde til overførsel af teknologisk ekspertise (videnafsmitning). Især investeringer i teknologiintensive brancher vil kunne resultere i overførsel af viden til modtagerregionen. I denne forbindelse tillægges videnformidlingens niveau og specificitet også stor betydning

                              —

                              hvor meget et projekt bidrager til regionens muligheder for at skabe ny teknologi gennem lokal innovation, indgår også i vurderingen. Hvor den nye produktionsfacilitet indgår i et samarbejde med lokale højere uddannelsesinstitutioner, betragtes dette som et plus

                              —

                              investeringens varighed og udsigten til fremtidige opfølgende investeringer afspejler, om virksomheden er varigt engageret i regionen.

                  15)

                  EFTA-staterne opfordres til at basere sig på undersøgelser af tidligere statsstøtteordninger/-foranstaltninger, konsekvensanalyser udarbejdet af de støtteydende myndigheder, ekspertudtalelser samt andre undersøgelser af det investeringsprojekt, der er genstand for bedømmelse. Det kan fremgå af støttemodtagerens forretningsplan, hvor mange arbejdspladser der skabes, hvor høje lønningerne bliver (afsmitningsvirkning: større indtægter til de enkelte husstande), hvor stort et salg de lokale producenter kan forvente, og hvor stort et udbytte investeringen vil resultere i til gavn for regionen, eventuelt i form af et højere skatteprovenu.

                  16)

                  Forbindelsen mellem det planlagte investeringsprojekt og det pågældende lands strategiske referenceprogram, samt forbindelsen mellem projektet og de driftsprogrammer, der delfinansieres via strukturfondene, må i givet fald også medtages i overvejelserne.

            2.2.   Støtteordningens formålstjenlighed

                  17)

                  Statsstøtte i form af investeringstilskud er ikke det eneste politiske redskab, der står til rådighed for EFTA-staterne, når de ønsker at støtte investeringen og fremme beskæftigelsen i ugunstigt stillede regioner. EFTA-staterne kan også gøre brug af generelle foranstaltninger, såsom infrastrukturudvikling, forbedring af den almene og den faglige uddannelse og forbedring af erhvervslivets generelle kår.

                  18)

                  Foranstaltninger, for hvilke EFTA-staten har overvejet andre politiske løsninger, og for hvilke det er fastslået, at det er fordelagtigt at anvende et selektivt redskab, såsom statsstøtte til en specifik virksomhed, betragtes som formålstjenlige ordninger. Tilsynsmyndigheden vil navnlig tage hensyn til de konsekvensanalyser, som EFTA-staten måtte have foretaget vedrørende den påtænkte foranstaltning.

            2.3.   Tilskyndende virkning

                  19)

                  Et af de vigtigste elementer i tilbundsgående undersøgelser af regionalstøtte til større investeringsprojekter er analysen af, om støtteforanstaltningen har en tilskyndende virkning. Tilsynsmyndigheden vil undersøge, om den foreslåede foranstaltning er nødvendig for tilvejebringe »en tilskyndende virkning, så der gennemføres investeringer, der ellers ikke ville være gennemført i de støtteberettigede områder« (11). Denne undersøgelse foretages på to planer: først på et generelt proceduremæssigt niveau og dernæst på et mere detaljeret, økonomisk niveau.

                  20)

                  Punkt 30 i regionalstøtteretningslinjerne indeholder generelle kriterier, der lægges til grund ved den formelle vurdering af, om en regionalstøtte har tilskyndende virkning. Nævnte kriterier gælder for al regional støtte, ikke kun for regionalstøtte til større investeringsprojekter.

                  21)

                  For så vidt angår den i dette kapitel omhandlede regionalstøtte til større investeringsprojekter, kontrollerer Tilsynsmyndigheden i detaljer, »at støtten er nødvendig for at skabe en tilskyndelsesvirkning for investeringen« (12). Formålet med denne detaljerede undersøgelse er at fastslå, hvorvidt støtten faktisk bidrager til, at den støttemodtagende virksomhed ændrer adfærd, således at den iværksætter (yderligere) investeringer i den pågældende støttemodtagende region. Der kan reelt være mange grunde til, at en virksomhed placeres i en bestemt region, også uden støtte.

                  22)

                  På baggrund af den retfærdighedsmålsætning, der kan udledes af samhørighedspolitikken, kan man for så vidt angår spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningen bidrager til realisering af denne målsætning, opstille to scenarier for, hvordan det kan godtgøres, at en foranstaltning har en tilskyndende virkning:

                              i)

                              støtten tilskynder en virksomhed til at træffe en positiv investeringsbeslutning, fordi en investering, der ellers ikke ville være rentabel for virksomheden nogen andre steder, nu kan placeres i den støttemodtagende region (13)

                              ii)

                              støtten tilskynder til at placere en planlagt investering i den pågældende region frem for en anden, fordi den udligner de nettohandicap og de nettoomkostninger, der er forbundet med at placere investeringen i den støttemodtagende region.

                  23)

                  EFTA-staten vil skulle godtgøre over for Tilsynsmyndigheden, at støtten har tilskyndende virkning. EFTA-staten vil klart skulle dokumentere, at støtten reelt influerer på investeringsvalget eller placeringsvalget. Den vil skulle oplyse, hvilket scenario der lægges til grund. For at Tilsynsmyndigheden kan foretage en grundig vurdering, vil EFTA-staten ikke blot skulle fremlægge information om det støttemodtagende projekt, men også opstille et detaljeret kontrafaktisk scenario, dvs. et scenario, hvori EFTA-staten ikke yder støtte til virksomheden.

                  24)

                  I scenario 1 kan EFTA-staten godtgøre, at støtten har en tilskyndende virkning ved at fremlægge virksomhedsdokumenter, der viser, at investeringen ikke ville have været rentabel uden støtten, og at virksomheden ikke ville have overvejet en anden placering end i den støttemodtagende region.

                  25)

                  I scenario 2 vil EFTA-staten kunne godtgøre, at støtten har en tilskyndende virkning ved at fremlægge virksomhedsdokumenter, der viser, at virksomheden har sammenlignet omkostninger og fordele ved placering i den støttemodtagende region med omkostninger og fordele ved placering i en anden region. Det er et krav, at Tilsynsmyndigheden finder sådanne sammenlignende scenarier realistiske.

                  26)

                  EFTA-staterne opfordres til at fremlægge bl.a. risikoanalyser (og herunder en vurdering af lokalitetsspecifikke risici), finansielle rapporter, interne forretningsplaner, ekspertudtalelser samt andre undersøgelser vedrørende det pågældende investeringsprojekt. At en foranstaltning har en tilskyndende virkning kan dokumenteres bl.a. ved hjælp af efterspørgselsprognoser, omkostningsprognoser, finansielle prognoser, dokumenter, der forelægges et investeringsudvalg og hvori der gøres rede for forskellige investeringsscenarier, samt dokumenter, der stilles til rådighed for de finansielle markeder.

                  27)

                  I denne forbindelse — og navnlig i relation til scenario 1 — kan rentabilitetsniveauet vurderes ved hjælp af metoder, der er standard inden for den pågældende branche såsom metoder til at evaluere projektets nettonutidsværdi (Net Present Value — NPV), det interne afkast (internal rate of return — IRR) og afkastet af den investerede kapital (return on capital employed — ROCE).

                  28)

                  Hvis støtten ikke får den støttemodtagende virksomhed til at ændre adfærd ved at stimulere til (yderligere) investering i den støttemodtagende region, foreligger der ingen tilskyndelse til realisering af regionalmålsætningen. Støtte, der ikke tilskynder til realisering af regionalmålsætningen, er i bund og grund blot gratis kapital til virksomheden. I forbindelse med tilbundsgående undersøgelser af regionalstøtte til større investeringsprojekter vil en støtteforanstaltning således ikke blive godkendt, hvis det fremgår, at investeringen ville have fundet sted i regionen også uden støtteforanstaltningen.

            2.4.   Støttens proportionalitet

                  29)

                  For at regionalstøtte kan siges at stå i et rimeligt forhold til formålet, må dens omfang og intensitet kun lige være nok til at sikre, at investeringen gennemføres i den støttemodtagende region.

                  30)

                  Den omstændighed, at der i regionalstøtteretningslinjerne er fastsat generelle regionalstøttelofter, og at disse automatisk nedsættes progressivt for større investeringsprojekter (som beskrevet i punkt 1 og 3 i denne meddelelse), sikrer generelt, at regionalstøtten står i et rimeligt forhold til de problemer, som den støttemodtagende region kæmper med.

                  31)

                  For så vidt angår regionalstøttesager, der omfattes af kravet om en tilbundsgående undersøgelse, må der gennemføres en mere detaljeret kontrol af, at det i regionalstøtteretningslinjerne fastlagte generelle proportionalitetsprincip er overholdt.

                  32)

                  Det gælder generelt i scenario 1 med hensyn til investeringsincitamentet, at støtte vil kunne siges at stå i et rimeligt forhold til formålet, hvis den betyder, at afkastet af investeringen ligger på linje enten med det normale afkast, virksomheden regner med i andre investeringsprojekter, eller med virksomhedens kapitalomkostninger generelt, eller med det afkast, der normalt ses i den pågældende branche.

                  33)

                  Det gælder generelt i scenario 2 med hensyn til placeringsincitamentet, at støtte vil kunne siges at stå i et rimeligt forhold til formålet, hvis den er lig med forskellen mellem den støttemodtagende virksomheds nettoomkostninger ved at investere i den støttemodtagende region og dens nettoomkostninger ved at investere i en alternativ region. Samtlige omkostninger og fordele skal medtages i beregningerne, herunder for eksempel administrationsomkostninger, transportomkostninger, uddannelsesomkostninger, der ikke dækkes af uddannelsesstøtte, samt lønforskelle.

                  34)

                  Nettoomkostninger af denne art, der afspejler regionens handicap, medfører i sidste ende en lavere investeringsrentabilitet. Dette betyder, at beregninger til vurdering af støttens tilskyndelsesvirkning også kan lægges til grund ved evalueringen af, om støtten står i et rimeligt forhold til formålet.

                  35)

                  EFTA-staterne vil skulle godtgøre, at støtten står i et rimeligt forhold til formålet, ved hjælp af formålstjenlig dokumentation af den art, der omtales i punkt 26.

                  36)

                  Støtteintensiteten må under ingen omstændigheder være højere end regionalstøttelofterne justeret på grundlag af den i regionalstøtteretningslinjerne fastsatte nedsættelsesordning.

            3.   Støttens negative virkninger

                  37)

                  For at Tilsynsmyndigheden kan foretage en vurdering af markedsandele og risikoen for overkapacitet på et marked i strukturel tilbagegang, må den definere det pågældende produkt og markedets geografiske omfang. Det relevante marked vil sædvanligvis (14) allerede være defineret for alle regionalstøtteforanstaltninger, der er genstand for en tilbundsgående undersøgelse.

                  38)

                  I punkt 57 i regionalstøtteretningslinjerne omtales to vigtige indikatorer for en støttes negative virkninger, nemlig en stor markedsandel og en potentiel overkapacitet på et marked i strukturel tilbagegang. Dette afspejler to teorier om, hvad der skader konkurrencen, nemlig etablering af en stærk markedsposition og skabelse eller bevarelse af ineffektive markedsstrukturer. Allerede inden undersøgelsen sættes i gang, vil der være foretaget en indledende gennemgang af disse to indikatorer. Ved den endelige afvejning af argumenterne forudsættes det, at alle elementer er undersøgt, og en uddybet analyse af disse to indikatorer indgår derfor i den tilbundsgående undersøgelse. En tredje indikator for, om støtte, der er genstand for en tilbundsgående undersøgelse, har negative virkninger, er baseret på støttens indflydelse på samhandelen. Nævnte tre indikatorer afspejler de vigtigste negative virkninger af regionalstøtte til større investeringsprojekter, men Tilsynsmyndigheden skal ikke kunne udelukke, at andre indikatorer også kan være relevante i specifikke tilfælde.

                  39)

                  Tilsynsmyndigheden vil lægge særlig vægt på de negative virkninger, der er forbundet med markedsposition og overkapacitet, i tilfælde hvor støtten tilskynder til at ændre en investeringsbeslutning, dvs. hvor der ikke ville blive foretaget nogen investering uden støtte (dvs. scenario 1).

                  40)

                  Hvis den kontrafaktiske analyse viser, at investeringen ville være blevet foretaget også uden støtte, om end måske placeret et andet sted (scenario 2), og hvis støtten opfylder proportionalitetskravet, vil eventuelle fordrejningsindikatorer, såsom en stor markedsandel og en forøgelse af kapaciteten på et underpræsterende marked, principielt være de samme uanset støtten.

            3.1.   Fortrængning af private investeringer

      3.1.1.   Markedsposition

                  41)

                  Virksomhederne tager udgangspunkt i konkurrenternes investering, når de fastlægger deres optimale investeringsniveau på markeder med et begrænset antal deltagere (hvilket vil være typisk for større investeringsprojekter). Hvis en virksomhed investerer mere, fordi der ydes støtte, kan konkurrenterne reagere ved at nedsætte deres budget på det pågældende felt. Det vil sige, at støtten fortrænger privat investering. Hvor dette resulterer i, at konkurrenterne svækkes eller ligefrem må trække sig ud af markedet, fordrejer støtten konkurrencen. Som nævnt ovenfor i punkt 38 skelnes der i regionalstøtteretningslinjerne mellem tilfælde, hvor støttemodtageren har en stærk markedsposition, og tilfælde, hvor støtten fører til en markant kapacitetsudvidelse på et marked i tilbagegang.

                  42)

                  Generelt er det sådan, at der er større risiko for markedsfordrejning, når der ydes støtte til én enkelt virksomhed på et koncentreret marked, da de beslutninger, der træffes af de enkelte virksomheder, udøver en mere direkte indflydelse på konkurrenterne. Dette gælder i særdeleshed i tilfælde, hvor der ydes tilskud til den dominerende markedsaktør. Hvor en virksomhed er i stand til at bevare eller styrke sin markedsposition som følge af støtte (15), kan regionalstøtte til større investeringsprojekter have en dæmpende virkning på konkurrenternes investeringsbeslutninger og dermed resultere i en fordrejning af konkurrencen. Dette er til skade for forbrugerne, og Tilsynsmyndigheden ønsker derfor at begrænse statsstøtte til virksomheder med en stærk markedsposition.

                  43)

                  I alle regionalstøttesager, hvor anmeldelsestærsklen er overskredet (jf. punkt 53 i regionalstøtteretningslinjerne), skal Tilsynsmyndigheden undersøge (jf. regionalstøtteretningslinjernes punkt 57, litra a)), hvor stor en andel støttemodtageren (eller den koncern, denne tilhører) har af salget af de(t) pågældende produkt(er) på det pågældende produktmarked og det geografiske marked. Markedsandelen er imidlertid kun at betragte som en vejledende indikator for risikoen for problemer. I forbindelse med tilbundsgående undersøgelser vil Tilsynsmyndigheden yderligere skulle tage hensyn til andre relevante faktorer, såsom hvordan markedet er struktureret — dette undersøges ved måling af markedets koncentration (16), om der er hindringer for adgangen til markedet (17), hvor stor magt køberne har (18), og om der er hindringer for virksomheder, der ønsker at forlade markedet.

                  44)

                  Tilsynsmyndigheden vil se på markedsandelen og andre hermed forbundne faktorer både før og efter investeringen (normalt et år forud for investeringens start samt det år, hvor virksomheden når op på fuld produktion). Ved den nærmere undersøgelse af støttens negative virkninger vil Tilsynsmyndigheden tage hensyn til, at de fleste større investeringsprojekter har en væsentligt længere varighed end det forholdsvis korte tidsrum på et til to år, som investeringsprojekter normalt løber over. Dette betyder, at der i de fleste tilfælde må foretages langsigtede analyser af markedets udvikling. Tilsynsmyndigheden er imidlertid klar over, at sådanne langsigtede analyser nemt får et ret hypotetisk præg, ikke mindst i tilfælde, hvor markedet er ustabilt eller inde i en hurtig teknologisk udvikling. Jo længere sigt og dermed jo mere hypotetisk analysen er, desto mindre vægt vil der derfor blive lagt på eventuelle negative virkninger af en stærk markedsposition eller risikoen for konkurrencebegrænsende adfærd.

            3.1.2.   Skabelse eller bevarelse af ineffektive markedsstrukturer

                  45)

                  At ineffektive virksomheder tvinges ud af markedet, er et tegn på effektiv konkurrence. Det bidrager på længere sigt til den teknologiske udvikling og en mere effektiv udnyttelse af knappe ressourcer. Hvis der opstår en kraftig kapacitetsforøgelse på et underpræsterende marked som følge af statsstøtte, kan dette medføre en uforholdsmæssig stor konkurrencefordrejning, da en overkapacitet kan reducere fortjenesten og mindske konkurrenternes kapacitet og eventuelt tvinge dem ud af markedet. Der kan således opstå en situation, hvor konkurrenter, der under andre omstændigheder ville have kunnet klare sig, fortrænges fra markedet som et resultat af statsstøtte. Støtte kan også hindre virksomheder, der opererer med lavere omkostninger, i at komme ind på markedet og mindske konkurrenternes innovationsincitament. Resultatet heraf er ineffektive markedsstrukturer, hvilket på længere sigt er til skade for forbrugerne.

                  46)

                  Ved vurderingen af, om en støtte indebærer risiko for, at der opstår ineffektive markedsstrukturer, eller at sådanne bevares, vil Tilsynsmyndigheden se på, hvor stor en ekstra produktionskapacitet, projektet er med til at skabe, og om markedet er underpræsterende (19). Det følger af regionalretningslinjerne, at ekstra kapacitet kun vil blive betragtet som et problem, hvis den udgør mere end 5 % af det pågældende marked, og markedet er underpræsterende.

                  47)

                  Kapacitetsforøgelser på et marked i absolut tilbagegang virker normalt mere fordrejende end kapacitetsforøgelser på et marked i relativ tilbagegang, og Tilsynsmyndigheden vil derfor skelne mellem tilfælde, hvor et marked målt over en længere periode er i strukturel tilbagegang (dvs. udviser en negativ vækstrate), og tilfælde, hvor et marked er i relativ tilbagegang (vækstraten er positiv, men når ikke op på benchmark-vækstraten, jf. punkt 48). Hvis projektet er med til at skabe kapacitet på et marked, der strukturelt er i absolut tilbagegang, vil Tilsynsmyndigheden i sin afvejning betragte dette som et negativt element, der næppe vil kunne opvejes af et eller flere positive elementer. Hvorvidt den pågældende region vil få gavn heraf på længere sigt, er også mere tvivlsomt i sådanne tilfælde.

                  48)

                  Hvorvidt et marked er underpræsterende, vil normalt blive konstateret ved en sammenligning med EØS' BNP målt over de sidste fem år forud for projektets start (benchmark-vækstraten). Oplysninger om tidligere markedsresultater er lettere tilgængelige og mindre hypotetiske end fremtidsprognoser. Det er dog ikke desto mindre muligt, at Tilsynsmyndigheden i forbindelse med tilbundsgående undersøgelser også vil tage hensyn til forventede fremtidige tendenser, da virkningen af en kapacitetsforøgelse vil blive følt i årene efter investeringen. Som indikatorer kommer følgende i betragtning: den forventede fremtidige vækst på det pågældende marked og den hermed forbundne udnyttelse af kapaciteten, samt den virkning, kapacitetsforøgelsen kan forventes af få på konkurrenterne som følge af indvirkningen på priser og fortjeneste.

                  49)

                  Erfaringen har også vist, at væksten af det pågældende produkt i EØS i nogle tilfælde ikke er den bedste målestok for, hvilke virkninger støtten har; dette gælder navnlig, hvis markedet er internationalt, og der kun er en begrænset produktion eller et begrænset forbrug af det pågældende produkt i EØS. I sådanne tilfælde vil Tilsynsmyndigheden anlægge et bredere synspunkt ved vurderingen af støttens virkninger på markedsstrukturerne, idet den bl.a. vil se på, om støtten potentielt vil kunne fortrænge EØS-producenter.

            3.2.   Negative virkninger på samhandelen

                  50)

                  Som forklaret under punkt 2 i regionalstøtteretningslinjerne, er det regionalstøttens geografiske specificitet, der gør, at den afviger fra andre former for tværgående bistand. Det er et særkende ved regionalstøtte, at formålet er at påvirke investorernes beslutning om, hvor et investeringsprojekt skal placeres. Regionalstøtte, der opvejer ekstraomkostningerne i forbindelse med en regions ulemper og bidrager til større investering i støttemodtagende områder, bidrager dermed ikke blot til regionens udvikling, men også til samhørigheden, og er dermed i sidste ende til gavn for hele EØS (20). De eventuelle negative virkninger, som regionalstøtte kan have med hensyn til placeringen, er kendt: De begrænses i et vist omfang af regionalstøtteretningslinjerne og af regionalstøttekortene, hvori der med udgangspunkt i retfærdighedshensyn og målsætningerne i samhørighedspolitikken er opstillet en udtømmende oversigt over områder, hvor der kan bevilges regionalstøtte, og de tilladte støtteintensiteter. Der må ikke ydes støtte med det formål at få investeringer placeret uden for disse områder. Ved vurderingen af større investeringsprojekter, der omfattes af denne vejledning, skal Tilsynsmyndigheden have alle de oplysninger stillet til rådighed, der er nødvendige for at kunne vurdere, om den pågældende statsstøtte vil resultere i et væsentligt tab af arbejdspladser andre steder i EØS, hvor der allerede er investeret i samme sektor.

                  51)

                  Dette vil mere konkret sige, at der er risiko for, at statsstøtte, der gør det muligt at foretage investeringer, der øger produktionskapaciteten på markedet, kan influere negativt på produktion og investering i andre EØS-regioner. Dette er navnlig en risiko, hvis kapacitetsforøgelsen er større end markedets vækst, hvilket generelt vil være tilfældet med større investeringsprojekter, der opfylder andet kriterium i punkt 57 i regionalstøtteretningslinjerne. Negative virkninger på samhandelen, dvs. nedsat økonomisk aktivitet i de regioner, støtten influerer på, kan tage form af tab af arbejdspladser på underleverandørniveau (21) og tab af positive eksterne effekter (f.eks. klyngevirkningen, videnafsmitning, uddannelse osv.).

            4.   Afvejning af støttens virkninger

                  52)

                  Har Tilsynsmyndigheden fastslået, at regional investeringsstøtte til større investeringsprojekter er et nødvendigt incitament for investering i den pågældende region, foretager den en afvejning af de positive og de negative virkninger. Den overvejer i denne forbindelse nøje, hvilke virkninger støtten kan få på samhørigheden inden for EØS under ét. Tilsynsmyndigheden agter ikke at følge dette kapitel slavisk, men vil foretage en samlet vurdering på basis af de forskellige kriteriers relative betydning. Intet enkeltelement vil få tillagt afgørende betydning i denne afvejningsproces, ligesom ingen kombination af elementer alene er nok til at sikre, at støtten opfylder kravene.

                  53)

                  Tilsynsmyndigheden skønner, at samhørigheden inden for EØS vil have større gavn af, at en investering placeres i en ringere stillet region (defineret ved et højere regionalstøtteloft) end i en bedre stillet region. Det vil således sige for så vidt angår scenario 2, hvor der skal gives dokumentation for en sammenligning med en alternativ placering, at en vurdering, hvori det konkluderes, at investeringen, hvis der ikke ydes støtte, ville blive placeret i en ringere stillet region (dvs. flere regionale ulemper — højere maksimum for regionalstøtteintensiteten) eller i en region, der skønnes at have samme regionale ulemper som målregionen (samme maksimum for regionalstøtteintensiteten), i den overordnede afvejningsproces vil være et negativt element, som næppe kan opvejes af eventuelle positive elementer, da dette ville være i modstrid med selve formålet med regionalstøtte. Omvendt gælder det, at de positive virkninger af regionalstøtte, der blot opvejer forskellene i nettoomkostninger i forhold til en investerings placering i en mere udviklet region (dvs. som opfylder både ovennævnte proportionalitetskrav og kravet om »positive virkninger« med hensyn til målsætning, formålstjenlighed og tilskyndelsesvirkning), normalt vil veje tungere i afvejningsprocessen end eventuelle negative virkninger på et alternativt placeringssted for en ny investering

                  54)

                  Foreligger der pålidelig dokumentation for, at statsstøtte vil resultere i, at der andre steder inden for EØS vil opstå et væsentligt tab af arbejdspladser, dvs. arbejdspladser, som ellers sandsynligvis ville være blevet bevaret på mellemlangt sigt, vil der i afvejningsprocessen blive taget hensyn til de sociale og økonomiske virkninger på de pågældende steder.

                  55)

                  Tilsynsmyndigheden kan afslutte den formelle undersøgelsesprocedure i artikel 6 i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen med en beslutning på grundlag af artikel 7 i samme protokol.

                  56)

                  Tilsynsmyndigheden kan beslutte enten at godkende støtten, underkaste den betingelser, eller forbyde den (22). Vedtager Tilsynsmyndigheden en betinget beslutning, jf. artikel 7, stk. 4, i denne protokol, kan den fastlægge vilkår, der begrænser en potentiel konkurrencefordrejning og sikrer støttens proportionalitet. Således kan den bl.a. nedsætte det anmeldte støttebeløb eller den anmeldte støtteintensitet til et niveau, der skønnes at være proportionalt og dermed foreneligt med det fælles marked.

         (1)  Dette kapitel svarer til Europa-Kommissionens meddelelse om kriterier til brug ved tilbundsgående undersøgelser af regionalstøtte til større investeringsprojekter, EUT C 223 af 16.9.2009, s. 3.

         (2)  Kapitlet om statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013 svarer til Kommissionens meddelelse om retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte for 2007-2013, EUT C 54 af 4.3.2006, s. 13.

         (3)  http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/

         (4)  Jf. definitionen i punkt 49 og fodnote 46 og 47 i regionalstøtteretningslinjerne.

         (5)  Afsnit 4.3 i regionalstøtteretningslinjerne.

         (6)  Punkt 56 i regionalstøtteretningslinjerne.

         (7)  Punkt 53 i regionalstøtteretningslinjerne.

         (8)  Punkt 26A.3(4) i kapitel 26A i Tilsynsmyndighedens multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter, der svarede til Europa-Kommissionens multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (EFT C 70 af 19.3.2002, s. 8, som ændret i EUT C 263 af 1.11.2003, s. 3).

         (9)  Punkt 57 i regionalstøtteretningslinjerne.

         (10)  Punkt 11 og 20 i handlingsplanen på statsstøtteområdet (KOM(2005) 107 endelig).

         (11)  Punkt 30 i regionalstøtteretningslinjerne.

         (12)  Punkt 57 i regionalstøtteretningslinjerne.

         (13)  Sådanne investeringer kan bane vej for yderligere investeringer, som er bæredygtige uden yderligere statsstøtte.

         (14)  Er der tvivl om definitionen af det relevante marked, vil Tilsynsmyndigheden afgrænse det i den beslutning om iværksættelse af den formelle undersøgelsesprocedure, den træffer på grundlag af artikel 1, stk. 2, i del I i protokol 3.

         (15)  En stærk markedsposition betyder, at virksomheden kan influere på markedspriser, produktion, udvalget af varer/tjenesteydelser, deres kvalitet samt andre forhold, der er bestemmende for konkurrencen på markedet over et længere tidsrum.

         (16)  Tilsynsmyndigheden kan i denne forbindelse benytte sig af Herfindahl-Hirschman-indekset (HHI). Dette indeks giver en summarisk oversigt over markedsstrukturerne. Hvor et marked har få aktører, og flere af disse har en forholdsvis stor markedsandel, giver det mindre anledning til konkurrencemæssige betænkeligheder, hvis en støttemodtager sidder inde med en stor andel af markedet.

         (17)  Hindringer for adgangen til markedet omfatter retlige hindringer (i første række intellektuel ejendomsret), besparelser ved stordrift og fokuseret drift samt hindringer for adgangen til net og infrastrukturer. Ydes der støtte på et marked, hvor støttemodtageren er en fast etableret markedsaktør, kan eventuelle markedsbarrierer give støttemodtageren en endnu stærkere markedsposition, og dermed yderligere forværre de eventuelle negative virkninger af denne markedsmagt.

         (18)  På et marked med stærke købere er det mindre sandsynligt, at støttemodtageren vil kunne forhøje sine priser over for disse købere.

         (19)  I denne forbindelse forstås ved et »underpræsterende« marked, at markedets gennemsnitlige årlige vækst i referenceperioden ikke overstiger væksten i EØS' BNP.

         (20)  En større aktivitet og en bedre levestandard i det støttemodtagende område kan styrke efterspørgslen efter varer og serviceydelser fra andre dele af EØS

         (21)  Især hvis de opererer på lokale markeder i regionen.

         (22)  For så vidt angår støtte, der ydes på grundlag af en eksisterende regionalstøtteordning, bør det dog anføres, at EFTA-staterne fortsat har mulighed for at yde støtte af denne art op til et niveau svarende til det maksimumsbeløb, der ifølge de gældende regler kan ydes til investeringer med støtteberettigede omkostninger på 100 mio. EUR.


Avis juridique important

|

32003D0720

2003/720/EF: Rådets afgørelse af 2. oktober 2003 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget

EU-Tidende nr. L 260 af 11/10/2003 s. 0020 - 0020

Rådets afgørelseaf 2. oktober 2003om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget(2003/720/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,under henvisning til indstilling fra Spaniens regering, ogud fra følgende betragtninger:(1) Medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget beskikkes i henhold til Rådets afgørelse 2002/60/EF af 22. januar 2002(1).(2) Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Román RODRIGUEZ RODRIGUEZ er trådt tilbage, hvilket Rådet blev underrettet om den 19. september 2003 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelAdán MARTIN MENIS, Presidente - Gobierno de Canarias, beskikkes som medlem af Regionsudvalget som efterfølger for Román RODRIGUEZ RODRIGUEZ for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 2006.Udfærdiget i Bruxelles, den 2. oktober 2003.På Rådets vegneG. PisanuFormand(1) EFT L 24 af 26.1.2002, s. 38.


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2017/1749 af 27. april 2017 om afslutning af regnskaberne for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2015

text:
               29.9.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/371

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2017/1749
   af 27. april 2017
   om afslutning af regnskaberne for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2015
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2015,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2015 med fællesforetagendets svar (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2015 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 21. februar 2017 om meddelelse af decharge til fællesforetagendet for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2015 (05875/2017 — C8-0086/2017),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 219/2007 af 27. februar 2007 om oprettelse af et fællesforetagende til udvikling af en ny generation af det europæiske lufttrafikstyringssystem (SESAR) (4), særlig artikel 4b,

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag IV,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Transport- og Turismeudvalget (A8-0096/2017),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for SESAR-fællesforetagendet for regnskabsåret 2015;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for SESAR-fællesforetagendet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Antonio TAJANI

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 473 af 16.12.2016, s. 66.

      (2)  EUT C 473 af 16.12.2016, s. 68.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 64 af 2.3.2007, s. 1.

      (5)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


Avis juridique important

|

31975Y1216(02)

Afgørelse nr. 102 af 29. maj 1975 om den nedsættelse, der skal gælde for de fiskerede beløb i 1972 ved anvendelse af artikel 74 og 75 i forordning nr. 4 og artikel 94 og 95 i forordning (EØF) nr. 574/72

EF-Tidende nr. C 288 af 16/12/1975 s. 0002 - 0003 den spanske specialudgave: Kapitel 05 bind 2 s. 0063  den portugisiske specialudgave: Kapitel 05 bind 2 s. 0063

++++  AFGOERELSE Nr . 102  af 29 . maj 1975  om den nedsaettelse , der skal gaelde for de fikserede beloeb i 1972 ved anvendelse af artikel 74 og 75 i forordning nr . 4 og artikel 94 og 95 i forordning ( EOEF ) nr . 574/72  DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDTAGERES SOCIALE SIKRING HAR -  under henvisning til artikel 81 , litra a ) , i Raadets forordning ( EOEF ) nr . 1408/71 af 14 . juni 1971 , ifoelge hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativ spoergsmaal , der opstaar i forbindelse med bestemmelserne i Raadets forordning  ( EOEF ) nr . 1408/71 og forordning ( EOEF ) nr . 574/72 ,  under henvisning til artikel 23 , stk . 3 , i forordning nr . 3 , artikel 74 og 75 i forordning nr . 4 , og artikel 94 , stk . 2 , og artikel 95 , stk . 2 , i forordning ( EOEF ) nr . 574/72 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Forordningerne nr . 3 og nr . 4 er blevet afloest af forordningerne ( EOEF ) nr . 1408/71 og  ( EOEF ) nr . 574/72 med virkning fra 1 . oktober 1972 for de seks oprindelige medlemsstater ;  artikel 74 og 75 i forordning nr . 4 er som foelge heraf blevet afloest af artikel 94 og 95 i forordning ( EOEF ) nr . 574/72 ;  artikel 23 , stk . 3 , i forordning nr . 3 indeholder bestemmelse om , at den kompetente institution skal refundere 75 % af de udgifter , der hovedsagelig vedroerer naturalydelser til familiemedlemmer i henhold til artikel 20 , stk . 1 , i forordning nr . 3 , og artikel 94 , stk . 2 , i forordning ( EOEF ) nr . 574/72 indeholder bestemmelse om en nedsaettelse af de fikserede beloeb paa 20 % ;  den kompetente institution skal refundere det fulde beloeb for udgifterne til naturalydelser til pensionister og rentemodtagere og deres familiemedlemmer i henhold til artikel 22 , stk . 2 , i forordning nr . 3 ;  artikel 95 , stk . 2 , i forordning ( EOEF ) nr . 574/72 indeholder bestemmelse om en nedsaettelse af de fikserede beloeb paa 20 % ;  afgoerelse nr . 92 afloeste afgoerelserne nr . 69 og 70 med virkning fra 1 . januar 1973 ; i tidsrummet fra 1 . oktober 1972 til 31 . december 1972 var afgoerelserne nr . 69 og nr . 70 stadig gaeldende ;  baade af hensyn til effektiviteten og til det administrative arbejde boer der for 1972 vedtages en ensartet procentvis nedsaettelse , der skal gaelde ved anvendelse af ovennaevnte artikler -  VEDTAGET FOELGENDE AFGOERELSE :  1 . Ved anvendelse af artikel 74 i forordning nr . 4 og artikel 94 , stk . 2 , i forordning ( EOEF ) nr . 574/72 er standardnedsaettelsen 23,75 % for hele 1972 .  2 . Ved anvendelse af artikel 75 i forordning nr . 4 og artikel 95 , stk . 2 , i forordning ( EOEF ) nr . 574/72 er standardnedsaettelsen 5 % for hele 1972 .  3 . Denne afgoerelse offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende . Den finder anvendelse for de ydelser , der er udredet i tidsrummet fra 1 . januar 1972 til 31 . december 1972 .  Formand  Den administrative Kommission  F . HYNES