title: Rådets afgørelse 2012/121/FUSP af 27. februar 2012 om støtte til aktiviteter til fremme af EU-Kina-Afrika-dialogen og samarbejdet om kontrol med konventionelle våben

text:
               28.2.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 54/8

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/121/FUSP
   af 27. februar 2012
   om støtte til aktiviteter til fremme af EU-Kina-Afrika-dialogen og samarbejdet om kontrol med konventionelle våben
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 26, stk. 2, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               På sit møde den 15. og 16. december 2005 vedtog Det Europæiske Råd EU-strategien for bekæmpelse af ulovlig ophobning af og handel med håndvåben og lette våben (i det følgende »SALW«) samt ammunition hertil (i det følgende »EU's SALW-strategi«). Strategien peger på det afrikanske kontinent som en af de regioner, der er mest berørt af den ulovlige handel og voldsomme ophobning af SALW.

               (2)

               EU's SALW-strategi definerer adskillige opgaver, der skal udføres af Unionen, herunder at søge at opnå bred enighed blandt eksportlandene om kun at levere håndskydevåben til regeringer, i overensstemmelse med passende restriktive regionale og internationale kriterier for våbeneksport.

               (3)

               EU's SALW-strategi anbefaler også, at SALW inddrages som et emne, der skal tages op i den politiske dialog med tredjelande og internationale, regionale og subregionale organisationer med særlig vægt på koordineringen af foranstaltninger med Unionens vigtigste partnere og større SALW-eksportører, herunder Kina.

               (4)

               Rådet for Den Europæiske Union vedtog i 2005, 2006, 2007 og 2010 Rådets konklusioner til støtte for forhandlingerne om en traktat om våbenhandel, et juridisk bindende internationalt instrument, som fastlægger fælles internationale standarder for overførsel af konventionelle våben. Det understregede, hvor vigtigt det er at samarbejde med andre stater og regionale organisationer i denne proces.

               (5)

               Den strategiske dialog mellem Unionen og Kina har siden oprettelsen i 2005 omfattet bestemmelser om en dialog om ikke-spredning og eksport af konventionelle våben. Kina og Unionen blev på deres topmøde i 2006 enige om at skabe en ny dialog om fred, stabilitet og bæredygtig udvikling i Afrika med henblik på at fremme forståelse mellem partnerne, diskutere aktiviteter og prioriteter og give mulighed for at integrere Kina i de internationale bestræbelser på at forbedre og koordinere samarbejdsaktiviteter. Strategidokumentet for Unionen og Kina for 2007-2013 fastlægger Unionens grundlæggende tilgang til Kina som præget af engagement og partnerskab og fremhæver samarbejde for at forhindre ulovlig handel med SALW som en prioritet.

               (6)

               I december 2004 underskrev Kina og Unionen en fælles erklæring om ikke-spredning og nedrustning, som også dækker samarbejde inden for konventionelle våben. I den fælles erklæring bemærkede Unionen og Kina, at der også må også gøres en positiv og aktiv indsats for at styrke kontrollen med eksport af konventionelle våben. Våbenkontrolordningerne om visse konventionelle våben skal styrkes. Bestræbelserne på at forebygge ulovlig handel med håndvåben og lette våben og strømme af disse våben, der vil forringe regional fred og stabilitet, bør øges.

               (7)

               I det fælles strategiske partnerskab mellem Unionen og Afrika i 2007 angives forebyggelse af ulovlig handel med og overdreven ophobning af håndvåben og lette våben som et indsatsområde gennem øget kapacitetsopbygning, networking, samarbejde og udveksling af oplysninger. Kina var inviteret og deltog som observatør i topmødet mellem Unionen og Afrika i 2010 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Unionen skal fortsætte udviklingen af samarbejdet mellem civilsamfundet, erhvervslivet og repræsentanter for regeringerne i Kina, Unionen og de afrikanske lande, herunder gennem dialog mellem de respektive civile samfund og industrier, for at udvikle fælles tilgange til truslerne fra ulovlig handel og voldsom ophobning af SALW, og den manglende regulering på internationalt plan for handel med konventionelle våben. Udvikling af et sådant samarbejde bør også afspejles i øget støtte til og gennemførelse af en stærk og robust traktat om våbenhandel.
   2.   For at nå det i stk. 1 omhandlede mål iværksætter Unionen følgende projekter og foranstaltninger:

               —

               Etablering og udvikling af en fælles afrikansk-EU-kinesisk ekspertgruppe vedrørende konventionelle våben og et fælles afrikansk-EU-kinesisk forskningscenter vedrørende konventionelle våben. Formålet med ekspertgruppen og forskningscentret er i det politiske samfund i Kina, Afrika, og Unionen, der har ansvaret for spørgsmål om konventionelle våben og eksportkontrol heraf, at skabe mere bevidsthed om og engagement i problemer i forbindelse med den ulovlige handel og voldsomme ophobning af SALW og den manglende regulering på internationalt plan med hensyn til lovlig handel med konventionelle våben. Øget bevidsthed om og engagement i disse spørgsmål vil medvirke til en vellykket forhandling og gennemførelse af en stærk og robust traktat om våbenhandel.

               —

               Gennemførelse af støttevirksomhed og forskningsaktiviteter, der sigter mod at identificere muligheder for samarbejde mellem Unionen og Kina om at støtte de afrikanske stater i at forhindre den ulovlige handel med og voldsomme ophobning af SALW.

         Bilaget indeholder en detaljeret beskrivelse af de i dette stykke omhandlede projekter og foranstaltninger.
   Artikel 2
   1.   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (i det følgende »HR«) har ansvaret for gennemførelsen af denne afgørelse.
   2.   Den tekniske gennemførelse af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter og foranstaltninger foretages af den ikke-statslige organisation »Saferworld«.
   3.   Saferworld udfører sine opgaver under HR's ansvar. Med henblik herpå indgår HR de nødvendige arrangementer med Saferworld.
   Artikel 3
   1.   Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter og foranstaltninger er på 830 000 EUR.
   2.   De udgifter, der finansieres af det i stk. 1 angivne beløb, forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Kommissionen overvåger, at de i stk. 2 omhandlede udgifter forvaltes korrekt. Med henblik herpå indgår den en finansieringsaftale med Saferworld. Det skal fremgå af aftalen, at Saferworld sørger for, at EU's bidrag bliver synligt i en grad, der svarer til dets størrelse.
   4.   Kommissionen bestræber sig på at indgå den i stk. 3 omhandlede finansieringsaftale snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen.
   Artikel 4
   HR aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter, som Saferworld udarbejder hvert kvartal. Disse rapporter skal danne grundlag for Rådets evaluering. Kommissionen aflægger rapport om de finansielle aspekter af de i artikel 1, stk. 2, omhandlede projekter og foranstaltninger.
   Artikel 5
   1.   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   2.   Den udløber 24 måneder efter indgåelsen af den i artikel 3, stk. 3, omhandlede finansieringsaftale. Den udløber dog seks måneder efter ikrafttrædelsen, hvis den nævnte finansieringsaftale ikke er indgået inden da.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 27. februar 2012.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      BILAG

         DE I ARTIKEL 1, STK. 2, OMHANDLEDE PROJEKTER OG FORANSTALTNINGER

      1.   Målsætninger

      Afgørelsen har til formål: at fortsætte udviklingen af samarbejdet mellem civilsamfundet, erhvervslivet og repræsentanter for regeringerne i Kina, Den Europæiske Union og på det afrikanske kontinent; at udvikle fælles tilgange til truslerne fra ulovlig handel og voldsom ophobning af SALW; og at støtte processen vedrørende De Forenede Nationers (FN's) traktat om våbenhandel (ATT) op til, på og efter den diplomatiske konference om ATT i 2012. Disse målsætninger skal nås gennem etablering og udvikling af en fælles afrikansk-EU-kinesisk ekspertgruppe vedrørende konventionelle våben og et fælles afrikansk-EU-kinesisk forskningscenter vedrørende konventionelle våben. Formålet med ekspertgruppen og forskningscentret er i det politiske samfund i Kina, Afrika og Unionen at øge bevidstheden om og engagementet i problemerne i forbindelse med den ulovlige handel og voldsomme ophobning af SALW, og om behovet for enighed om en ATT.
      Målsætningen om et styrket samarbejde mellem Kina, Unionen og Afrika skal også søges gennem støttevirksomhed og forskningsaktiviteter, der sigter mod at identificere muligheder for samarbejde mellem Unionen og Kina om at støtte de afrikanske stater i at forhindre den ulovlige handel med og voldsomme ophobning af SALW.
      2.   Beskrivelse af projekterne og foranstaltningerne

      2.1.   Etablering og udvikling af en fælles afrikansk-EU-kinesisk ekspertgruppe vedrørende konventionelle våben og et fælles afrikansk-EU-kinesisk forskningscenter vedrørende konventionelle våben

      2.1.1.   Projektmålsætninger

                  —

                  at etablere fora og netværk for eksperter fra det politiske samfund i Unionen, Kina og Afrika til drøftelse af forskellige aspekter af ulovlig handel med konventionelle våben

                  —

                  i det politiske samfund i Kina, Afrika, og Unionen at skabe mere bevidsthed om og engagement i problemer i forbindelse med den ulovlige handel og voldsomme ophobning af SALW og den mangelfulde regulering på internationalt plan med hensyn til lovlig handel med konventionelle våben. Øget bevidsthed om og engagement i disse spørgsmål bør resultere i fælles støtte til en stærk og robust ATT

                  —

                  at forbedre EU-Kina-Afrika-dialogen på officielt og politisk plan med henblik på at forbedre den gensidige forståelse og identificere fælles tilgange til FN's proces vedrørende traktaten om våbenhandel op til, på og efter den diplomatiske konference om ATT i 2012, herunder gennem støtte til fælles forskning og analyse foretaget af forskere fra Unionen, Kina og Afrika vedrørende de respektive nationale og regionale holdninger

                  —

                  at udvikle anbefalinger fra forskerne vedrørende ATT og SALW og målrettet sende dem til kinesiske, afrikanske og Unionens og medlemsstaternes statslige embedsmænd, politikere og politiske samfund.

            2.1.2.   Projektbeskrivelse

      a)   Etablering og udvikling af en fælles afrikansk-EU-kinesisk ekspertgruppe vedrørende konventionelle våben
      Den fælles afrikansk-EU-kinesiske ekspertgruppe vil udgøre det centrale »institutionelle« fundament for dialogprocessen, der fremmes af Rådets afgørelse, og vil blive dannet gennem omhyggelig koordination mellem Saferworld og det civile samfunds partnerorganisationer i Afrika og Kina. Den vil bestå af ni medlemmer fra Kina, Unionen og Afrika udvalgt fra universitetsinstitutter, tænketanke og forskningscentre på grundlag af deres ekspertise, omdømme og interesse. Ekspertgruppen vil fungere som et middel til at dele information, idéer, ekspertise og forskning blandt dens medlemmer om spørgsmål vedrørende kontrol med konventionelle våben, kortlægning af arten af truslerne, vurdering af effektiviteten af nuværende interventioner og fremlæggelse af henstillinger om samarbejdsaktiviteter for de politiske beslutningstagere.
      Den forventes at fungere som en platform for interesserede aktører fra civilsamfundet, uden for den direkte dialogproces, og at tilvejebringe en tilgængelig pulje af ekspertise, som politikere og embedsmænd med ansvar for konventionelle våben og kontrol med eksport heraf, i Kina, Unionen og Afrika vil kunne trække på. Afrikanske, kinesiske og EU-embedsmænd vil også blive indbudt som observatører af ekspertgruppens arbejde.
      b)   Etablering og udvikling af et fælles afrikansk-EU-kinesisk forskningscenter vedrørende konventionelle våben
      Formålet med det fælles afrikanske-EU-kinesiske forskningscenter vedrørende konventionelle våben vil være at støtte fælles forskning og analyse foretaget af forskere fra Unionen, Kina og Afrika. Det vil blive etableret i Kina. Centret vil tilbyde en bred vifte af relevante materialer og ressourcer på engelsk og kinesisk i forbindelse med SALW og ATT-processen. De samme materialer og ressourcer vil blive gjort elektronisk tilgængelige via et websted, der også skal fungere som ekspertgruppens grænseflade over for offentligheden.
      Aktiviteter, der skal støttes ved gennemførelsen af opgaverne omhandlet i litra a) og b), omfatter:

                  —

                  tilrettelæggelse af forberedende og opfølgende møder i Kina og i Europa mellem Saferworld og de relevante kinesiske og afrikanske partnerorganisationer for at fastlægge strukturen og tidsplanen for projektet, identificere detaljerede arbejdsplaner for etablering og udvikling af forskningscentret og ekspertgruppen, etablere et projektkoordineringshold, fastlægge indbyrdes ansvarsområder på holdet samt overvåge og evaluere fremskridtene med gennemførelsen af aktiviteter

                  —

                  tilvejebringelse og oversættelse af relevante centrale materialer i forbindelse med SALW og ATT, der skal anvendes af det politiske samfund i Kina, Afrika og Unionen, og som skal gøres tilgængelige, herunder i elektronisk form, via et af forskningscentrets websteder. Webstedet skal også fungere som den afrikansk-EU-kinesiske ekspertgruppes grænseflade over for offentligheden

                  —

                  tilrettelæggelse af en række møder mellem Saferworld, partnerorganisationer og relevante kinesiske myndigheder for at belyse forskningscentrets og ekspertgruppens aktiviteter samt præsentere og diskutere midtvejsresultater og endelige resultater med henblik på at sikre relevante myndigheders støtte til aktiviteter

                  —

                  tilrettelæggelse af op til to todages møder om året for ekspertgruppen, i Kina, Europa og Afrika, for at fastlægge forskningsplaner og give vejledning om gennemførelsen af støtte- og forskningsaktiviteter, udvikling og kommunikation af politikanbefalinger. Hvert møde frembringer en kort rapport om status i gennemførelsen af projektet

                  —

                  tilrettelæggelse af to ATT-workshopper for op til 40 deltagere, herunder repræsentanter for det politiske samfund i Unionen, Kina og Afrika og myndigheder med ansvar for konventionelle våben og kontrol med eksport heraf, militær- og forsvarsindustrien og eksperter fra civilsamfundet, for at vurdere fremskridtene i forhandlingerne om ATT og identificere områder med fælles kendetegn blandt de forskellige lande

                  —

                  offentliggørelse af en briefing, hvor Saferworld og ekspertgruppen sætter fokus på Unionens og Kinas holdninger til ATT. Briefingen vil tage sigte på at orientere om drøftelserne med embedsmænd fra Unionen, Kina og Afrika i tiden op til konferencen om ATT i 2012. Den vil undersøge forskellene i holdningerne til ATT hos Unionen, Kina og afrikanske stater

                  —

                  udarbejdelse af en omfattende rapport om de vigtigste erfaringer med angivelse af projektets succeser og udfordringer og anbefaling af modeller og muligheder for den fremtidige EU-Kina-Afrika-dialog om SALW og ATT-processen

                  —

                  tilrettelæggelse af to arrangementer for den officielle åbning og afslutning af projektet.

            2.1.3.   Projektresultater

                  —

                  øget bevidsthed, viden og forståelse hos 500 aktører fra det politiske samfund i Kina, Afrika og Unionen, herunder embedsmænd med ansvar for spørgsmål vedrørende konventionelle våben og kontrol med eksport heraf, akademikere, parlamentarikere, ikke-statslige organisationer (ngo'er) og journalister, vedrørende FN's ATT-proces og de respektive nationale holdninger op til og efter den diplomatiske konference om ATT i 2012

                  —

                  forbedret dialog, interaktion og samarbejde om SALW og FN's ATT-proces blandt 60 embedsmænd fra Unionen, Kina og Afrika, og det civile samfund, herunder gennem fastlægning af anbefalinger om mulighederne for kollektive aktioner

                  —

                  løbende udveksling af oplysninger og erfaringer takket være bæredygtige forbindelser mellem 50 personer, der repræsenterer politiske institutioner i Unionen, Afrika og Kina, samt praktisk samarbejde om SALW og andre spørgsmål om konventionelle våben, der strækker sig ud over dette projekts levetid.

            2.2.   Fremme af samarbejde mellem Unionen og Kina om at støtte de afrikanske stater i at forhindre ulovlig handel med og voldsom ophobning af SALW

      2.2.1.   Projektmålsætninger

                  —

                  at støtte fælles forskning og analyse foretaget af forskere fra Unionen, Kina og Afrika om problemerne i forbindelse med spredning af SALW i Afrika og mulighederne for samarbejdsaktiviteter mellem Unionen og Kina på dette område

                  —

                  at bistå de afrikanske lande med at kortlægge behovet for bistand og formulere anmodninger om bistand i forbindelse med forebyggelse af ulovlig handel med og voldsom ophobning af SALW

                  —

                  at formulere anbefalinger til de politiske beslutningstagere i Unionen og Kina om mulighederne for fælles bistand fra Unionen og Kina til tredjelande i Afrika.

            2.2.2.   Projektbeskrivelse

      Projektet vil gøre det muligt at kortlægge muligheder for samarbejde mellem Unionen og Kina om bistand til tredjelande i Afrika til at håndtere truslerne fra den ulovlige handel med og voldsomme ophobning af SALW. Det vil bestå af en række aktiviteter, herunder:

                  —

                  tilrettelæggelse af op til tre studiebesøg i Afrika for ekspertgruppens medlemmer for at få en bedre forståelse af virkningerne af den ulovlige handel med og voldsomme ophobning af SALW på kontinentet, møde lokale aktører og drøfte behov for teknisk bistand

                  —

                  tilrettelæggelse af et internationalt politikseminar i Afrika om forebyggelse af spredning af SALW på kontinentet. Mødet vil blive overværet af op til 30 deltagere, herunder medlemmer af ekspertgruppen, og andre repræsentanter for civilsamfundet og embedsmænd fra Afrika, Kina og Unionen med ansvar for spørgsmål vedrørende konventionelle våben og kontrol med eksport heraf. Mødet vil endvidere identificere praktiske områder, hvor Afrikas anmodninger om bistand til at forhindre ulovlig handel med og overdreven ophobning af SALW kan sammenkobles med bistand fra Kina og Unionen

                  —

                  teknisk vurdering af behovene for SALW-kontrol i ét afrikansk land, herunder skøn over udgifter, indsatsområder og anbefalinger om gennemførelsesinstanser. Undersøgelsen vil blive udviklet i tæt samarbejde med embedsmænd, der er involveret i forvaltningen af SALW-kontrolsystemet, samt repræsentanter for forsvarssektoren, i det pågældende afrikanske land

                  —

                  ekspertgruppens offentliggørelse af en udførlig rapport med fokus på udbredelse af SALW i Afrika med en vurdering af effektiviteten af nuværende interventioner og fremlæggelse af klare anbefalinger til de politiske beslutningstagere om samarbejdsaktiviteter mellem Unionen, Kina og Afrika på grundlag af den tekniske vurdering, studiebesøgene og seminaret i Afrika. Rapporten vil blive oversat og formidlet til omkring 500 aktører fra civilsamfundet, embedsmænd, politiske beslutningstagere og politikere i Kina, EU og Afrika for at øge den generelle bevidsthed om muligheden for samarbejde mellem Unionen, Kina og Afrika om kontrol med SALW i Afrika. Den vil også blive forelagt på møder med embedsmænd inden for rammerne af projektet omhandlet i punkt 2.1.

                  —

                  støtte til ét afrikansk land til at kortlægge og meddele sine behov og officielle anmodninger om bistand til SALW-kontrol

                  —

                  tilrettelæggelse af møder med relevante embedsmænd fra Unionen og Kina for at fremme udviklingen af et fælles projektkoncept

                  —

                  tilrettelæggelse af et EU-Kina-Afrika-politikseminar i Kina for at fremlægge resultater og anbefalinger fra ekspertgruppen. Mødet vil blive overværet af op til 50 deltagere, herunder repræsentanter for civilsamfundet i Afrika, Unionen og Kina og embedsmænd med ansvar for spørgsmål vedrørende konventionelle våben og kontrol med eksport heraf. Det vil byde på en lejlighed til at evaluere ekspertgruppens arbejde med SALW og drøfte dens anbefalinger og skabe en ramme for praktiske samarbejdsaktiviteter, såsom bistand fra Unionen og Kina på områderne lagerforvaltning, destruktion af overskudslagre og registrering.

            2.2.3.   Projektresultater

                  —

                  større generel bevidsthed blandt 500 aktører fra det politiske samfund i Kina og Unionen, herunder akademikere, parlamentarikere, ngo'er og journalister, om problemerne i forbindelse med spredning af SALW i Afrika og mulighederne for Unionens og Kinas samarbejdsaktiviteter på dette område

                  —

                  forbedret kapacitet i én afrikansk stat til at kortlægge behovet for bistand og formulere anmodninger om bistand i forbindelse med forebyggelse af ulovlig handel med og voldsom ophobning af SALW

                  —

                  kortlægning af muligheder for fælles bistand fra Unionen og Kina til tredjelande i Afrika i forbindelse med SALW-kontrol.

            3.   Deltagere og steder for afholdelse af seminarer/workshopper og åbnings- og afslutningsarrangementer

      Medmindre andet er angivet i teksten til dette bilag, vil Saferworld foreslå mulige deltagere og steder til seminarer/workshopper og åbnings- og afslutningsarrangementer under projekterne omhandlet i punkt 2.1 og 2.2, som derefter vil blive godkendt af HR i samråd med Rådets kompetente organer.
      4.   Projektmodtagere

      De direkte projektmodtagere vil være omkring 500 aktører fra det politiske samfund i Kina, Afrika og Unionen, herunder ngo'er, tænketanke, repræsentanter for erhvervslivet, embedsmænd med ansvar for kontrol med eksport af konventionelle våben og parlamentarikere.
      De indirekte projektmodtagere vil være befolkningen, grupper og enkeltpersoner i Afrika, for hvem den ulovlige handel med SALW har negative følger.
      5.   Konsekvensanalyse

      Konsekvensen af denne afgørelse bør vurderes teknisk efter afslutningen af de sidste af de planlagte aktiviteter i afgørelsen. Konsekvensanalysen vil blive udført af HR i samarbejde med relevante rådsarbejdsgrupper, Den Europæiske Unions delegationen i Kina og andre relevante interessenter.
      6.   Løbetid

      Den samlede forventede varighed af projekterne er 24 måneder.
      7.   Teknisk gennemførelsesinstans

      Den tekniske gennemførelse af afgørelsen varetages af Saferworld, der udfører sine opgaver under HR's ansvar.
      8.   Rapportering

      Saferworld udarbejder regelmæssige rapporter hvert kvartal og efter at have afsluttet hver af de beskrevne aktiviteter. Rapporterne forelægges for HR senest seks uger efter afslutningen af de relevante aktiviteter.
      9.   Samlede anslåede omkostninger i forbindelse med projekterne og foranstaltningerne og EU's finansielle bidrag

      De samlede omkostninger for projekterne og foranstaltningerne er på 830 000 EUR.


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1349/2008/EF af 16. december 2008 om ændring af afgørelse nr. 1719/2006/EF om oprettelse af programmet Aktive unge for perioden 2007-2013 (EØS-relevant tekst)

text:
               24.12.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 348/113

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE nr. 1349/2008/EF
   af 16. december 2008
   om ændring af afgørelse nr. 1719/2006/EF om oprettelse af programmet »Aktive unge« for perioden 2007-2013
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 149, stk. 4,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   efter høring af Regionsudvalget,
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1719/2006/EF af 15. november 2006 (3) indførtes programmet »Aktive unge« for perioden 2007-2013.

               (2)

               Af artikel 10, stk. 2, i afgørelse nr. 1719/2006/EF fremgår det, at foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af programmet, bortset fra dem, som er nævnt i stk. 1, vedtages efter proceduren i artikel 9, stk. 3, i nævnte afgørelse, dvs. efter rådgivningsproceduren, jf. Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (4).

               (3)

               Denne udformning af afgørelse nr. 1719/2006/EF bevirker bl.a., at afgørelser om tildeling af støtte, bortset fra de i artikel 10, stk. 1, i nævnte afgørelse anførte, foregår efter rådgivningsproceduren og med Europa-Parlamentets indsigelsesret.

               (4)

               Disse afgørelser om udvælgelse vedrører imidlertid hovedsageligt mindre støttebeløb og medfører ikke politisk følsom beslutningstagning.

               (5)

               Disse procedurer for vedtagelse af gennemførelsesforanstaltninger forlænger processen for tildeling af støtte til ansøgere med to til tre måneder. De medfører en lang række forsinkelser over for støttemodtagerne og en uforholdsmæssigt stor byrde for programadministrationen, og de skaber ingen merværdi i forhold til arten af den tildelte støtte.

               (6)

               For at opnå en hurtigere og mere effektiv gennemførelse af afgørelserne om udvælgelse er det nødvendigt at udskifte rådgivningsproceduren med et krav om, at Kommissionen ufortøvet informerer Europa-Parlamentet og medlemsstaterne om alle foranstaltninger, der er truffet for at gennemføre afgørelse nr. 1719/2006/EF uden bistand fra et udvalg —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse nr. 1719/2006/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 9, stk. 3, udgår.

               2)

               Artikel 10, stk. 2, affattes således:
               »2.   Kommissionen underretter det i artikel 9 omhandlede udvalg samt Europa-Parlamentet om alle andre afgørelser om udvælgelse, den har truffet til gennemførelse af denne afgørelse, inden for to arbejdsdage efter vedtagelsen af de pågældende afgørelser. Oplysningerne skal omfatte beskrivelser og en analyse af de modtagne ansøgninger, en beskrivelse af bedømmelses- og udvælgelsesproceduren samt lister over både de projekter, der er foreslået til finansiering, og de afslåede projekter.«

         Artikel 2
   Kommissionen aflægger rapport til Europa-Parlamentet og Rådet om afgørelsens indvirkning senest 25. juni 2010.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 16. december 2008.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         B. LE MAIRE

            Formand

      (1)  EUT C 224 af 30.8.2008, s. 113.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 2.9.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 20.11.2008.

      (3)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 30.

      (4)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.


title: Rådets afgørelse 2012/700/FUSP af 13. november 2012 inden for rammerne af den europæiske sikkerhedsstrategi til støtte for gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen for 2010-2014, der er vedtaget af de stater, der er part i 1997-konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion

text:
               14.11.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 314/40

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/700/FUSP
   af 13. november 2012
   inden for rammerne af den europæiske sikkerhedsstrategi til støtte for gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen for 2010-2014, der er vedtaget af de stater, der er part i 1997-konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 26, stk. 2, og artikel 31, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Unionen bør sigte mod en høj grad af samarbejde på alle områder i tilknytning til internationale forbindelser med henblik på bl.a. at bevare freden, forebygge konflikter og styrke international sikkerhed i overensstemmelse med formålene og grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt.

               (2)

               Det Europæiske Råd vedtog den 12. december 2003 den europæiske sikkerhedsstrategi, der identificerer globale udfordringer og trusler og opfordrer til en regelbaseret international orden, der er baseret på effektiv multilateralisme og velfungerende internationale institutioner.

               (3)

               Den europæiske sikkerhedsstrategi anerkender De Forenede Nationers pagt som grundlaget for forholdet mellem nationer og går ind for at styrke De Forenede Nationer (»FN«) og sætte organisationen i stand til at opfylde sine forpligtelser og handle effektivt.

               (4)

               I FN's Generalforsamlings resolution 51/45 af 10. december 1996 opfordres alle stater indtrængende til energisk at arbejde for en effektiv, juridisk bindende international aftale om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer.

               (5)

               Konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion (»konventionen«) blev åbnet for undertegnelse den 3. december 1997 og trådte i kraft den 1. marts 1999. Den udgør det eneste omfattende internationale instrument, som beskæftiger sig med alle aspekter af personelminer, herunder brug, oplagring, produktion, handel og rydning heraf og bistand til ofre.

               (6)

               Den 23. juni 2008 vedtog Rådet fælles aktion 2008/487/FUSP (1) til støtte for universaliseringen og gennemførelsen af konventionen. Pr. 1. oktober 2012 har 160 stater givet deres tilsagn om at være bundet af konventionen.

               (7)

               Den 3. december 2009 vedtog de stater, der er part i konventionen, Cartagenahandlingsplanen for 2010-2014 (»Cartagenahandlingsplanen«) om universalisering og gennemførelse af alle aspekter af konventionen. Derved anerkendte og tilskyndede de til fuld deltagelse i og bidrag til gennemførelsen af konventionen i Den Internationale Kampagne mod Landminer (»ICBL«), Den Internationale Røde Kors Komité (»ICRC«), de nationale Røde Kors- og Røde Halvmåne-selskaber, Det Internationale Forbund af Røde Kors- og Røde Halvmåne-selskaber (»IFRC«), FN, Det Internationale Center for Humanitær Minerydning i Genève (»GICHD«), internationale og regionale organisationer, mineoverlevere og deres organisationer og andre civilsamfundsorganisationer i henhold til aktion nr. 62 i Cartagenahandlingsplanen.

               (8)

               Den 3. december 2010 vedtog de stater, der er part i konventionen, »direktivet fra de stater, der er part i støtteenheden til gennemførelse« (»ISU«), hvori parterne fastsatte, at ISU bør yde rådgivning og teknisk støtte til parterne vedrørende gennemførelsen og universaliseringen af konventionen, lette kommunikation mellem parterne i konventionen, og fremme kommunikation og information vedrørende konventionen, både til stater, der ikke er part i konventionen, og til offentligheden. ISU fik mandat til i relevant omfang at samarbejde og koordinere med relevante internationale organisationer, der deltager i konventionens arbejde, bl.a. ICBL, ICRC, IFRC, FN og GICHD.

               (9)

               Den 2. december 2011 vedtog De Forenede Nationers Generalforsamling resolution 66/29 om gennemførelse af konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion. Generalforsamlingen mindede om, at det internationale samfund på den anden gennemgangskonference om konventionen havde gennemgået konventionens gennemførelse, og at stater, der er part i konventionen, havde vedtaget Cartagenahandlingsplanen og understreget betydningen af en fuld og effektiv gennemførelse og overholdelse af konventionen, bl.a. ved gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen. Stater der er part i konventionen opfordrede alle stater, der endnu ikke havde ratificeret eller tiltrådt konventionen, til at gøre dette og tilskyndede alle stater til at fastholde fokus på spørgsmålet på højeste politiske niveau og til at fremme overholdelsen af konventionen via bilaterale, subregionale, regionale og multilaterale kontakter, opsøgende aktiviteter, seminarer og andre midler.

               (10)

               I 2012 og 2013 vil de stater, der er part i konventionen, holde møder. Det internationale samfund vil derefter samles i 2014 til den tredje gennemgangskonference om konventionen for at vurdere fremskridtene med gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen. På dette tidspunkt forventes det, at gennemførelsen af handlingsplanen har ydet et væsentligt bidrag til fremskridtene med at bringe lidelserne og dødsfaldene som følge af personelminer til ophør —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Med henblik på at støtte gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen for 2010-2014 (»Cartagenahandlingsplanen«), der er vedtaget af de stater, der er part i 1997 konventionen om forbud mod brug, oplagring, produktion og overførsel af personelminer samt om deres destruktion (»konventionen«), som led i den europæiske sikkerhedsstrategi og i overensstemmelse med de relevante afgørelser truffet af det internationale samfund forfølger Unionen følgende mål:

               a)

               Støtte til den indsats, som de stater, der er part i konventionen, gør for at gennemføre de aspekter af Cartagenahandlingsplanen, der vedrører bistand til ofre.

               b)

               Støtte til den indsats, som de stater, der er part i konventionen, gør for at gennemføre de aspekter af Cartagenahandlingsplanen, der vedrører minerydning.

               c)

               Fremme af universaliseringen af konventionen.

               d)

               Tydeliggørelse af Unionens og dens medlemsstaters fortsatte engagement i konventionen og deres tilsagn om at samarbejde med og yde bistand til de stater, der har brug for støtte til at opfylde deres forpligtelser i henhold til konventionen, og styrke Unionens ledende rolle i forfølgelsen af konventionens målsætning om endegyldigt at bringe lidelserne og dødsfaldene som følge af personelminer til ophør.

         2.   Alle målene, der henvises til i stk. 1, forfølges på en sådan måde, at de styrker konventionens historiske partnerskabs- og samarbejdskultur mellem stater, ikkestatslige og andre organisationer og lokale partnere, navnlig gennem et tæt samarbejde med de relevante aktører for at styrke specifikke former for sådan et samarbejde.
   3.   For at nå de i stk. 1 omhandlede mål iværksætter Unionen følgende projekter:

               a)

               Bistand til ofre: teknisk støtte i op til otte tilfælde, gennemførelse af op til fem midtvejsbedømmelser og gennemførelse af op til fem opfølgningstiltag.

               b)

               Minerydning: gennemførelse af op til fem midtvejsbedømmelser og gennemførelse af op til fem opfølgningstiltag.

               c)

               Universalisering af konventionen: støtte til en taskforce på højt plan, gennemførelse af en undersøgelse vedrørende grænsesikkerhed uden personelminer og tilrettelæggelse af op til tre universaliseringsworkshops.

               d)

               Tydeliggørelse af Unionens engagement: afholdelse af opstart- og afslutningsarrangementer, sikring af adgang til konventionens websted, således at tilsagn om bistand til ofre fra parterne i konventionen bliver almindeligt kendt, tilrettelæggelse af et pressebesøg og udarbejdelse af kommunikationsmateriale og publikationer.

         En detaljeret beskrivelse af projekterne er fastlagt i bilaget.
   Artikel 2
   1.   Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»den højtstående repræsentant«) er ansvarlig for gennemførelsen af denne afgørelse.
   2.   Den tekniske implementering af de i artikel 1, stk. 3, omhandlede projekter udføres af støtteenheden til gennemførelse (»ISU«), repræsenteret ved Det Internationale Center for Humanitær Minerydning (»GICHD«) i Genève. ISU udfører disse opgaver under kontrol af den højtstående repræsentant. Med henblik herpå aftaler den højtstående repræsentant de nødvendige arrangementer med GICHD.
   Artikel 3
   1.   Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 3, omhandlede projekter er på 1 030 000 EUR.
   2.   De udgifter, der finansieres af det i stk. 1 angivne beløb, forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Kommissionen overvåger den korrekte forvaltning af de i stk. 1 omhandlede udgifter. Med henblik herpå indgår den en finansieringsaftale med GICHD, hvoraf det fremgår, at ISU sørger for, at Unionens bidrag bliver synligt i en grad, der svarer til dets størrelse.
   4.   Kommissionen bestræber sig på at indgå finansieringsaftalen, der er omhandlet i stk. 3, snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen.
   Artikel 4
   Den højtstående repræsentant aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter, som udarbejdes af ISU. Disse rapporter danner udgangspunkt for Rådets evaluering. Kommissionen forelægger oplysninger om de finansielle aspekter af gennemførelsen af denne afgørelse.
   Artikel 5
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den udløber 24 måneder efter datoen for indgåelsen af den i artikel 3, stk. 3, nævnte finansieringsaftale eller seks måneder efter datoen for ikrafttræden, hvis der ikke er indgået nogen finansieringsaftale inden for denne periode.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. november 2012.

            På Rådets vegne

         V. SHIARLY

            Formand

      (1)  EUT L 165 af 26.6.2008, s. 41.

      BILAG
      1.   Mål

      Det overordnede mål med denne afgørelse er at fremme fred og sikkerhed ved at støtte gennemførelsen af Cartagenahandlingsplanen, for så vidt angår universalisering og gennemførelse af alle aspekter af konventionen.
      2.   Beskrivelse af projekterne

      For at opnå målene i artikel 1, stk. 1, i nærværende afgørelse, iværksætter Unionen følgende projekter:
      2.1.   Bistand til ofre

      2.1.1.   Målet med projekterne

      De stater, der er part i konventionen, bistås med gennemførelsen af de aspekter af Cartagenahandlingsplanen, der vedrører bistand til ofre, på en sådan måde, at de bedre kan koordinere og gennemføre aktiviteter, som vil medføre en væsentlig positiv forskel i livet for kvinder, mænd, piger og drenge, der er ofre for landminer og andet eksplosivstofholdigt krigsaffald.
      2.1.2.   Beskrivelse af projekterne

                  —

                  ISU vil yde national teknisk støtte i op til tre tilfælde, herunder gennem iværksættelse af og/eller støtte til interministerielle processer med henblik på gennemførelse af forpligtelser vedrørende bistand til ofre i nationale sammenhænge, til de stater, der er part i konventionen, og som enten a) kun har deltaget ganske lidt i bestræbelserne på at gennemføre de elementer af Cartagenahandlingsplanen, der vedrører bistand til ofre, og derfor kan drage nytte af et incitament til at begynde at gøre dette, eller b) som har udarbejdet eller er godt på vej til at udarbejde en national plan og derfor vil skulle vurdere nogen gennemførelseserfaring og dermed med større sandsynlighed er egnede som kandidater til en omfattende national midtvejsbedømmelse af bestræbelser på at gennemføre Cartagenahandlingsplanen.

                  —

                  Der vil blive foretaget omfattende nationale midtvejsbedømmelser i op til tre tilfælde. Disse bedømmelser vil omfatte ISU i samarbejde med nøgleaktører såsom ICBL, der bistår modtagerstater med at udarbejde et detaljeret baggrundspapir til en national workshop, tilrettelægge en national workshop og udarbejde et udkast til et detaljeret slutdokument, der vil udgøre »bedømmelsen«, hvori der vil blive angivet resterende udfordringer, fastsat mål og fremsat anbefalinger.

                  —

                  Der vil blive iværksat opfølgningstiltag i op til tre tilfælde som svar på anbefalinger i midtvejsbedømmelserne. Disse opfølgningstiltag vil omfatte den yderligere tekniske støtte, som ISU yder (f.eks. til revision af nationale planer, udarbejdelse af et eller flere forslag til projekter osv.).

                  —

                  En global konference på højt niveau om bistand til ofre for landminer og andet eksplosivstofholdigt krigsaffald vil blive tilrettelagt af ISU i samarbejde med nøgleaktører som f.eks. ICBL med henblik på at bygge videre på erfaringerne med at hjælpe ofre inden for rammerne af konventionen for at drage nytte af eventuelle synergi/nyttevirkninger med hensyn til gennemførelsen af internationale instrumenter (f.eks. konventionen om klyngeammunition (CCM), protokol V til konventionen om forbud mod eller begrænsninger i anvendelsen af visse konventionelle våben, som må anses for at være unødigt skadevoldende eller for at ramme i flæng (CCW) og FN's konvention om rettigheder for personer med handicap (CRPD)), der vedrører samme emne og berørte stater.

            2.1.3.   Resultater af projekterne

                  —

                  De stater, der har modtaget teknisk støtte, og som kun i ringe grad har deltaget i bestræbelserne på at gennemføre aspekter om bistand til ofre i Cartagenahandlingsplanen vil udpege et knudepunkt, der yderligere vil fremskynde gennemførelsen af forpligtelserne vedrørende bistand til ofre og deltager i efterfølgende aktiviteter i forbindelse med konventionen.

                  —

                  Hver stat, der har modtaget teknisk støtte i mindst et tilfælde, vil få en rapport med henstillinger om, hvilke logiske skridt, som den efterfølgende kan tage med hensyn til implementering af de aspekter af Cartagenahandlingsplanen, der vedrører bistand til ofre.

                  —

                  De stater, der har modtaget teknisk støtte i fem tilfælde, vil have udarbejdet konceptdokumentet og foreslået en deltagerliste med henblik på afholdelsen af nationale workshops som en del af en midtvejsbedømmelse.

                  —

                  De stater, der har fået midtvejsbedømmelser vil modtage et detaljeret slutdokument, der redegør for de resterende udfordringer med mål og henstillinger om yderligere tiltag.

                  —

                  De stater, der har fået opfølgningsstøtte, vil være bedre i stand til at give udtryk for deres hensigter om at opfylde forpligtelserne i Cartagenahandlingsplanen og deres behov for støtte (f.eks. revision af nationale planer, udarbejdelse af et eller flere forslag til projekter osv.).

                  —

                  Metoder vil blive identificeret til at drage nytte af eventuelle synergi-/nyttevirkninger med hensyn til gennemførelsen af internationale instrumenter (f.eks. CCM, protokol V til CCW og CRPD), der vedrører samme emne og pågældende stater.

                  —

                  Der vil blive skabt opmærksomhed omkring de globale bestræbelser på at afhjælpe behovene og garantere de overlevendes rettigheder via bred deltagelse i en konference på højt niveau.

            2.1.4.   Støttemodtagere

                  —

                  Stater, der er part i konventionen, og som har rapporteret, at de har ansvaret for et betydeligt antal overlevende landmineofre.

                  —

                  Kvinder, mænd, piger og drenge, der er ofre for landminer og andet eksplosivstofholdigt krigsaffald, samt disses familier og nærmiljø.

            2.2.   Minerydning

      2.2.1.   Målet med projekterne

      De stater, der er part i konventionen, støttes med gennemførelsen af de aspekter af Cartagenahandlingsplanen, der vedrører minerydning på en sådan måde, at de bedre kan gennemføre minerydningen hurtigst muligt, og således at borgerne, nærmiljøet og landene igen aktivt kan drage fordel af den jord, der engang blev betragtet som farlig, og som kan tilbageføres til normal menneskelig aktivitet.
      2.2.2.   Beskrivelse af projekterne

                  —

                  Der vil blive foretaget omfattende nationale midtvejsbedømmelser i op til fem tilfælde. Disse bedømmelser vil omfatte ISU, i samarbejde med nøgleaktører såsom ICBL og med støtte fra GICHD, der bistår støttemodtagerne med at udarbejde et detaljeret baggrundspapir til en national workshop, tilrettelægge en national workshop og udarbejde et udkast til et detaljeret slutdokument, der vil udgøre »bedømmelsen«, hvori der vil blive angivet resterende udfordringer, fastsat mål og fremsat anbefalinger.

                  —

                  Der vil blive iværksat opfølgningstiltag i op til tre tilfælde som svar på anbefalinger i midtvejsbedømmelserne. Disse opfølgningstiltag vil omfatte den yderligere tekniske støtte, som ISU yder (f.eks. støtte til revision af nationale planer, udarbejdelse af et eller flere forslag til projekter osv.) eller tilrettelæggelse af støttemodtagerstaternes syd-syd-udvekslingsbesøg, så de gensidigt kan drage fordel af indhøstede erfaringer og forbedre fremtidig gennemførelse.

            2.2.3.   Resultater af projekterne

                  —

                  De stater, der har fået midtvejsbedømmelser, vil modtage et detaljeret slutdokument, der redegør for de resterende udfordringer, med fastlæggelse af mål og henstillinger om yderligere tiltag.

                  —

                  De stater, der har fået opfølgningsstøtte, vil være bedre i stand til at give udtryk for deres hensigter om at opfylde forpligtelserne i Cartagenahandlingsplanen og deres behov for støtte (f.eks. revision af nationale planer, udarbejdelse af et eller flere forslag til projekter osv.), og støttemodtagerne vil have en bredere forståelse for de særlige aspekter af gennemførelsen af minerydning.

            2.2.4.   Støttemodtagere

                  —

                  Andre stater i konventionen end medlemsstaterne, der er part i konventionen, og som er i færd med at gennemføre deres minerydningsforpligtelser i henhold til konventionen.

                  —

                  Kvinder, mænd, piger og drenge, hvis liv påvirkes af tilstedeværelsen eller den formodede tilstedeværelse af personelminer, samt disses familier og nærmiljø.

            2.3.   Universalisering af konventionen

      2.3.1.   Målet med projekterne

      Hindringer for overholdelse af konventionen håndteres på en sådan måde, at de stater, der ikke er part i konventionen, bestræber sig på at anvende den universelt.
      2.3.2.   Beskrivelse af projekterne

                  —

                  En taskforce på højt plan om universalisering af konventionen vil blive støttet af ISU, der bl.a. yder støtte til højtstående personer, der kan inddrage lederne i op til seks stater, der ikke er part i konventionen. Taskforcemedlemmer vil deltage i op til to andre arrangementer, for at henlede opmærksomheden på igangværende bestræbelser med henblik på at opnå konventionens universalisering og gennemførelse.

                  —

                  En undersøgelse om grænsesikkerhed uden personelminer vil blive foretaget af ISU, der også samarbejder med eksperter på dette område og bygger videre på det arbejde, som ICRC udførte i midten af 1990'erne. En undersøgelsesrapport vil blive gjort tilgængelig på forskellige måder, bl.a. gennem oversættelse, udarbejdelse af resuméer, produktion af materialer i tilgængelige formater osv.

                  —

                  ISU vil afholde i op til tre tilfælde universaliseringsworkshops i samarbejde med nøgleaktører som f.eks. ICBL og koordinatoren for konventionens uformelle universaliseringskontaktgruppe. Disse workshops vil finde sted på nationalt, subregionalt eller regionalt niveau for at fremme konventionen blandt stater og hjælpe stater, der ikke er part i konventionen, med at imødegå barrierer, der er reelle, eller som opfattes som en hindring for tiltrædelse, navnlig ved brug af undersøgelsesrapporten om grænsesikkerhed uden personelminer.

            2.3.3.   Resultater af projekterne

                  —

                  Op til seks stater, der ikke er part i konventionen, vil på ministerniveau eller derover blive involveret i overholdelsen af konventionen.

                  —

                  Der vil blive indhentet ajourført viden om personelminepolitikker i stater, der ikke er part i konventionen. Denne information vil blive brugt i forberedelsen af vigtige dokumenter til den tredje gennemgangskonference, herunder gennem en omfattende rapport om fremskridt i arbejdet med at opfylde målet om universalisering af konventionen og om muligheden for yderligere fremskridt.

                  —

                  Tilskyndelse fra stater, der er part i konventionen, og ikkestatslige organisationer vil få ny styrke takket være opfølgningstiltag, der følger af besøg fra taskforcen på højt plan.

                  —

                  Der vil blive akkumuleret og samlet stadig mere viden i en publikation, som omhandler de barrierer, der oftest angives og opfattes som en hindring for tiltrædelse af konventionen, og som kan benyttes til at understøtte universaliseringsbestræbelserne.

                  —

                  Stater, der ikke er part i konventionen, men som nu er blevet involveret, vil gøre fremskridt hen imod tiltrædelse af konventionen og/eller en accept af dens normer.

            2.3.4.   Støttemodtagere

                  —

                  Andre stater end medlemsstater, som endnu ikke har ratificeret, godkendt, accepteret eller tiltrådt konventionen.

                  —

                  Stater, der er part i konventionen, og ikkestatslige og internationale organisationer, der arbejder med at fremme universaliseringen af konventionen.

            2.4.   Tydeliggørelse af Unionens engagement

      2.4.1.   Målet med projekterne

                  —

                  Unionen og dens medlemsstaters fortsatte engagement i konventionen og deres tilsagn om at samarbejde med og yde bistand til de stater, der har brug for støtte til at opfylde deres forpligtelser i henhold til konventionen, tydeliggøres, og Unionens ledende rolle i forfølgelsen af konventionens målsætning om endegyldigt at bringe lidelserne og dødsfaldene som følge af personelminer til ophør styrkes.

            2.4.2.   Beskrivelse af projekterne

                  —

                  Der afholdes et opstartsarrangement for at fremme denne afgørelse, og der tilrettelægges et afslutningsarrangement for at offentliggøre aktiviteterne i denne afgørelse og resultaterne heraf som følge af afgørelsen og derved understrege Unionens bidrag.

                  —

                  Konventionens websted vil under hensyntagen til betydningen af udbredelsen af viden om tilsagn, som blev fremsat på Cartagenakonferencen af stater, der er part i konventionen, og metoder til gennemførelse af dem og nødvendigheden af, at der i denne indsats tages højde for modtagernes forskelligartethed (f.eks. modtagere, der taler forskellige sprog eller er handicappede) blive revideret for at sikre tilgængelighed af en høj standard, og ISU's eksisterende publikation, der dokumenterer tilsagn fra parterne i konventionen om bistand til ofre oversættes og offentliggøres på konventionens websted for at udvide disse tilsagns tilgængelighed på forskellige sprog.

                  —

                  Der tilrettelægges et pressebesøg til et mineinficeret land inden konventionens tredje gennemgangskonference i 2014.

                  —

                  Der erhverves kommunikationsmateriale (f.eks. plakater, reklamer, videooptagelser, oplysningsmateriale osv.) for at udnytte de kommunikationsmuligheder, der måtte opstå.

            2.4.3.   Resultater af projekterne

                  —

                  Embedsmænd i Unionen og medlemsstaterne vil være bekendt med denne afgørelse og med, hvordan den kan påvirke deres arbejde.

                  —

                  Stater, der er part i konventionen, vil få større forståelse for bistand til ofre, navnlig fransktalende lande berørt af miner.

                  —

                  Oplysninger om konventionen vil blive gjort mere tilgængelige.

                  —

                  Eksponeringen af Unionens tilsagn til konventionen vil blive øget, og der vil blive skabt og fastholdt opmærksomhed om og påskønnelse af denne afgørelse, hvilket dokumenteres af presserapporter, der anerkender Unionens tilsagn og udtrykker påskønnelse herfor af stater, der er part i konventionen på deres møder.

                  —

                  Opmærksomhed omkring den igangværende indsats for at fremme konventionens universalisering vil blive skabt.

            2.4.4.   Støttemodtagere

      Stater, der er parter i konventionen, og ikkestatslige og internationale organisationer, deres repræsentanter og andre, der er interesseret eller involveret i arbejdet med at gennemføre konventionen.


               15.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 468/213

         P7_TA(2013)0550
   Rapporter om undersøgelsesrejser med henblik på undersøgelse af andragender (fortolkning af forretningsordenens artikel 202, stk. 5)
   Europa-Parlamentets afgørelse af 10. december 2013 om rapporter om undersøgelsesrejser med henblik på undersøgelse af andragender (fortolkning af forretningsordenens artikel 202, stk. 5) (2013/2258(REG))
   (2016/C 468/32)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til skrivelse af 26. november 2013 fra formanden for Udvalget om Konstitutionelle Anliggender,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 211,

               1.

               vedtager at vedføje følgende fortolkning til artikel 202, stk. 5:

                           »Undersøgelsesrejser og rapporter om disse rejser har alene til formål at give udvalget de nødvendige oplysninger til, at det kan foretage en viderebehandling af andragendet. Sådanne rapporter udarbejdes på eneansvar af rejsedeltagerne, der skal søge at nå til enighed. I mangel af sådan enighed skal rapporten anføre de forskellige opfattelser af faktiske forhold eller vurderinger. Rapporten forelægges udvalget til godkendelse ved en enkelt afstemning, medmindre formanden, hvis det er hensigtsmæssigt, erklærer, at ændringsforslag kan fremsættes til dele af rapporten. Artikel 52 finder hverken direkte eller tilsvarende anvendelse på disse rapporter. Rapporter, der ikke er godkendt af udvalget, forelægges ikke for formanden.«;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og Kommissionen til orientering.