title: 2009/50/EF,Euratom: Rådets og Kommissionens afgørelse af 18. december 2008 om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Usbekistan på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union

text:
               24.1.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 21/41

      RÅDETS OG KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 18. december 2008
   om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Usbekistan på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union
   (2009/50/EF, Euratom)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION
   OG KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 44, stk. 2, artikel 47, stk. 2, sidste punktum, og artikel 55, 57, stk. 2, 71, 80, stk. 2, 93, 94, 133 og 181A sammenholdt med artikel 300, stk. 2, andet punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 101, stk. 2,
   under henvisning til akten om Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse, særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til Rådets godkendelse i overensstemmelse med artikel 101 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Usbekistan på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union blev undertegnet på Fællesskabets og dets medlemsstaters vegne den 20. maj 2008 i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2008/792/EF (2).

               (2)

               Protokollen anvendes midlertidigt fra den 1. januar 2007 i afventning af dens ikrafttræden.

               (3)

               Protokollen bør indgås —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Usbekistan på den anden side for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union godkendes herved på Fællesskabets, Det Europæiske Atomenergifællesskabs og medlemsstaternes vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foranstalter på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne den i protokollens artikel 3 nævnte notifikation. Formanden for Kommissionen foranstalter samtidig denne notifikation på Det Europæiske Atomenergifællesskabs vegne.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2008.

            På Rådets vegne

         M. BARNIER

            Formand

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  Udtalelse af 2.9.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT L 272 af 14.10.2008, s. 5.


title: Rådets afgørelse 2011/235/FUSP af 12. april 2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Iran

text:
               14.4.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 100/51

         RÅDETS AFGØRELSE 2011/235/FUSP
   af 12. april 2011
   om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Iran
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 21. marts 2011 gentog Rådet sin dybe bekymring over den forværrede menneskerettighedssituation i Iran.

               (2)

               Rådet understregede navnlig den dramatiske stigning i antallet af henrettelser i de seneste måneder og den systematiske undertrykkelse af iranske borgere, der udsættes for chikane og anholdelser for at udøve deres legitime ret til ytringsfrihed og til at deltage i fredelige forsamlinger. Unionen gentog endvidere sin kraftige fordømmelse af brugen af tortur og anden grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling.

               (3)

               I denne forbindelse bekræftede Rådet sin vilje til fortsat at tage menneskerettighedsovergreb i Iran op og erklærede sig rede til at indføre restriktive foranstaltninger rettet mod dem, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Iran.

               (4)

               De restriktive foranstaltninger bør rettes mod personer, der medvirker til eller er ansvarlige for at beordre eller gennemføre alvorlige krænkelser af menneskerettighederne gennem undertrykkelse af fredelige demonstranter, journalister, menneskerettighedsforkæmpere, studerende eller andre personer, der forsøger at forsvare deres legitime rettigheder, herunder ytringsfriheden, samt personer, der medvirker til eller er ansvarlige for at beordre eller gennemføre alvorlige krænkelser af retten til en retfærdig procedure, tortur, grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling eller vilkårlig, overdreven og stigende anvendelse af dødsstraf, herunder offentlige henrettelser, steninger, hængninger eller henrettelser af unge lovovertrædere i modstrid med Irans internationale menneskerettighedsforpligtelser.

               (5)

               Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at iværksætte en række foranstaltninger —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger for at begrænse indrejse i eller transit gennem deres område for de personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Iran, og for personer med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget.
   2.   Stk. 1 forpligter dog ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på medlemsstatens eget område.
   3.   Stk. 1 gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:

               a)

               som værtsland for en international mellemstatslig organisation

               b)

               som værtsland for en international konference, som er indkaldt af De Forenede Nationer eller afholdes i De Forenede Nationers regi

               c)

               i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller

               d)

               i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.

         4.   Stk. 3 anses for ligeledes at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
   5.   Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 3 eller 4.
   6.   Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for deltagelse i mellemstatslige møder, herunder møder i EU-regi eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, og hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer demokratiet, menneskerettighederne og retssikkerheden i Iran.
   7.   En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 6, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer skriftligt gør indsigelse inden for to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere medlemmer af Rådet gør indsigelse, kan Rådet uanset dette med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
   8.   I tilfælde hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 eller 7 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for de personer, der er opført på listen i bilaget, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.
   Artikel 2
   1.   Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af de personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Iran, og alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af personer og enheder med tilknytning til dem, jf. listen i bilaget, indefryses.
   2.   Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de personer og enheder, der er opført på listen i bilaget.
   3.   En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, tillade frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer

               a)

               er nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på hypotekslån, medicin og lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter

               b)

               alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand

               c)

               alene er bestemt til betaling af afgifter eller gebyrer til rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler, eller økonomiske ressourcer, eller

               d)

               er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed har meddelt de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse, mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen.

         Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der gives i medfør af dette stykke.
   4.   Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en judiciel, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret, der er truffet inden den dato, hvor den i stk. 1, omhandlede person eller enhed blev opført på listen i bilaget, eller af en judiciel, administrativ eller voldgiftsmæssig kendelse, der er afsagt før denne dato

               b)

               pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder

               c)

               afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen er ikke til fordel for en person eller enhed, der er opført i bilaget, og

               d)

               anerkendelse af afgørelsen om tilbageholdelsesret eller kendelsen må ikke ske i strid med almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.

         Medlemsstaten underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om alle tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
   5.   Stk. 1 er ikke til hinder for, at en person eller enhed, der er opført på listen, foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået, før denne person eller enhed blev opført på listen i bilaget, såfremt den relevante medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en person eller enhed, der er nævnt i stk. 1.
   6.   Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af

               a)

               renter eller anden form for afkast fra disse konti eller

               b)

               forfaldne beløb i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af bestemmelserne i stk. 1 og 2,

         forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger fortsat er omfattet af foranstaltningerne i stk. 1.
   Artikel 3
   1.   Rådet udarbejder på forslag af medlemsstaterne eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik listen i bilaget og vedtager ændringer hertil.
   2.   Rådet underretter den pågældende person eller enhed om sin afgørelse, herunder om begrundelsen for opførelsen, enten direkte, hvis adressen er kendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver personen eller enheden mulighed for at fremsætte bemærkninger.
   3.   Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende person eller enhed herom.
   Artikel 4
   1.   Bilaget skal indeholde grundene til at opføre de pågældende personer og enheder på listen.
   2.   Bilaget skal også indeholde de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende personer eller enheder. For så vidt angår personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliaser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er kendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår enheder kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.
   Artikel 5
   For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage tilsvarende restriktive foranstaltninger.
   Artikel 6
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Denne afgørelse anvendes indtil den 13. april 2011. Gennemførelsen overvåges løbende. Afgørelsen forlænges eller ændres alt efter tilfældet, hvis Rådet skønner, at dens mål ikke er nået.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 12. april 2011.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      BILAG I

         Liste over de personer og enheder, der er omhandlet i artikel 1 og 2

         Personer

                  Navn

                  Identificerende oplysninger

                  Begrundelse

                  Opført på listen den:

                  1.

                  AHMADI-MOQADDAM Esmail

                  Fødested: Teheran (Iran) - Fødselsdato: 1961

                  Chef for Irans nationale politi. Styrker under hans ledelse har gennemført brutale angreb mod fredelige protestdemonstrationer og et voldsomt natligt angreb på sovesalene på Teheran Universitet den 15. juni 2009.

                  2.

                  ALLAHKARAM Hossein

                  Chef for Ansar-e Hezbollah og oberst i IRGC. Medstifter af Ansar-e Hezbollah. Denne paramilitære styrke var ansvarlig for ekstrem vold under aktioner rettet mod studerende og universiteter i 1999, 2002 and 2009.

                  3.

                  ARAGHI (ERAGHI) Abdollah

                  Stedfortrædende leder af IRGC's landstyrker.
                  Han er direkte og personligt ansvarlig for aktionen mod protestdemonstrationerne i løbet af sommeren 2009.

                  4.

                  FAZLI Ali

                  Næstkommanderende i Basij, tidligere leder af IRGC's Seyyed al-Shohada-korps, provinsen Teheran (indtil februar 2010). Seyyed al-Shohada-korpset sørger for sikkerheden i provinsen Teheran og spillede en nøglerolle i den brutale nedkæmpelse af demonstranter i 2009.

                  5.

                  HAMEDANI Hossein

                  Leder af IRGC's Rassoulollahkorps, siden november 2009 med ansvar for Teheran og omegn. Rassoulollahkorpset sørger for sikkerheden i Teheran og omegn og spillede en nøglerolle i den brutale nedkæmpelse af demonstranter i 2009. Ansvarlig for aktionerne under ashurabegivenhederne (december 2009) og i tiden herefter.

                  6.

                  JAFARI Mohammad-Ali
                  (alias »Aziz Jafari«)

                  Fødested: Yazd (Iran) - Fødselsdato: 1.9.1957

                  Øverstbefalende for IRGC. IRGC og Sarollahbasen under ledelse af general Aziz Jafari har spillet en nøglerolle gennem den ulovlige indblanding i præsidentvalget i 2009 og ved at anholde og tilbageholde politiske aktivister og deltage i sammenstød med demonstranter på gaden.

                  7.

                  KHALILI Ali

                  IRGC-general, leder af lægetjenesten på Sarollahbasen. Han underskrev et brev, der den 26. juni 2009 blev sendt til Sundhedsministeriet, og som forbød forelæggelse af dokumenter eller lægejournaler til personer, der var blevet såret eller hospitalsindlagt under begivenhederne efter valget.

                  8.

                  MOTLAGH Bahram Hosseini

                  Leder af the IRGC's Seyyed al-Shohada-korps, provinsen Teheran. Seyyed al-Shohada-korpset spillede en nøglerolle i organiseringen af nedkæmpelsen af demonstrationerne.

                  9.

                  NAQDI Mohammad-Reza

                  Fødested: Najaf (Irak) – Fødselsdato: ca. 1952

                  Øverstbefalende for Basij. Som øverstbefalende for IRGC's Basij-styrker var Naqdi ansvarlig for eller meddelagtig i Basijovergrebene i slutningen af 2009, herunder den voldelige reaktion på ashurademonstrationerne i december 2009, der resulterede i op til 15 døde og anholdelsen af hundreder af demonstranter.
                  Inden udnævnelsen til øverstbefalende for Basij i oktober 2009 var Naqdi leder af den efterretningsenhed i Basij, der var ansvarlig for afhøring af dem, der var blevet anholdt under aktionerne efter valget.

                  10.

                  RADAN Ahmad-Reza

                  Fødested: Isfahan (Iran) - Fødselsdato: 1963

                  Vicechef for Irans nationale politi. Som vicechef for det nationale politi siden 2008 har Radan været ansvarlig for politistyrkernes korporlige overfald og mord på samt vilkårlige anholdelser og tilbageholdelser af demonstranter.

                  11.

                  RAJABZADEH Azizollah

                  Tidligere leder af Teherans politi (indtil januar 2010). Som øverstbefalende for de retshåndhævende styrker i Teheran og omegn er Azizollah Rajabzadeh den højest rangerende blandt de anklagede i sagerne om overgreb i Kahrizakfængslet.

                  12.

                  SAJEDI-NIA Hossein

                  Leder af Teherans politi, tidligere vicechef for Irans nationale politi med ansvar for politioperationer. Han er ansvarlig for på vegne af Indenrigsministeriet at koordinere nedkæmpelsesindsatsen i den iranske hovedstad.

                  13.

                  TAEB Hossein

                  Fødested: Teheran - Fødselsdato: 1963

                  Tidligere øverstbefalende for Basij (indtil oktober 2009). I øjeblikket stedfortrædende øverstbefalende for IRGC's efterretningsorganisation. Styrker under hans kommando har deltaget i korporlige masseoverfald, mord, fængsling og tortur over for fredelige demonstranter.

                  14.

                  SHARIATI Seyeed Hassan

                  Leder af retsvæsenet i Mashhad. Retssager under hans myndighed har været summariske og er blevet ført for lukkede døre i strid med de anklagedes grundlæggende rettigheder og på grundlag af tilståelser, der er fremkommet under pres og tortur. Henrettelseskendelser er blevet udstedt en masse, og dødsdommene er således blevet afsagt uden tilstrækkelig overholdelse af retfærdige rettergangsprocedurer.

                  15.

                  DORRI-NADJAFABADI Ghorban-Ali

                  Fødested: Najafabad (Iran) - Fødselsdato: 1945

                  Tidligere (indtil september 2009) leder af den offentlige anklagemyndighed i Iran (forhenværende efterretningsminister under præsident Khatami). Som leder af den offentlige anklagemyndighed i Iran gav han ordre til og førte tilsyn med skueprocesserne efter de første demonstrationer efter valget, hvor de anklagede blev nægtet deres rettigheder og advokatbistand. Han har også en del af ansvaret for overgrebene i Kahrizak.

                  16.

                  HADDAD Hassan
                  (alias Hassan ZAREH DEHNAVI)

                  Dommer ved Teherans Revolutionsdomstol, afdeling 26. Han var ansvarlig for sagerne om de internerede i forbindelse med kriserne efter valget og rettede regelmæssigt trusler mod de interneredes familier for at bringe dem til tavshed. Han har medvirket til at udstede fængslingskendelser til Kahrizakfængslet.

                  17.

                  Hodjatoleslam Seyed Mohammad SOLTANI

                  Dommer, Mashhads Revolutionsdomstol. Retssager under hans myndighed har været summariske og er blevet ført for lukkede døre i strid med de anklagedes grundlæggende rettigheder. Henrettelseskendelser er blevet udstedt en masse, og dødsdommene er således blevet afsagt uden tilstrækkelig overholdelse af retfærdige rettergangsprocedurer.

                  18.

                  HEYDARIFAR Ali-Akbar

                  Dommer, Teherans Revolutionsdomstol. Han deltog i retssagerne mod demonstranterne. Han blev udspurgt af domstolsmyndighederne om overgrebene i Kahrizak. Han medvirkede til at udstede fængslingskendelser med henblik på overførelse af internerede til Kahrizakfængslet.

                  19.

                  JAFARI-DOLATABADI Abbas

                  Offentlig anklager i Teheran siden august 2009. Dolatabadis kontor rejste tiltale mod en lang række demonstranter, herunder personer, som deltog i ashurademonstrationerne i december 2009. Han beordrede Karroubis kontor lukket i september 2009 og anholdelse af adskillige reformpolitikere, og han nedlagde forbud mod to reformpartier i juni 2010. Hans kontor anklagede demonstranter for muharaba, dvs. fjendskab mod Gud, hvilket er forbundet med dødsstraf, og nægtede personer, der stod til dødsstraf, en retfærdig rettergang. Hans kontor har også slået ned på og anholdt reformtilhængere, menneskerettighedsaktivister og mediefolk som led i en bred indsats mod den politiske opposition.

                  20.

                  MOGHISSEH Mohammad
                  (alias NASSERIAN)

                  Dommer, leder af Teherans Revolutionsdomstol, afdeling 28. Han står for de sager, der blev rejst efter valget. Han har afsagt langvarige fængselsdomme efter uretfærdige retssager til samfundsaktivister, politiske aktivister og journalister og adskillige dødsdomme til demonstranter, samfundsaktivister og politiske aktivister.

                  21.

                  MOHSENI-EJEI Gholam-Hossein

                  Fødested: Ejiyeh - Fødselsdato: ca. 1956

                  Siden september 2009 leder af den offentlige anklagemyndighed i Iran og talsmand for retsvæsenet (tidligere efterretningsminister under valget i 2009). Mens han var efterretningsminister under valget, var efterretningsagenter under hans ledelse ansvarlige for fængsling, tortur og fremtvingelse af falske tilståelser under pres fra hundreder af aktivister, journalister, dissidenter og reformpolitikere. Desuden blev politikere tvunget til at fremsætte falske tilståelser under uudholdelige forhør, som omfattede tortur, overgreb, afpresning og trusler mod familiemedlemmer.

                  22.

                  MORTAZAVI Said

                  Fødested: Meybod, Yazd (Iran) - Fødselsdato: 1967

                  Leder af Irans smugleribekæmpelsestaskforce, tidligere offentlig anklager i Teheran (indtil august 2009). Som offentlig anklager i Teheran udstedte han en stående ordre, der blev brugt til at fængsle hundreder af aktivister, journalister og studerende. Han blev suspenderet i august 2010, efter at det iranske retsvæsen havde undersøgt hans rolle i, at tre mænd, der var fængslet på hans ordre efter valget, var afgået ved døden.

                  23.

                  PIR-ABASSI Abbas

                  Teherans Revolutionsdomstol, afdeling 26 og 28. Han er ansvarlig for retssagerne efter valget, han har afsagt langvarige fængselsdomme efter uretfærdige retssager mod menneskerettighedsaktivister og afsagt adskillige dødsdomme til demonstranter.

                  24.

                  MORTAZAVI Amir

                  Stedfortrædende offentlig anklager i Mashhad. Retssager under han ledelse har været summariske, er blevet ført for lukkede døre og i strid med de anklagedes grundlæggende rettigheder. Henrettelseskendelser er blevet udstedt en masse, og dødsdommene er således afsagt uden tilstrækkelig overholdelse af retfærdige rettergangsprocedurer.

                  25.

                  SALAVATI Abdolghassem

                  Dommer, leder af Teherans Revolutionsdomstol, afdeling 15. Ansvarlig for retssagerne efter valget og den dommer, der ledede skueprocesserne i sommeren 2009, hvor han dødsdømte to monarkister, der deltog i skueprocesserne. Han har idømt over hundrede politiske fanger, menneskerettighedsaktivister og demonstranter langvarige fængselsstraffe.

                  26.

                  SHARIFI Malek Adjar

                  Leder retsvæsenet i Østaserbajdsjan. Han var ansvarlig for retssagen mod Sakineh Mohammadi-Ashtiani.

                  27.

                  ZARGAR Ahmad

                  Dommer, Teherans Appelret, afdeling 36. Han har stadfæstet langvarige fængselsstraffe og dødsdomme til demonstranter.

                  28.

                  YASAGHI Ali-Akbar

                  Dommer, Mashhads Revolutionsdomstol. Retssager under hans ledelse har været summariske og er blevet ført for lukkede døre i strid med de anklagedes grundlæggende rettigheder. Henrettelseskendelser er blevet udstedt en masse, og dødsdommene er således blevet afsagt uden tilstrækkelig overholdelse af retfærdige rettergangsprocedurer.

                  29.

                  BOZORGNIA Mostafa

                  Leder af Evinfængslets afdeling 350. Han har ved en række lejligheder ladet de indsatte blive udsat for uforholdsmæssig vold.

                  30.

                  ESMAILI Gholam-Hossein

                  Leder af Irans fængselsorganisation. Som sådan var han medansvarlig for massefængslingen af politiske demonstranter og mørklægningen af de overgreb, der skete i fængselssystemet.

                  31.

                  SEDAQAT Farajollah

                  Assisterende sekretær i den centrale fængselsadministration i Teheran, tidligere leder af Evinfængslet i Teheran (indtil oktober 2010), en periode, hvor der blev anvendt tortur. Han var fængselsbetjent og anvendte ved talrige lejligheder trusler og pres over for de indsatte.

                  32.

                  ZANJIREI Mohammad-Ali

                  Som stedfortrædende leder af det iranske fængselsvæsen var han ansvarlig for overgreb og fratagelse af rettigheder i fængslerne. Han beordrede mange indsatte overført til isolation.


title: 2013/194/EU: Rådets afgørelse af 22. april 2013 om beskikkelse af et spansk medlem af og en spansk suppleant til Regionsudvalget

text:
               25.4.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 113/17

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 22. april 2013
   om beskikkelse af et spansk medlem af og en spansk suppleant til Regionsudvalget
   (2013/194/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den spanske regering, og
   ud fra følgende i betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) og 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2010 til 25. januar 2015.

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Juan Ignacio DIEGO PALACIOS' mandat er udløbet. Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Cristina MAZAS PÉREZ OLEAGAs mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

               a)

               som medlem:

                           —

                           Cristina MAZAS PÉREZ-OLEAGA, Consejera de Economía, Hacienda y Empleo

                     og

               b)

               som suppleant:

                           —

                           Inmaculada VALENCIA BAYÓN, Directora General de Economía y Asuntos Europeos.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 22. april 2013.

            På Rådets vegne

         E. GILMORE

            Formand

      (1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22.

      (2)  EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1754 af 29. september 2016 om ændring af afgørelse (EU) 2015/1601 om midlertidige foranstaltninger til fordel for Italien og Grækenland på området international beskyttelse

text:
               1.10.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 268/82

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1754
   af 29. september 2016
   om ændring af afgørelse (EU) 2015/1601 om midlertidige foranstaltninger til fordel for Italien og Grækenland på området international beskyttelse
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 78, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               På grundlag af artikel 78, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedtog Rådet to afgørelser om indførelse af midlertidige foranstaltninger til fordel for Italien og Grækenland på området international beskyttelse. I henhold til Rådets afgørelse (EU) 2015/1523 (2) skal 40 000 ansøgere om international beskyttelse omfordeles fra Italien og Grækenland til andre medlemsstater. I henhold til Rådets afgørelse (EU) 2015/1601 (3) skal 120 000 ansøgere om international beskyttelse omfordeles fra Italien og Grækenland til andre medlemsstater.

               (2)

               I overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i afgørelse (EU) 2015/1601 skal 54 000 ansøgere fra den 26. september 2016 omfordeles fra Italien og Grækenland til andre medlemsstaters område, medmindre Kommissionen i henhold til artikel 4, stk. 3, i den nævnte afgørelse inden da fremsætter et forslag om, at dette antal tildeles en bestemt støttemodtagende medlemsstat, som står over for en nødsituation i form af en pludselig tilstrømning af personer.

               (3)

               I henhold til artikel 1, stk. 2, i afgørelse (EU) 2015/1601 skal Kommissionen løbende overvåge situationen med massive tilstrømninger af tredjelandsstatsborgere til medlemsstaterne. Kommissionen fremsætter om nødvendigt forslag til ændring af den nævnte afgørelse for at tage hensyn til udviklingen i situationen på stedet og dens indvirkning på omfordelingsordningen samt det voksende pres på medlemsstaterne, navnlig de medlemsstater, der er i frontlinjen.

               (4)

               Med det formål at stoppe den ulovlige migration fra Tyrkiet til EU nåede EU og Tyrkiet den 18. marts 2016 (4) til enighed om en række punkter, herunder at for hver syrer, som Tyrkiet tilbagetager fra de græske øer, genbosættes en anden syrer fra Tyrkiet i medlemsstaterne inden for rammerne af de eksisterende tilsagn. Genbosætning i henhold til denne mekanisme vil i første omgang ske ved at opfylde de forpligtelser, som medlemsstaterne indgik i konklusionerne fra repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 20. juli 2015. Yderligere behov for genbosætning opfyldes gennem en tilsvarende frivillig ordning op til en grænse på yderligere 54 000 personer ved at give mulighed for, at genbosætningstilsagn, der gives inden for rammerne af denne ordning, kan modregnes i ikketildelte pladser i henhold til afgørelse (EU) 2015/1601.

               (5)

               Genbosætning, indrejse af humanitære årsager eller andre former for lovlig indrejse fra Tyrkiet i henhold til nationale og multilaterale ordninger kan forventes at lette migrationspresset på de medlemsstater, hvorfra der sker omfordeling i henhold til afgørelse (EU) 2015/1601, ved at gøre det muligt at rejse ind i Unionen på lovlig og sikker vis og forebygge ulovlig indrejse. Medlemsstaternes solidaritetsindsats, der består i frivilligt at give syriske statsborgere, som befinder sig i Tyrkiet, og som har et klart behov for international beskyttelse, tilladelse til at rejse ind på deres område, bør derfor tages i betragtning i forbindelse med de 54 000 ansøgere om international beskyttelse, der er nævnt ovenfor. For så vidt angår de 54 000 ansøgere bør det antal personer, som en medlemsstat på denne måde har taget imod fra Tyrkiet, trækkes fra det antal personer, der skal omfordeles til den pågældende medlemsstat i henhold til afgørelse (EU) 2015/1601.

               (6)

               Indrejseordninger kan omfatte genbosætning, indrejse af humanitære årsager eller andre former for lovlig indrejse for syriske statsborgere, som befinder sig i Tyrkiet, og som har et klart behov for international beskyttelse, såsom programmer for visumudstedelse af humanitære årsager, overførsel af humanitære årsager, familiesammenføringsprogrammer, private sponsoreringsprojekter, stipendieprogrammer eller arbejdskraftmobilitetsordninger.

               (7)

               De tilsagn, som medlemsstaterne afgav som led i den genbosætningsordning, som repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, blev enige om i konklusionerne fra mødet den 20. juli 2015, bør ikke berøres af nærværende afgørelse og bør ikke medregnes i forbindelse med opfyldelsen af forpligtelserne i henhold til afgørelse (EU) 2015/1601. De medlemsstater, som vælger at opfylde deres forpligtelser i henhold til afgørelse (EU) 2015/1601 ved via genbosætning at tage imod syrere, der befinder sig i Tyrkiet, bør derfor ikke kunne medregne denne indsats som del af deres tilsagn i henhold til genbosætningsordningen af 20. juli 2015.

               (8)

               For at sikre en passende overvågning af situationen bør den enkelte medlemsstat, når den vælger at bruge denne mulighed, hver måned meddele Kommissionen, hvor mange af de syrere, der befinder sig i Tyrkiet, der har fået tilladelse til at indrejse på medlemsstatens område i henhold til den mulighed, der er fastsat ved denne ændring, med angivelse af den nationale eller multilaterale ordning, i henhold til hvilken den pågældende har fået indrejsetilladelse, samt hvilken form for lovlig indrejse der er tale om.

               (9)

               Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af foranstaltningens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU). I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (10)

               Denne afgørelse overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.

               (11)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol deltager Det Forenede Kongerige ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (12)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, og med forbehold af artikel 4 og 4a i samme protokol deltager Irland ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

               (13)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til TEU og til TEUF, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

               (14)

               I betragtning af sagens hastende karakter bør denne afgørelse træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I artikel 4 i afgørelse (EU) 2015/1601 indsættes følgende stykke:

      »3a.   For så vidt angår omfordelingen af de ansøgere, der er omhandlet i stk. 1, litra c), kan medlemsstaterne vælge at opfylde deres forpligtelse ved at give syriske statsborgere, som befinder sig i Tyrkiet, tilladelse til at rejse ind på medlemsstatens område i henhold til nationale eller multilaterale ordninger for lovlig indrejse for personer, der har et klart behov for international beskyttelse, ud over den genbosætningsordning, der er omhandlet i konklusionerne fra repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 20. juli 2015. Antallet af personer, som en medlemsstat på denne måde giver tilladelse til indrejse, fører til en tilsvarende reduktion af den pågældende medlemsstats forpligtelse.
      Artikel 10 finder tilsvarende anvendelse på alle former for lovlig indrejse, som fører til en reduktion af omfordelingsforpligtelsen.
      Medlemsstater, som vælger at anvende den mulighed, der er fastsat i dette stykke, meddeler hver måned Kommissionen, hvor mange personer der med henblik på dette stykke er indrejst lovligt, med angivelse af den type ordning, i henhold til hvilken indrejsen har fundet sted, samt den form for lovlig indrejse, der er anvendt.«

   Artikel 2
   1.   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   2.   Denne afgørelse anvendes indtil den 26. september 2017.
   3.   Denne afgørelse finder anvendelse på enhver person, som medlemsstaterne fra den 1. maj 2016 har givet tilladelse til indrejse fra Tyrkiets område med henblik på artikel 4, stk. 3a, i afgørelse (EU) 2015/1601.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. september 2016.

            På Rådets vegne

         P. ŽIGA

            Formand

      (1)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

      (2)  Rådets afgørelse (EU) 2015/1523 af 14. september 2015 om midlertidige foranstaltninger til fordel for Italien og for Grækenland på området international beskyttelse (EUT L 239 af 15.9.2015, s. 146).

      (3)  Rådets afgørelse (EU) 2015/1601 af 22. september 2015 om midlertidige foranstaltninger til fordel for Italien og Grækenland på området international beskyttelse (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 80).

      (4)  Erklæring af 18. marts 2016 fra EU og Tyrkiet.


title: 2014/344/EU: Rådets afgørelse af 19. maj 2014 om indgåelse af ordningen mellem Den Europæiske Union og Fyrstendømmet Liechtenstein om vilkårene for landets deltagelse i Det Europæiske Asylstøttekontor

text:
               11.6.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 170/49

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 19. maj 2014
   om indgåelse af ordningen mellem Den Europæiske Union og Fyrstendømmet Liechtenstein om vilkårene for landets deltagelse i Det Europæiske Asylstøttekontor

      (2014/344/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 74 og artikel 78, stk. 1 og 2, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I overensstemmelse med Rådets afgørelse nr. 2014/186/EU (1) blev ordningen mellem Den Europæiske Union og Fyrstendømmet Liechtenstein om vilkårene for landets deltagelse i Det Europæiske Asylstøttekontor (»ordningen«) undertegnet den 3. marts 2014, med forbehold af dens indgåelse.

               (2)

               Ordningen bør godkendes.

               (3)

               Som anført i betragtning 21 til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 439/2010 (2) deltager Det Forenede Kongerige og Irland i vedtagelsen af denne forordning og er bundet heraf. De bør derfor give artikel 49, stk. 1, i forordning (EU) nr. 439/2010 virkning ved at deltage i denne afgørelse. Det Forenede Kongerige og Irland deltager derfor i denne afgørelse.

               (4)

               Som anført i betragtning 22 til forordning (EU) nr. 439/2010 deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne forordning og er ikke bundet heraf. Danmark deltager derfor ikke i denne afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ordningen mellem Den Europæiske Union og Fyrstendømmet Liechtenstein om vilkårene for landets deltagelse i Det Europæiske Asylstøttekontor godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til ordningen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foretager på Unionens vegne den underretning, der er omhandlet i ordningens artikel 13, stk. 1 (3).
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxdelles, den 19. maj 2014.

            På Rådets vegne

         A. TSAFTARIS

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse nr. 2014/186/EU af 11. februar 2014 om undertegnelse på Unionens vegne af ordningen mellem Den Europæiske Union og Hertugdømmet Liechtenstein om vilkårene for landets deltagelse i Det Europæiske Asylstøttekontor (EUT L 102 af 5.4.2014, s. 3).

      (2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 439/2010 af 19. maj 2010 om oprettelse af et europæisk asylstøttekontor (EUT L 132 af 29.5.2010, s. 11).

      (3)  Datoen for ordningens ikrafttræden vil blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


title: Rådets afgørelse af 10. november 2015 om udnævnelse af et medlem af og en suppleant til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for Ungarn

text:
               14.11.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 380/2

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 10. november 2015
   om udnævnelse af et medlem af og en suppleant til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for Ungarn
   (2015/C 380/02)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2062/94 af 18. juli 1994 om oprettelse af et europæisk arbejdsmiljøagentur (1), særlig artikel 8,
   under henvisning til de kandidatlister, som medlemsstaternes regeringer og arbejdstagernes og arbejdsgivernes organisationer har forelagt Rådet,
   under henvisning til listerne over medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved afgørelse af 2. december 2013 (2) og af 12. juni 2014 (3) udnævnte Rådet medlemmerne af og suppleanterne til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for perioden indtil den 7. november 2016 med undtagelse af visse medlemmer og suppleanter.

               (2)

               Den ungarske regering har foretaget indstillinger til to pladser, der skal besættes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Følgende udnævnes hermed til medlem af og suppleant til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for perioden indtil den 7. november 2016:
   I.   REGERINGSREPRÆSENTANTER

               Land

               Medlem

               Suppleant

               Ungarn

               Katalin BALOGH

               Gyula MADARÁSZ

         Artikel 2
   Rådet udnævner på et senere tidspunkt de medlemmer og suppleanter, der endnu ikke er indstillet.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2015.

            På Rådets vegne

         P. GRAMEGNA

            Formand

      (1)  EFT L 216 af 20.8.1994, s. 1.

      (2)  Rådets afgørelse af 2. december 2013 om udnævnelse af medlemmerne af og suppleanterne til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur (EUT C 360 af 10.12.2013, s. 8).

      (3)  Rådets afgørelse af 12. juni 2014 om udnævnelse af medlemmerne af og suppleanterne til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for Litauen og Malta (EUT C 182 af 14.6.2014, s. 14); Rådets afgørelse af 12. juni 2014 om udnævnelse af medlemmerne af og suppleanterne til bestyrelsen for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for Frankrig (EUT C 186 af 18.6.2014, s. 5).


title: Rådets afgørelse af 12. juli 2011 om udnævnelse af et medlem af bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for Ungarn

text:
               14.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 208/3

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 12. juli 2011
   om udnævnelse af et medlem af bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for Ungarn
   2011/C 208/02
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af leve- og arbejdsvilkårene (1), særlig artikel 6,
   under henvisning til de kandidatlister, som Rådet har fået forelagt fra medlemsstaternes regeringer og arbejdstagernes og arbejdsgivernes organisationer, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har ved afgørelser af 22. november 2010 (2) og 7. marts 2011 (3) udnævnt medlemmerne af og suppleanterne til bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for perioden fra den 1. december 2010 til den 30. november 2013 med undtagelse af visse medlemmer og suppleanter.

               (2)

               Den ungarske regering har foretaget indstilling til en plads, der skal besættes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til medlem af bestyrelsen for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene udnævnes for den periode, der udløber den 30. november 2013:
   REGERINGSREPRÆSENTANTER

               Land

               Medlemmer

               Suppleanter

               Ungarn

               Péter CSÁNYI

         Artikel 2
   Rådet vil senere udnævne de endnu ikke indstillede medlemmer og suppleanter.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  EFT L 139 af 30.5.1975, s. 1.

      (2)  EUT C 322 af 27.11.2010, s. 8.

      (3)  EUT C 83 af 17.3.2011, s. 4.