title: 2013/602/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2011#Europa-Parlamentets beslutning af 17. april 2013 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2011

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/303

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2011
   (2013/602/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2011,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2011 med instituttets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af livs- og arbejdsvilkårene (4), særlig artikel 16,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0067/2013),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 174.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EFT L 139 af 30.5.1975, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2011
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2011,

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2011 med instituttets svar (1),

                  —

                  der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 (05753/2013 — C7-0041/2013),

                  —

                  der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af livs- og arbejdsvilkårene (4), særlig artikel 16,

                  —

                  der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A7-0067/2013),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2011 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

                  B.

                  der henviser til, at Parlamentet den 10. maj 2012 meddelte decharge direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene (herefter »instituttet«) decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2010 (6) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.:

                              —

                              indtrængende opfordrede instituttet til at registrere alle bestyrelsens beslutninger om undersøgelser, da manglen på ordentlige standarder til dokumentering af trufne beslutninger kan påvirke effektiviteten af formidlingen af disse beslutninger

                              —

                              opfordrede instituttet til at indføre skriftlige procedurer, som beskriver dets kerneaktiviteter, hvilket kunne hjælpe instituttet til at udnytte dets ressourcer effektivt og identificere mulige svagheder

                              —

                              indtrængende opfordrede instituttet til på en passende måde at imødekomme henstillingerne fra Den Interne Revisionstjeneste (IAS) og underrette dechargemyndigheden om, hvilke foranstaltninger der var blevet truffet i den henseende,

                  C.

                  der henviser til, at instituttets samlede budget for regnskabsåret 2011 var på 20 600 000 EUR, hvilket er et fald i forhold til regnskabsåret 2010 (20 900 000 EUR); der henviser til, at Unionens oprindelige tilskud til instituttets budget i 2011 var på 20 210 000 EUR sammenlignet med 19 067 159 EUR i 2010,

         Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

                  1.

                  konstaterer på baggrund af instituttets årsregnskab, at 1 166 895 EUR af de forpligtelsesbevillinger, der var indgået ved udgangen af 2011, men endnu ikke udbetalt, blev fremført til 2012; noterer sig endvidere, at de samlede fremførte bevillinger, der bortfaldt (dvs. fremført fra 2010 og ikke betalt i 2011) i 2011 beløber sig til 130 133 EUR;

                  2.

                  er bekymret over, at Revisionsretten fastslog, at instituttet fremførte 47 % af bevillingerne under afsnit III (aktionsudgifter), i alt 3 400 000 EUR, hvoraf 1 600 000 EUR ikke var planlagt (22 % af afsnit III); er bekymret over, at denne situation tyder på, at der er forsinkelser i gennemførelsen af de af instituttets aktiviteter, der finansieres under afsnit III, hvilket er i strid med princippet om budgettets etårighed;

                  3.

                  opfordrer instituttet til at underrette dechargemyndigheden om de foranstaltninger, der er truffet for at udbedre denne mangel, og de foranstaltninger, det vil træffe for at undgå en sådan situation i fremtiden; noterer sig yderligere en forværring af situationen sammenlignet med det foregående år;

         Opfølgning på henstillingerne fra decharge 2010

                  4.

                  glæder sig over instituttets rapport om de foranstaltninger, der blev truffet på baggrund af dechargemyndighedens henstillinger fra 2010; noterer sig navnlig instituttets udsagn om, at:

                              —

                              der var oprettet et register over alle bestyrelsens og forretningsudvalgets beslutninger på instituttets hjemmeside, og at de manglende underskrifter og datoer var enkeltstående fejl, som der var rettet op på

                              —

                              der i overensstemmelse med henstillingerne fra IAS som led i dens revision af styringen af undersøgelser var udarbejdet en omfattende håndbog over proceduren for styring af undersøgelser, som nu blev fulgt af institutionen

                              —

                              alle udestående henstillinger fra IAS ved udgangen af 2010 var blevet afsluttet, og at de nærmere detaljer kunne findes i den årlige interne revisionsberetning for 2011 (jf. artikel 72, stk. 5, i finansforordningen);

         Resultater

                  5.

                  opfordrer Kommissionen til sammen med Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene og Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur yderligere at undersøge, hvilke synergier der findes mellem disse agenturer og til, inden der overvejes eventuelle beslutninger om mulige ændringer i disse agenturers respektive ansvarsområder og/eller arbejdsmetoder, at rapportere til dechargemyndigheden om muligheden for en tættere integration af disse fire agenturer; opfordrer disse agenturer og Kommissionen til at vurdere, om et tættere samarbejde vil kunne føre til stordriftsfordele og optimere deres resultater;

         Ansættelsesprocedurer

                  6.

                  bemærker, at Revisionsretten påpegede, at ansættelsesprocedurerne burde gøres mere gennemsigtige; konstaterer, at udvælgelseskomitéernes møder ikke altid var tilstrækkelig dokumenterede, og at der ikke var bevis for, at spørgsmålene til samtalerne og de skriftlige prøver var blevet udarbejdet, før disse fandt sted;

                  7.

                  opfordrer instituttet til at underrette dechargemyndigheden om de foranstaltninger, der er truffet for at udbedre denne mangel; mener, at nogle af personalevedtægtens bestemmelser vil kunne udgøre en betydelig administrativ byrde; tilskynder derfor Kommissionen til at tillade en vis grad af forenkling under personalevedtægtens artikel 110, for så vidt angår agenturerne;

                  8.

                  henviser i forbindelse med de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 17. april 2013 (7) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

         (1)  EUT C 388 af 15.12.2012, s. 174.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

         (4)  EFT L 139 af 30.5.1975, s. 1.

         (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (6)  EUT L 286 af 17.10.2012, s. 258.

         (7)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0134 (Se side 374 i denne EUT).


title: Rådets afgørelse 2012/315/FUSP af 19. december 2011 om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og New Zealand om rammerne for New Zealands deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer#Aftale mellem Den Europæiske Union og New Zealand om rammerne for New Zealands deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer

text:
               21.6.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 160/1

         RÅDETS AFGØRELSE 2012/315/FUSP
   af 19. december 2011
   om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og New Zealand om rammerne for New Zealands deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 37, og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 218, stk. 5 og 6,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»HR«), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Betingelserne for tredjelandes deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer bør fastlægges i en rammeaftale om sådan mulig fremtidig deltagelse og ikke ved fastlæggelse af betingelserne for hver enkelt operation.

               (2)

               Efter vedtagelsen af Rådets afgørelse den 26. april 2010 om bemyndigelse til at indlede forhandlinger har HR forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og New Zealand om rammerne for New Zealands deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer (»aftalen«).

               (3)

               Aftalen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og New Zealand om rammerne for New Zealands deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Unionen.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 16, stk. 1, i aftalen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2011.

            På Rådets vegne

         M. KOROLEC

            Formand

      OVERSÆTTELSE
      AFTALE
      mellem Den Europæiske Union og New Zealand om rammerne for New Zealands deltagelse i Den Europæiske Unions krisestyringsoperationer
      DEN EUROPÆISKE UNION (EU),
      på den ene side, og
      NEW ZEALAND
      på den anden side,
      i det følgende benævnt »parterne«,
      ER — ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Den Europæiske Union kan beslutte at iværksætte krisestyringsaktioner.

                  (2)

                  Den Europæiske Union træffer afgørelse om, hvorvidt tredjelande skal opfordres til at deltage i en EU-krisestyringsoperation. New Zealand kan acceptere opfordringen fra Den Europæiske Union og tilbyde at yde et bidrag. Den Europæiske Union vil i sådanne tilfælde beslutte, om det foreslåede bidrag fra New Zealand skal accepteres.

                  (3)

                  Betingelserne for New Zealands deltagelse i EU-krisestyringsoperationer bør fastlægges i en rammeaftale om sådan mulig fremtidig deltagelse og ikke ved fastlæggelse af betingelserne for hver enkelt operation.

                  (4)

                  En sådan aftale bør ikke berøre Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning og ikke anfægte New Zealands mulighed for at træffe afgørelse fra sag til sag om deltagelse i en EU-krisestyringsoperation.

                  (5)

                  En sådan aftale bør kun vedrøre fremtidige EU-krisestyringsoperationer og ikke berøre eksisterende aftaler om New Zealands deltagelse i en EU-krisestyringsoperation, der allerede er indledt —

            BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
      AFDELING I

         ALMINDELIGE BESTEMMELSER

      Artikel 1
      Afgørelser i tilknytning til deltagelsen
      1.   Når Den Europæiske Union har truffet afgørelse om at opfordre New Zealand til at deltage i en EU-krisestyringsoperation, forelægger New Zealand, så snart New Zealand har besluttet at deltage, oplysninger om det bidrag, det foreslår at yde Den Europæiske Union.
      2.   Den Europæiske Union giver New Zealand en foreløbig angivelse af det forventede bidrag til de fælles udgifter til operationen så snart som muligt med henblik på at bistå New Zealand med udformningen af sit tilbud.
      3.   Den Europæiske Unions vurdering af New Zealands foreslåede bidrag foretages i samråd med New Zealand.
      4.   Den Europæiske Union meddeler skriftligt og i god tid New Zealand resultatet af denne vurdering med henblik på at sikre New Zealands deltagelse i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale.
      Artikel 2
      Rammer
      1.   New Zealand tilslutter sig Rådets afgørelse, hvorved Rådet for Den Europæiske Union beslutter, at EU skal gennemføre en krisestyringsoperation, og enhver anden afgørelse, hvorved Rådet for Den Europæiske Union beslutter at forlænge EU-krisestyringsoperationen, i overensstemmelse med bestemmelserne i denne aftale og eventuelle nødvendige gennemførelsesarrangementer.
      2.   New Zealands deltagelse i en EU-krisestyringsoperation berører ikke Den Europæiske Unions selvstændige beslutningstagning.
      3.   Stk. 1 berører ikke New Zealands ret til at trække sig fra deltagelse i en EU-krisestyringsoperation, hvis det ikke er enigt i en i nævnte stykke omhandlet afgørelse.
      Artikel 3
      Status for personel og styrker
      1.   Status for det personel, som New Zealand udsender til en civil EU-krisestyringsoperation, og/eller for de styrker, som New Zealand bidrager med til en militær EU-krisestyringsoperation, er underlagt den eventuelle aftale om status for styrkerne/missionen, der måtte være indgået mellem Den Europæiske Union og den eller de stater, hvor operationen gennemføres.
      2.   Status for det personel, der er udstationeret ved hovedkvarterer eller enheder uden for den eller de stater, hvor EU-krisestyringsoperationen finder sted, er underlagt arrangementer aftalt mellem de pågældende hovedkvarterer og enheder og New Zealand.
      3.   Med forbehold af den i stk. 1 omhandlede aftale om status for styrkerne/missionen og eventuelle gældende bilaterale eller multilaterale aftaler, i tilfælde hvor New Zealands styrker opererer om bord på en EU-medlemsstats fartøj eller luftfartøj, har sidstnævnte stat jurisdiktion i henhold til egne interne love og procedurer.
      4.   New Zealand har ansvaret for at behandle eventuelle klager fra eller vedrørende et medlem af sit personel i forbindelse med deltagelsen i en EU-krisestyringsoperation. New Zealand har ansvaret for eventuelt at retsforfølge et medlem af sit personel eller at pålægge vedkommende en disciplinær sanktion efter sine egne love og forskrifter.
      5.   Parterne er enige om at frafalde alle erstatningskrav (bortset fra kontraktmæssige krav) mod hinanden for skade på, tab eller ødelæggelse af aktiver, der ejes/betjenes af en af parterne, eller personskade eller død blandt en af parternes personel, der er opstået under udøvelsen af deres officielle pligter i forbindelse med aktiviteter i henhold til denne aftale, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse.
      6.   New Zealand forpligter sig til at fremsætte en erklæring om frafald af krav mod enhver stat, der deltager i en EU-krisestyringsoperation, som New Zealand deltager i, og til at fremsætte denne ved undertegnelsen af denne aftale.
      7.   Den Europæiske Union forpligter sig til at sikre, at Den Europæiske Unions medlemsstater ved undertegnelsen af denne aftale fremsætter en erklæring om frafald af krav i forbindelse med New Zealands senere deltagelse i en EU-krisestyringsoperation.
      Artikel 4
      Klassificerede informationer
      1.   New Zealand træffer passende foranstaltninger til at sikre, at EU's klassificerede informationer beskyttes i overensstemmelse med Rådet for Den Europæiske Unions sikkerhedsforskrifter, jf. Rådets afgørelse 2011/292/EU af 31. marts 2011 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (1), og supplerende retningslinjer fra de kompetente myndigheder, herunder retningslinjer fra den øverstbefalende for EU-operationen for så vidt angår en militær EU-krisestyringsoperation eller fra EU's missionschef for så vidt angår en civil EU-krisestyringsoperation.
      2.   Hvis EU modtager klassificerede oplysninger fra New Zealand, skal de pågældende oplysninger beskyttes i overensstemmelse med deres klassifikationsgrad og i henhold til de standarder, der er fastsat i forskrifterne vedrørende klassificerede EU-oplysninger.
      3.   Hvis EU og New Zealand har indgået en aftale om sikkerhedsprocedurer med henblik på udveksling af klassificerede informationer, finder bestemmelserne i en sådan aftale anvendelse i forbindelse med en EU-krisestyringsoperation.
      AFDELING II

         BESTEMMELSER OM DELTAGELSE I CIVILE KRISESTYRINGSOPERATIONER

      Artikel 5
      Personel, der er udsendt til en civil EU-krisestyringsoperation
      1.   New Zealand sikrer, at det personel, det har udsendt til den civile EU-krisestyringsoperation, løser sine opgaver i overensstemmelse med:

                  a)

                  Rådets afgørelse og efterfølgende ændringer som omhandlet i artikel 2, stk. 1

                  b)

                  operationsplanen

                  c)

                  gennemførelsesbestemmelserne.

            2.   New Zealand underretter i god tid missionschefen for den civile EU-krisestyringsoperation (»missionschefen«) og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»HR«) om eventuelle ændringer i sit bidrag til den civile EU-krisestyringsoperation.
      3.   Personel, der udsendes til den civile EU-krisestyringsoperation, underkastes en lægeundersøgelse, et vaccinationsprogram, dersom de kompetente myndigheder i New Zealand finder dette nødvendigt, og skal af en kompetent myndighed i New Zealand erklæres for egnet til tjeneste ud fra et lægeligt synspunkt. Det personel, der udsendes til den civile EU-krisestyringsoperation, fremlægger en kopi af en sådan erklæring.
      Artikel 6
      Kommandostruktur
      1.   Det personel, der er udsendt af New Zealand, løser sine opgaver og handler udelukkende i den civile EU-krisestyringsoperations interesse.
      2.   Alt personel forbliver fuldt ud underlagt vedkommende nationale myndigheders kommando.
      3.   De nationale myndigheder overdrager den operative kontrol til Den Europæiske Union.
      4.   Missionschefen påtager sig ansvaret for og har kommando over og kontrol med den civile EU-krisestyringsoperation i indsatsområdet.
      5.   Missionschefen leder den civile EU-krisestyringsoperation og varetager den daglige styring.
      6.   New Zealand har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige styring af operationen som de deltagende EU-medlemsstater i overensstemmelse med de retlige instrumenter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1.
      7.   Missionschefen for den civile EU-krisestyringsoperation har ansvaret for den disciplinære kontrol med personellet fra den civile EU-krisestyringsoperation. I det omfang det er nødvendigt, pålægger vedkommende nationale myndigheder disciplinære sanktioner.
      8.   New Zealand udpeger et nationalt kontaktpunkt (NPC) til at repræsentere sit nationale kontingent i operationen. NPC refererer til missionschefen for den civile EU-krisestyringsoperation for så vidt angår nationale spørgsmål og er ansvarligt for den daglige disciplin i kontingentet.
      9.   Den Europæiske Unions beslutning om at afslutte operationen træffes efter høring af New Zealand, hvis det stadig bidrager til den civile EU-krisestyringsoperation på datoen for operationens afslutning.
      Artikel 7
      Finansielle aspekter
      1.   New Zealand afholder alle udgifter i forbindelse med sin deltagelse i operationen, bortset fra de løbende udgifter, som fastlagt i driftsbudgettet for operationen. Dette berører ikke artikel 8.
      2.   Såfremt fysiske eller juridiske personer fra den eller de stater, hvor operationen gennemføres, påføres død, personskade, tab eller anden skade, er spørgsmål om New Zealands eventuelle ansvar og kompensation omfattet af de betingelser, der er fastsat i den i artikel 3, stk. 1, omhandlede gældende aftale om missionens status eller eventuelle gældende alternative ordninger.
      Artikel 8
      Bidrag til driftsbudgettet
      1.   New Zealand bidrager til finansieringen af budgettet for den civile EU-krisestyringsoperation.
      2.   New Zealands finansielle bidrag til driftsbudgettet beregnes på grundlag af den af følgende formler, som giver det mindste beløb:

                  a)

                  den andel af referencegrundlaget, hvormed New Zealands BNI står i forhold til den samlede BNI for alle de stater, der bidrager til operationens driftsbudget, eller

                  b)

                  den andel af referencegrundlaget for driftsbudgettet, hvormed andelen af New Zealands personel, der deltager i operationen, står i forhold til det samlede personel fra alle de stater, der deltager i operationen.

            3.   Uanset stk. 1 og 2 bidrager New Zealand ikke til finansieringen af dagpenge til personel fra Den Europæiske Unions medlemsstater.
      4.   Uanset stk. 1 fritager Den Europæiske Union principielt New Zealand for betaling af finansielle bidrag til en bestemt civil EU-krisestyringsoperation, såfremt:

                  a)

                  Den Europæiske Union beslutter, at New Zealands deltagelse i operationen yder et væsentligt bidrag, som er af afgørende betydning for den pågældende operation, eller

                  b)

                  BNI pr. indbygger i New Zealand ikke overstiger BNI i en af Den Europæiske Unions medlemsstater.

            5.   Et arrangement om betalingen af New Zealands bidrag til driftsbudgettet i forbindelse med den civile EU-krisestyringsoperation indgås mellem missionschefen for den civile EU-krisestyringsoperation og de relevante administrative myndigheder i New Zealand. Dette arrangement skal bl.a. omfatte bestemmelser om følgende forhold:

                  a)

                  beløbets størrelse

                  b)

                  arrangementerne i forbindelse med indbetaling af det finansielle bidrag og

                  c)

                  revisionsproceduren.

            AFDELING III

         BESTEMMELSER OM DELTAGELSE I MILITÆRE KRISESTYRINGSOPERATIONER

      Artikel 9
      Deltagelse i militære EU-krisestyringsoperationer
      1.   New Zealand sikrer, at dets styrker og personel, der deltager i den militære EU-krisestyringsoperation, løser deres opgaver i overensstemmelse med:

                  a)

                  Rådets afgørelse og efterfølgende ændringer som omhandlet i artikel 2, stk. 1

                  b)

                  operationsplanen og

                  c)

                  gennemførelsesbestemmelserne.

            2.   New Zealand underretter i god tid EU's øverstbefalende for operationen om eventuelle ændringer af sin deltagelse i operationen.
      Artikel 10
      Kommandostruktur
      1.   Alle styrker og alt personel, der deltager i den militære EU-krisestyringsoperation, forbliver fuldt ud underlagt vedkommende nationale myndigheders kommando.
      2.   Det personel, der er udsendt af New Zealand, løser sine opgaver og handler udelukkende i den militære EU-krisestyringsoperations interesse.
      3.   De nationale myndigheder overdrager den operative og taktiske kommando over og/eller kontrol med deres styrker og personel til den øverstbefalende for EU-operationen, som kan uddelegere sin myndighed.
      4.   New Zealand har samme rettigheder og pligter i forbindelse med den daglige styring af operationen som de deltagende EU-medlemsstater.
      5.   Den øverstbefalende for EU-operationen kan til enhver tid efter høring af New Zealand kræve, at New Zealands bidrag trækkes tilbage.
      6.   New Zealand udpeger en højtstående militær repræsentant (SMR) til at repræsentere sit nationale kontingent i den militære EU-krisestyringsoperation. SMR rådfører sig med den øverstbefalende for EU-styrken om alle forhold i forbindelse med operationen og er ansvarlig for den daglige disciplin i New Zealands kontingent.
      Artikel 11
      Finansielle aspekter
      1.   Med forbehold af artikel 12 i denne aftale afholder New Zealand alle udgifter i forbindelse med sin deltagelse i operationen, medmindre udgifterne afholdes i fællesskab, som fastlagt i de retlige instrumenter, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, i denne aftale samt i Rådets afgørelse 2008/975/FUSP (2) om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet.
      2.   Såfremt fysiske eller juridiske personer fra den eller de stater, hvor operationen gennemføres, påføres død, personskade, tab eller anden skade, er spørgsmål om New Zealands eventuelle ansvar og kompensation omfattet af de betingelser, der er fastsat i den i artikel 3, stk. 1, omhandlede gældende aftale om missionens status eller eventuelle gældende alternative ordninger.
      Artikel 12
      Bidrag til de fælles udgifter
      1.   New Zealand bidrager til finansieringen af de fælles udgifter til den militære EU-krisestyringsoperation.
      2.   New Zealands finansielle bidrag til de fælles udgifter beregnes på grundlag af den af følgende formler, som giver det mindste beløb:

                  a)

                  den andel af de fælles udgifter, hvormed New Zealands BNI står i forhold til den samlede BNI for alle de stater, der bidrager til operationens fælles udgifter, eller

                  b)

                  den andel af de fælles udgifter, hvormed andelen af New Zealands personel, der deltager i operationen, står i forhold til det samlede personel fra alle de stater, der deltager i operationen.

            Når formlen i første afsnit, litra b), anvendes, og New Zealand kun bidrager med personel til det operative hovedkvarter eller styrkehovedkvarteret, benyttes den andel, som New Zealands personel udgør i forhold til det samlede personel i de respektive hovedkvarterer. I andre tilfælde er andelen den, som alt det personel, New Zealand bidrager med, udgør i forhold til operationens samlede personel.
      3.   Uanset stk. 1 ovenfor fritager Den Europæiske Union principielt New Zealand for betaling af finansielle bidrag til de fælles udgifter til en bestemt militær EU-krisestyringsoperation, såfremt:

                  a)

                  Den Europæiske Union beslutter, at New Zealands deltagelse i operationen yder et væsentligt bidrag til aktiver og/eller kapaciteter, som er af afgørende betydning for operationen, eller

                  b)

                  BNI pr. indbygger i New Zealand ikke overstiger BNI i en af Den Europæiske Unions medlemsstater.

            4.   Der indgås et arrangement mellem den administrator, der er omhandlet i afgørelse 2008/975/FUSP om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet, og de kompetente administrative myndigheder i New Zealand. Dette arrangement skal bl.a. omfatte bestemmelser om følgende forhold:

                  a)

                  beløbets størrelse

                  b)

                  arrangementerne i forbindelse med indbetaling af det finansielle bidrag og

                  c)

                  revisionsproceduren.

            AFDELING IV

         AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

      Artikel 13
      Arrangementer til gennemførelse af aftalen
      Med forbehold af artikel 12, stk. 4, og artikel 8, stk. 5, indgås de tekniske og administrative arrangementer, der er nødvendige for at gennemføre denne aftale, mellem Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og de relevante myndigheder i New Zealand.
      Artikel 14
      Manglende overholdelse
      Hvis en af parterne ikke overholder sine forpligtelser i henhold til denne aftale, har den anden part ret til at opsige aftalen med en måneds varsel.
      Artikel 15
      Bilæggelse af tvister
      Tvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale bilægges mellem parterne med diplomatiske midler.
      Artikel 16
      Ikrafttræden
      1.   Denne aftale træder i kraft på den første dag i den første måned, efter at parterne har underrettet hinanden om, at de har afsluttet de nødvendige interne procedurer.
      2.   Denne aftale tages op til revision efter anmodning fra en af parterne.
      3.   Denne aftale kan ændres på grundlag af en fælles skriftlig aftale mellem parterne.
      4.   Denne aftale kan opsiges af en af parterne ved skriftlig meddelelse til den anden part. Opsigelsen træder i kraft seks måneder efter, at den anden part har modtaget opsigelsen.

         Udfærdiget i Bruxelles den attende april to tusind og tolv.

            For Den Europæiske Union

            For New Zealand

         (1)  EUT L 141 af 27.5.2011, s. 17.

         (2)  EUT L 345 af 23.12.2008, s. 96.

         ERKLÆRING FRA EU-MEDLEMSSTATERNE
         Når EU-medlemsstaterne anvender en EU-rådsafgørelse om en EU-krisestyringsoperation, som New Zealand deltager i, vil de, for så vidt deres nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod New Zealand for personskade eller død blandt deres personel eller for tingsskade eller tab af materiel, der tilhører dem eller benyttes af EU-krisestyringsoperationen, hvis sådan personskade, død, anden skade eller tab

                     —

                     er forvoldt af personel fra New Zealand under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EU-krisestyringsoperationen, bortset fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse, eller

                     —

                     er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører New Zealand, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt personel fra EU-krisestyringsoperationen fra New Zealand under benyttelsen af dette materiel.

         ERKLÆRING FRA NEW ZEALAND
         Når New Zealand anvender en EU-rådsafgørelse om en EU-krisestyringsoperation, vil den, for så vidt dens nationale retssystem tillader det, bestræbe sig på i videst muligt omfang at frafalde eventuelle erstatningskrav mod enhver EU-medlemsstat, der deltager i EU-krisestyringsoperationen, for personskade eller død blandt dens personel eller for anden skade eller tab af materiel, der tilhører den eller benyttes af EU-krisestyringsoperationen, hvis sådan personskade, død, anden skade eller tab

                     a)

                     er forvoldt af personel under udførelsen af dets opgaver i forbindelse med EU-krisestyringsoperationen, bortset fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse, eller

                     b)

                     er opstået under benyttelsen af materiel, der tilhører stater, som deltager i EU-krisestyringsoperationen, såfremt dette materiel er benyttet i forbindelse med operationen, når bortses fra grov uagtsomhed eller forsætlig forsømmelse blandt personel fra EU-krisestyringsoperationen under benyttelsen af dette materiel.