title: 2008/274/EF: Rådets afgørelse af 17. marts 2008 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko om visse aspekter af lufttrafik

text:
               29.3.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 87/9

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 17. marts 2008
   om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko om visse aspekter af lufttrafik
   (2008/274/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet bemyndigede den 5. juni 2003 Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (2)

               På Fællesskabets vegne har Kommissionen forhandlet om en aftale med Kongeriget Marokko om visse aspekter af lufttrafik (i det følgende benævnt »aftalen«) i overensstemmelse med de mekanismer og direktiver, der blev fastsat i bilaget til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (3)

               Aftalen blev i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2006/953/EF (2) undertegnet på Det Europæiske Fællesskabets vegne med forbehold af senere indgåelse.

               (4)

               Aftalen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Marokko om visse aspekter af lufttrafik godkendes på Fællesskabets vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at give den meddelelse, der er omhandlet i aftalens artikel 8, stk. 1.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 17. marts 2008.

            På Rådets vegne

         I. JARC

            Formand

      (1)  Udtalelse af 16.5.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT L 386 af 29.12.2006, s. 17.


title: 2009/461/EF: Kommissionens afgørelse af 12. juni 2009 om udnævnelse af en repræsentant for Kommissionen i Det Europæiske Lægemiddelagenturs bestyrelse

text:
               13.6.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 150/20

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 12. juni 2009
   om udnævnelse af en repræsentant for Kommissionen i Det Europæiske Lægemiddelagenturs bestyrelse
   (2009/461/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (1), særlig artikel 65, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 65 i forordning (EF) nr. 726/2004 skal Det Europæiske Lægemiddelagenturs (i det følgende benævnt »agenturet«) bestyrelse omfatte to repræsentanter for Kommissionen.

               (2)

               Den nuværende mandatperiode for Kommissionens repræsentant og dennes suppleant fra Generaldirektoratet for Erhvervspolitik udløber den 2. juni 2009, og det er derfor nødvendigt at udpege et medlem af agenturets bestyrelse fra Generaldirektoratet for Erhvervspolitik samt en suppleant, der erstatter det fraværende medlem og stemmer på dettes vegne —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Repræsentanten for Kommissionen i Det Europæiske Lægemiddelagenturs bestyrelse skal have følgende stilling og følgende funktioner:

               a)

               Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Erhvervspolitik.

         Suppleanten skal have følgende stilling og følgende funktioner:

               b)

               Direktøren for det direktorat, der har ansvaret for lægemiddelgodkendelser på grundlag af Generaldirektoratet for Erhvervspolitiks arbejdsprogram.

         Artikel 2
   Denne afgørelse finder anvendelse på de personer, der har en af de i artikel 1 omhandlede stillinger, også hvis det er midlertidigt, på datoen for vedtagelse af denne afgørelse, eller på enhver, som har afløst disse personer i disse stillinger.
   Artikel 3
   Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Erhvervspolitik meddeler direktøren for Det Europæiske Lægemiddelagentur navnene på de personer, der har de stillinger, som er anført i artikel 1, og enhver ændring heraf.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juni 2009.

            På Kommissionens vegne

         Günter VERHEUGEN

            Næstformand

      (1)  EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1.


Europa-Parlamentets afgørelse om anmodning om ophævelse af Jean-Charles Marchianis immunitet (2003/2115(IMM))


title: Rådets afgørelse 2014/480/FUSP af 21. juli 2014 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran

text:
               21.7.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 215/4

         RÅDETS AFGØRELSE 2014/480/FUSP
   af 21. juli 2014
   om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 26. juli 2010 afgørelse 2010/413/FUSP (1) om restriktive foranstaltninger over for Iran.

               (2)

               Med støtte fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik indgik Kina, Frankrig, Tyskland, Den Russiske Føderation, Det Forenede Kongerige og De Forenede Stater den 24. november 2013 en aftale med Iran om en fælles handlingsplan med en strategi til opnåelse af en langsigtet og omfattende løsning på det iranske atomspørgsmål. Det blev vedtaget, at første skridt i retning mod denne omfattende løsning, omfatter en række indledende og indbyrdes aftalte foranstaltninger, som skal træffes af begge parter for en periode på seks måneder, der kan fornys efter fælles overenskomst.

               (3)

               Som en del af dette første skridt træffer Iran en række frivillige foranstaltninger som specificeret i den fælles handlingsplan. Til gengæld træffes en række frivillige foranstaltninger, der for Unionen vil omfatte en suspension af restriktive foranstaltninger vedrørende forbuddet mod levering af forsikrings- og genforsikringsydelser samt transport af iransk råolie, forbuddet mod import, køb eller transport af iranske petrokemiske produkter og levering af tjenesteydelser i tilknytning hertil, og forbuddet mod handel med guld og ædle metaller med Irans regering, dets offentlige organer og Irans centralbank, eller personer og enheder, der handler på deres vegne. Suspensionen af disse restriktive foranstaltninger ville være af en periode på seks måneder, i løbet af hvilken de relevante kontrakter skulle opfyldes.

               (4)

               Formålet med den fælles handlingsplan er endvidere at øge tærsklerne for godkendelse af pengeoverførsler til og fra Iran, så de bliver ti gange højere end i dag.

               (5)

               Den 20. januar 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/21/FUSP (2) om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP med henblik på gennemførelse af bestemmelserne vedrørende Unionens restriktive foranstaltninger i den fælles handlingsplan.

               (6)

               Med støtte fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik indgik Kina, Frankrig, Tyskland, Den Russiske Føderation, Det Forenede Kongerige og De Forenede Stater den 19. juli 2014 en aftale med Iran om at forlænge gennemførelsen af foranstaltningerne i den fælles handlingsplan indtil den 24. november 2014.

               (7)

               Suspensionen af Unionens restriktive foranstaltninger, der er nærmere angivet i den fælles handlingsplan, bør derfor forlænges indtil den 24. november 2014. Det er nødvendigt, at relevante kontrakter er opfyldt senest denne dato.

               (8)

               Afgørelse 2010/413/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Artikel 26a i afgørelse 2010/413/FUSP affattes således:

      »Artikel 26a
      1.   Forbuddet i artikel 3a, stk. 1, suspenderes indtil den 24. november 2014 for så vidt angår transport af iransk råolie.
      2.   Forbuddet i artikel 3a, stk. 2, suspenderes indtil den 24. november 2014 for så vidt angår levering af forsikrings- og genforsikringsydelser i forbindelse med import, køb eller transport af iransk råolie.
      3.   Forbuddet i artikel 3b suspenderes indtil den 24. november 2014.
      4.   Forbuddet i artikel 4c suspenderes indtil den 24. november 2014 for så vidt angår guld og ædle metaller.
      5.   Artikel 10, stk. 3, litra a), b) og c), erstattes af følgende litraer indtil den 24. november 2014:

                  »a)

                  overførsler på under 1 000 000 EUR som følge af transaktioner vedrørende fødevarer, sundhedsydelser, medicinsk udstyr eller til landbrugsmæssige eller humanitære formål samt personlige overførelser på under 400 000 EUR gennemføres uden forhåndstilladelse. Den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underrettes om overførslen, hvis den er på over 10 000 EUR

                  b)

                  overførsler på over 1 000 000 EUR som følge af transaktioner vedrørende fødevarer, sundhedsydelser, medicinsk udstyr eller til landbrugsmæssige eller humanitære formål samt personlige overførsler på over 400 000 EUR kræver forhåndstilladelse fra den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat. Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater om alle tilladelser, der gives

                  c)

                  andre overførsler på over 100 000 EUR kræver forhåndstilladelse fra den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat. Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater om alle tilladelser, der gives.«.

            6.   Artikel 10, stk. 4, litra b) og c), erstattes af følgende litraer indtil den 24. november 2014:

                  »b)

                  andre overførsler på under 400 000 EUR gennemføres uden forhåndstilladelse. Den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat underrettes om overførslen, hvis den er på over 10 000 EUR

                  c)

                  andre overførsler på over 400 000 EUR kræver forhåndstilladelse fra den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat. Tilladelsen betragtes som givet inden for fire uger, hvis medlemsstatens kompetente myndighed ikke har truffet negativ afgørelse inden udløbet af denne frist. Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater om alle afslag, der gives.«.

            7.   Forbuddene i artikel 18b suspenderes indtil den 24. november 2014.
      8.   Forbuddene i artikel 20, stk. 1, litra b) og c), og artikel 20, stk. 2, for så vidt angår olie-ministeriet, jf. bilag II, suspenderes indtil den 24. november 2014, for så vidt de er nødvendige til opfyldelsen, indtil den 24. november 2014, af kontrakter vedrørende import eller køb af iranske petrokemiske produkter.«.

   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. juli 2014.

            På Rådets vegne

         S. GOZI

            Formand

      (1)  EUT L 195 af 27.7.2010, s. 39.

      (2)  Rådets afgørelse 2014/21/FUSP af 20. januar 2014 om ændring af Rådets afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 15 af 20.1.2014, s. 22).


title: 2013/544/EU, Euratom: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om afslutning af regnskaberne for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion III — Kommissionen

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/116

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om afslutning af regnskaberne for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion III — Kommissionen
   (2013/544/EU, Euratom)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011 (1),

               —

               der henviser til det konsoliderede årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2011 (COM(2012) 436 — C7-0224/2012) (2),

               —

               der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2010 (COM(2012) 585) og til de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2012) 340 og SWD(2012) 330),

               —

               der henviser til Kommissionens meddelelse af 6. juni 2012 med titlen »Sammenfatning om Kommissionens resultater på forvaltningsområdet i 2011« (COM(2012) 281),

               —

               der henviser til Kommissionens årsberetning til dechargemyndigheden om de interne revisioner foretaget i 2011 (COM(2012) 563) og det arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SWD(2012) 283),

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2011, med institutionernes svar (3) og Revisionsrettens særberetninger,

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) for regnskabsåret 2011 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2011 (05752/2013 — C7-0038/2013),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2013 om meddelelse af decharge til forvaltningsorganerne for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2011 (05754/2013 — C7-0039/2013),

               —

               der henviser til artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til Euratomtraktatens artikel 106A,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 55, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (6), særlig artikel 62, 164, 165 og 166,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (7), særlig artikel 14, stk. 2 og 3,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 76 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelser fra de øvrige berørte udvalg (A7-0116/2013),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i beslutningen, der udgør en integrerende del af afgørelserne om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion III — Kommissionen og forvaltningsorganerne, og i beslutningen af 17. april 2013 om Den Europæiske Revisionsrets særberetninger i forbindelse med decharge for 2011 for Kommissionen (8);

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol, Revisionsretten og Den Europæiske Investeringsbank og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 68 af 15.3.2011.

      (2)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 1.

      (3)  EUT C 344 af 12.11.2012, s. 1.

      (4)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 130.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (6)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (7)  EFT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

      (8)  Vedtagne tekster, P7_TA(2013)0123 (Se side 68 i denne EUT).


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/1191 af 16. juni 2017 om ophævelse af afgørelse 2014/56/EU om et uforholdsmæssigt stort underskud i Kroatien

text:
               5.7.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 172/8

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/1191
   af 16. juni 2017
   om ophævelse af afgørelse 2014/56/EU om et uforholdsmæssigt stort underskud i Kroatien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 12,
   under henvisning til henstilling fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 28. januar 2014 fastslog Rådet efter henstilling fra Kommissionen i medfør af afgørelse 2014/56/EU (1), at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Kroatien, jf. traktatens artikel 126, stk. 6. Rådet bemærkede, at det forventede underskud for 2014 var på 5,5 %, hvilket er over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP. Den offentlige bruttogæld forudsås at nå 62 % af BNP i 2014, hvilket er over traktatens referenceværdi på 60 % af BNP.

               (2)

               Den 28. januar 2014 rettede Rådet i henhold til traktatens artikel 126, stk. 7, og artikel 3, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 (2) på grundlag af en henstilling fra Kommissionen en henstilling til Kroatien med henblik på at bringe situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud til ophør senest i 2016.

               (3)

               Den 2. juli 2014 konkluderede Kommissionen, at Kroatien havde iværksat virkningsfulde tiltag i overensstemmelse med Rådets henstilling af 28. januar 2014, jf. traktatens artikel 126, stk. 7.

               (4)

               I henhold til artikel 4 i protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaterne, er det Kommissionen, som tilvejebringer de statistiske data, der skal benyttes til gennemførelsen af proceduren. Som led i gennemførelsen af nævnte protokol skal medlemsstaterne indberette statistiske oplysninger om det offentlige underskud og den offentlige gæld samt andre relaterede variabler to gange årligt, nemlig inden den 1. april og inden den 1. oktober, jf. artikel 3 i Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 (3).

               (5)

               Ophævelsen af en afgørelse om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud, skal ske ved en afgørelse vedtaget af Rådet på grundlag af de indberettede statistiske oplysninger. En afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud bør desuden alene ophæves, hvis Kommissionens prognoser viser, at underskuddet ikke vil overstige den i traktaten fastsatte referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden, og at gældskvoten stemmer overens med det fremadrettede element i gældsreduktionsmålet (4).

               (6)

               På grundlag af de data, som Kommissionen (Eurostat) har fremlagt i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 479/2009 efter indberetningen fra Kroatien i april 2016, og på grundlag af konvergensprogrammet for 2017-2020 og Kommissionens forårsprognose 2017 kan der drages følgende konklusioner:

                           —

                           I 2016 faldt underskuddet til 0,8 % af BNP fra 3,4 % i 2015. Forbedringen skyldtes hovedsagelig: i) stigende indtægter som følge af den store vækst i BNP og ii) tilbageholdenhed på udgiftssiden. Underskuddet blev således bragt ned under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP inden for den frist, Rådet havde fastsat.

                           —

                           I det konvergensprogram for 2017-2020, som den kroatiske regering fremlagde den 27. april 2017, forventes det, at underskuddet stiger til 1,3 % af BNP i 2017 og falder til 0,8 % af BNP i 2018. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 vil underskuddet udgøre 1,1 % af BNP i 2017 og 0,9 % af BNP i 2018. Underskuddet forventes således fortsat at ligge under traktatens referenceværdi på 3 % af BNP i løbet af prognoseperioden.

                           —

                           Den strukturelle saldo, dvs. den konjunkturkorrigerede offentlige saldo uden engangsforanstaltninger og andre midlertidige foranstaltninger, blev forbedret med 3,0 % af BNP i perioden 2014-2016.

                           —

                           Bruttogældskvoten toppede ved 86,7 % i 2015 og faldt til 84,2 % i 2016 som følge af væksten i BNP og de gældsbegrænsende stock-flow-tilpasninger. Ifølge Kommissionens forårsprognose 2017 forventes gældskvoten at falde yderligere til 79,4 % i 2018 takket være en stærk vækst i det nominelle BNP. På grundlag heraf stemmer gældskvoten for 2016 overens med det fremadrettede element i gældsreduktionsmålet.

               (7)

               Rådets afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud skal ophæves, når det uforholdsmæssigt store underskud i den pågældende medlemsstat efter Rådets opfattelse er blevet korrigeret, jf. traktatens artikel 126, stk. 12.

               (8)

               Efter Rådets opfattelse er det uforholdsmæssigt store underskud i Kroatien blevet korrigeret, og afgørelse 2014/56/EU bør derfor ophæves.

               (9)

               Fra 2017, hvilket er året efter korrektionen af det uforholdsmæssigt store underskud, er Kroatien omfattet af den forebyggende del af stabilitets- og vækstpagten. Efter at Kroatien har nået sit mål på mellemlang sigt allerede i 2016, bør Kroatien undgå at afvige fra det og overholde gældskriteriet, jf. artikel 2, stk. 1a, i forordning (EF) nr. 1467/97 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ud fra en samlet vurdering kan det konkluderes, at situationen med et uforholdsmæssigt stort underskud i Kroatien er blevet korrigeret.
   Artikel 2
   Afgørelse 2014/56/EU ophæves.
   Artikel 3
   Denne afgørelse er rettet til Republikken Kroatien.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 16. juni 2017.

            På Rådets vegne

         E. SCICLUNA

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2014/56/EU af 28. januar 2014 om et uforholdsmæssigt stort underskud i Kroatien (EUT L 36 af 6.2.2014, s. 13).

      (2)  Rådets forordning (EF) Nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6).

      (3)  Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 af 25. maj 2009 om gennemførelse af den protokol om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1).

      (4)  I overensstemmelse med »Specifikationer om gennemførelsen af stabilitets- og vækstpagten og retningslinjer for stabilitets- og konvergensprogrammernes indhold og form«, som er tilgængelig via: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


title: KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 27. september 1989 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af glimmer med oprindelse i Japan (89/537/EØF) (89/537/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31989D0537

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 27. september 1989 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af glimmer med oprindelse i Japan (89/537/EØF) (89/537/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 284 af 03/10/1989 s. 0045 - 0048

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 27. september 1989  om afslutning af antidumpingproceduren vedroerende importen af glimmer med oprindelse i Japan  (89/537/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2423/88 af 11. juli 1988 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsideret import fra lande, der ikke er medlemmer  af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 9,  efter konsultation i Det Raadgivende Udvalg, der er nedsat ved naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. Procedure  (1) Kommissionen modtog i 1988 en klage indgivet af Cie royale Asturienne des Mines, Division COGEBI, der tegner sig for hovedparten af produktionen af glimmer i Faellesskabet. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted af den paagaeldende vare med oprindelse i Japan, og at der forvoldtes og kunne blive forvoldt vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en undersoegelse.  (2) Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende Faellesskabets import af glimmer med oprindelse i Japan. Den paagaeldende vare indbefattede agglomereret eller rekonstitueret glimmer, ogsaa paa underlag af papir, pap eller andre materialer, henhoerende under KN-kode 6814 10 00, 6814 90 10 og 6814 90 90. Kommissionen indledte en undersoegelse.  (3) Kommissionen underrettede officielt de producenter/eksportoerer og importoerer, som efter sigende var beroert af sagen, samt repraesentanter for eksportlandet og klageren og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.  (4) Hovedparten af de producenter, Kommissionen havde rettet henvendelse til, svarede, at de ikke havde eksporteret den paagaeldende vare til Faellesskabet; det eneste selskab, som havde eksporteret varer af glimmer til Faellesskabet i undersoegelsesperioden, Nippon Rika Kogyosho, Tokyo, Japan, og de to beroerte importoerer anmodede om at blive hoert mundtligt, hvilket blev imoedekommet.  (5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige. Der blev aflagt kontrolbesoeg paa stedet hos foelgende virksomheder:  a) faellesskabsproducent:  Cie Royale Asturienne des Mines (Division COGEBI), Lot, Belgien  b) producenter/eksportoerer:  - Nippon Rika Kogyosho, Tokyo, Japan  - Okabe Mica Co Ltd., Tokyo, Japan  c) importoer i Faellesskabet:  AEG Isolier- und Kunststoff GmbH, Kassel-Walden, Forbundsrepublikken Tyskland.  (6) Undersoegelsesperioden i henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 omfattede tidsrummet 1. januar til 30. november 1988.  B. Vare  (7) Glimmer handles normalt i foelgende tre former:  - glimmerpapir  - varmeplader af glimmer  - ildfast kabeltape af glimmer.  Det blev ved undersoegelsen konstateret, at en saerlig type glimmerpapir, benaevnt AR-MAT, var blevet udviklet af Nippon Rika og eksporteret af dette selskab til Faellesskabet i undersoegelsesperioden. Klageren hverken fremstillede eller har til hensigt i naer fremtid at fremstille dette materiale. Denne saerlige type er derfor ikke medtaget i undersoegelsen.  C. Dumping  i) Normal vaerdi  (8) For varmeplader af glimmer blev den normale vaerdi fastlagt for hver tykkelse paa grundlag af de vejede gennemsnitlige hjemmemarkedspriser, som Nippon Rika forlangte af uafhaengige koebere. I de tilfaelde, hvor den eksporterede tykkelse ikke solgtes paa hjemmemarkedet, blev den normale vaerdi fastlagt paa grundlag af det aritmetiske gennemsnit af priserne paa de to tykkelser, som laa naermest den eksporterede vare.  For ildfast isolertape, dvs. AMS 864 G, som ikke solgtes paa hjemmemarkedet i undersoegelsesperioden, blev den normale vaerdi - da der ikke paa hjemmemarkedet var noget salg af samme stoerrelsesorden som eksporten til Faellesskabet - baseret paa den beregnede vaerdi, som fremkom ved sammenlaegning af de gennemsnitlige produktionsomkostninger for alle formater af samme vare, dvs. T 512 A, og den gennemsnitlige fortjenstmargen paa denne vare paa hjemmemarkedet.  ii) Eksportpris  (9) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, som faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.  iii) Sammenligning  (10) Den normale vaerdi blev sammenlignet med eksportpriserne paa tilsvarende typer og tykkelser ved enkelttransaktioner. Til alle sammenligninger anvendtes priser ab fabrik.  (11) Eksportoeren kraevede en raekke justeringer i henhold til artikel 2, stk. 9 og 10, i forordning (EOEF) nr. 2423/88 for forskelle, som paavirkede prisernes sammenlignelighed. I det omfang selskabet havde dokumenteret sine krav, blev der foretaget justeringer af direkte salgsomkostninger saasom omkostninger til transport, forsikring, lastning og hermed forbundne ydelser samt til kreditter og provision.  (12) Eksportoeren kraevede ogsaa en justering af den normale vaerdi efter artikel 2, stk. 10, litra c), underlitra iv), i forordning (EOEF) nr. 2423/88 for den ekstra service, der ydedes, naar varen solgtes paa hjemmemarkedet. Selskabet forlangte, at justeringen skulle svare til de direkte omkostninger ved varens opskaering i skiver.  Dette krav om justering kunne ikke imoedekommes, da artikel 2, stk. 10, litra c), underlitra iv), kun vedroerer serviceydelser efter salget, hvorimod den service, som det haevdedes blev ydet, var en service forud for salget. Endvidere blev anmodningen herom fremsat efter udloebet af tidsfristen.  iv) Dumpingmargen  (13) Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen, som blev beregnet paa dette grundlag, udgoer 41,26 % for varmeplader af glimmer og 5,7 % for ildfast kabeltape, idet dumpingmargenen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet efter justering.  D. Skade  (14) Da Italien efter sigende var den eneste del af Faellesskabets marked, hvor klageren havde lidt tab, og hvortil 70 % af den japanske eksport var gaaet, koncentreredes undersoegelsen navnlig om dette marked.  For saa vidt angaar den skade, som efter sigende forvoldtes af dumpingimporten, viste det materiale, som var til Kommissionens raadighed, at den japanske eksport af glimmer til Faellesskabet steg fra 0 i 1984 til 40,5 tons i 1987 og til 102,5 tons i undersoegelsesperioden.  Eksporten af glimmer fra Japan til Italien steg fra 0 tons i aarene 1984-87 til 87 tons i undersoegelsesperioden, hvorved eksportlandets markedsandel steg fra 0 % i 1984 til 17,6 % i undersoegelsesperioden.  Ved beregningen af markedsandelene for leverandoererne af glimmer til det italienske marked maa der tages hensyn til, at forbruget af glimmer paa dette marked voksede fra 448 tons i 1984 til 542 tons i 1985, dvs. med 20,9 %, og faldt til 508 tons, dvs. med 6,3 %, i 1986. I 1987 voksede det til 634 tons, dvs. med 24,8 %, og faldt til 618 tons, dvs. med 2,5 %, i undersoegelsesperioden.  Denne udvikling viser en generel stigning i forbruget af glimmer i Italien paa 38 % fra 1984 til undersoegelsesperioden. Da der ikke produceres glimmer i Italien, blev forbruget og markedsandelene beregnet paa grundlag af importen fra Japan og forsyninger fra andre medlemsstater.  (15) For saa vidt angaar videresalgspriserne for de importerede varer paa det italienske marked konstateredes det, at den japanske vare i undersoegelsesperioden laa 21,5 % under den klagende faellesskabsproducents priser (vejet gennemsnitsmargen).  (16) Hvad angaar dumpingimportens eventuelle indvirkning paa den klagende faellesskabsproducents situation er der taget hensyn til foelgende faktorer (nedenstaaende tal daekker de tre slags varer af glimmer, som er naevnt i betragtning 7):  a) klageren foroegede sin produktionskapacitet med 18,3 % i 1985, med 29,8 % i 1986, med 32,5 % i 1987 og med 1,6 % i undersoegelsesperioden; denne udvikling svarer til en foroegelse med over 100 % fra 1984 til 1988  foroegelsen af produktionskapaciteten skete hovedsagelig for at imoedekomme en forventet efterspoergsel uden for Faellesskabet, specielt i Det Fjerne OEsten b) klagerens produktion steg med 18,3 % i 1985, med 29,5 % i 1986 og med 21,7 % i 1987 og faldt med 2,8 % i undersoegelsesperioden  c) efter at have vaeret stabil fra 1984 til 1986 faldt klagerens kapacitetsudnyttelse med 7,9 % i 1987, men kun med 2,9 % i undersoegelsesperioden  d) hvad angaar klagerens salg i Faellesskabet, specielt paa det italienske marked, konstateredes foelgende:  i) paa faellesskabsplan steg salget af alle varer af glimmer stoet fra 1984 til 1988 med en stigning paa 9 % i undersoegelsesperioden  ii) paa faellesskabsplan steg salget af varmeplader af glimmer med 12,2 % i 1985, med 26,8 % i 1986, med 2,2 % i 1987 og med 2,4 % i undersoegelsesperioden  iii) paa det italienske marked forblev salget af varmeplader af glimmer stabilt eller tiltog endog, bortset fra salget til en enkelt af klagerens stoerre kunder; sidstnaevnte salg faldt med 7,4 % i 1985 og 9,1 % i 1986; det forblev stabilt i 1987 og faldt med 48 % i undersoegelsesperioden  e) hvad udviklingen af klagerens markedsandel i Faellesskabet og i Italien angaar konstateredes foelgende (da der ikke foreligger tal for de ikke-klagende EF-producenters salg, er markedsandelene baseret paa klagerens markedsoplysninger):  i) dennes markedsandel for alle varer af glimmer i Faellesskabet faldt fra 44 % i 1984 til 42 % i undersoegelsesperioden  ii) dennes markedsandel for varmeplader af glimmer i Faellesskabet faldt fra 72 % i 1984 til 71,1 % i 1985; den steg igen til 72,1 % i 1986 og faldt til 69,8 % i 1987 og til 65,2 % i undersoegelsesperioden  iii) paa det italienske marked faldt klagerens markedsandel af varmeplader af glimmer fra 69 % i 1984 til 46 % i undersoegelsesperioden, idet markedsandelen for alle varer af glimmer dog kun faldt med 7 %  f) med hensyn til klagerens fortjeneste blev det fundet, at dets fortjeneste paa salg af alle mica produkter, og isaer paa mica varmeplader i Faellesskabet, var betydelig allerede i 1984 og yderligere blev oeget med henholdsvis 30 % og 20 % mellem 1984 og 1988  g) den af klageren beskaeftigede personalestyrke i glimmer-sektoren forblev stabil i hele perioden 1984-88.  (17) Selv om der er konstateret en vis skade paa det italienske marked, hvor klageren afsatte ca. 20 % af sin produktion af varmeplader af glimmer i Faellesskabet, anses denne skade ikke for at vaere vaesentlig.  E. Trussel om skade  (18) For at undersoege klagerens paastande vedroerende trussel om skade har Kommissionen set noeje paa de telexer, som blev sendt til klageren af en af de andre japanske producenter af glimmer, nemlig Okabe Mica Co. Ltd, og aktiviteterne i dette selskab, som truede klageren med modforholdsregler i form af betydelige salg af glimmer til meget lave priser i Faellesskabet.  Da Okabe Mica Co. Ltd ikke havde eksporteret glimmer til Faellesskabet, hverken i undersoegelsesperioden eller efter denne, var der imidlertid ikke tilstraekkeligt belaeg for, at firmaets erklaerede hensigt ville foere til en situation, hvor det er sandsynligt, at truslerne ville udvikle sig til en faktisk skade.  (19) Hvad angaar Nippon Rika, den eneste japanske producent, som rent faktisk eksporterede glimmer til Faellesskabet, er der intet, der tyder paa, at dette firma kan forventes at oege sin eksport af glimmer til Faellesskabet.  (20) Under disse omstaendigheder vurderes det, at en aendring af forholdene, som foerer til en situation, hvor dumpingeksporten kan faa skadelige virkninger, ikke for oejeblikket kan forudses og ikke er umiddelbart forestaaende.  F. Afslutning af proceduren  (21) Proceduren vedroerende importen af glimmer med oprindelse i Japan boer derfor afsluttes, uden at der traeffes foranstaltninger.  (22) Der er ikke gjort indsigelse herimod i det raadgivende udvalg. (23) Klageren blev underrettet om de vigtigste omstaendigheder og overvejelser, paa grundlag af hvilke Kommissionen havde til hensigt at afslutte denne procedure. Herefter meddelte klageren Kommissionen sine bemaerkninger. Disse bemaerkninger til konklusionerne vedroerende trussel om skade er imidlertid ikke dokumenteret og kan derfor ikke paa nuvaerende tidspunkt anses for at beroere ovenstaaende konklusioner vedroerende skade og trussel om skade.  Eksportoeren blev ligeledes underrettet om resultaterne af dumping-undersoegelsen, men rejste ingen vaesentlige indvendinger mod Kommissionens beregninger -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste Artikel  Antidumpingproceduren vedroerende importen af glimmer med oprindelse i Japan afsluttes.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 27. september 1989.  Paa Kommissionens vegne  Karel VAN MIERT  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 209 af 2. 8. 1988, s. 1.  (2) EFT nr. C 323 af 16. 12. 1988, s. 3.