title: Rådets afgørelse 2005/387/RIA af 10. maj 2005 om udveksling af oplysninger om, risikovurdering af og kontrol med nye psykoaktive stoffer

text:
               20.5.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 127/32

      RÅDETS AFGØRELSE 2005/387/RIA
   af 10. maj 2005
   om udveksling af oplysninger om, risikovurdering af og kontrol med nye psykoaktive stoffer
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, artikel 31, stk. 1, litra e), og artikel 34, stk. 2, litra c),
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               De særlige farer i forbindelse med udviklingen af psykoaktive stoffer kræver en hurtig indsats fra medlemsstaternes side.

               (2)

               Når nye psykoaktive stoffer ikke er omfattet af straffeloven i alle medlemsstaterne, kan der opstå problemer i samarbejdet mellem medlemsstaternes retsmyndigheder og retshåndhævende myndigheder, fordi den eller de pågældende lovovertrædelser ikke er strafbare i medfør af loven i både den begærende og den anmodede stat.

               (3)

               I henhold til EU’s handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug 2000-2004 skal Kommissionen foretage en evaluering af fælles aktion 97/397/RIA af 16. juni 1997 om udveksling af oplysninger om, risikovurdering af og kontrol med nye former for syntetisk narkotika (2) (i det følgende benævnt »den fælles aktion«), idet der tages hensyn til den eksterne evaluering, Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (i det følgende benævnt EONN) har ladet foretage af systemet for tidlig varsling. Evalueringen har vist, at den fælles aktion har opfyldt forventningerne. Resultatet af evalueringen har imidlertid gjort det klart, at det er nødvendigt at styrke og omlægge den fælles aktion. Det er navnlig nødvendigt at omdefinere hovedformålet hermed, tydeliggøre procedurer og definitioner, skabe gennemsigtighed omkring dens gennemførelse og gøre dens anvendelsesområde mere relevant. I meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om midtvejsevalueringen af EU’s handlingsplan om bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004) anføres det, at retsforskrifterne vil blive ændret for at øge indsatsen mod syntetiske stoffer. Den mekanisme, der blev oprettet ved den fælles aktion, bør derfor tilpasses.

               (4)

               Nye psykoaktive stoffer kan være sundhedsskadelige.

               (5)

               De nye psykoaktive stoffer, der er omfattet af denne afgørelse, kan være lægemidler som defineret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for veterinærlægemidler (3) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (4).

               (6)

               Udvekslingen af oplysninger under systemet for tidlig varsling, der blev oprettet i medfør af den fælles aktion, har vist sig at være af stor værdi for medlemsstaterne.

               (7)

               Intet i denne afgørelse bør være til hinder for, at medlemsstaterne udveksler oplysninger inden for Det Europæiske Informationsnet for Narkotika og Narkotikamisbrug (Reitox-nettet) om nye tendenser inden for nye anvendelser af eksisterende psykoaktive stoffer, der kan udgøre en potentiel risiko for folkesundheden, samt oplysninger om mulige folkesundhedsrelaterede tiltag i overensstemmelse med EONN’s mandat og procedurer.

               (8)

               Denne afgørelse må ikke medføre en forringelse af kvaliteten på hverken det human- eller veterinærmedicinske område. Stoffer med en fastslået og anerkendt medicinsk værdi er derfor udelukket fra kontrolforanstaltninger, der er baseret på denne afgørelse. I forbindelse med stoffer med en fastslået og anerkendt medicinsk værdi, der misbruges, bør der træffes passende retlige og folkesundhedsmæssige foranstaltninger.

               (9)

               Lægemiddelovervågningssystemerne som fastlagt i direktiv 2001/82/EF og direktiv 2001/83/EF bør suppleres med en intensiveret udveksling af oplysninger om misbrug af psykoaktive stoffer, og der skal etableres et passende samarbejde med Lægemiddelagenturet. De Forenede Nationers (FN) Narkotikakommissions (i det følgende benævnt »CND«) resolution 46/7, »Foranstaltninger til fremme af oplysninger om nye mønstre inden for narkotikamisbrug og om forbruget af psykoaktive stoffer«, er en relevant ramme omkring medlemsstaternes indsats.

               (10)

               Indførelsen af frister i hver fase af den procedure, der fastsættes i medfør af denne afgørelse, skal sikre, at instrumentet kan reagere hurtigt, og understreger, at der er tale om en mekanisme for hurtig reaktion.

               (11)

               Da EONN’s videnskabelige udvalg spiller en central rolle i forbindelse med vurderingen af risiciene ved et nyt psykoaktivt stof, vil det med henblik på denne afgørelse blive udvidet med eksperter fra Kommissionen, Europol og Det Europæiske Lægemiddelagentur samt eksperter på videnskabelige områder, der ikke er repræsenteret eller ikke i tilstrækkelig grad er repræsenteret i EONN’s videnskabelige udvalg.

               (12)

               Det udvidede videnskabelige udvalg, der vurderer risiciene ved nye psykoaktive stoffer, bør forblive et snævert, teknisk ekspertorgan, der er i stand til effektivt at vurdere alle risici i forbindelse med et nyt psykoaktivt stof. Det udvidede videnskabelige udvalg bør derfor fortsat være af funktionsdygtig størrelse.

               (13)

               Målene for denne afgørelse, nemlig udveksling af oplysninger, risikovurdering i et videnskabeligt udvalg og en EU-procedure med henblik på at kontrollere stoffer, der er givet indberetning om, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af den påtænkte foranstaltnings virkning bedre nås på fællesskabsplan. Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (14)

               I overensstemmelse med artikel 34, stk. 2, litra c), i traktaten kan foranstaltninger baseret på denne afgørelse træffes med kvalificeret flertal, da de er nødvendige for at gennemføre afgørelsen.

               (15)

               Denne afgørelse respekterer de grundlæggende rettigheder og følger de principper, som er nedfældet i artikel 6 i traktaten, og som afspejles i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Formål
   I medfør af denne afgørelse etableres der en mekanisme for hurtig udveksling af oplysninger om nye psykoaktive stoffer. Den tager hensyn til oplysninger om potentielle bivirkninger, der skal rapporteres via det lægemiddelovervågningssystem, der blev oprettet i medfør af afsnit IX i direktiv 2001/83/EF.
   Denne afgørelse indeholder endvidere bestemmelser om en vurdering af risiciene ved disse nye psykoaktive stoffer, der gør det muligt at anvende de kontrolforanstaltninger, der også i medlemsstaterne anvendes på nye psykoaktive stoffer i forbindelse med narkotiske og psykotrope stoffer.
   Artikel 2
   Anvendelsesområde
   Denne afgørelse finder anvendelse på stoffer, der på nuværende tidspunkt ikke er anført i fortegnelserne til:

               a)

               FN’s enkeltkonvention af 1961 angående narkotiske midler, der kan udgøre en lignende trussel mod folkesundheden, som de stoffer, der er anført i konventionens fortegnelse I, II eller IV, og

               b)

               FN’s konvention af 1971 om psykotrope stoffer, der kan udgøre en lignende trussel mod folkesundheden som de stoffer, der er anført i konventionens fortegnelse I, II, III eller IV.

         Denne afgørelse omfatter slutprodukter til forskel fra prækursorer, der er omfattet af en fællesskabsordning i medfør af Rådets forordning (EØF) nr. 3677/90 af 13. december 1990 om foranstaltninger til modvirkning af ulovlig anvendelse af visse stoffer til fremstilling af narkotika og psykotrope stoffer (5) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 273/2004 af 11. februar 2004 om narkotikaprækursorer (6).
   Artikel 3
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:

               a)

               »nyt psykoaktivt stof«: et nyt narkotisk stof eller et nyt psykotropt stof i ren form eller i et præparat

               b)

               »nyt narkotisk stof«: et stof i ren form eller i et præparat, der ikke er medtaget i fortegnelserne i FN’s enkeltkonvention af 1961 angående narkotiske midler, og som kan udgøre en lignende trussel mod folkesundheden som de stoffer, der er anført i fortegnelse I, II eller IV

               c)

               »nyt psykotropt stof«: et stof i ren form eller i et præparat, der ikke er medtaget i fortegnelserne i FN’s konvention af 1971 om psykotrope stoffer, og som kan udgøre en lignende trussel mod folkesundheden som de stoffer, der er anført i fortegnelse I, II, III eller IV

               d)

               »markedsføringstilladelse«: tilladelse udstedt af den kompetente myndighed i en medlemsstat til at markedsføre et lægemiddel i henhold til afsnit III i direktiv 2001/83/EF (hvis der er tale om et humanmedicinsk lægemiddel) eller afsnit III i direktiv 2001/82/EF (hvis der er tale om et veterinærlægemiddel) eller en markedsføringstilladelse udstedt af Europa-Kommissionen i henhold til artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (7)

               e)

               »FN-system«: Verdenssundhedsorganisationen (WHO), Kommissionen for Narkotiske Midler (CND) og FN’s Økonomiske og Sociale Råd, der handler i overensstemmelse med deres respektive ansvar som beskrevet i artikel 3 i FN’s enkeltkonvention af 1961 angående narkotiske midler eller artikel 2 i FN’s konvention af 1971 om psykotrope stoffer

               f)

               »præparat«: en blanding, der indeholder et nyt psykoaktivt stof

               g)

               »indberetningsformular«: en struktureret formular til indberetning af et nyt psykoaktivt stof og/eller af et nyt præparat, der indeholder et nyt psykoaktivt stof; formularen udarbejdes efter aftale mellem EONN/Europol og deres respektive net i medlemsstaterne — Reitox og de nationale Europol-enheder.

         Artikel 4
   Informationsudveksling
   1.   Hver medlemsstat sikrer, at dens nationale Europol-enhed under Europol og dens repræsentanter i Reitox-nettet fremlægger oplysninger om fremstilling, handel og anvendelse, herunder supplerende oplysninger om mulig medicinsk anvendelse, af nye psykoaktive stoffer samt præparater, der indeholder nye psykoaktive stoffer, for Europol og EONN, idet der tages hensyn til disse to organers respektive mandater.
   Europol og EONN samler de modtagne oplysninger og videregiver dem omgående via indberetningsformularen til hinanden, til Europols nationale enheder og til medlemsstaternes repræsentanter i Reitox-nettet samt til Kommissionen og Det Europæiske Lægemiddelagentur (i det følgende benævnt »EMEA«).
   2.   Finder Europol og EONN, at de oplysninger, en medlemsstat har fremlagt om et nyt psykoaktivt stof, ikke berettiger til, at der videregives oplysninger som beskrevet i stk. 1, underretter de straks den medlemsstat, der har indsendt indberetningen. Europol og EONN begrunder deres afgørelse over for Rådet inden for en frist på seks uger.
   Artikel 5
   Fælles rapport
   1.   Finder Europol og EONN, eller Rådet med et flertal af dets medlemmer, at de oplysninger, en medlemsstat har fremlagt om et nyt psykoaktivt stof, berettiger til, at der indsamles yderligere oplysninger, samler og præsenterer Europol og EONN sådanne oplysninger i en fælles rapport (i det følgende benævnt »den fælles rapport«). Den fælles rapport forelægges Rådet, EMEA og Kommissionen.
   2.   Den fælles rapport omfatter følgende:

               a)

               en beskrivelse af stoffets kemiske og fysiske egenskaber, herunder angivelse af den betegnelse, som det nye psykoaktive stof er kendt under (det internationale fællesnavn)

               b)

               oplysninger om, hvor hyppigt, under hvilke omstændigheder og/eller i hvilke mængder et nyt psykoaktivt stof findes, og oplysninger om midler og metoder til fremstilling af det nye psykoaktive stof

               c)

               oplysninger om, hvorvidt organiserede kriminelle grupper er involveret i fremstillingen af eller handelen med det nye psykoaktive stof

               d)

               en foreløbig angivelse af risiciene ved det nye psykoaktive stof, herunder sundhedsmæssige og sociale risici samt brugerkarakteristika

               e)

               oplysninger om, hvorvidt det nye psykoaktive stof på nuværende tidspunkt er ved at blive vurderet eller er blevet vurderet af FN-systemet

               f)

               datoen for indberetningen af det nye psykoaktive stof til EONN eller Europol ved hjælp af indberetningsformularen

               g)

               oplysninger om, hvorvidt det nye psykoaktive stof allerede er omfattet af kontrolforanstaltninger på nationalt plan i en medlemsstat

               h)

               der stilles så vidt muligt oplysninger til rådighed om:

                           i)

                           kemiske prækursorer, der vides anvendt til fremstilling af stoffet

                           ii)

                           hvordan og i hvor stor udstrækning det er fastslået eller forventes, at det nye psykoaktive stof anvendes eller vil blive anvendt

                           iii)

                           anden anvendelse af det nye psykoaktive stof og omfanget af denne anvendelse, risici i forbindelse med denne anvendelse af det nye psykoaktive stof, herunder sundhedsmæssige og sociale risici.

         3.   EMEA fremlægger yderligere oplysninger for Europol og EONN om, hvorvidt:

               a)

               det nye psykoaktive stof har fået markedsføringstilladelse

               b)

               der er ansøgt om tilladelse til at markedsføre det nye psykoaktive stof

               c)

               en allerede udstedt tilladelse til at markedsføre det nye psykoaktive stof er blevet suspenderet i Den Europæiske Union eller i en medlemsstat.

         Hvis disse supplerende oplysninger vedrører markedsføringstilladelser udstedt af medlemsstaterne, fremlægger medlemsstaterne disse oplysninger for EMEA på dettes anmodning.
   4.   Det henstilles til medlemsstaterne, at de fremlægger de oplysninger, der er omhandlet i stk. 2, senest seks uger efter datoen for indberetningen ved hjælp af indberetningsformularen, jf. artikel 4, stk. 1.
   5.   Den fælles rapport fremlægges senest fire uger efter, at Europol eller EONN har modtaget oplysningerne fra medlemsstaterne og EMEA. Rapporten fremlægges i givet fald af Europol eller EONN i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1 og 2.
   Artikel 6
   Risikovurdering
   1.   Rådet, der tager hensyn til Europols og EONN’s udtalelser, kan med et flertal af dets medlemmer kræve, at risiciene, herunder de sundhedsmæssige og sociale risici ved brug og fremstilling af samt ulovlig handel med et nyt psykoaktivt stof, samt for at organiserede kriminelle grupper er involveret samt de mulige følger af en kontrolforanstaltning, vurderes efter proceduren i stk. 2-4, såfremt mindst en fjerdedel af Rådets medlemmer eller Kommissionen skriftligt har meddelt Rådet, at de går ind for en sådan vurdering. Medlemsstaterne eller Kommissionen underretter Rådet herom så hurtigt som muligt, men under alle omstændigheder senest fire uger efter, at de har modtaget den fælles rapport. Generalsekretariatet for Rådet underretter straks EONN herom.
   2.   Med henblik på vurderingen afholder EONN et særligt møde i dets videnskabelige udvalgs regi. Til dette møde kan det videnskabelige udvalg desuden udvides med yderligere højst fem eksperter, der på baggrund af en udtalelse fra formanden for det videnskabelige udvalg udpeges af direktøren for EONN efter indstilling fra formanden for det videnskabelige udvalg blandt medlemmerne af et ekspertpanel, der indstilles af medlemsstaterne og godkendes for en treårig periode af EONN’s bestyrelse. Det skal være eksperter, der er specialister på videnskabelige områder, der ikke er repræsenteret eller ikke i tilstrækkelig grad er repræsenteret i det videnskabelige udvalg, men hvis bidrag er nødvendigt for at sikre en afbalanceret og passende vurdering af de mulige risici, herunder sundhedsmæssige og sociale risici. Endvidere opfordres Kommissionen, Europol og EMEA til hver at sende højst to eksperter til mødet.
   3.   Risikovurderingen udføres på grundlag af de oplysninger, det videnskabelige udvalg har modtaget fra medlemsstaterne, EONN, Europol og EMEA, idet der tages hensyn til alle faktorer, som i overensstemmelse med FN’s enkeltkonvention af 1961 angående narkotiske midler eller FN’s konvention af 1971 om psykotrope stoffer, berettiger et stof til at komme under international kontrol.
   4.   Efter at risikovurderingen er afsluttet, udarbejder det videnskabelige udvalg en rapport (i det følgende benævnt »risikovurderingsrapport«). Risikovurderingsrapporten består af en analyse af de videnskabelige oplysninger og de retshåndhævelsesoplysninger, der foreligger, og afspejler alle holdninger blandt udvalgets medlemmer. Udvalgets formand fremlægger på udvalgets vegne risikovurderingsrapporten for Kommissionen og Rådet inden tolv uger at regne fra datoen for Rådets underretning af EONN, jf. stk. 1.
   Risikovurderingsrapporten skal indeholde:

               a)

               en beskrivelse af det nye psykoaktive stofs kemiske og fysiske egenskaber og aktionsmekanismer, herunder dets medicinske værdi

               b)

               en beskrivelse af sundhedsrisici ved det nye psykoaktive stof

               c)

               en beskrivelse af de sociale risici ved det nye psykoaktive stof

               d)

               oplysninger om, hvorvidt organiserede kriminelle grupper er involveret, og om beslaglæggelse og/eller afsløring, som myndighederne har foretaget, samt om fremstilling af det nye psykoaktive stof

               e)

               oplysninger om en eventuel vurdering af det nye psykoaktive stof inden for FN-systemet

               f)

               en beskrivelse af de kontrolforanstaltninger, der eventuelt finder anvendelse på det nye psykoaktive stof i medlemsstaterne

               g)

               kontrolmuligheder og mulige følger af kontrolforanstaltningerne

               h)

               kemiske prækursorer, der anvendes til fremstilling af stoffet.

         Artikel 7
   Omstændigheder, hvor der ikke foretages en risikovurdering
   1.   Der foretages ingen risikovurdering, medmindre Europol og EONN har udarbejdet en fælles rapport. Der foretages heller ikke nogen risikovurdering, hvis en vurdering af det nye psykoaktive stof befinder sig på et fremskredent stadium inden for rammerne af FN-systemet, dvs. når WHO’s Ekspertudvalg vedrørende Medicinafhængighed har offentliggjort en kritisk undersøgelse og en skriftlig anbefaling, medmindre der foreligger væsentlige nye oplysninger, der er relevante inden for rammerne af denne afgørelse.
   2.   Hvis det nye psykoaktive stof er blevet vurderet inden for rammerne af FN-systemet, uden at der er truffet beslutning om at opføre det nye psykoaktive stof på fortegnelserne til enkeltkonventionen af 1961 angående narkotiske midler eller konventionen af 1971 om psykotrope stoffer, foretages der kun en risikovurdering, hvis der foreligger væsentlige nye oplysninger, der er relevante inden for rammerne af denne afgørelse.
   3.   Der foretages ingen risikovurdering af et nyt psykoaktivt stof, hvis

               a)

               det nye psykoaktive stof anvendes til fremstilling af et lægemiddel, som er blevet tildelt en markedsføringstilladelse, eller

               b)

               det nye psykoaktive stof anvendes til fremstilling af et lægemiddel, hvortil der kræves markedsføringstilladelse, eller

               c)

               det nye psykoaktive stof anvendes til fremstilling af et lægemiddel, for hvilket markedsføringstilladelsen er blevet suspenderet af en kompetent myndighed.
               Hvis det nye psykoaktive stof falder inden for en af de kategorier, der er anført i stk. 1, vurderer Kommissionen på grundlag af oplysninger indsamlet af EONN og Europol sammen med EMEA og i tæt samarbejde med EONN samt i overensstemmelse med EMEA’s mandat og procedurer, om der er behov for yderligere tiltag.
               Kommissionen aflægger rapport om resultatet til Rådet.

         Artikel 8
   Procedure for indførelse af kontrol med særlige nye psykoaktive stoffer
   1.   Senest seks uger at regne fra datoen for modtagelsen af risikovurderingsrapporten fremlægger Kommissionen et initiativ for Rådet med henblik på at få indført kontrolforanstaltninger i forbindelse med det nye psykoaktive stof. Hvis Kommissionen finder, at det ikke er nødvendigt at tage et initiativ til at indføre kontrolforanstaltninger i forbindelse med det nye psykoaktive stof, fremlægger den senest seks uger at regne fra datoen for modtagelsen af risikovurderingsrapporten en rapport for Rådet, hvori den redegør for sin holdning.
   2.   Hvis Kommissionen ikke finder nogen grund til at fremlægge et initiativ om, at det nye psykoaktive stof skal underkastes kontrolforanstaltninger, kan et sådant initiativ dog forelægges Rådet af en eller flere medlemsstater, helst inden seks uger fra den dato, hvor Kommissionen har forelagt Rådet sin rapport.
   3.   Rådet træffer med kvalificeret flertal på grundlag af et initiativ, der fremlægges i overensstemmelse med stk. 1 eller 2, og med traktatens artikel 34, stk. 2, litra c), afgørelse om, hvorvidt det psykoaktive stof skal underkastes kontrolforanstaltninger.
   Artikel 9
   Kontrolforanstaltninger truffet af medlemsstaterne
   1.   Hvis Rådet beslutter at underkaste et nyt psykoaktivt stof kontrolforanstaltninger, tilstræber medlemsstaterne så hurtigt som muligt, men senest inden for tolv måneder fra beslutningen træffes, at træffe de nødvendige foranstaltninger i overensstemmelse med deres nationale lovgivning for at underkaste:

               a)

               det nye psykotrope stof kontrolforanstaltninger og strafferetlige sanktioner som fastsat i deres lovgivning i overensstemmelse med deres forpligtelser i medfør af FN’s konvention af 1971 om psykotrope stoffer

               b)

               det nye narkotiske stof kontrolforanstaltninger og strafferetlige sanktioner som fastsat i deres lovgivning i overensstemmelse med deres forpligtelser i medfør af FN’s enkeltkonvention af 1961 angående narkotiske midler.

         2.   Medlemsstaterne meddeler hurtigst muligt, efter at den relevante beslutning er truffet, både Rådet og Kommissionen de foranstaltninger, de har truffet. Derefter videresendes disse oplysninger til EONN, Europol, EMEA og Europa-Parlamentet.
   3.   Intet i denne afgørelse er til hinder for, at en medlemsstat opretholder eller indfører nationale kontrolforanstaltninger på sit område, hvis den anser det for hensigtsmæssigt, når en medlemsstat har identificeret et nyt psykoaktivt stof.
   Artikel 10
   Årsrapport
   EONN og Europol rapporterer hvert år til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om gennemførelsen af denne afgørelse. I rapporten tages der hensyn til alle aspekter, der er nødvendige for at vurdere, hvor effektivt systemet under denne afgørelse er, og hvilke resultater der er nået hermed. Rapporten skal navnlig omhandle erfaringerne med samordningen mellem systemet i denne afgørelse og lægemiddelovervågningssystemet.
   Artikel 11
   Lægemiddelovervågningssystem
   Medlemsstaterne og EMEA sikrer en hensigtsmæssig udveksling af oplysninger mellem den mekanisme, der etableres i medfør af denne afgørelse, og de lægemiddelovervågningssystemer, der er fastsat i og oprettet i medfør af afsnit VII i direktiv 2001/82/EF og afsnit IX i direktiv 2001/83/EF.
   Artikel 12
   Ophævelse
   Fælles aktion 97/397/RIA af 16. juni 1997 om nye former for syntetisk narkotika ophæves. Afgørelser truffet af Rådet i medfør af den fælles aktions artikel 5 har dog fortsat retslig gyldighed.
   Artikel 13
   Offentliggørelse og ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 2005.

            På Rådets vegne

         J. KRECKÉ

            Formand

      (1)  Udtalelse af 13.1.2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EFT L 167 af 25.6.1997, s. 1.

      (3)  EFT L 311 af 28.11.2001, s. 1. Senest ændret ved direktiv 2004/28/EF (EUT L 136 af 30.4.2004, s. 58).

      (4)  EFT L 311 af 28.11.2001, s. 67. Senest ændret ved direktiv 2004/27/EF (EUT L 136 af 30.4.2004, s. 34).

      (5)  EFT L 357 af 20.12.1990, s. 1. Senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1232/2002 (EFT L 180 af 10.7.2002, s. 5).

      (6)  EUT L 47 af 18.2.2004, s. 1.

      (7)  EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1.


title: 2004/489/EF, Euratom:Afgørelse truffet af repræsentanterne for regeringerne for Den Europæiske Unions medlemsstater den 1. maj 2004 om udnævnelse af dommere ved De Europæiske Fællesskabers Domstol

text:
               1.5.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 169/22

      AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS MEDLEMSSTATER

   den 1. maj 2004
   om udnævnelse af dommere ved De Europæiske Fællesskabers Domstol
   (2004/489/EF, Euratom)
   REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS MEDLEMSSTATER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 223,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 139,
   under henvisning til akten vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (»tiltrædelsesakten af 2003«), særlig artikel 46, stk. 1 og stk. 2, litra a), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 46, stk. 1 og stk. 2, litra a), i tiltrædelsesakten af 2003 skal der udnævnes ti dommere til Domstolen. Mandatet for fem af disse dommere udløber den 6. oktober 2006. Disse dommere udpeges ved lodtrækning. De andre dommeres mandat udløber den 6. oktober 2009.

               (2)

               Der skal derfor i overensstemmelse med denne artikel, og efter at den heri omhandlede lodtrækning har fundet sted, udnævnes yderligere ti dommere til De Europæiske Fællesskabers Domstol —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til dommer ved Domstolen for perioden 1. maj 2004 til 6. oktober 2006 udnævnes:

               Jiří MALENOVSKÝ

               George ARESTIS

               Egils LEVITS

               Pranas KŪRIS

               Anthony BORG-BARTHET.

         Artikel 2
   Til dommer ved Domstolen for perioden 1. maj 2004 til 6. oktober 2009 udnævnes:

               Uno LÕHMUS

               Endre JUHÁSZ

               Jerzy MAKARCZYK

               Marko ILEŠIČ

               Ján KLUČKA.

         Artikel 3
   Denne afgørelse har virkning fra den 1. maj 2004.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. maj 2004.

         A. ANDERSON

            Formand


title: Afgørelse, hvorved præsidenten for Domstolen fastslår, at EU-Personaleretten gyldigt er blevet oprettet

text:
               12.12.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 325/1

      AFGØRELSE, HVORVED PRÆSIDENTEN FOR DOMSTOLEN FASTSLÅR, AT EU-PERSONALERETTEN GYLDIGT ER BLEVET OPRETTET

   DOMSTOLENS PRÆSIDENT HAR —
   under henvisning til artikel 225 A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til artikel 140 B i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2004/752/EF, Euratom af 2. november 2004 om oprettelse af en ret for EU-personalesager (1), navnlig artikel 4, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Dommerne udnævnt ved Rådets afgørelse 2005/577/EF, Euratom af 22. juli 2005 om udnævnelse af dommerne ved Retten for EU-personalesager (2) har aflagt ed for Domstolen.

               (2)

               I henhold til artikel 3 i afgørelse 2005/577/EF, Euratom finder proceduren i artikel 4, stk. 1, i bilag I til protokollen vedrørende Domstolens statut anvendelse ved udpegelsen af den første præsident for Retten for EU-personalesager.

               (3)

               Efter denne procedure udpeger dommerne ved Retten for EU-personalesager Rettens præsident.

               (4)

               Retten for EU-personalesager har udnævnt sin justitssekretær, og denne har aflagt ed som fastsat.

               (5)

               Retten for EU-personalesager er dermed i stand til at udøve de retslige funktioner, der er tillagt den —

         KONSTATERET:
   Retten for EU-personalesager er blevet gyldigt oprettet.
   Artikel 1 i bilag I til protokollen vedrørende Domstolens statut træder i kraft på dagen for offentliggørelsen af nærværende afgørelse i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 2. december 2005.

            Domstolens præsident

      (1)  EUT L 333 af 9.11.2004, s. 7.

      (2)  EUT L 197 af 28.7.2005, s. 28.


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 445/2014/EU af 16. april 2014 om en EU-aktion vedrørende »Den Europæiske Kulturhovedstad« 2020-2033 og om ophævelse af afgørelse nr. 1622/2006/EF

text:
               3.5.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 132/1

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 445/2014/EU
   af 16. april 2014
   om en EU-aktion vedrørende »Den Europæiske Kulturhovedstad« 2020-2033 og om ophævelse af afgørelse nr. 1622/2006/EF
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 167, stk. 5, første led,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   under henvisning til udtalelser fra Regionsudvalget (1),
   efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) tager sigte på en stadig snævrere sammenslutning mellem de europæiske folk og pålægger Unionen blandt andet at bidrage til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet den respekterer den nationale og regionale mangfoldighed og samtidig fremhæver den fælles kulturarv. I denne forbindelse støtter og udbygger Unionen om nødvendigt medlemsstaternes indsats for at forbedre kendskabet til og formidlingen af de europæiske folkeslags kultur og historie.

               (2)

               I Kommissionens meddelelse af 10. maj 2007 om en europæisk kulturdagsorden i en stadig mere globaliseret verden, som blev godkendt af Rådet ved dets resolution af 16. november 2007 (3) og af Europa-Parlamentet ved dets beslutning af 10. april 2008 (4), fastlægges målene for Unionens fremtidige aktiviteter på kulturområdet. Disse aktiviteter skal fremme kulturel mangfoldighed og interkulturel dialog, kulturen som en katalysator for kreativitet inden for rammerne for vækst og beskæftigelse og kulturen som et afgørende element i Unionens eksterne forbindelser.

               (3)

               UNESCO's konvention om beskyttelse og fremme af de kulturelle udtryksformers mangfoldighed, der trådte i kraft den 18. marts 2007, og som Unionen har tiltrådt, har til formål at beskytte og fremme den kulturelle mangfoldighed, fremme tværkultur og højne bevidstheden om værdien af denne mangfoldighed på lokalt, nationalt og internationalt niveau.

               (4)

               Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1622/2006/EF (5) lancerede en aktion vedrørende »Den Europæiske Kulturhovedstad« 2007-2019.

               (5)

               Evalueringerne af de europæiske kulturhovedstæder og den offentlige høring om den pågældende aktions fremtid efter 2019 har vist, at det med tiden er blevet et af de mest ambitiøse kulturinitiativer i Europa og et af de initiativer, som de europæiske borgere værdsætter mest. Der bør derfor fastsættes en ny aktion, der dækker årene 2020-2033.

               (6)

               I tillæg til de oprindelige mål med de europæiske kulturhovedstæder, som var at fremhæve de europæiske kulturers rigdom og mangfoldighed og de træk, disse kulturer har til fælles, samt fremme større gensidig forståelse mellem de europæiske borgere, har de byer, som har båret titlen Den Europæiske Kulturhovedstad (»titlen«), tilføjet en ny dimension ved at bruge titlens løftestangseffekt til at stimulere deres generelle udvikling i overensstemmelse med deres respektive strategier og prioriteter.

               (7)

               Målene for aktionen, der fastsættes ved denne afgørelse, bør være fuldt ud i overensstemmelse med målene for programmet Et Kreativt Europa som fastsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1295/2013 (6), som tager sigte på at beskytte, udvikle og fremme europæisk kulturel og sproglig mangfoldighed, fremme Europas kulturarv og styrke konkurrenceevnen i Europas kulturelle og kreative sektorer, navnlig i den audiovisuelle sektor, med henblik på at støtte intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst. Opfyldelsen af disse mål bidrager endvidere til at styrke følelsen af at tilhøre et fælles kulturelt område og til at stimulere den interkulturelle dialog og gensidige forståelse.

               (8)

               For at opfylde sådanne mål er det vigtigt, at de byer, der bærer titlen, bestræber sig på at knytte bånd mellem på den ene side deres kulturelle og kreative sektorer og på den anden side sektorerne for bl.a. uddannelse, forskning, miljø, byplanlægning og kulturturisme. De hidtidige erfaringer har navnlig vist de europæiske kulturhovedstæders potentiale som katalysatorer for lokal udvikling og kulturturisme som fremhævet af Kommissionen i dens meddelelse af 30. juni 2010 med titlen »En ny turismepolitik for Europa — verdens førende rejsemål«, der blev hilst velkommen af Rådet i dets konklusioner af 12. oktober 2010 og støttet af Europa-Parlamentet i dets beslutning af 27. september 2011 (7).

               (9)

               Det er desuden vigtigt, at de byer, der bærer titlen, søger at fremme social inklusion og lige muligheder og gør deres bedste for at sikre den bredest mulige inddragelse af alle civilsamfundets komponenter i udarbejdelsen og gennemførelsen af kulturprogrammet — med særligt fokus på unge og marginaliserede og ugunstigt stillede grupper.

               (10)

               Evalueringerne og den offentlige høring har på overbevisende måde også vist, at de europæiske kulturhovedstæder har mange potentielle fordele, når de planlægges med omhu. De har først og fremmest karakter af et kulturinitiativ, men kan også medføre betydelige sociale og økonomiske fordele, navnlig hvis de indgår i en langsigtet kulturbaseret udviklingsstrategi for den berørte by.

               (11)

               Kulturhovedstadsaktionen har samtidig været en stor udfordring. Det er krævende at iscenesætte et helt års program med kulturelle aktiviteter, og visse byer, der bærer titlen, har haft mere held end andre med at udnytte potentialet. Den pågældende aktion bør derfor styrkes for at hjælpe byerne med at få mest muligt ud af titlen.

               (12)

               Titlen bør fortsat være forbeholdt byer, uanset deres størrelse, men med henblik på at nå et bredere publikum og forstærke virkningen bør det som før også være muligt for de berørte byer at inddrage det omkringliggende område.

               (13)

               Tildelingen af titlen bør fortsat være baseret på et specifikt tilrettelagt kulturprogram, som bør have en stærk europæisk dimension. Det pågældende kulturprogram bør være et led i en langsigtet strategi med varig indvirkning på lokal økonomisk, kulturel og social udvikling.

               (14)

               Den todelte udvælgelsesproces, som gennemføres af en jury bestående af uafhængige eksperter på grundlag af en kronologisk liste over medlemsstater, har vist sig at være retfærdig og gennemsigtig. Den har givet byerne mulighed for at forbedre deres ansøgninger i perioden mellem den foreløbige udvælgelse og udvælgelsesfasen på grundlag af ekspertrådgivning fra den pågældende jury og har sikret en rimelig fordeling af titlen mellem alle medlemsstaterne. Endvidere bør udskiftningen af eksperter ske gradvis for at opretholde kulturhovedstadsaktionens kontinuitet og undgå det tab af erfaring og knowhow, som ville blive resultatet, hvis alle eksperter blev udskiftet samtidigt.

               (15)

               Den nationale ekspertise bør fortsat sikres ved at give medlemsstaterne mulighed for at udnævne op til to eksperter til en jury, der udfører udvælgelses- og overvågningsprocedurerne.

               (16)

               Udvælgelseskriterierne bør tydeliggøres med henblik på at give kandidatbyerne bedre vejledning om de målsætninger og krav, de skal opfylde for at få tildelt titlen. Disse kriterier bør også være lettere at måle med henblik på at hjælpe juryen med udvælgelsen og overvågningen af byerne. Der bør i den forbindelse navnlig fokuseres på kandidatbyernes planer for opfølgende aktiviteter som led i en langsigtet kulturpolitisk strategi, der er i stand til at skabe varige kulturelle, økonomiske og sociale virkninger.

               (17)

               Kandidatbyerne bør i relevant omfang undersøge muligheden for at ansøge om økonomisk støtte fra Unionens programmer og fonde.

               (18)

               Forberedelsesfasen mellem udpegelsen af en by og det år, hvor byen skal bære titlen, er af afgørende betydning for en vellykket gennemførelse af kulturhovedstadsaktionen. Der er blandt de interesserede parter bred enighed om, at de ledsageforanstaltninger, der blev indført ved afgørelse nr. 1622/2006/EF, har været meget gavnlige for de berørte byer. Disse foranstaltninger bør videreudvikles, navnlig ved hjælp af hyppigere overvågningsmøder og besøg af eksperterne i juryen i byerne og gennem en endnu bedre erfaringsudveksling mellem tidligere, nuværende og fremtidige byer, der bærer titlen, samt kandidatbyer. De udpegede byer kan også knytte yderligere bånd med andre byer, der bærer titlen.

               (19)

               Melina Mercouri-prisen, der blev oprettet ved afgørelse nr. 1622/2006/EF, har fået en stærk symbolværdi, som rækker langt videre end det beløb, der tildeles af Kommissionen. For at sikre at de udpegede byer opfylder deres forpligtelser, bør betingelserne for udbetalingen af gevinsten imidlertid gøres strengere og mere klare.

               (20)

               Det er vigtigt, at de berørte byer i deres kommunikationsmateriale gør det klart, at aktionen, der fastsættes ved denne afgørelse, er en EU-aktion.

               (21)

               Kommissionens evalueringer af tidligere europæiske kulturhovedstæder, der er baseret på oplysninger, der er indsamlet på lokalt plan, har ikke været i stand til at give primære oplysninger om titlens virkninger. Byerne bør derfor selv være hovedaktører i evalueringsprocessen.

               (22)

               Tidligere erfaringer har vist, at kandidatlandenes deltagelse kan være med til at bringe dem tættere på Unionen ved at fremhæve de europæiske kulturers fælles træk. Den aktion, der fastsættes ved denne afgørelse, bør derfor være åbne for deltagelse af kandidatlande og potentielle kandidater efter 2019.

               (23)

               Inden for den periode, som denne afgørelse omfatter, dvs. 2020-2033, bør det af hensyn til ligestillingen med medlemsstaternes byer imidlertid kun være muligt for byer i kandidatlande og potentielle kandidater at deltage i én konkurrence om titlen. Ligeledes af hensyn til ligestillingen med medlemsstaterne bør hvert kandidatland eller hver potentiel kandidat endvidere kun kunne være vært for arrangementet én gang inden for nævnte periode.

               (24)

               Afgørelse nr. 1622/2006/EF bør ophæves. Bestemmelserne i afgørelse nr. 1622/2006/EF bør dog stadig finde anvendelse på alle de byer, der allerede er eller er ved at blive udpeget for perioden for årene frem til 2019.

               (25)

               Målene for denne afgørelse, nemlig at bevare og fremme de europæiske kulturers mangfoldighed, fremhæve deres fælles træk og fremme kulturens bidrag til byudvikling på lang sigt, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, navnlig på grund af nødvendigheden af fælles, klare og gennemsigtige kriterier og procedurer for udvælgelse og overvågning samt en stærkere samordning mellem medlemsstaterne, men kan, på grund af aktionens omfang og forventede virkninger, bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Oprettelse af aktionen
   En EU-aktion med titlen »Den Europæiske Kulturhovedstad« 2020-2033 oprettes herved for årene 2020 til 2033 (»aktionen«).
   Artikel 2
   Mål
   1.   Aktionens generelle mål er:

               a)

               at bevare og fremme mangfoldigheden i kulturerne i Europa og fremhæve deres fælles træk samt at øge borgernes følelse af at tilhøre et fælles kulturområde

               b)

               at fremme kulturens bidrag til byudvikling på lang sigt i overensstemmelse med deres respektive strategier og prioriteter.

         2.   Aktionens specifikke mål er:

               a)

               at øge udvalget, mangfoldigheden og den europæiske dimension af byernes kulturudbud, bl.a. gennem tværnationalt samarbejde

               b)

               at forbedre adgangen til og deltagelsen i kulturlivet

               c)

               at styrke den kulturelle sektors kapacitet og dens tilknytning til andre sektorer

               d)

               at højne byernes internationale profil gennem kultur.

         Artikel 3
   Adgang til aktionen
   1.   Konkurrencen om titlen er åben for byer, og disse kan inddrage det omkringliggende område.
   2.   Der må i et givet år (»det år, hvor titlen skal bæres«) højst være tre byer, der bærer titlen.
   Titlen tildeles hvert år højst én by i hver af de to medlemsstater, der er angivet i kalenderen i bilaget (»kalenderen«), og i de relevante år én by fra et kandidatland eller en potentiel kandidat eller én by i et land, som tiltræder Unionen under de omstændigheder, som er beskrevet i stk. 5.
   3.   Byer i medlemsstaterne er berettiget til at bære titlen i ét år i overensstemmelse med den rækkefølge, medlemsstaterne optræder i i kalenderen.
   4.   Byer i kandidatlande og potentielle kandidater, som deltager i programmet Et Kreativt Europa eller i efterfølgende EU-programmer vedrørende kulturstøtte på datoen for offentliggørelse af indkaldelsen af ansøgninger, jf. artikel 10, stk. 2, kan ansøge om titlen for ét år inden for rammerne af en åben konkurrence, som afholdes hvert tredje år i henhold til kalenderen.
   Byer i kandidatlande og potentielle kandidater kan kun deltage i én konkurrence i perioden 2020-2033.
   Hvert kandidatland eller hver potentiel kandidat kan kun være vært for titlen én gang i perioden 2020-2033.
   5.   Når et land tiltræder Unionen efter den 4. maj 2014, men inden den 1. januar 2027, er det berettiget til at være vært for titlen syv år efter dets tiltrædelse i overensstemmelse med de regler og procedurer, der gælder for medlemsstater. Kalenderen ajourføres i overensstemmelse hermed. Når et land tiltræder Unionen den 1. januar 2027 eller derefter, kan det ikke deltage i aktionen som en medlemsstat.
   I de år, hvor der i henhold til kalenderen allerede er tre byer, der bærer titlen, kan byer i lande, der er omhandlet i første afsnit, dog kun bære titlen i det næste tilgængelige år i kalenderen i den rækkefølge, hvori disse lande tiltræder.
   Hvis en by fra et land, der er omhandlet i første afsnit, tidligere har deltaget i en konkurrence for kandidatlande og potentielle kandidater, kan den ikke deltage i efterfølgende konkurrencer for medlemsstater. Hvis en by i et sådant land er blevet udpeget til at bære titlen i perioden 2020-2033 i henhold til stk. 4, kan dette land efter sin tiltrædelse ikke organisere en konkurrence som medlemsstat i denne periode.
   Hvis mere end ét land tiltræder Unionen på samme tidspunkt, og disse lande ikke kan nå til enighed om rækkefølgen af deres deltagelse, gennemfører Rådet en lodtrækning.
   Artikel 4
   Anvendelse
   1.   Kommissionen udarbejder på grundlag af udvælgelseskriterierne i artikel 5 en fælles ansøgningsformular, som skal anvendes af alle kandidatbyer.
   Hvis en kandidatby inddrager det omkringliggende område, indgives ansøgningen under navnet på den pågældende by.
   2.   Hver ansøgning bygger på et kulturprogram med en stærk europæisk dimension.
   Kulturprogrammet omfatter det år, hvor titlen bæres, og udarbejdes specifikt til titlen i overensstemmelse med kriterierne i artikel 5.
   Artikel 5
   Kriterier
   Kriterierne for vurdering af ansøgninger (»kriterierne«) inddeles i kategorierne »bidrag til den langsigtede strategi«, »den europæiske dimension«, »det kulturelle og kunstneriske indhold«, »gennemførelseskapacitet«, »rækkevidde« og »forvaltning« som følger:

               1)

               for så vidt angår kategorien »bidraget til den langsigtede strategi« tages der hensyn til følgende faktorer:

                           a)

                           tilstedeværelsen af en kulturstrategi for kandidatbyen, der omfatter aktionen og indeholder planer for videreførelse af de kulturelle aktiviteter efter det år, hvor titlen bæres, på tidspunktet for indgivelse af dens ansøgning

                           b)

                           planer for styrkelse af de kulturelle og kreative sektorers kapacitet, herunder udvikling af langsigtede bånd mellem kandidatbyens kulturelle, økonomiske og sociale sektorer

                           c)

                           de forventede langsigtede kulturelle, sociale og økonomiske virkninger, herunder byudvikling, som titlen vil få for kandidatbyen

                           d)

                           planer for overvågning og evaluering af titlens virkninger for kandidatbyen og for udbredelse af evalueringens resultater

               2)

               for så vidt angår kategorien »den europæiske dimension« vurderes følgende faktorer:

                           a)

                           omfanget og kvaliteten af aktiviteter, der fremmer Europas kulturelle mangfoldighed, interkulturel dialog og større gensidig forståelse mellem de europæiske borgere

                           b)

                           omfanget og kvaliteten af aktiviteter, der fremhæver fælles træk ved de europæiske kulturer, den europæiske kulturarv og historie, den europæiske integration og aktuelle europæiske temaer

                           c)

                           omfanget og kvaliteten af aktiviteter med deltagelse af europæiske kunstnere, samarbejde med arrangører eller byer i andre lande, herunder om muligt byer, der bærer titlen, og tværnationale partnerskaber

                           d)

                           strategien for at tiltrække den brede europæiske og internationale offentligheds interesse

               3)

               for så vidt angår kategorien »det kulturelle og kunstneriske indhold« vurderes følgende faktorer:

                           a)

                           en klar og sammenhængende kunstnerisk vision og strategi for kulturprogrammet

                           b)

                           inddragelse af lokale kunstnere og kulturorganisationer i udformningen og gennemførelsen af kulturprogrammet

                           c)

                           udvalget og mangfoldigheden af de foreslåede aktiviteter og deres samlede kunstneriske kvalitet

                           d)

                           evnen til at kombinere lokal kulturarv og traditionelle kunstformer med nye, innovative og eksperimenterende kulturelle udtryksformer

               4)

               for så vidt angår kategorien »gennemførelseskapacitet« skal kandidatbyerne godtgøre:

                           a)

                           at ansøgningen har bred politisk opbakning og bygger på et fast tilsagn fra de lokale, regionale og nationale myndigheder, og

                           b)

                           at kandidatbyen råder over eller kommer til at råde over tilstrækkelig og bæredygtig infrastruktur til at bære titlen

               5)

               for så vidt angår kategorien »rækkevidde« vurderes følgende faktorer:

                           a)

                           inddragelse af lokalbefolkningen og civilsamfundet i udarbejdelsen af ansøgningen og gennemførelsen af aktionen

                           b)

                           etablering af nye og bæredygtige muligheder for, at et bredt udsnit af befolkningen kan opleve og deltage i kulturelle aktiviteter, navnlig unge, frivillige, marginaliserede og ugunstigt stillede, herunder mindretal, med særlig vægt lagt på handicappedes og ældres adgang til disse aktiviteter

                           c)

                           den samlede strategi for publikumsudvikling og navnlig forbindelse med uddannelsessektoren og deltagelse af skoler

               6)

               for så vidt angår kategorien »forvaltning« vurderes følgende faktorer:

                           a)

                           gennemførligheden af fundraisingstrategien og det foreslåede budget, som, hvor det er hensigtsmæssigt, omfatter planer om at ansøge om finansiel støtte fra Unionens programmer og fonde og dækker udgifter under forberedelsesfasen, i det år, hvor titlen bæres, evalueringen og udgifter i forbindelse med opfølgningsaktiviteter samt beredskabsplaner

                           b)

                           den påtænkte forvaltnings- og gennemførelsesstruktur for gennemførelsen af aktionen, som bl.a. fastsætter et passende samarbejde mellem de lokale myndigheder og den struktur, der varetager gennemførelsen, herunder det kunstneriske team

                           c)

                           udnævnelsesprocedurerne for de overordnede og kunstneriske ledere og deres ansvarsområder

                           d)

                           at markedsførings- og kommunikationsstrategien er omfattende og fremhæver, at aktionen er en EU-aktion

                           e)

                           at den struktur, der varetager gennemførelsen, råder over personale med de rette kvalifikationer og erfaringer til at kunne planlægge, forvalte og gennemføre kulturprogrammet i det år, hvor titlen skal bæres.

         Artikel 6
   Ekspertjury
   1.   Der oprettes en jury bestående af uafhængige eksperter (»juryen«) til gennemførelse af udvælgelses- og overvågningsprocedurerne.
   2.   Juryen består af ti eksperter, der udpeges af EU-institutioner og -organer (»de europæiske eksperter«) i henhold til stk. 3.
   3.   Kommissionen foreslår på baggrund af en åben indkaldelse af interessetilkendegivelser en pulje af potentielle europæiske eksperter.
   Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen vælger hver tre eksperter fra denne pulje og udnævner dem i overensstemmelse med deres respektive procedurer.
   Regionsudvalget vælger én ekspert fra puljen og udnævner den pågældende ekspert i overensstemmelse med sine procedurer.
   Ved udvælgelsen af europæiske eksperter drager EU-institutionerne og -organerne omsorg for, at deres kompetencer er komplementære, og at der er en geografisk afbalanceret fordeling og ligevægt mellem kønnene i den samlede sammensætning af juryen.
   4.   I tillæg til de europæiske eksperter skal den pågældende medlemsstat med henblik på udvælgelse og overvågning af en by fra medlemsstaten have ret til at udpege højst to eksperter til juryen i henhold til sine egne procedurer og i samråd med Kommissionen.
   5.   Alle eksperter skal:

               a)

               være statsborgere i Unionen

               b)

               være uafhængige

               c)

               have en betragtelig erfaring og ekspertviden inden for:

                           i)

                           den kulturelle sektor

                           ii)

                           kulturudvikling af byer, eller

                           iii)

                           tilrettelæggelse af at arrangement i forbindelse med Den Europæiske Kulturhovedstad eller et internationalt kulturelt arrangement af tilsvarende størrelsesorden

               d)

               være i stand til at afsætte et passende antal arbejdsdage pr. år til at arbejde for juryen.

         6.   Juryen udpeger selv sin formand.
   7.   De europæiske eksperter udnævnes for en periode på tre år.
   Med forbehold af første afsnit for så vidt angår den første oprettelse af juryen udnævner Europa-Parlamentet sine eksperter for tre år, Kommissionen for to år og Rådet og Regionsudvalget for ét år.
   8.   Alle eksperter skal oplyse enhver eksisterende eller potentiel interessekonflikt i relation til en bestemt kandidatby. Hvis en sådan erklæring fremsættes, eller hvis der konstateres en sådan interessekonflikt, træder den pågældende ekspert tilbage, og den relevante EU-institution eller det relevante EU-organ eller medlemsstaten udskifter denne ekspert i den resterende del af mandatperioden efter den relevante procedure.
   Artikel 7
   Indgivelse af ansøgninger i medlemsstaterne
   1.   Den enkelte medlemsstat er ansvarlig for tilrettelæggelsen af konkurrencen mellem sit lands byer i henhold til kalenderen.
   2.   De berørte medlemsstater offentliggør en indkaldelse af ansøgninger mindst seks år inden det år, hvor titlen skal bæres.
   Som en undtagelse fra første afsnit offentliggør de medlemsstater, som har ret til at udpege en by til at bære titlen i 2020, en sådan indkaldelse hurtigst muligt efter den 4. maj 2014.
   Hver indkaldelse af ansøgninger skal indeholde ansøgningsformularen omhandlet i artikel 4, stk. 1.
   Fristen for indgivelse af ansøgninger fra kandidatbyer er tidligst 10 måneder regnet fra offentliggørelsen af indkaldelsen af ansøgninger.
   3.   De berørte medlemsstater underretter Kommissionen om ansøgningerne.
   Artikel 8
   Foreløbig udvælgelse i medlemsstaterne
   1.   Den berørte medlemsstat indkalder senest fem år inden det år, hvor titlen skal bæres, juryen og kandidatbyerne til et møde med henblik på at foretage en foreløbig udvælgelse.
   Som en undtagelse fra første afsnit kan de medlemsstater, som har ret til at udpege en by til at bære titlen i 2020, forlænge denne frist med højst ét år.
   2.   Efter at have vurderet ansøgningerne i overensstemmelse med kriterierne udarbejder juryen en liste over kandidatbyer og aflægger en foreløbig udvælgelsesrapport om alle ansøgninger, bl.a. med henstillinger til kandidatbyerne på listen.
   3.   Juryen sender sin foreløbige udvælgelsesrapport til de berørte medlemsstater og Kommissionen.
   4.   Hver berørt medlemsstat godkender formelt listen på grundlag af juryens rapport.
   Artikel 9
   Udvælgelse i medlemsstaterne
   1.   Kandidatbyerne på listen foretager den endelige udarbejdelse af og reviderer deres ansøgninger med henblik på at opfylde kriterierne og tage hensyn til henstillingerne i den foreløbige udvælgelsesrapport og forelægger disse for de berørte medlemsstater, som herefter sender dem til Kommissionen.
   2.   Senest ni måneder efter mødet om den foreløbige udvælgelse indkalder de berørte medlemsstater juryen og kandidatbyerne på listen til et møde med henblik på at foretage udvælgelsen.
   Om nødvendigt kan den berørte medlemsstat i samråd med Kommissionen forlænge denne nimånedersfrist i en rimelig periode.
   3.   Juryen evaluerer de endeligt udarbejdede og reviderede ansøgninger.
   4.   Juryen udarbejder en udvælgelsesrapport om ansøgningerne fra kandidatbyerne på listen med en henstilling vedrørende udpegelse af højst én by i den berørte medlemsstat.
   Udvælgelsesrapporten omfatter endvidere henstillinger til den udvalgte by om, hvilke fremskridt der skal gøres inden det år, hvor titlen skal bæres.
   Juryen sender udvælgelsesrapporten til den berørte medlemsstat og Kommissionen.
   5.   Uanset stk. 4 kan juryen anbefale, at titlen ikke tildeles for det pågældende år, hvis ingen af kandidatbyerne opfylder alle kriterierne.
   Artikel 10
   Foreløbig udvælgelse og udvælgelse i kandidatlande og potentielle kandidater
   1.   Kommissionen er ansvarlig for tilrettelæggelse af konkurrencen mellem byer i kandidatlande og potentielle kandidater.
   2.   Mindst seks år inden det år, hvor titlen skal bæres, offentliggør Kommissionen en indkaldelse af ansøgninger i Den Europæiske Unions Tidende.
   Hver indkaldelse af ansøgninger skal indeholde ansøgningsformularen omhandlet i artikel 4, stk. 1.
   Fristen for indgivelse af ansøgninger er tidligst ti måneder regnet fra offentliggørelsen af indkaldelsen af ansøgninger.
   3.   Mindst fem år inden det år, hvor titlen skal bæres, foretager juryen en foreløbig udvælgelse af byer på grundlag af deres respektive ansøgninger. Der afholdes ikke møder med kandidatbyerne.
   Efter at have vurderet ansøgningerne i overensstemmelse med kriterierne udarbejder juryen en liste over kandidatbyer og aflægger en foreløbig udvælgelsesrapport om alle ansøgninger, bl.a. med henstillinger til kandidatbyerne på listen.
   Juryen sender den foreløbige udvælgelsesrapport til Kommissionen.
   4.   Kandidatbyerne på listen foretager den endelige udarbejdelse af og reviderer deres ansøgninger med henblik på at opfylde kriterierne og tage hensyn til henstillingerne i rapporten om den foreløbige udvælgelse og forelægger disse for Kommissionen.
   Senest ni måneder efter mødet om den foreløbige udvælgelse indkalder Kommissionen juryen og kandidatbyerne på listen til et møde med henblik på at foretage udvælgelsen.
   Om nødvendigt kan Kommissionen forlænge denne nimånedersfrist i en rimelig periode.
   5.   Juryen evaluerer de endeligt udarbejdede og reviderede ansøgninger.
   6.   Juryen udarbejder en udvælgelsesrapport om ansøgningerne fra kandidatbyerne på listen med en henstilling vedrørende udpegelse af højst én by i et kandidatland eller i en potentiel kandidat.
   Udvælgelsesrapporten omfatter endvidere henstillinger til den udvalgte by om, hvilke fremskridt der skal gøres inden det år, hvor titlen skal bæres.
   Juryen sender udvælgelsesrapporten til Kommissionen.
   7.   Uanset stk. 6 kan juryen anbefale, at titlen ikke tildeles for det pågældende år, hvis ingen af kandidatbyerne opfylder alle kriterierne.
   Artikel 11
   Udpegelse
   1.   Hver af de berørte medlemsstater udpeger én by til at bære titlen på grundlag af henstillingerne i juryens udvælgelsesrapport og underretter senest fire år inden det år, hvor titlen skal bæres, Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Regionsudvalget om udpegelsen.
   Som en undtagelse fra første afsnit kan de medlemsstater, som har ret til at udpege de byer, der skal bære titlen i 2020, forlænge denne frist med højst ét år.
   2.   For så vidt angår kandidatlande og potentielle kandidater udpeger Kommissionen én by til at bære titlen i de relevante år på grundlag af henstillingerne i juryens udvælgelsesrapport og underretter senest fire år inden det år, hvor titlen skal bæres, Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Regionsudvalget om udpegelsen.
   3.   Udpegelserne, som nævnes i stk. 1 og 2, skal ledsages af en begrundelse, som bygger på juryens rapporter.
   4.   Hvis en by inddrager det omkringliggende område, skal udpegelsen gælde byen.
   5.   Senest to måneder efter underretningen om udpegelser offentliggør Kommissionen listen over de byer, der er udpeget til europæiske kulturhovedstæder, i Den Europæiske Unions Tidende, C-udgaven.
   Artikel 12
   Samarbejde mellem udpegede byer
   De byer, der er blevet udpeget i samme år, skal søge at udvikle forbindelser mellem deres kulturprogrammer, og samarbejdet kan overvejes som led i overvågningsproceduren i artikel 13.
   Artikel 13
   Overvågning
   1.   Juryen overvåger de udpegede byers forberedelse for det år, hvor titlen skal bæres, og yder støtte og vejledning til dem fra det tidspunkt, hvor de er udpeget, og indtil det år, hvor titlen skal bæres
   2.   Kommissionen indkalder i denne henseende til tre overvågningsmøder for juryen og de udpegede byer som følger:

               a)

               tre år inden det år, hvor titlen skal bæres

               b)

               18 måneder inden det år, hvor titlen skal bæres

               c)

               to måneder inden det år, hvor titlen skal bæres.

         Den berørte medlemsstat eller potentielle kandidat eller det berørte kandidatland kan udpege en observatør til at deltage i disse møder.
   De udpegede byer forelægger statusrapporter for Kommissionen seks uger inden hvert overvågningsmøde.
   Juryen gør på overvågningsmøderne status over forberedelserne og rådgiver med henblik på at hjælpe de udpegede byer med at udvikle et kulturprogram af høj kvalitet og en effektiv strategi. Juryen lægger særlig vægt på de henstillinger, der er fremsat i udvælgelsesrapporten og i eventuelle tidligere overvågningsrapporter som omhandlet i stk. 3.
   3.   Efter hvert overvågningsmøde udarbejder juryen en overvågningsrapport om forberedelserne og de foranstaltninger, der bør træffes.
   Juryen sender sine overvågningsrapporter til Kommissionen samt til de udpegede byer og til den berørte medlemsstat eller potentielle kandidat eller det berørte kandidatland.
   4.   Kommissionen kan ud over overvågningsmøderne tilrettelægge besøg i de udpegede byer for juryen, hvis det er nødvendigt.
   Artikel 14
   Pris
   1.   Kommissionen kan tildele en udpeget by en pengepris til ære for Melina Mercouri (»prisen«), forudsat at der er afsat midler hertil i den relevante flerårige finansielle ramme.
   De juridiske og finansielle aspekter af prisen behandles inden for rammerne af det respektive EU-program vedrørende kulturstøtte.
   2.   Gevinsten kommer til udbetaling senest ved udgangen af marts måned i det år, hvor titlen skal bæres, forudsat at den berørte udpegede by fortsat opfylder de forpligtelser, der blev indgået i ansøgningsfasen, opfylder kriterierne og tager hensyn til henstillingerne i udvælgelses- og overvågningsrapporterne.
   Forpligtelser, der er indgået i ansøgningsfasen, betragtes som værende opfyldt af den udpegede by, hvis der ikke er sket væsentlige ændringer i programmet og strategien i tidsrummet mellem ansøgningsfasen og det år, hvor titlen skal bæres, navnlig når:

               a)

               budgettet er fastholdt på et niveau, der gør det muligt at gennemføre et kulturprogram af høj kvalitet i overensstemmelse med ansøgning og kriterier

               b)

               kunstnerteamets uafhængighed respekteres på passende måde

               c)

               den endelige udgave af kulturprogrammet fortsat har en tilstrækkelig stærk europæisk dimension

               d)

               det tydeligt fremgår af den udpegede bys markedsførings- og kommunikationsstrategi og kommunikationsmateriale, at aktionen er en EU-aktion

               e)

               der foreligger planer for overvågning og evaluering af titlens virkninger for den udpegede by.

         Artikel 15
   Bestemmelser om den praktiske gennemførelse
   Kommissionen skal navnlig:

               a)

               sikre den overordnede sammenhæng i aktionen

               b)

               sikre koordinering mellem medlemsstaterne og juryen

               c)

               udarbejde retningslinjer til støtte for udvælgelses- og overvågningsprocedurerne på baggrund af målene omhandlet i artikel 2 og af kriterierne og i tæt samarbejde med juryen

               d)

               yde teknisk bistand til juryen

               e)

               offentliggøre alle juryens rapporter på sit websted

               f)

               offentliggøre alle relevante oplysninger og bidrage til synligheden af aktionen på europæisk og internationalt plan

               g)

               fremme udvekslingen af erfaringer og god praksis mellem tidligere, nuværende og fremtidige byer, der bærer titlen, samt kandidatbyer samt fremme større udbredelse af byernes evalueringsrapporter og indhøstede erfaringer.

         Artikel 16
   Evaluering
   1.   Hver berørt by er ansvarlig for evalueringen af resultaterne som følge af dens år som en europæisk kulturhovedstad.
   Kommissionen udarbejder fælles retningslinjer og indikatorer for de berørte byer på grundlag af de i artikel 2 omhandlede mål og af kriterierne med henblik på at sikre en sammenhængende tilgang til evalueringsproceduren.
   De berørte byer udarbejder deres evalueringsrapporter og forelægger dem for Kommissionen senest den 31. december i året efter det år, hvor titlen bæres.
   Kommissionen offentliggør alle evalueringsrapporter på sit websted.
   2.   I tillæg til byernes egne evalueringer sikrer Kommissionen, at der regelmæssigt udarbejdes eksterne og uafhængige evalueringer af resultaterne af aktionen.
   I de eksterne og uafhængige evalueringer lægges der vægt på at betragte alle de tidligere europæiske kulturhovedstæder i en europæisk sammenhæng, hvilket gør det muligt at sammenligne dem og drage nyttige erfaringer for de kommende europæiske kulturhovedstæder og for alle europæiske byer. Disse evalueringer skal også indeholde en vurdering af aktionen i sin helhed, herunder effektiviteten af procedurerne vedrørende ledelsen af aktionen, dens virkninger og måder, hvorpå den kan forbedres.
   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet og Regionsudvalget følgende rapporter på grundlag af disse evalueringer, i givet fald ledsaget af relevante forslag:

               a)

               en indledende foreløbig rapport senest den 31. december 2024

               b)

               en anden foreløbig rapport senest den 31. december 2029

               c)

               en efterfølgende rapport senest den 31. december 2034.

         Artikel 17
   Ophævelse og overgangsbestemmelser
   Afgørelse nr. 1622/2006/EF ophæves. Bestemmelserne i nævnte afgørelse finder dog stadig anvendelse på byer, der er blevet udpeget eller er ved at blive udpeget til europæiske kulturhovedstæder i årene fra 2013 til 2019.
   Artikel 18
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         D. KOURKOULAS

            Formand

      (1)  EUT C 113 af 18.4.2012, s. 17, og EUT C 17 af 19.1.2013, s. 97.

      (2)  Europa-Parlamentets holdning af 12.12.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets førstebehandlingsholdning af 24.3.2014 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa-Parlamentets holdning af 15.4.2014 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EUT C 287 af 29.11.2007, s. 1.

      (4)  EUT C 247 E af 15.10.2009, s. 32.

      (5)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1622/2006/EF af 24. oktober 2006 om en fællesskabsaktion vedrørende »Den Europæiske Kulturhovedstad« 2007-2019 (EUT L 304 af 3.11.2006, s. 1).

      (6)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1295/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af programmet Et Kreativt Europa (2014-2020) og om ophævelse af afgørelse nr. 1718/2006/EF, nr. 1855/2006/EF og nr. 1041/2009/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 221).

      (7)  EUT C 56 E af 26.2.2013, s. 41.

      BILAG
      KALENDER

                  2020

                  Kroatien

                  Irland

                  2021

                  Rumænien

                  Grækenland

                  Kandidatland eller potentiel kandidat

                  2022

                  Litauen

                  Luxembourg

                  2023

                  Ungarn

                  Det Forenede Kongerige

                  2024

                  Estland

                  Østrig

                  Kandidatland eller potentiel kandidat

                  2025

                  Slovenien

                  Tyskland

                  2026

                  Slovakiet

                  Finland

                  2027

                  Letland

                  Portugal

                  Kandidatland eller potentiel kandidat

                  2028

                  Den Tjekkiske Republik

                  Frankrig

                  2029

                  Polen

                  Sverige

                  2030

                  Cypern

                  Belgien

                  Kandidatland eller potentiel kandidat

                  2031

                  Μalta

                  Spanien

                  2032

                  Bulgarien

                  Danmark

                  2033

                  Nederlandene

                  Italien

                  Kandidatland eller potentiel kandidat


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2017/742 af 5. april 2017 om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF/2017/000 TA 2017 — teknisk bistand på Kommissionens initiativ)

text:
               28.4.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 111/8

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/742
   af 5. april 2017
   om mobilisering af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF/2017/000 TA 2017 — teknisk bistand på Kommissionens initiativ)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1309/2013 af 17. december 2013 om Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (2014-2020) og ophævelse af forordning (EF) nr. 1927/2006 (1), særlig artikel 11, stk. 2,
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (2), særlig punkt 13,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   og ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EGF) blev oprettet med henblik på at yde støtte til arbejdstagere, der er blevet afskediget, og selvstændige erhvervsdrivende, hvis virksomhed er ophørt som følge af gennemgribende strukturelle ændringer i verdens handelsmønstre, der kan tilskrives globaliseringen, og som skyldes en fortsættelse af den internationale finansielle og økonomiske krise som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 546/2009 (3), eller en ny international finansiel og økonomisk kriser, og hjælpe disse med at vende tilbage til arbejdsmarkedet.

               (2)

               EGF må ikke overstige et årligt beløb på 150 mio. EUR (i 2011-priser), jf. artikel 12 i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (4).

               (3)

               I henhold til forordning (EU) nr. 1309/2013 kan 0,5 % af det årlige maksimale beløb fra EGF hvert år anvendes til teknisk bistand på Kommissionens initiativ.

               (4)

               EGF bør følgelig mobiliseres til at stille et beløb på 310 000 EUR til rådighed til teknisk bistand på Kommissionens initiativ.

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I forbindelse med Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2017 stilles der et beløb til rådighed fra Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen på 310 000 EUR i forpligtelses- og betalingsbevillinger.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 5. april 2017.

            På Europa-Parlamentets vegne

         A. TAJANI

            Formand

            På Rådets vegne

         I. BORG

            Formand

      (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 855.

      (2)  EUT C 373 af 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 546/2009 af 18. juni 2009 om ændring af forordning (EF) nr. 1927/2006 om oprettelse af Den Europæiske Fond for Tilpasning til Globaliseringen (EUT L 167 af 29.6.2009, s. 26).

      (4)  Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 af 2. december 2013 om fastlæggelse af den flerårige finansielle ramme for årene 2014-2020 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 884).


Avis juridique important

|

31987D0149

87/149/EØF: Rådets afgørelse af 3. november 1986 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Amerikas forenede Stater om middelhavspræferencerne, citrusfrugter og pasta

EF-Tidende nr. L 062 af 05/03/1987 s. 0022 - 0022 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 11 s. 0395  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 11 s. 0395

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 3. november 1986  om indgaaelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Amerikas forenede Stater om middelhavspraeferencerne, citrusfrugter og pasta (*)  (87/149/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtning:  Der boer findes en loesning paa handelsstriden mellem Faellesskabet og De forenede Stater om citrusfrugter og pasta -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Aftalen i form af brevveksling mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og Amerikas forenede Stater om middelhavspraeferencerne, citrusfrugter og pasta godkendes hermed paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen er vedfoejet denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Faellesskabet.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. november 1986.  Paa Raadets vegne  A. CLARK  Formand  (*) Som berigtiget den 24. februar 1987.


title: 2009/197/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 22. april 2008 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2006

text:
               31.3.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/93

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 22. april 2008
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2006
   (2009/197/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2006 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2006 med instituttets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2008 (5843/2008 — C6-0084/2008),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af livs- og arbejdsvilkårene (4), særlig artikel 16,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A6-0111/2008),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2006;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Harald RØMER

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 261 af 31.10.2007, s. 60.

      (2)  EUT C 309 af 19.12.2007, s. 116.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 139 af 30.5.1975, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               31.3.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 88/94

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 22. april 2008
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2006
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2006 (1),
   der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2006 med instituttets svar (2),
   der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2008 (5843/2008 — C6-0084/2008),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af livs- og arbejdsvilkårene (4), særlig artikel 16,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A6-0111/2008),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2006 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Europa-Parlamentet den 24. april 2007 meddelte direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2005 (6) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.

                           —

                           opfordrede instituttet til at være mere opmærksomt på fremførselsgraden i 2005, for så vidt angår forpligtelser til driftsudgifter (afsnit II) og aktionsudgifter (afsnit III), der stadig var på henholdsvis 37 % og 44 %

                           —

                           opfordrede instituttet til at forelægge et arbejdsprogram, der giver udtryk for dets bidrag på en umiddelbart anvendelig og målelig måde

                           —

                           udtrykte bekymring over, at der i 2005 ikke fandtes et dokument med en indgående analyse af de risici, som er forbundet med de finansielle og operationelle aspekter af instituttets aktiviteter eller en validering af de systemer, som de anvisningsberettigede har udformet med henblik på at sikre, at de finansielle oplysninger, som de sender til regnskabsføreren, er nøjagtige og fuldstændige, dog med undtagelse af it-aspekterne;

         Generelle punkter, som vedrører de horisontale spørgsmål i forbindelse med EU-agenturerne, og som derfor også er relevante for dechargeproceduren for hvert enkelt agentur

               1.

               bemærker, at de 24 agenturers og andre satellitorganers budgetter, som Revisionsretten har revideret, beløb sig til 1 080,5 mio. EUR i 2006 (det største var budgettet for Det Europæiske Genopbygningsagentur med 271 mio. EUR, og det mindste var budgettet for Det Europæiske Politiakademi (Cepol) med 5 mio. EUR);

               2.

               påpeger, at rækken af eksterne EU-organer, der skal underkastes revision og decharge, nu omfatter ikke blot traditionelle reguleringsorganer, men også forvaltningsorganer, der er oprettet med henblik på gennemførelse af specifikke programmer, og inden længe også vil omfatte fællesforetagender, der er oprettet som offentlig-private partnerskaber (fælles teknologiinitiativer);

               3.

               bemærker for så vidt angår Parlamentet, at antallet af agenturer, der er genstand for dechargeproceduren, har udviklet sig som følger: regnskabsåret 2000: 8; 2001: 10; 2002: 11; 2003: 14; 2004: 14; 2005: 16; 2006: 20 reguleringsorganer og 2 forvaltningsorganer (ikke medregnet to agenturer, der revideres af Revisionsretten, men er genstand for en intern dechargeprocedure);

               4.

               konkluderer derfor, at revisions-/dechargeproceduren er blevet for besværlig og uforholdsmæssig i forhold til agenturernes/satellitorganernes budgetters størrelse; pålægger det kompetente udvalg at foretage en omfattende gennemgang af dechargeproceduren for agenturer og satellitorganer med henblik på at finde frem til en enklere og mere rationel tilgang i betragtning af det stadig større antal organer, som hver især kræver en særskilt dechargebetænkning i de kommende år;

         Principielle overvejelser

               5.

               kræver, at Kommissionen redegør klart for følgende elementer før oprettelse af et nyt organ eller reform af et eksisterende agentur: agenturtype, agenturets mål, intern styringsstruktur, produkter, tjenesteydelser, vigtige procedurer, målgruppe, agenturets kunder og interessenter, formel forbindelse med eksterne aktører, budgetansvar, finansiel planlægning og personale- og ansættelsespolitik;

               6.

               anmoder om, at de enkelte agenturer styres af en årlig resultataftale, som er formuleret af agenturet og det kompetente generaldirektorat, og som skal indeholde hovedmålene for det kommende år, en finansiel ramme og klare indikatorer for måling af resultater;

               7.

               anmoder om, at agenturernes resultater regelmæssigt (og på ad hoc-basis) revideres af Revisionsretten eller en anden uafhængig revisor; mener, at revisionen ikke bør begrænses til traditionelle elementer af økonomisk forvaltning og korrekt anvendelse af offentlige midler, men også bør omfatte administrativ effektivitet og en vurdering af de enkelte agenturers økonomiske forvaltning;

               8.

               er af den opfattelse, at når der er tale om agenturer, som konstant overvurderer deres respektive budgetbehov, bør den tekniske kompensation ske på baggrund af de ledige stillinger; mener, at dette i det lange løb vil føre til færre formålsbestemte indtægter for agenturerne og dermed også til lavere administrative omkostninger;

               9.

               bemærker, at det er et alvorligt problem, at en række agenturer kritiseres for ikke at følge reglerne om offentlige indkøb, finansforordningen, tjenestemandsvedtægten osv.; mener, at hovedårsagen til dette er, at de fleste bestemmelser og finansforordningen er lavet til større institutioner, og at de fleste små agenturer ikke har den kritiske masse, der er nødvendig for at opfylde disse regler og forskrifter; anmoder derfor Kommissionen om at lede efter en hurtig løsning for at forbedre effektiviteten ved at samle de forskellige agenturers administrative funktioner i samme gruppe, så man opnår denne kritiske masse (idet man tager højde for de nødvendige ændringer i de grundlæggende bestemmelser, der gælder for agenturerne og deres budgetmæssige uafhængighed), eller om hurtigst muligt at udarbejde specifikke bestemmelser for agenturerne (navnlig gennemførelsesbestemmelser for agenturerne), der giver dem mulighed for at opfylde kravene fuldt ud;

               10.

               insisterer på, at Kommissionen, når den udarbejder det foreløbige budgetforslag, tager højde for resultaterne af de enkelte agenturers budgetgennemførelse de tidligere år, navnlig i år n–1, og reviderer det budget, som det pågældende agentur beder om, i overensstemmelse hermed; opfordrer sit kompetente udvalg til at respektere denne revision og, hvis Kommissionen ikke gør det, selv at revidere det pågældende budget til et realistisk niveau, der passer til det pågældende agenturs absorptions- og gennemførelseskapacitet;

               11.

               minder om sin afgørelse om decharge for regnskabsåret 2005, hvori det opfordrede Kommissionen til hvert femte år at forelægge en undersøgelse af den merværdi, hvert enkelt eksisterende agentur tilfører; opfordrer alle relevante institutioner til i tilfælde af en negativ evaluering af et agenturs merværdi at tage de nødvendige skridt ved at omformulere dette agenturs mandat eller lukke det; bemærker, at Kommissionen ikke har foretaget en eneste evaluering i 2007; insisterer på, at Kommissionen skal forelægge mindst fem af disse evalueringer, før der træffes beslutning om decharge for regnskabsåret 2007, og at den skal starte med de ældste agenturer;

               12.

               er af den opfattelse, at Revisionsrettens henstillinger straks bør følges, og at niveauet for den støtte, som agenturerne får, bør tilpasses til deres reelle likviditetsbehov; mener desuden, at ændringerne af den generelle finansforordning bør medtages i agenturernes rammefinansforordning og i deres forskellige specifikke finansforordninger;

         Forelæggelse af rapporteringsdata

               13.

               bemærker, at der ikke findes nogen standardtilgang blandt agenturerne, hverken hvad angår præsentationen af deres aktiviteter i løbet af det pågældende regnskabsår og deres regnskaber og beretninger om den budgetmæssige og økonomiske forvaltning eller spørgsmålet om, hvorvidt agenturets direktør bør udarbejde en revisionserklæring; bemærker ligeledes, at ikke alle agenturer skelner klart mellem a) præsentation af agenturets arbejde over for offentligheden og b) teknisk rapportering om budgetmæssig og økonomisk forvaltning;

               14.

               bemærker, at selv om Kommissionens stående instrukser for udarbejdelse af aktivitetsrapporter ikke udtrykkeligt kræver, at agenturet udarbejder en revisionserklæring, har mange direktører alligevel gjort det for 2006, og i et tilfælde indeholdt den et vigtigt forbehold;

               15.

               minder om punkt 23 i sin beslutning af 12. april 2005 (7), hvori det opfordrede agenturernes direktører til fra nu af at lade deres årlige aktivitetsrapport, som forelægges sammen med oplysninger om den finansielle og administrative situation, ledsage af en erklæring om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed i lighed med de erklæringer, der underskrives af Kommissionens generaldirektører;

               16.

               anmoder Kommissionen om at ændre sine stående instrukser til agenturerne i overensstemmelse hermed;

               17.

               foreslår desuden, at Kommissionen sammen med agenturerne udarbejder en harmoniseret model, som kan anvendes for alle agenturer og satellitorganer, og som klart skelner mellem

                           —

                           en årsberetning til den almindelige offentlighed om organets aktiviteter, arbejde og resultater

                           —

                           årsregnskaber og en beretning om gennemførelsen af budgettet

                           —

                           en aktivitetsrapport efter samme principper som Kommissionens generaldirektørers årlige aktivitetsrapporter

                           —

                           en revisionserklæring underskrevet af organets direktør tillige med eventuelle forbehold eller bemærkninger, som han mener dechargemyndigheden skal gøres opmærksom på;

         Den Europæiske Revisionsrets generelle resultater

               18.

               noterer sig, at Revisionsretten konstaterer (årsberetningen, punkt 10.29 (8), at udbetalingen af støtte betalt af Kommissionen fra Fællesskabets budget ikke er baseret på tilstrækkeligt begrundede skøn over agenturernes likviditetsbehov, og at dette sammen med størrelsen af fremførsler betyder, at agenturerne har betydelige likviditetssaldi; bemærker endvidere, at Revisionsretten anbefaler, at størrelsen af den støtte, der udbetales til agenturerne, bør være i overensstemmelse med deres reelle likviditetsbehov;

               19.

               noterer sig, at 14 agenturer ved udgangen af 2006 endnu ikke havde gennemført ABAC-regnskabssystemet (årsberetningen, fodnote til punkt 10.31);

               20.

               noterer sig Revisionsrettens bemærkning (årsberetningen, punkt 1.25) vedrørende udgifter for ubrugt ferie, som nogle agenturer anfører; påpeger, at Revisionsretten for tre agenturers vedkommende har tilføjet bemærkninger til sin revisionserklæring (Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop), Cepol og Det Europæiske Jernbaneagentur) for regnskabsåret 2006 (2005: Cedefop, Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet, Det Europæiske Genopbygningsagentur);

         Intern revision

               21.

               minder om, at i henhold til finansforordningens artikel 185, stk. 3, er Kommissionens interne revisor også intern revisor for de reguleringsagenturer, som modtager tilskud fra EU-budgettet; påpeger, at den interne revisor refererer til hvert agenturs bestyrelse og direktør;

               22.

               henleder opmærksomheden på forbeholdet i den interne revisors årlige aktivitetsrapport for 2006 som følger:

         »Kommissionens interne revisor er ikke i stand til at opfylde sin forpligtelse i henhold til finansforordningens artikel 185 som intern revisor for Fællesskabets organer på tilfredsstillende vis som følge af manglende personaleressourcer.«

               23.

               bemærker dog den interne revisors bemærkning i hans aktivitetsrapport for 2006 om, at alle fungerende reguleringsagenturer fra 2007 med de ekstra personaleressourcer, som Kommissionen har bevilget til den interne revisionstjeneste (IAS), vil blive underkastet intern revision hvert år;

               24.

               bemærker det stadigt voksende antal regulerings- og forvaltningsorganer og fællesforetagender, som skal revideres af IAS i henhold til finansforordningens artikel 185; opfordrer Kommissionen til at meddele Parlamentets kompetente udvalg, om de personaleressourcer, som IAS har til rådighed, vil være tilstrækkelige til at gennemføre en årlig revision af alle disse organer i de kommende år;

               25.

               bemærker, at det i artikel 72, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 kræves, at hvert agentur hvert år skal sende en rapport udarbejdet af dets direktør til dechargemyndigheden og Kommissionen, som opsummerer antallet og typen af interne revisioner udført af den interne revisor, de anbefalinger, der er givet, og de handlinger, der er foretaget som reaktion på disse anbefalinger; anmoder agenturerne om at oplyse, om dette sker og i givet fald i hvilken form;

               26.

               bemærker med hensyn til den interne revisionskapacitet især i forbindelse med de mindre agenturer et forslag, som den interne revisor den 14. september 2006 stillede til Parlamentets ansvarlige udvalg, om, at mindre agenturer skulle have lov til at købe interne revisionstjenesteydelser fra den private sektor;

         Evaluering af agenturer

               27.

               minder om den fælles erklæring fra Parlamentet, Rådet og Kommissionen (9), som blev vedtaget på samrådet forud for Økofin-Rådets budgetmøde den 13. juli 2007, hvori der anmodes om i) en liste over agenturer, som Kommissionen agter at vurdere, og ii) en liste over de agenturer, der allerede er vurderet, tillige med en sammenfatning af de vigtigste resultater;

         Disciplinære procedurer

               28.

               bemærker, at de enkelte agenturer på grund af deres størrelse har vanskeligt ved at oprette ad hoc-disciplinærudvalg bestående af personale fra den relevante stillingsgruppe, og at agenturer ikke henhører under Kommissionens Undersøgelses- og Disciplinærkontors (IDOC) kompetenceområde; opfordrer agenturerne til at overveje et fælles disciplinærudvalg for agenturerne;

         Udkast til interinstitutionel aftale

               29.

               minder om udkast til interinstitutionel aftale om rammer for europæiske reguleringsorganer (KOM(2005) 59), forelagt af Kommissionen, som havde til formål at skabe en horisontal ramme for oprettelse, struktur, drift, evaluering og kontrol af de europæiske reguleringsorganer; bemærker, at udkastet er et nyttigt initiativ i bestræbelserne på at rationalisere oprettelse og drift af agenturer; bemærker udtalelsen i Kommissionens sammenfattende rapport for 2006 (punkt 3.1, KOM(2007) 274) om, at selv om forhandlingerne gik i stå, efter at forslaget var blevet forelagt, blev diskussionen af spørgsmålet genoptaget i Rådet i slutningen af 2006; beklager, at det ikke har været muligt at gøre yderligere fremskridt frem mod en vedtagelse;

               30.

               glæder sig derfor over Kommissionens løfte om at udsende en meddelelse om fremtiden for reguleringsorganerne i løbet af 2008;

         Selvfinansierende agenturer

               31.

               minder om, at for de to selvfinansierende agenturers vedkommende gives dechargen til direktøren af bestyrelsen; bemærker, at de begge har store akkumulerede overskud stammende fra afgiftsindtægter, som er fremført fra tidligere år:

                           —

                           Harmoniseringskontoret for det Indre Marked — kontanter og likvide midler: 281 mio. EUR (10)

                           —

                           EF-Sortsmyndigheden — kontanter og likvide midler: 18 mio. EUR (11);

         Specifikke spørgsmål

               32.

               noterer sig, at Revisionsretten for regnskabsåret 2006 igen konstaterede store fremførsler (43 % for driftsudgifter (afsnit II) og 45 % for aktionsudgifter (afsnit III));

               33.

               henleder opmærksomheden på, at Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene, selv om Revisionsretten fandt, at instituttets regnskab for regnskabsåret 2006 samt de underliggende transaktioner på alle væsentlige punkter var rigtige, på en række områder ikke havde overholdt reglerne, bl.a. princippet om budgettets etårighed, indgåelse af to kontrakter, som blev dækket af bevillingerne på 2006-budgettet, selv om hele beløbet burde have været afholdt over 2007-budgettet, og manglende overholdelse af udvælgelseskriterierne for tjenestemænd, hvilket har skabt mistanke om, at man ikke havde sikret sig, at de pågældende procedurer var gennemskuelige og ikke-diskriminerende;

               34.

               noterer sig Revisionsrettens kritik af, at udvælgelseskriterierne i forbindelse med ansættelsesprocedurer hverken blev fastsat af udvælgelseskomitéerne ved procedurernes start eller defineret i overensstemmelse med stillingsopslaget, og at instituttet har svaret, at alle stillingsopslag nu indeholder en tydelig angivelse af, hvorvidt beståelse af de enkelte prøver er en forudsætning for at bestå udvælgelsesprøven;

               35.

               bemærker, at instituttets balance omfatter fast ejendom vurderet til 1,8 mio. EUR (selv om opførelsesudgifterne i 1992 var på 7,2 mio. EUR) samt et akkumuleret overskud på 4,09 mio. EUR;

               36.

               noterer sig på grundlag af instituttets årsberetning for 2006, at instituttet i 2006 indførte et projektstyringssystem for at forbedre organisationens effektivitet gennem større gennemsigtighed og bedre koordinering af brugen af ressourcerne, og at der også blev indført et resultatmålingssystem for at øge effektiviteten yderligere; desuden blev indkøbssystemet udvidet for at øge fleksibiliteten;

               37.

               noterer sig endvidere, at instituttet i 2006 iværksatte en efterfølgende evaluering af arbejdsprogrammet for 2001-2004 i forbindelse med en midtvejsevaluering af udvalgte aspekter af instituttets løbende arbejde med henblik på at vurdere organisationens effekt, ydelse og effektivitet; anmoder om at blive informeret om resultaterne af evalueringen.

      (1)  EUT C 261 af 31.10.2007, s. 60.

      (2)  EUT C 309 af 19.12.2007, s. 116.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 139 af 30.5.1975, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 187 af 15.7.2008, s. 85.

      (7)  Europa-Parlamentets beslutning med bemærkningerne til afgørelsen om decharge til direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2003 (EUT L 196 af 27.7.2005, s. 75).

      (8)  EUT C 273 af 15.11.2007, s. 1.

      (9)  Rådets dokument DS 605/1/07 rev1.

      (10)  Kilde: Beretning om årsregnskabet for Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) for regnskabsåret 2006, med kontorets svar (EUT C 309 af 19.12.2007, s. 141).

      (11)  Kilde: Beretning om årsregnskabet for EF-Sortsmyndigheden for regnskabsåret 2006, med Sortsmyndighedens svar (EUT C 309 af 19.12.2007, s. 135).