title: 2013/1/EU: Rådets afgørelse af 20. november 2012 om indgåelse af en protokol til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer

text:
               4.1.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 1/1

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 20. november 2012
   om indgåelse af en protokol til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer
   (2013/1/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207 sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), nr. v), og artikel 218, stk. 7,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side (1) (»associeringsaftalen«) trådte i kraft den 20. november 1995.

               (2)

               Ifølge artikel 47 i associeringsaftalen kan der om fornødent indgås aftaler om gensidig anerkendelse på området overensstemmelsesvurdering, og ifølge artikel 55 i aftalen bestræber parterne sig bedst muligt på at tilnærme deres respektive love til hinanden for at lette gennemførelsen af aftalen.

               (3)

               Protokollen til associeringsaftalen om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer (»protokollen«) blev undertegnet på vegne af Unionen den 6. maj 2010.

               (4)

               Protokollen bør godkendes.

               (5)

               Kommissionen er ansvarlig for at sikre Unionens repræsentation udadtil i forbindelse med protokollen, herunder oplysnings- og anmeldelsesfunktioner, og videresendelse af svar på anmodninger i overensstemmelse med bilagene. Protokollen vil blive gennemført på grundlag af den relevante EU-lovgivning om godkendelse, markedsovervågning og markedsføring af produkter.

               (6)

               Det er nødvendigt at give Kommissionen beføjelse til at foretage tekniske ændringer i denne protokol —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet fremsender på Unionens vegne den diplomatiske note, der er nævnt i protokollens artikel 16.
   Artikel 3
   Kommissionen bemyndiges til at godkende ændringer i henhold til protokollens artikel 7, 13 og 15 efter høring af det af Rådet udpegede særlige udvalg i overensstemmelse med traktatens artikel 218, stk. 4.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. november 2012.

            På Rådets vegne

         A. D. MAVROYIANNIS

            Formand

      (1)  EFT L 147 af 21.6.2000, s. 3.

         PROTOKOL

      til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer
      DEN EUROPÆISKE UNION
      i det følgende benævnt »EU«
      og
      STATEN ISRAEL
      i det følgende benævnt »Israel«
      i det følgende sammen benævnt »parterne« —
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at Israel er part i Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Staten Israel på den anden side, i det følgende benævnt »associeringsaftalen« (1),
      SOM ERKENDER, at Israels vedtagelse og gennemførelse af relevant EU-lovgivning gør det muligt at indrømme visse fordele, der knytter sig til det indre marked, og sikre en faktisk anvendelse deraf i visse sektorer,
      SOM TAGER HENSYN TIL parternes fælles tilslutning til princippet om frie varebevægelser og fremme af varers kvalitet, således at deres borgeres sundhed og sikkerhed sikres, og miljøet beskyttes, bl.a. gennem faglig bistand og andre former for samarbejde mellem dem,
      SOM ØNSKER at indgå en protokol til associeringsaftalen om overensstemmelsesvurdering og godkendelse af industrivarer (i det følgende benævnt »denne protokol«), i henhold til hvilken der sikres gensidig godkendelse af industrivarer, som opfylder betingelserne for, at de lovligt kan bringes i omsætning på markedet i en af parterne, herunder om nødvendigt gensidig anerkendelse af resultaterne af den obligatoriske overensstemmelsesvurdering af industrivarer,
      SOM TAGER TIL EFTERRETNING, at artikel 47 i associeringsaftalen fastsætter, at der i givet fald indgås en europæisk aftale om overensstemmelsesvurdering, og at artikel 55 i samme associeringsaftale fastsætter, at der skal ydes en indsats for at sikre en indbyrdes tilnærmelse af parternes love,
      SOM TAGER I BETRAGTNING, at den nationale israelske lovgivning stort set stemmer overens med relevant EU-lovgivning i de sektorer, der er omfattet af denne protokol,
      SOM TAGER TIL EFTERRETNING, at der er nære forbindelser mellem Den Europæiske Union og Island, Liechtenstein og Norge i henhold til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, som gør det hensigtsmæssigt at indgå en parallel europæisk aftale om overensstemmelsesvurdering mellem Israel og disse lande svarende til denne protokol,
      SOM ERINDRER SIG deres status som kontraherende parter til overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen, og som navnlig er opmærksomme på deres rettigheder og forpligtelser i henhold til Verdenshandelsorganisationens aftale om tekniske handelshindringer —
      ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
      Artikel 1
      Formål og midler
      1.   Formålet med denne protokol er at gøre det lettere for parterne at fjerne tekniske handelshindringer for visse industrivarer, der er opført i bilagene til denne protokol, som udgør en integrerende del af denne protokol.
      2.   Det i stk. 1 anførte mål opnås ved:

                  a)

                  Israels vedtagelse og gennemførelse af nationale tekniske forskrifter, standarder og procedurer i forbindelse med overensstemmelsesvurdering, som svarer til EU's forskrifter, standarder og procedurer

                  b)

                  Israels gennemførelse af en forskriftsmæssig og teknisk infrastruktur, som svarer til den, der findes i EU's medlemsstater

                  c)

                  begge parters gensidige godkendelse på deres markeder af industrivarer, som opfylder kravene for lovligt at kunne bringes i omsætning på markedet i en af parterne, herunder i givet fald den gensidige anerkendelse af resultaterne af den obligatoriske overensstemmelsesvurdering af industrivarer, der er underlagt relevant EU-lovgivning og den tilsvarende israelske nationale lovgivning

                  d)

                  begge parters godkendelse på deres markeder af industrivarer, som opfylder kravene for lovligt at kunne bringes i omsætning på markedet i Israel og i hvilken som helst medlemsstat i EU, på betingelser, der svarer til de betingelser, der gælder for handel med varer mellem EU's medlemsstater.

            Artikel 2
      Definitioner
      I denne protokol forstås ved
      a)   »industrivarer«: varer, som defineret ved anvendelsesområdet for bilagene til denne protokol
      b)   »relevant EU-lovgivning«: enhver retsakt og gennemførelsespraksis, som Den Europæiske Union anvender på en særlig situation, risiko eller kategori af industrivarer, som er omtalt i bilagene til denne protokol
      c)   »national lovgivning«: enhver retsakt og gennemførelsespraksis, hvorved Israel har tilpasset sin lovgivning til relevant EU-lovgivning, som finder anvendelse på en særlig situation, risiko eller kategori af industrivarer
      d)   »ansvarlig myndighed«: et organ under en EU-medlemsstats eller israelsk jurisdiktion, som har ansvaret for den effektive gennemførelse af EU's og den nationale lovgivning i en nærmere bestemt industrisektor, og som om nødvendigt har ansvaret for at underrette de anmeldte organer
      e)   »anmeldt organ«: et organ, der af en ansvarlig myndighed er anmeldt under en af parterne til denne protokols jurisdiktion over for den anden part som værende kompetent til at vurdere overensstemmelse i relation til kravene i relevant EU-lovgivning eller den nationale lovgivning
      f)   »udvalg«: det associeringsudvalg, der er nedsat i henhold til artikel 70 i associeringsaftalen, eller et organ, der er nedsat af associeringsrådet i henhold til artikel 73 i associeringsaftalen, og som skal behandle handelsanliggender.
      De udtryk, der benyttes i denne protokol, har den betydning, der er fastsat i relevant EU-lovgivning og i den israelske nationale lovgivning.
      Artikel 3
      Tilpasning af lovgivningen
      I forbindelse med denne protokol erklærer Israel sig rede til at træffe passende foranstaltninger i samråd med Europa-Kommissionen for at tilpasse sig og opretholde relevant EU-lovgivning i det omfang den finder anvendelse på omsætning af varer, der er omfattet af denne protokol.
      I de sektorer, der er omfattet af denne protokol, hvor relevant EU-lovgivning er baseret på anvendelsen af tekniske standarder, som giver formodning om overensstemmelse med væsentlige sikkerhedskrav (kendt som sektorer efter den nye metode), erklærer Israel sig rede til at træffe passende foranstaltninger i samråd med Europa-Kommissionen for at tilpasse sig og opretholde EU-praksis på områder som standardisering, metrologi, akkreditering, overensstemmelsesvurdering, markedsovervågning, almindelig produktsikkerhed og producentansvar. Sektorer efter den nye metode er opført som sådanne i sektorbilagene.
      Artikel 4
      Teknisk infrastruktur
      I forbindelse med denne protokol erklærer Israel sig rede til at træffe passende foranstaltninger i samråd med Europa-Kommissionen for at oprette og opretholde egnede ansvarlige myndigheder i overensstemmelse med artikel 9.
      I de sektorer, der er omfattet af denne protokol, hvor relevant EU-lovgivning er baseret på anvendelsen af tekniske standarder, som giver formodning om overensstemmelse med væsentlige sikkerhedskrav (kendt som sektorer efter den nye metode), erklærer Israel sig rede til at oprette og opretholde organer, der er i stand til at udføre opgaver som standardisering, metrologi, akkreditering, markedsovervågning, vurdering af almindelig produktsikkerhed samt vurdering og håndhævelse af producentansvar på sit område i et omfang, der stort set svarer til niveauet i EU's medlemsstater.
      Artikel 5
      Gensidig godkendelse af industrivarer herunder deres overensstemmelsesvurdering
      1.   Parterne er i henseende til gensidig godkendelse enige om, at industrivarer, der er omhandlet i bilagene vedrørende gensidig godkendelse af lovregulerede varer, og som opfylder betingelserne for, at de lovligt kan bringes i omsætning på markedet i en af parterne, kan bringes i omsætning på den anden parts marked, især hvis de opfylder:

                  a)

                  krav i forbindelse med de gældende lovbestemmelser for så vidt angår det sted, hvor de personer, der er ansvarlige for at bringe varerne i omsætning på markedet i en af parterne, er geografisk beliggende, og

                  b)

                  om nødvendigt gældende bestemmelser for så vidt angår det sted, hvor de organer, der har ansvaret for overensstemmelsesvurderingen, er geografisk beliggende.

            2.   Parterne er i forbindelse med gensidig godkendelse enige om, at industrivarer, der er opført i bilagene om godkendelse af varer, der ikke almindeligvis reguleres, og for hvilke der ikke findes europæiske tekniske forskrifter, kan handles mellem Israel og EU ud fra det grundlag, at en vare, der handles lovligt på det israelske marked eller på et af EU-medlemsstaternes markeder, kan lovligt handles på markedet i den anden part i denne protokol.
      3.   I tilfælde, hvor varer er underlagt obligatoriske procedurer for overensstemmelsesvurdering, der skal udføres i henhold til relevant EU-lovgivning og de nationale love, som er opført i bilagene, er parterne yderligere enige om at anerkende resultaterne af sådanne procedurer uden at kræve disse gentaget endsige pålægge yderligere krav i forbindelse med godkendelsen af en sådan overensstemmelsesvurdering.
      4.   Uanset bestemmelserne i stk. 1-3 er ingen af parterne forpligtet til at godkende varer på sit marked, som er bragt lovligt i omsætning på den anden parts marked som følge af en aftale, der ligner denne protokol, enten mellem en af parterne og et tredjeland eller en tredjepart eller som følge af en ensidig indrømmelse af en af parterne over for et tredjeland eller en tredjepart.
      Artikel 6
      Beskyttelsesklausul
      Dersom en part finder, at en industrivare, der bringes i omsætning på markedet på dens område i henhold til denne protokol og anvendes efter hensigten, kan udgøre en trussel for brugernes eller andre personers sikkerhed eller sundhed eller for andre lovlige interesser, der er beskyttet af lovgivningen i bilagene, kan den træffe egnede foranstaltninger til at trække den pågældende vare tilbage fra markedet, forbyde, at den bringes i omsætning på markedet, tages i anvendelse eller bruges, eller begrænse dens frie bevægelighed.
      I bilagene fastsættes, hvilken procedure der skal anvendes i sådanne tilfælde.
      Artikel 7
      Udvidelse af dækningsområdet
      Såfremt Israel vedtager og gennemfører yderligere national lovgivning om tilpasning af relevant EU-lovgivning, kan parterne ændre bilagene eller vedtage nye bilag efter den i artikel 13 fastsatte procedure.
      Artikel 8
      Parternes forpligtelser for så vidt angår ansvarlige myndigheder og anmeldte organer

                  1.

                              a)

                              Parterne påser, at de ansvarlige myndigheder under deres jurisdiktion, der har ansvaret for den faktiske gennemførelse af relevant EU-lovgivning og national lovgivning, fortsat anvender denne lovgivning. Desuden sikrer de, at disse ansvarlige myndigheder er i stand til at sikre industrivarers overensstemmelse med relevant EU-lovgivning eller national lovgivning eller kræve dem tilbagetrukket fra markedet, og at de om fornødent kan anmelde, suspendere, ophæve suspensioner af og tilbagetrække anmeldelser af anmeldte organer.

                              b)

                              Parterne meddeler hinanden navne og adresser på deres ansvarlige myndigheder og fører en liste over sådanne organer.

                  2.

                              a)

                              Parterne påser, at de organer, der er anmeldt under deres respektive jurisdiktioner med henblik på at vurdere overensstemmelsen i relation til kravene i relevant EU-lovgivning eller national lovgivning som omhandlet i bilagene, fortsat efterlever kravene i relevant EU-lovgivning eller national lovgivning. Desuden træffer de alle nødvendige foranstaltninger til sikring af, at disse anmeldte organer bevarer den fornødne kompetence til at udføre de arbejdsopgaver, de er anmeldt til at udføre.

                              b)

                              Parterne meddeler hinanden navne og adresser på deres anmeldte organer og fører en liste over sådanne organer.

            Artikel 9
      Procedurer for anerkendelsen af ansvarlige myndigheder og anmeldelsen af anmeldte organer
      1.   Følgende procedure anvendes ved anerkendelsen af ansvarlige myndigheder, som har ansvaret for den effektive gennemførelse af relevant EU-lovgivning og national lovgivning, for at sikre industrivarers overensstemmelse med relevant EU-lovgivning eller national lovgivning eller kræve dem tilbagetrukket fra markedet, og som om nødvendigt er i stand til at anmelde, suspendere, ophæve suspensioner af og tilbagetrække anmeldelser af anmeldte organer:

                  a)

                  En af parterne fremsender skriftligt sin udnævnelse til den anden part og oplyser om område og titel for så vidt angår det bilag til denne protokol, i henhold til hvilket den ansvarlige myndighed er kompetent til at udføre de opgaver, der er opført i artikel 8, stk. 1, herunder i givet fald eventuelle indskrænkninger i beføjelserne på dette område eller i anvendelsesområdet for nævnte bilag.

                  b)

                  Efter den anden parts skriftlige anerkendelse betragtes den ansvarlige myndighed fra datoen for denne anerkendelse som kompetent til at udføre de opgaver, der er anført i artikel 8, stk. 1, i forbindelse med bilagene.

            2.   Følgende fremgangsmåde anvendes ved anmeldelse af anmeldte organer, der skal vurdere overensstemmelsen i relation til kravene i relevant EU-lovgivning eller national lovgivning som omhandlet i bilagene:

                  a)

                  En af parterne fremsender skriftligt sin anmeldelse til den anden part og oplyser om titlen på bilaget til denne protokol, i henhold til hvilket det anmeldte organ er kompetent til at vurdere overensstemmelsen, og i givet fald eventuelle indskrænkninger i beføjelserne inden for anvendelsesområdet for nævnte bilag.

                  b)

                  Efter den anden parts skriftlige anerkendelse betragtes organet fra datoen for denne anmeldelse som kompetent til at vurdere overensstemmelsen i relation til de krav, der er omhandlet i bilagene.

            3.   Hvis en part beslutter at tilbagetrække anmeldelsen af et anmeldt organ under dets jurisdiktion, underretter den skriftligt den anden part derom. Det anmeldte organ ophører senest fra datoen for denne tilbagetrækning med at vurdere overensstemmelsen i relation til de krav, der er omhandlet i bilagene. Dog er overensstemmelsesvurderinger foretaget før denne dato fortsat gyldige, medmindre udvalget træffer en anden afgørelse.
      Artikel 10
      Efterprøvning af anmeldte organer
      1.   Hver part kan anmode den anden part om at efterprøve ethvert på dens område anmeldt organs eller eventuelt kandiderende anmeldt organs tekniske kompetence og efterlevelse af kravene. En sådan anmodning skal være objektiv og velbegrundet for at gøre det muligt for den part, der er ansvarlig for anmeldelsen, at udføre den anmodede efterprøvning og hurtigt aflægge rapport til den anden part. Parterne kan også i fællesskab undersøge organet med de relevante ansvarlige myndigheders medvirken. Med henblik herpå skal parterne sikre sig, at organerne under deres jurisdiktion samarbejder fuldt ud. Parterne træffer alle egnede foranstaltninger og benytter alle foreliggende midler til at sikre, at eventuelle konstaterede problemer løses.
      2.   Hvis problemerne ikke kan løses til begge parters tilfredsstillelse, kan parterne underrette udvalget om deres uenighed og anføre a) begrundelserne for anmodningen med støtte af relevante beviser med henblik på efterprøvelse af det anmeldte organs tekniske kompetence og efterlevelse af kravene, b) begrundelserne for, hvorfor problemerne ikke kan løses til begge parters tilfredsstillelse, og c) beviserne for, at der i givet fald findes en umiddelbar og reel fare for den menneskelige sundhed og sikkerhed. Udvalget kan træffe afgørelse om egnede foranstaltninger.
      3.   Medmindre udvalget træffer en anden afgørelse, og indtil det gør det, suspenderes anmeldelsen af organet og anerkendelsen af dets kompetence til at vurdere overensstemmelsen i relation til kravene i relevant EU-lovgivning eller national lovgivning som omhandlet i bilagene helt eller delvis fra den dato, på hvilken der gives meddelelse til udvalget om uenigheden mellem parterne.
      Artikel 11
      Udveksling af oplysninger og samarbejde
      For at sikre en korrekt og ensartet anvendelse og fortolkning af denne protokol og tilskynde til indbyrdes handel med industrivarer skal parterne:

                  a)

                  underrette hinanden om foreslåede og konkrete lovændringer og udveksle oplysninger om gennemførelsen af lov og praksis, herunder især om procedurer, der skal sikre, at de anmeldte organer efterlever de på deres område for dem gældende krav

                  b)

                  opfordre hinanden til at deltage i relevante mekanismer til udveksling af oplysninger for så vidt angår mekanismer, der beskæftiger sig med de sektorer, der er omfattet af bilagene til denne protokol, medmindre andet er anført i bilagene. EU vil undersøge muligheden for at invitere Israel til at deltage i relevante europæiske netværk og organer

                  c)

                  anspore deres anmeldte organer til at samarbejde med henblik på at indføre ordninger for gensidig anerkendelse på frivillig basis.

            Artikel 12
      Fortrolighed
      Parternes repræsentanter, eksperter og andre agenter er, også efter at de er ophørt med at udøve deres funktion, forpligtet til ikke at afsløre oplysninger modtaget i forbindelse med denne protokol, og som er omfattet af tavshedspligt. Disse oplysninger må ikke benyttes til andre formål end de i denne protokol fastsatte.
      Artikel 13
      Forvaltning af denne protokol
      1.   Udvalget bærer ansvaret for, at denne protokol fungerer effektivt. Det har navnlig beføjelse til at træffe afgørelser om:

                  a)

                  ændring og tilbagetrækning af bilag

                  b)

                  indsættelse af nye bilag

                  c)

                  udnævnelse af eksperter, der skal efterprøve et anmeldt organs tekniske kompetence og efterlevelse af de krav, der gælder for det, jf. artikel 10, stk. 1

                  d)

                  udveksling af oplysninger om foreslåede og konkrete ændringer i relevant EU-lovgivning og national lovgivning som omhandlet i bilagene

                  e)

                  drøftelse af nye eller yderligere procedurer for overensstemmelsesvurdering for en sektor, der er omhandlet i et bilag

                  f)

                  løsning af alle spørgsmål, der vedrører anvendelsen af denne protokol

                  g)

                  henvisning af spørgsmål til tvistbilæggelsesproceduren, som er omhandlet i artikel 75 i associeringsaftalen, eller enhver anden relevant tvistbilæggelsesmekanisme, der er aftalt mellem parterne i henhold til associeringsaftalen.

            2.   Udvalget kan delegere ovennævnte ansvarsområder i denne protokol.
      3.   Ændringer til bilagene træder i kraft i henhold til udvalgets beslutninger.
      Artikel 14
      Teknisk samarbejde
      Parterne vil i givet fald samarbejde med henblik på at støtte den effektive gennemførelse og anvendelsen af denne protokol.
      Artikel 15
      Aftaler med andre lande
      1.   Denne protokol kan ved udtrykkelig aftale mellem parterne, herunder ved afgørelse truffet af udvalget, udvides til at omfatte godkendelsen af industrivarer fra tredjelande eller fra tredjeparter, med hvilke EU har indgået en aftale, der ligner denne protokol, inden for tilsvarende sektorer.
      2.   I tilfælde hvor EU underretter Israel om, at den har indgået en aftale, der ligner denne protokol, med et tredjeland eller en tredjepart, som omfatter godkendelsen af industrivarer inden for tilsvarende sektorer, overvejer Israel at indgå en aftale med dette tredjeland eller denne tredjepart, der indeholder bestemmelser om en sådan udvidelse.
      Artikel 16
      Ikrafttrædelse
      Denne protokol træder i kraft 30 dage efter datoen for den seneste skriftlige meddelelse gennem diplomatiske kanaler, ved hvilke parterne har underrettet hinanden om, at deres respektive interne juridiske krav til ikrafttrædelsen af denne protokol er blevet opfyldt.
      Artikel 17
      Varighed
      Denne protokol indgås på ubestemt tid. Hver af parterne kan opsige denne protokol ved at underrette den anden part herom. Protokollen ophører 12 måneder efter datoen for denne underretning.
      I perioden mellem en af parternes opsigelse af denne protokol og dens ophør vil afslutningen af denne protokol ikke negativt påvirke eller på nogen måde skade rettigheder eller forpligtelser, der er erhvervet eller vil blive erhvervet som følge af anvendelsen af denne protokol inden den faktiske dato for et sådant ophør.
      Artikel 18
      Aftalens status
      Denne protokol udfærdiges i to originaler på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og hebræisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

         Съставено в Брюксел на шести май две хиляди и десета година.
         Hecho en Bruselas, el seis de mayo de dos mil diez.
         V Bruselu dne šestého května dva tisíce deset.
         Udfærdiget i Bruxelles den sjette maj to tusind og ti.
         Geschehen zu Brüssel am sechsten Mai zweitausendzehn.
         Kahe tuhande kümnenda aasta maikuu kuuendal päeval Brüsselis.
         Έγινε στις Βρυξέλλες, στις έξι Μαΐου δύο χιλιάδες δέκα.
         Done at Brussels on the sixth day of May in the year two thousand and ten.
         Fait à Bruxelles, le six mai deux mille dix.
         Fatto a Bruxelles, addì sei maggio duemiladieci.
         Briselē, divi tūkstoši desmitā gada sestajā maijā.
         Priimta du tūkstančiai dešimtų metų gegužės šeštą dieną Briuselyje.
         Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év május havának hatodik napján.
         Magħmul fi Brussell, fis-sitt jum ta' Mejju tas-sena elfejn u għaxra.
         Gedaan te Brussel, de zesde mei tweeduizend tien.
         Sporządzono w Brukseli dnia szóstego maja roku dwa tysiące dziesiątego.
         Feito em Bruxelas, em seis de Maio de dois mil e dez.
         Întocmit la Bruxelles, la șase mai două mii zece.
         V Bruseli šiesteho mája dvetisícdesať.
         V Bruslju, dne šestega maja leta dva tisoč deset.
         Tehty Brysselissä kuudentena päivänä toukokuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
         Som skedde i Bryssel den sjätte maj tjugohundratio.
         2010

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            På Europeiska unionens vägnar

            За Държавата Израел
            Por el Estado de Israel
            Za Stát Izrael
            For Staten Israel
            Für den Staat Israel
            Iisraeli Riigi nimel
            Για το Κράτος του Ισραήλ
            For the State of Israel
            Pour l'État d'Israël
            Per lo Stato d'Israele
            Izraēlas Valsts vārdā
            Izraelio Valstybės vardu
            Izrael Állam részéről
            Għall-Istat tal-Iżrael
            Voor de Staat Israël
            W imieniu Państwa Izrael
            Pelo Estado de Israel
            Pentru Statul Israel
            Za Izraelský štát
            Za Državo Izrael
            Israelin valtion puolesta
            För Staten Israel

         (1)  EFT L 147 af 21.6.2000, s. 3, og »Kitvei Amana« (det israelske officielle statstidende), 1034.

         BILAG

            VEDRØRENDE GENSIDIG GODKENDELSE AF INDUSTRIVARER

            God fremstillingspraksis for lægemidler

         AFSNIT I

            EU-lovgivning og national lovgivning

                     EU-lovgivning

                     :

                     EU-lovgivning og bestemmelser, som Europa-Kommissionen har meddelt Israel og offentliggjort i forbindelse med dette bilag.

                     Israelsk national lovgivning

                     :

                     Israelsk lovgivning, som Israel har meddelt Europa-Kommissionen og offentliggjort i forbindelse med dette bilag.

               AFSNIT II

            Anvendelsesområde og dækning

         1.   Anvendelsesområde
         Når bortses fra bestemmelserne i punkt 2, »Udelukkelser«, omfatter bestemmelserne i dette bilag lægemidler, aktive lægemiddelbestanddele, farmaceutiske hjælpestoffer eller blandinger heraf, anvendt som lægemidler og veterinærlægemidler, for hvilke kravene i forbindelse med god fremstillingspraksis finder anvendelse, og som er underlagt kravene i den relevante lovgivning, som hver part har meddelt den anden i henhold til afsnit I i dette bilag, som den ene parts producent eller importør har distribueret direkte til den anden parts importør.
         Det omfatter kemiske og biologiske lægemidler, immunologiske lægemidler, radioaktive lægemidler og plantelægemidler.
         Dette bilags bestemmelser finder anvendelse på varer, der er omfattet heraf, uanset deres oprindelse.
         2.   Udelukkelser
         Lægemidler, der er fremstillet på basis af blod eller plasma fra mennesker, lægemidler til avanceret terapi, testpræparater, homøopatiske lægemidler, medicinske gasser og immunologiske veterinærlægemidler er udelukket fra dette bilags dækningsområde.
         Muligheden for at udvide dækningen af dette bilag til at omfatte lægemidler, der er fremstillet på basis af blod eller plasma fra mennesker, testpræparater og immunologiske veterinærlægemidler vil blive drøftet af parterne to år efter dette bilags ikrafttræden.
         3.   Opretholdelse, offentliggørelse og udvidelse af dækningsområdet samt udelukkelse
         Når dette bilag træder i kraft, udarbejder parterne ved brevveksling en liste over de vare- og aktivitetstyper, som er omfattet, og de kan også anføre varer, der skal udelukkes.
         Desuden er parterne enige om i forbindelse med gennemførelsen af artikel 5, stk. 4, i denne protokol i relation til dette bilag at oplyse hinanden om aftaler, hvis virkning svarer til denne protokol, og eventuelle ensidige indrømmelser over for et tredjeland eller en tredjepart, hvis virkning svarer til en aftale af denne art, og om omfanget af de produkter og procedurer, der er omfattet heraf, samt om deres hensigt med hensyn til eventuelt at godkende varer på deres markeder, samtidig med at der afviges fra en række betingelser (især betingelserne i afsnit IV, punkt 2) for så vidt angår sådanne aftaler og ensidige indrømmelser.
         Efter en vurdering af retsforskrifterne, gennemførelsesbestemmelserne og praksis kan parterne i overensstemmelse med relevant EU-lovgivning, der er anført i afsnit I, tilføje eller udelukke yderligere vare- og aktivitetstyper gennem de kontaktpunkter, der er omtalt i punkt 11 i afsnit IV. Efter en sådan procedure kan listen i givet fald ændres ved brevveksling mellem parterne.
         Parterne vil sørge for, at offentligheden får adgang til: 1) listen over vare- og aktivitetstyper, der er omfattet af dette bilag, 2) en liste over andre aftaler, der har samme virkning som denne protokol, og for hvilke den anden part har anvendt den undtagelse, der er nævnt i afsnit IV, punkt 2, litra e), og 3) en liste over enhver ensidig indrømmelse over for et tredjeland og en tredjepart, hvis virkning svarer til en aftale af denne type, for hvilken den anden part har anvendt undtagelsen i afsnit IV, punkt 2, litra e).
         AFSNIT III

            De ansvarlige myndigheder

         EU
         Organer, som er blevet udpeget af EU's medlemsstater, i overensstemmelse med relevant EU-lovgivning anført i afsnit I, og meddelt Israel i henhold til artikel 9 i denne protokol, og som er blevet offentliggjort af Europa-Kommissionen.
         Israel
         Organer, der er udpeget af Israel, jævnfør den i afsnit I anførte nationale israelske lovgivning, og meddelt EU i henhold til artikel 9 i denne protokol, og som er blevet offentliggjort af Israel.
         AFSNIT IV

            Særlige ordninger

         1.   Definitioner
         Følgende definitioner gælder i dette bilag:
         Officielt laboratorium for lægemiddelkontrol: Et laboratorium, der er udpeget af en EU-medlemsstat eller Israel, som er omfattet og reguleret af lovgivning og retningslinjer om lægemidler henhørende under EU, Europarådet og Israel, til at udføre laboratorieundersøgelser for en kompetent myndighed - uafhængig af producenten — af lægemidler inden og efter deres markedsføring i forbindelse med det almindelige lægemiddeltilsyn i relation til sikkerheden for mennesker og/eller dyr.
         Batchfrigivelse fra en officiel kontrolmyndighed: En parts krav, som er omfattet og reguleret af lovgivning og retningslinjer om lægemidler henhørende under EU, Europarådet og Israel, om, at et officielt laboratorium for lægemiddelkontrol afgør, hvorvidt en batch opfylder de godkendte specifikationer i markedsføringstilladelsen, inden den parts kompetente myndighed tillader markedsføringen af denne batch. Undersøgelsen omfatter en prøvning i henhold til en plan som defineret i ovennævnte retningslinjer.
         Fornyet kontrol: Undersøgelse af lægemidler, der er importeret fra et tredjeland eller fra den anden part, herunder en fuldstændig kvalitativ analyse, en kvantitativ analyse af som minimum alle virksomme stoffer og enhver anden undersøgelse eller kontrol, der er nødvendig for at sikre kvaliteten af lægemidlerne under iagttagelse af kravene i markedsføringstilladelsen.
         2.   Parternes forpligtelser

                     a)

                     For varer, der er omfattet af dette bilag, anerkender hver part konklusionerne af inspektionerne med hensyn til, om producenterne og importørerne har overholdt EU's principper og retningslinjer for god fremstillingspraksis og den tilsvarende gode fremstillingspraksis i Israel; inspektionerne udføres af de relevante inspektionstjenester i den anden part på dennes eget område eller i et tredjeland i henhold til bestemmelserne om inspektioner, hvilket fremgår af bevillingen af eller afslaget på udstedelsen af et certifikat for god fremstillingspraksis. De relevante bestemmelser findes i afsnit I.

                     b)

                     For lægemidler, der er omfattet af dette bilag, anerkender hver part de relevante fremstillings- og importtilladelser, som bekræfter, at lovgivningen om fremstilling og import er overholdt, og principperne og retningslinjerne vedrørende god fremstillingspraksis i EU og tilsvarende god fremstillingspraksis i Israel er efterlevet.

                     c)

                     Certificering af overensstemmelsen af den enkelte batch i forhold til dens specifikationer, der foretages enten af den producent, der er etableret i en af parterne, eller af importøren, anerkendes af den anden part uden fornyet kontrol, når den importeres fra én part til den anden. De yderligere ansvarsområder, der varetages af den kvalificerede person eller den ansvarlige farmaceut hos importøren i én af parterne, skal med hensyn til certificeringen af den enkelte batch som fastlagt i afsnit I ovenfor dog fortsat være i overensstemmelse med bestemmelserne i relevant EU-lovgivning og den israelske nationale lovgivning som fastsat i afsnit I.

                     d)

                     Bestemmelserne i litra a), b) og c) gælder for færdige lægemidler og for mellemprodukter, der importeres fra et tredjeland, og som eksporteres videre til den anden part, på følgende betingelser 1) hvis den enkelte batch af lægemidler har været underlagt fornyet kontrol af enten importøren fra et tredjeland eller en producent, der har hjemsted i en af parterne, og 2) hvis producenten i tredjelandet har været underlagt kontrol af den kompetente myndighed i den ene af parterne, hvor resultatet har været, at producenten for denne vare eller varetype overholder kravene til god fremstillingspraksis.

                     e)

                     Derimod finder bestemmelserne i litra a), b) og c) ikke anvendelse på produkter, der importeres fra et tredjeland, og som udelukkende har været undersøgt og kontrolleret af en kompetent myndighed i dette eller et andet tredjeland. Undtagelser fra denne bestemmelse på grundlag af en aftale med én part, hvis virkning svarer til denne protokol, eller enhver ensidig indrømmelse af én part over for et tredjeland eller en tredjepart, hvis virkning svarer til en aftale af denne type, skal godkendes af den anden part.

                     f)

                     Når en part ønsker, at en kompetent myndighed eller et officielt laboratorium for lægemiddelkontrol udfører en batchfrigivelse fra en officiel kontrolmyndighed, anerkendes en sådan kontrol, der udføres af én parts myndighed, som værende gyldig af den anden part ved hjælp af certifikater, der dokumenterer overholdelsen af specifikationerne i markedsføringstilladelsen.

                     g)

                     Hver part sikrer, at hver enkelt batch af varer, som eksporteres til den anden part, ledsages af et batchcertifikat. Batchcertifikater for lægemidler underskrives behørigt af den kvalificerede person eller ansvarlige farmaceut hos producenten eller importøren i en af parterne.

               3.   Udveksling af fremstillings/importtilladelser og oplysninger om overholdelse af god fremstillingspraksis
         Parterne udveksler oplysninger om status med hensyn til producenternes og importørernes tilladelser og resultatet af inspektioner, især ved at lægge oplysninger om tilladelser, certifikater for god fremstillingspraksis og manglende opfyldelse af samme ind i en database om god fremstillingspraksis, der forvaltes af Det Europæiske Lægemiddelagentur.
         4.   Udveksling af inspektionsrapporter
         Efter begrundet anmodning fra én part fremsender den anden parts inspektionstjenester et eksemplar af den seneste inspektionsrapport for fremstillings- eller importstedet eller, dersom der er indgået kontrakt med tredjemand om analytiske aktioner, kontrolstedet. Det gælder især, når inspektionen indeholder en vurdering af overholdelsen af producent- og lægemiddelkontrol i overensstemmelse med de oplysninger og dokumenter, der er indsendt med henblik på en markedsføringstilladelse, eller når inspektionen udføres som svar på en kvalitetsmangel. Hver part behandler disse inspektionsrapporter med den grad af fortrolighed, som kræves af den indsendende part. Parterne sikrer, at inspektionsrapporter fremsendes inden 30 kaldenderdage, idet denne periode forlænges til 60 dage, hvis der gennemføres en ny inspektion eller en fornyet kontrol.
         5.   Udveksling af resultaterne af laboratorieundersøgelser foretaget af officielle laboratorier for lægemiddelkontrol
         Efter begrundet anmodning fremsat af én part fremsender de relevante myndigheder i den anden part en kopi af resultaterne af den laboratorieundersøgelse, der er udført som en del af markedsovervågningsaktiviteterne. Det gælder især, når en sådan undersøgelse udføres i forbindelse med en kvalitetsmangel, eller når der er mistanke om, at varen urigtigt præsenteres som en autoriseret vare, for så vidt angår identitet, historie eller kilde.
         6.   Udveksling af resultater vedrørende batchfrigivelse fra en officiel kontrolmyndighed
         Ved batchfrigivelse fra en officiel kontrolmyndighed godkendes resultaterne af sådanne procedurer, som udføres af en kompetent myndighed i den eksporterende part, som værende gyldige af den anden part på de betingelser, som er fastlagt i relevant EU-lovgivning og i gennemførelsesbestemmelserne. Den kompetente myndighed i den eksporterende part skal efter anmodning sørge for, at certifikatet eller resultaterne i forbindelse med manglende opfyldelse gøres tilgængelige for den importerende part.
         7.   Formatet for udvekslingen af oplysninger
         Autorisationer, inspektionsrapporter, certifikater for god fremstillingspraksis og oplysning om manglende overholdelse af god fremstillingspraksis skal følge det format, der er fastlagt i de af EU offentliggjorte procedurer.
         Certifikater om batchfrigivelse fra en officiel kontrolmyndighed og noter om manglende overholdelse skal følge det format, der er fastlagt i de af Europarådet offentliggjorte procedurer om batchfrigivelse fra en officiel kontrolmyndighed.
         Batchcertifikater for lægemidler, som ledsager hver enkelt batch, skal som minimum indeholde oplysninger om fremstillingsdatoen, udløbsdatoen, resultaterne af den kvalitative og kvantitative analyse og navn og adresse på det laboratorium, hvor en sådan analyse blev udført, navn og adresse på producenten eller producenterne og, om relevant, importøren. De skal også indeholde en henvisning til det certifikat for god fremstillingspraksis, der er udstedt for producenten og i givet fald for importøren. Batchcertifikater skal følge de bestemmelser, der er fastlagt i de af EU offentliggjorte procedurer.
         8.   Beskyttelsesklausul
         Hver part har ret til at anmode om den fulde inspektionsrapport eller den fulde testrapport, der er udarbejdet af et officielt laboratorium for lægemiddelkontrol, og udføre sin egen inspektion og sin egen batchfrigivelse fra en officiel kontrolmyndighed. Når bortses fra de situationer, der er omtalt i punkt 4, bør anvendelsen af denne bestemmelse være en undtagelse, og årsagen meddeles den anden part på en objektiv og begrundet måde. Sådanne anmodninger meddeles den anden part på forhånd, således at denne har mulighed for at deltage i aktiviteten.
         9.   Varslingssystem
         Når denne protokol træder i kraft, deltager Israel i og bidrager til Fællesskabets informations- og hurtig varslingssystem i tilfælde af kvalitetsmangler, efterligning og batchtilbagekaldelser.
         Parterne sikrer, at enhver suspension eller tilbagetrækning (hel eller delvis) af en fremstillings- eller importtilladelse, på grundlag af manglende overholdelse af god fremstillingspraksis, meddeles modparten med passende hast som fastlagt i de af EU offentliggjorte procedurer.
         10.   Oplysninger og samarbejde
         Protokollens parter udveksler regelmæssigt oplysninger om bilagets gennemførelse og virkemåde.
         De holder hinanden underrettet om videreuddannelse af inspektører og videnskabsfolk fra de officielle laboratorier for lægemiddelkontrol. Sådanne videreuddannelsesaktiviteter, der tilrettelægges af den ene part, skal så vidt muligt gøres tilgængelige for den anden part.
         Repræsentanterne for Israel opfordres til regelmæssigt at deltage i drøftelserne om god fremstillingspraksis og kvalitetsrelaterede emner i de arbejdsgrupper, der koordineres af Det Europæiske Lægemiddelagentur og netværket af de officielle laboratorier for lægemiddelkontrol, der koordineres af EDQM (the European Directorate for the Quality of Medicines and Healthcare) under Europarådet. Desuden opfordres Israel til at deltage i koordinerede inspektionsaktiviteter i tredjelande.
         Som led i gennemførelsen af relevant EU-lovgivning skal Israel deltage i driften af Fællesskabets database om god fremstillingspraksis, der forvaltes af Det Europæiske Lægemiddelagentur.
         For at kunne godtgøre, at inspektionssystemerne i forbindelse med god fremstillingspraksis og de officielle laboratorier for lægemiddelkontrol har kapacitet i forbindelse med og kan overholde de europæiske standarder og krav i lovregulerede systemer under konstant udvikling, skal parterne deltage i EU-medlemsstaternes fælles kontrolprogram (Joint Audit Programme) som offentliggjort af Det Europæiske Lægemiddelagentur og det gensidige fælles kontrolprogram (Mutual Joint Audit Programme) som fastlagt af EDQM samt eventuelle fremtidige sammenlignelige kontrolprogrammer.
         Parterne vil efter anmodning tilvejebringe yderligere særlige oplysninger om deres officielle inspektionstjenester og de officielle laboratorier for lægemiddelkontrol. Sådanne særlige oplysninger kan omfatte uddannelse, auditter, som man har deltaget i som observatør, udveksling af generelle oplysninger og dokumenter, åbenhed i forbindelse med auditter af agenturer, udveksling af eksterne vurderinger og revisionsrapporter i forbindelse med officielle inspektionstjenester.
         Parterne erklærer sig rede til at lette udvekslingen af oplysninger og det tværfaglige samarbejde i tilfælde, hvor aktørerne inden for fremstilling og distribution mistænkes for at omgå lovgivningen.
         Med hensyn til lægemidler, der er omfattet af dette bilag, men ikke af afsnit II, punkt 3, kan parterne samarbejde om planlægning og udførelse af inspektioner og om udveksling af oplysninger om sådanne inspektioner.
         Parterne erklærer sig rede til efter rimelig anmodning at mødes for at drøfte forberedelse, gennemførelse og efterlevelse af relevant EU-lovgivning og den israelske nationale lovgivning.
         Anmodninger om samarbejde i henhold til dette punkt bør ske gennem kontaktpunkterne, som omtalt i punkt 11.
         11.   Kontaktpunkter
         Hver part underretter den anden part om sine kontaktpunkter i forbindelse med dette bilag.
         Kontaktpunkterne skal i fællesskab overvåge, hvordan dette bilag gennemføres og fungerer, især med hensyn til vurderingen af relevant EU-lovgivning og den israelske nationale lovgivning, gennemførelsesbestemmelser og praksis, og skal træffe beslutning om listen over vare- og aktivitetstyper, der er anført i afsnit II, punkt 3.


Vigtig juridisk meddelelse

|

32006D0997

2006/997/EF: Rådets afgørelse af 23. oktober 2006 om indgåelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Uruguay

EU-Tidende nr. L 406 af 23/10/2006 s. 0010 - 0010 EU-Tidende nr. L 406 af 30/12/2006 s. 0010 - 0010

		Rådets afgørelseaf 23. oktober 2006om indgåelse af en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Uruguay(2006/997/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den 22. marts 2004 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med visse andre WTO-medlemmer i medfør af artikel XXIV, stk. 6, i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (General Agreement on Tariffs and Trade (GATT)) 1994 i tilslutning til Tjekkiets, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse af Den Europæiske Union(2) Kommissionen har i samråd med det udvalg, der blev nedsat ved traktatens artikel 133, ført forhandlinger inden for rammerne af Rådets forhandlingsdirektiver.(3) Kommissionen har fuldført forhandlingerne om en aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Uruguay. Aftalen bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Uruguay om ændring af indrømmelserne i forbindelse med tilbagetrækningen af Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks lister i tilslutning til deres tiltrædelse af Det Europæiske Fællesskab godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen i form af en brevveksling er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den(de) person(er), der er beføjet til at undertegne aftalen i form af brevveksling med bindende virkning for Fællesskabet.Udfærdiget i Luxembourg, den 23. oktober 2006.På Rådets vegneJ. E. EnestamFormand--------------------------------------------------


title: 2008/37/EF: Kommissionens afgørelse af 14. december 2007 om oprettelse af et forvaltningsorgan for Det Europæiske Forskningsråd til forvaltning af Fællesskabets særprogram Idéer inden for frontlinjeforskning i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 (EØS-relevant tekst)

text:
               12.1.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 9/15

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 14. december 2007
   om oprettelse af et forvaltningsorgan for Det Europæiske Forskningsråd til forvaltning af Fællesskabets særprogram »Idéer« inden for frontlinjeforskning i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 58/2003
   (EØS-relevant tekst)
   (2008/37/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (1), særlig artikel 3, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved forordning (EF) nr. 58/2003 tildeles Kommissionen beføjelser til at oprette forvaltningsorganer i overensstemmelse med de generelle vedtægter, der er fastlagt i nævnte forordning, og til at uddelegere visse opgaver i forbindelse med forvaltningen af et eller flere EF-programmer til disse forvaltningsorganer.

               (2)

               Oprettelsen af et forvaltningsorgan skal gøre det muligt for Kommissionen at koncentrere sig om sine vigtigste aktiviteter og funktioner, som ikke kan uddelegeres, uden af den grund at miste kontrollen med og det endelige ansvar for de aktiviteter, som forvaltes af forvaltningsorganerne.

               (3)

               Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1982/2006/EF af 18. december 2006 om Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (2) indeholder bestemmelser om oprettelse af et europæisk forskningsråd med henblik på gennemførelse af særprogrammet »Idéer« (3). Det Europæiske Forskningsråd består af et uafhængigt videnskabeligt råd, der støttes af en specifik struktur for gennemførelsen.

               (4)

               Ved afgørelse 2007/134/EF af 2. februar 2007 om oprettelse af et europæisk forskningsråd (4) meddelte Kommissionen, at den ud over at oprette Det Europæiske Forskningsråd og Det Videnskabelige Råd ved et særskilt retsakt og i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 58/2003 ville oprette en specifik struktur for gennemførelsen i form af et forvaltningsorgan.

               (5)

               Forvaltningen af særprogrammet »Idéer« vedrører gennemførelsen af forskningsprojekter, som ikke indebærer, at der skal træffes politiske beslutninger, og kræver stor videnskabelig og finansiel ekspertise igennem hele projektforløbet.

               (6)

               Der kan i forbindelse med gennemførelsen af dette program uddelegeres opgaver til et forvaltningsorgan, idet der foretages en klar adskillelse mellem på den ene side programlægningen, som fastlægges af Det Videnskabelige Råd og vedtages af Kommissionen, og på den anden side gennemførelsen, som overlades til forvaltningsorganet i overensstemmelse med principper og metoder, som fastlægges af Det Videnskabelige Råd.

               (7)

               En cost-benefit-analyse, som er udarbejdet til dette formål, har vist, at anvendelsen af et forvaltningsorgan til at forvalte Det Europæiske Forskningsråds aktiviteter vil være hensigtsmæssig, både ud fra et finansielt og et ikke-finansielt synspunkt.

               (8)

               Organet bør gennemføre sit driftsbudget i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1653/2004 af 21. september 2004 om standardfinansforordningen for forvaltningsorganer i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (5).

               (9)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsorganudvalget —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Oprettelse af organet
   1.   Til forvaltning af Fællesskabets aktivitet inden for forskning oprettes der et forvaltningsorgan (i det følgende benævnt »organet«), hvis vedtægter er fastlagt i forordning (EF) nr. 58/2003.
   2.   Organets navn er »Forvaltningsorganet for Det Europæiske Forskningsråd«.
   Artikel 2
   Hjemsted
   Organet har hjemsted i Bruxelles.
   Artikel 3
   Varighed
   Organet oprettes for en periode, der begynder den 1. januar 2008 og slutter den 31. december 2017.
   Artikel 4
   Formål og opgaver
   1.   Organet skal som led i Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) oprettet ved afgørelse nr. 1982/2006/EF udføre følgende opgaver:

               —

               forvalte faser af specifikke projekter — som fastlagt i afgørelsen om uddelegering af opgaver til organet — i forbindelse med gennemførelsen af særprogrammet »Idéer« på grundlag af Rådets afgørelse 2006/972/EF (6) og det af Det Videnskabelige Råd fastlagte og af Kommissionen vedtagne arbejdsprogram samt gennemføre den nødvendige kontrol, idet organet træffer de relevante beslutninger i de tilfælde, hvor Kommissionen har tildelt det beføjelser hertil

               —

               vedtage budgetgennemførelsesakter for indtægter og udgifter samt i de tilfælde, hvor Kommissionen har tildelt det beføjelser hertil, træffe alle andre dispositioner, der er nødvendige for at forvalte særprogrammet »Idéer«, særlig i forbindelse med tildeling af tilskud og kontrakter

               —

               indsamle, analysere og fremsende til Kommissionen og Det Videnskabelige Råd alle de oplysninger, der er nødvendige for at sikre gennemførelsen af EF-programmet.

         2.   I Kommissionens afgørelse om uddelegering af opgaver til organet fastlægges i detaljer alle de opgaver, der overdrages til organet, og afgørelsen tilpasses de eventuelle yderligere opgaver, som overdrages til organet. Afgørelsen sendes til Forvaltningsorganudvalget til orientering.
   Artikel 5
   Organisationsstruktur
   1.   Organet forvaltes af en styringskomité og en direktør, som udpeges af Kommissionen.
   2.   Medlemmerne af styringskomitéen udnævnes for to år.
   3.   Direktøren for organet udnævnes for fire år.
   4.   Styringskomitéens medlemmer og direktøren kan genudnævnes.
   Artikel 6
   Tilskud
   Organet modtager tilskud over De Europæiske Fællesskabers almindelige budget; tilskuddet tages fra bevillingen til særprogrammet »Idéer«, jf. artikel 4, stk. 1.
   Artikel 7
   Tilsyn og rapportering
   Organet er underlagt Kommissionens kontrol og skal regelmæssigt aflægge rapport om gennemførelsen af det program, det skal forvalte, på de betingelser og med den hyppighed, der fastsættes i fuldmagtsdokumentet.
   Artikel 8
   Gennemførelse af driftsbudgettet
   Organet gennemfører sit driftsbudget i overensstemmelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1653/2004.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2007.

            På Kommissionens vegne

         Janez POTOČNIK

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

      (2)  EUT L 412 af 30.12.2006, s. 1.

      (3)  EUT L 54 af 22.2.2007, s. 81.

      (4)  EUT L 57 af 24.2.2007, s. 14.

      (5)  EUT L 297 af 22.9.2004, s. 6. Ændret ved forordning (EF) nr. 1821/2005 (EUT L 293 af 9.11.2005, s. 10).

      (6)  EUT L 400 af 30.12.2006, s. 243.


title: Rådets Afgørelse af 2. december 1974 om indgåelse af en aftale mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og De forenede Nationers Børnefond (UNICEF) om levering af skummetmælkspulver som fødevarehjælp

text:
Nr. L 32/ 10                               De Europæiske Fællesskabers Tidende                         5 . 2. 75
                                                    RÅDETS AFGØRELSE
                                                       af 2. december 1974
              om indgåelse af en aftale mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og De
              forenede Nationers Børnefond (UNICEF) om levering af skummetmælkspulver som
                                                          fødevarehjælp
                                                           (75/80/EØF)
             RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
             under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab,
             særlig artikel 113, 114 og 228,
             under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
             ud fra følgende betragtninger :
             De forenede Nationers Børnefond (UNICEF) har meddelt sit behov for skummet
             mælkspulver;
             ved forordning (EØF) nr. 1827/74 ( J ), har Rådet besluttet at stille 2 250 tons skummet
             mælkspulver til rådighed for UNICEF;
             for så vidt angår de nødaktioner, der besluttet i henhold til den påtænkte aftale bør
              Fællesskabets godkendelse meddeles UNICEF hurtigst muligt; det kan vise sig
             nødvendigt meget hurtigt at efterkomme de anmodninger om tilpasning, som UNICEF
             måtte fremsætte under gennemførelsen af den nævnte aftale —
             VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                             Artikel 1
             På Fællesskabets vegne indgås aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab
             og De forenede Nationers Børnefond (UNICEF) om levering af skummetmælkspulver
             som fødevarehjælp.
             Aftalens tekst er bilagt denne afgørelse.
                                                             Artikel 2
             Fællesskabets godkendelse, der er omhandlet i aftalens artikel II, III og VIII, meddeles
             af Kommissionen.
                                                            Artikel 3
             Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de personer, der er beføjet til at under
             tegne aftalen, og til at overdrage dem de nødvendige fuldmagter til at forpligte Fælles
             skabet.
             Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 1974.
                                                                              På Rådets vegne
                                                                           J. SAUVAGNARGUES
                                                                                Formand
             (») EFT nr. L 190 af 13 . 7. 1974, s. 22.


Avis juridique important

|

32003D0508

2003/508/EF: Kommissionens afgørelse af 7. juli 2003 om vedtagelse af Fællesskabets importbeslutninger for visse kemikalier i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 304/2003 og om ændring af afgørelse 2000/657/EF og 2001/852/EF (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 174 af 12/07/2003 s. 0010 - 0039

Kommissionens afgørelseaf 7. juli 2003om vedtagelse af Fællesskabets importbeslutninger for visse kemikalier i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 304/2003 og om ændring af afgørelse 2000/657/EF og 2001/852/EF(EØS-relevant tekst)(2003/508/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 304/2003 af 28. januar 2003 om eksport og import af farlige kemikalier(1), særlig artikel 12, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:(1) I henhold til forordning (EF) nr. 304/2003 træffer Kommissionen afgørelse på Fællesskabets vegne om, hvorvidt der skal gives tilladelse til import til Fællesskabet af hvert kemikalie, som er omfattet af proceduren med forudgående informeret samtykke (PIC-proceduren).(2) De Forenede Nationers Miljøprogram (UNEP) og Levnedsmiddel- og Landbrugsorganisationen (FAO) er blevet udpeget til at udføre sekretariatsopgaverne i forbindelse med gennemførelsen af den midlertidige PIC-procedure, der blev indført ved slutakten fra de befuldmægtigedes konference om Rotterdam-konventionen om proceduren for forudgående informeret samtykke for visse farlige kemikalier og pesticider i international handel, herunder navnlig den heri fastsatte resolution om overgangsforanstaltninger; konventionen blev undertegnet den 11. september 1998 og godkendt af Fællesskabet ved Rådets afgørelse 2003/106/EF(2).(3) Kommissionen, der handler som fælles udpeget myndighed, er forpligtet til at videresende beslutninger om kemikalier til sekretariatet for den midlertidige PIC-procedure, herefter benævnt "det midlertidige sekretariat", på vegne af Fællesskabet og dets medlemsstater.(4) Det midlertidige sekretariat har anmodet deltagerne i PIC-proceduren om at anvende den særlige formular for svar fra importlandet ved rapporteringen af deres importbeslutninger.(5) Kemikaliet monocrotophos er blevet tilføjet til listen over kemikalier, der er omfattet af den midlertidige PIC-procedure som pesticid, som Kommissionen har modtaget oplysninger om fra det midlertidige sekretariat i form af en beslutningsvejledning. Monocrotophos er allerede omfattet af den midlertidige PIC-procedure, idet visse meget farlige pesticidformuleringer indeholdende monocrotophos er opført i bilag III til Rotterdam-konventionen. I afventning af Fællesskabets evaluering af monocrotophos inden for rammerne af Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler(3), senest ændret ved forordning (EF) nr. 806/2003(4), blev der afgivet et foreløbigt svar om disse pesticidformuleringer i Kommissionens afgørelse 2000/657/EF af 16. oktober 2000 om vedtagelse af Fællesskabets afgørelser om indførsel af bestemte kemikalier i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2455/92 om udførsel og indførsel af visse farlige kemikalier(5), som ændret ved beslutning 2001/852/EF(6). I henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 2076/2002 af 20. november 2002 om forlængelse af den periode, der er angivet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF, og om afvisning af optagelse af visse aktive stoffer i bilag I til dette direktiv og tilbagetrækning af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse stoffer(7), blev monocrotophos udelukket fra bilag I til direktiv 91/414/EØF, og godkendelser af plantebeskyttelsesmidler indeholdende dette stof skulle tilbagekaldes senest den 25. juli 2003. Det foreløbige svar, der er fastsat i afgørelse 2000/657/EF, bør følgelig erstattes af en endelig importbeslutning.(6) Kemikalierne 2,4,5-T, chlorbenzilat og phosphamidon er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 91/414/EØF, som fastsætter en overgangsperiode, i hvilken medlemsstaterne i afventning af en fællesskabsafgørelse kan træffe beslutning om stoffer og produkter, som er omfattet af direktivets anvendelsesområde. Disse stoffer blev med forordning (EF) nr. 2076/2002 udelukket fra bilag I til direktiv 91/414/EØF, og godkendelser af plantebeskyttelsesmidler indeholdende disse stoffer skulle derfor tilbagekaldes senest den 25. juli 2003. Importbeslutningerne for pesticidformuleringerne 2,4,5-T, chlorbenzilat og phosphamidon, som er fastlagt i afgørelse 2000/657/EF, der blev forelagt som foreløbige svar i afventning af Fællesskabets afgørelse, bør erstattes af endelige beslutninger.(7) Kemikalierne parathion og parathion-methyl er også omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 91/414/EØF. Med Kommissionens beslutning 2001/520/EF af 9. juli 2001 om afvisning af at indsætte parathion i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktive stof(8), og Kommissionens beslutning 2003/166/EF af 10. marts 2003 om afvisning af at optage parathion-methyl i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktive stof(9) er disse stoffer nu blevet udelukket fra bilag I til direktiv 91/414/EØF, og godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder disse stoffer, er blevet tilbagekaldt. Følgelig bør importbeslutningerne for pesticidformuleringerne parathion og parathion-methyl som fastsat i henholdsvis Kommissionens afgørelse 2001/852/EF af 19. november 2001 om vedtagelse af Fællesskabets afgørelser om indførsel i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2455/92 om udførsel og indførsel af visse farlige kemikalier og om ændring af afgørelse 2000/657/EF samt afgørelse 2000/657/EF, der blev forelagt som foreløbige svar i afventning af Fællesskabets afgørelse, erstattes af endelige beslutninger.(8) Kemikaliet ethylenoxid er omfattet af direktiv 79/117/EØF af 21. december 1978 om forbud mod markedsføring og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler indeholdende visse virksomme stoffer(10), senest ændret ved forordning (EF) nr. 807/2003(11). Dette blev afspejlet i en endelig importbeslutning, der er indeholdt i afgørelse 2001/852/EF. Ethylenoxid er for nylig anmeldt under fællesskabsprogrammet for evaluering af eksisterende stoffer i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter(12), hvori der fastsættes en overgangsperiode, i hvilken medlemsstaterne i afventning af en fællesskabsafgørelse kan træffe nationale beslutninger om stoffer og produkter inden for dette anvendelsesområde. Importbeslutningen i afgørelse 2001/852/EF bør derfor erstattes.(9) Kemikalierne PBB (polybromerede biphenyler) blev underkastet strenge restriktioner på fællesskabsniveau med Rådets direktiv 76/769/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om begrænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige stoffer og præparater(13), senest ændret ved direktiv 2003/11/EF(14). Dette blev afspejlet i Fællesskabets importbeslutning, som blev offentliggjort i PIC-cirkulære V, hvori der blev gjort status over situationen pr. 30. juni 1995. I denne beslutning blev der dog ikke taget hensyn til et totalforbud mod PBB i Østrig fra 1993. Det er derfor nødvendigt at erstatte denne importbeslutning.(10) De i denne afgørelse fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i medfør af artikel 29 i Rådets direktiv 67/548/EØF(15), senest ændret ved forordning (EF) nr. 807/2003 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1De foreløbige svar angående importen af kemikalierne 2,4,5-T, chlorbenzilat, parathion-methyl, monocrotophos og phosphamidon som fastsat i bilaget til afgørelse 2000/657/EF, erstattes af svarformularerne vedrørende import i bilag I til denne afgørelse.Artikel 2Den endelige beslutning om import af ethylenoxid og det foreløbige svar om import af parathion som fastlagt i bilaget til afgørelse 2001/852/EF erstattes af svarformularerne vedrørende import i bilag II til denne afgørelse.Artikel 3Den endelige beslutning om import af kemikaliet PBB (polybromerede biphenyler), som blev offentliggjort i PIC-cirkulære V, erstattes af svarformularen vedrørende import i bilag III til denne afgørelse.Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juli 2003.På Kommissionens vegneMargot WallströmMedlem af Kommissionen(1) EUT L 63 af 6.3.2003, s. 1.(2) EUT L 63 af 6.3.2003, s. 27.(3) EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.(4) EUT L 122 af 16.5.2003, s. 1.(5) EFT L 275 af 27.10.2000, s. 44.(6) EFT L 318 af 4.12.2001, s. 28.(7) EFT L 319 af 23.11.2002, s. 3.(8) EFT L 187 af 10.7.2001, s. 47.(9) EUT L 67 af 12.3.2003, s. 18.(10) EFT L 33 af 8.2.1979, s. 36.(11) EUT L 122 af 16.5.2003, s. 36.(12) EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1.(13) EFT L 262 af 27.9.1976, s. 201.(14) EUT L 42 af 15.2.2003, s. 45.(15) EFT 196 af 16.8.1967, s. 1.BILAG IReviderede importbeslutninger for de kemiske stoffer 2,4,5-T, chlorbenzilat, parathion-methyl, monocrotophos og phosphamidon, som erstatter de tidligere importbeslutninger i afgørelse 2000/657/EF>PIC FILE= "L_2003174DA.001302.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.001401.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.001501.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.001601.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.001701.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.001801.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.001901.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.002001.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.002101.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.002201.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.002301.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.002401.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.002501.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.002601.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.002701.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.002801.TIF">BILAG IIReviderede importbeslutninger for de kemiske stoffer ethylenoxid og parathion, som erstatter de tidligere importbeslutninger i afgørelse 2001/852/EF>PIC FILE= "L_2003174DA.002902.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.003001.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.003101.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.003201.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.003301.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.003401.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.003501.TIF">BILAG IIIRevideret importbeslutning for kemikaliet PBB (polybromerede biphenyler), som erstatter den tidligere importbeslutning fra 1995>PIC FILE= "L_2003174DA.003602.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.003701.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.003801.TIF">>PIC FILE= "L_2003174DA.003901.TIF">


title: 2008/823/EF: Kommissionens afgørelse af 22. oktober 2008 om ændring af afgørelse 95/319/EF om oprettelse af et udvalg af arbejdstilsynschefer (EØS-relevant tekst)

text:
               30.10.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 288/5

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 22. oktober 2008
   om ændring af afgørelse 95/319/EF om oprettelse af et udvalg af arbejdstilsynschefer
   (EØS-relevant tekst)
   (2008/823/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har ved afgørelse 95/319/EF (1) oprettet et udvalg af arbejdstilsynschefer, i det følgende benævnt »udvalget«.

               (2)

               Med de seneste udvidelser af EU er udvalgets størrelse faktisk blevet fordoblet. Plenarmøderne omfatter nu 54 udvalgsmedlemmer. I tilfælde af nye udvidelser vil dette antal blive endnu større.

               (3)

               Antallet af medlemmer pr. medlemsstat bør nedsættes fra to til en for at sætte udvalget i stand til at udføre sine opgaver og give medlemmerne af udvalget mulighed for en praktisk interaktiv udveksling af erfaringer og synspunkter, hvilket ikke er muligt med et så stort udvalg. Medlemsstaterne bør kunne udpege en suppleant, der deltager i møderne, når det ordinære medlem ikke kan deltage.

               (4)

               For at sikre kvaliteten i udvalgets arbejde bør de foreslåede medlemmer være ledende repræsentanter for de nationale arbejdstilsyn med mandat til at udføre udvalgets opgaver.

               (5)

               Der bør fastsættes bestemmelser om, at ethvert ordinært medlem eller enhver suppleant kan lade sig ledsage af en ekspert på udvalgets møder. Af praktiske grunde i forbindelse med mødets tilrettelæggelse bør der gives meddelelse om en sådan eksperts tilstedeværelse mindst én måned inden det pågældende møde i udvalget.

               (6)

               For at lette arbejdsgruppernes aktiviteter bør der være mulighed for, at de har en ekspert fra et nationalt arbejdstilsyn som formand, selv om vedkommende ikke er medlem af udvalget.

               (7)

               Der bør være mulighed for, at særlige kategorier af observatører deltager i udvalgets møder.

               (8)

               Udvalget bør fastsætte sin forretningsorden, hvor de praktiske ordninger for udvalgets arbejde fastlægges.

               (9)

               Afgørelse 95/319/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

               (10)

               Nærværende afgørelse bør træde i kraft den 1. januar 2010, hvor en ny mandatperiode starter for udvalgets medlemmer —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 95/319/EF foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 5 ændres således:

                           a)

                           Stk. 1 og 2 affattes således:
                           »1.   Udvalget består af et ordinært medlem for hver medlemsstat.
                           Der kan udnævnes en suppleant for hvert ordinært medlem. Suppleanten deltager kun i udvalgets møder, når det ordinære medlem ikke er i stand til at deltage.
                           2.   Ordinære medlemmer og suppleanter i udvalget udnævnes af Kommissionen efter indstilling fra medlemsstaten.
                           Når medlemsstaterne fremlægger navnene på deres kandidater for Kommissionen, sikrer de, at de pågældende er ledende repræsentanter for de nationale arbejdstilsyn med mandat til at udføre udvalgets opgaver.«

                           b)

                           Stk. 5 udgår.

               2)

               Artikel 8 affattes således:
               »Artikel 8
               1.   Udvalget kan efter aftale med Kommissionens repræsentant indbyde enhver person, som har en særlig sagkundskab i forbindelse med et emne på dagsordenen, til at deltage i udvalgets arbejde.
               2.   Ethvert medlem eller enhver suppleant kan lade sig ledsage af en ekspert, forudsat at medlemmet fremsætter en begrundet anmodning til formanden senest en måned inden det pågældende udvalgsmøde.«

               3)

               Artikel 9, stk. 2, affattes således:
               »2.   Arbejdsgrupper skal have et medlem af udvalget eller en ekspert fra arbejdstilsynet i en medlemsstat som formand og skal bestå af medlemmer af udvalget og/eller eksperter, afhængigt af situationen. Arbejdsgrupperne aflægger rapport til udvalget på plenarmødet.«

               4)

               Følgende artikel 9a tilføjes:
               »Artikel 9a
               Hverken medlemmernes eller eksperternes arbejde i udvalget aflønnes.«

               5)

               I artikel 10 tilføjes følgende stk. 3:
               »3.   Følgende personer kan deltage i udvalgets møder som observatører:

                           a)

                           en repræsentant for arbejdstilsynet i hver EØS/EFTA-stat

                           b)

                           direktøren for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur

                           c)

                           en repræsentant for ILO.«

               6)

               Følgende artikel 11a tilføjes:
               »Artikel 11a
               Udvalget fastsætter sin forretningsorden, hvor de praktiske ordninger for udvalgets arbejde fastlægges, herunder indkaldelse af møder og oprettelse af arbejdsgrupper.«

               7)

               Artikel 12, stk. 2, affattes således:
               »2.   Kommissionen fremsender denne rapport til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed, Hygiejne og Sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2010.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. oktober 2008.

            På Kommissionens vegne

         Vladimír ŠPIDLA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 188 af 9.8.1995, s. 11.


title: Afgørelse nr. U1 af 12. juni 2009 om artikel 54, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 angående familietillæg til ydelser ved arbejdsløshed (Tekst af relevans for EØS og for EF/Schweiz-aftalen)

text:
               24.4.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 106/42

         AFGØRELSE Nr. U1
   af 12. juni 2009
   om artikel 54, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 angående familietillæg til ydelser ved arbejdsløshed
   (Tekst af relevans for EØS og for EF/Schweiz-aftalen)
   2010/C 106/11
   DEN ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER HAR —
   under henvisning til artikel 72, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (1), i henhold til hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 883/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (2),
   under henvisning til artikel 54, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 987/2009, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 54, stk. 3, i forordning (EF) nr. 987/2009 skal den kompetente institution, såfremt størrelsen af ydelserne ved arbejdsløshed efter en medlemsstats lovgivning afhænger af antallet af familiemedlemmer, ved beregningen af ydelserne ligeledes medregne det antal familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den stat, hvor den kompetente institution er beliggende.

               (2)

               I henhold til artikel 2, stk. 2, i forordning (EF) nr. 987/2009 skal institutionerne straks forelægge eller udveksle alle oplysninger, der er nødvendige for at fastsætte og bestemme rettighederne og forpligtelserne for de personer, som er omfattet af forordning (EF) nr. 883/2004.

               (3)

               De i artikel 4, stk. 1, i forordning (EF) nr. 987/2009 omhandlede dokumenter og strukturerede elektroniske dokumenter tjener som bevis for den pågældendes rettigheder, men udstedelsen af dokumenterne er ingen betingelse for erhvervelse af disse rettigheder.

               (4)

               Dokumenter vedrørende familiemedlemmer, som er bosat i en anden medlemsstat end den stat, hvor den kompetente institution er beliggende, kan først udstedes efter påbegyndelsen af den arbejdsløshedsperiode, som giver ret til ydelser.

               (5)

               Efterbetaling af familietillæg til ydelser ved arbejdsløshed skal ske for den periode, som ligger forud for forelæggelsen af oplysningerne om de familiemedlemmer, der er bosat i en anden medlemsstat end den stat, hvor den kompetente institution er beliggende, såfremt den arbejdsløse allerede fra begyndelsen af den arbejdsløshedsperiode, som giver ret til ydelser, havde forsørgerpligt over for disse personer.
               Beslutningen i sagen er truffet på de i artikel 71, stk. 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 fastsatte betingelser —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

               1.

               Udstedelsen af dokumentet vedrørende familiemedlemmer efter påbegyndelsen af den arbejdsløshedsperiode, som giver ret til ydelser, medfører ikke udsættelse af den dato, fra hvilken der erhverves ret til ydelser ved arbejdsløshed efter den med familietillæg forhøjede sats, og som fastsættes i henhold til den kompetente stats lovgivning.

               2.

               Såfremt den institution, der udsteder det i stk. 1 omhandlede dokument, ikke er i stand til at bekræfte, at familiemedlemmerne ikke tages i betragtning ved beregning af ydelser ved arbejdsløshed til en anden person i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, på hvis område de er bosat, skal den pågældende have lov til at supplere dokumentet med en erklæring herom.

               3.

               Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Den finder anvendelse fra datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 987/2009.

         Gabriela PIKOROVÁ

            Formand for Den Administrative Kommission

      (1)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.


title: Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Forsyningsagentur for regnskabsåret 2008

text:
               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/192

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 5. maj 2010
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Forsyningsagentur for regnskabsåret 2008
   (2010/540/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Forsyningsagentur for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Forsyningsagentur for regnskabsåret 2008, med agenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets afgørelse 2008/114/EF, Euratom af 12. februar 2008 om fastsættelse af vedtægterne for Euratoms Forsyningsagentur (3), særlig artikel 8,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0076/2010),

               1.

               meddeler generaldirektøren for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Forsyningsagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2008;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til generaldirektøren for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Forsyningsagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 6.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 41 af 15.2.2008, s. 15.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/193

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 5. maj 2010
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Forsyningsagentur for regnskabsåret 2008
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Forsyningsagentur for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Atomenergifællesskabs Forsyningsagentur for regnskabsåret 2008, med agenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets afgørelse 2008/114/EF, Euratom af 12. februar 2008 om fastsættelse af vedtægterne for Euratoms Forsyningsagentur (3), særlig artikel 8,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0076/2010),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslår, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2008 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Euratom, der har hjemsted i Luxembourg, blev oprettet i 1958 og ved afgørelse 2008/114/EF, Euratom, har fået ny vedtægt og er blevet et agentur;

               1.

               bemærker, at agenturet i 2008 ikke modtog noget tilskud til at dække sine transaktioner, og at Kommissionen afholdt alle agenturets udgifter i forbindelse med gennemførelsen af 2008-budgettet; bemærker endvidere, at de fremførte 2007-forpligtelser blev dækket af den uudnyttede del af 2007-tilskuddet;

               2.

               tager følgelig til efterretning, at agenturet — uden et selvstændigt budget — reelt er integreret i Kommissionen;

               3.

               understreger dog, at denne situation giver anledning til at overveje, om det er nødvendigt at bevare agenturet i dets nuværende form og opbygning; noterer sig imidlertid agenturets svar, hvori der argumenteres for, at den aktuelle situation på den ene side genspejler de klare forbindelser til Kommissionen (for eksempel kan Kommissionen udstede direktiver, og den udnævner agenturets generaldirektør) og på den anden side en grad af juridisk og finansiel uafhængighed;

      Intern revision

               4.

               anerkender, at agenturet i overensstemmelse med vedtægtens artikel 3 valgte sin egen interne revisor, der påbegyndte sit hverv den 1. juli 2009;

               5.

               henviser vedrørende øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 5. maj 2010 (5) om præstationer, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 6.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 41 af 15.2.2008, s. 15.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (5)  Vedtagne tekster, P7_TA(2010)0139. Se side 241 i denne EUT.


title: 2011/574/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/145

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009
   (2011/574/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009 med centrets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 851/2004 af 21. april 2004 om oprettelse af et europæisk center for forebyggelse af og kontrol med sygdomme (3), særlig artikel 23,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0107/2011),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme decharge for gennemførelsen af centrets budget for regnskabsåret 2009;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 124.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 142 af 30.4.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/146

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 10. maj 2011
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme for regnskabsåret 2009 med centrets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 15. februar 2011 (05892/2011 — C7-0052/2011),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 851/2004 af 21. april 2004 om oprettelse af et europæisk center for forebyggelse af og kontrol med sygdomme (3), særlig artikel 23,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0107/2011),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten har fastslået, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2009 er rigtigt og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               B.

               der henviser til, at Parlamentet den 5. maj 2010 meddelte decharge til direktøren for Det Europæiske Center for Forebyggelse og Kontrol med Sygdomme for gennemførelsen af centrets budget for regnskabsåret 2008 (5), og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen:

                           —

                           bemærkede, at Revisionsretten har konstateret, at ca. 16 200 000 EUR (svarende til 40 % af centrets samlede budget) er blevet fremført

                           —

                           var bekymret over, at der pr. 31. december 2008 stadig ikke var indgået en hjemstedsaftale mellem centret og de svenske myndigheder

                           —

                           understregede, at der stadig var svagheder i planlægningen af ansættelsesprocedurerne

                           —

                           beklagede, at centret ikke i fuldt omfang har opfyldt forpligtelsen til at sende dechargemyndigheden en rapport udarbejdet af direktøren med en oversigt over antallet af interne revisioner foretaget af den interne revisor i overensstemmelse med artikel 72, stk. 5, i rammefinansforordningen,

               C.

               der henviser til, at centrets budget for 2009 var på 51 000 000 EUR, hvilket er en stigning på 25,3 % i forhold til regnskabsåret 2008,

               1.

               bemærker, at centrets budget steg fra 17 100 000 EUR i 2006 til 51 000 000 EUR i 2009;

               2.

               bemærker, at 51 000 000 EUR blev stillet til rådighed som midler til centret i 2009, hvoraf 48 100 000 EUR hidrørte fra tilskud fra Unionens budget;

               3.

               understreger, at gennemførelsen af betalingsbevillinger i begrænset omfang blev forbedret til 91 %, hvilket svarer til, at de uudnyttede bevillinger udgjorde 4 800 000 EUR; bemærker dog, at denne underudnyttelse skyldes, at centret begrænsede sin anmodning om betalingsbevillinger for at nedbringe beløbet af kontanter på sin bankkonto ved årets udgang, hvilket Revisionsretten og Kommissionen havde anmodet om;

      Præstationer

               4.

               opfordrer igen centret til i en oversigt, der vedføjes næste beretning fra Revisionsretten, at foretage en sammenligning mellem de tiltag, der er blevet gennemført i det regnskabsår, der er under dechargebehandling, og de tiltag, der er gennemført i det forudgående regnskabsår, således at dechargemyndigheden bedre kan vurdere centrets præstationer fra år til år;

               5.

               mener imidlertid, at centret er en vigtig institution, som kan styrke og udvikle Unionens kontrol med sygdomme samt vurdere og oplyse om eksisterende og nye trusler mod folkesundheden i form af smitsomme sygdomme;

               6.

               henviser til centrets vigtige bidrag til foranstaltningerne til bekæmpelse af H1N1-pandemien i 2009, bl.a. i form af den foreløbige vejledning om anvendelsen af bestemte influenzavacciner i løbet af H1N1-pandemien i 2009 (»Use of specific pandemic influenza vaccines during the H1N1 2009 pandemic«);

               7.

               er af den opfattelse, at centrets beføjelser skal styrkes, således at Unionen råder over en selvstændig kapacitet til evaluering af infektionsrisikoens alvor i tilfælde af en pandemi, og således at koordinationen mellem medlemsstaterne kan forbedres;

               8.

               bemærker, at centret har været i stand til at udvikle et anseeligt antal produkter og tjenester i 2009 inden for epidemiologi, overvågning samt forebyggelse af og kontrol med smitsomme sygdomme og har udgivet en række forskellige videnskabelige rapporter;

               9.

               anmoder Revisionsretten om at gennemføre resultatrevisioner af centret;

      Bevillingsfremførsler

               10.

               er bekymret over, at Revisionsretten allerede i 2006 rapporterede om et højt antal fremførsler, hvilket har en negativ indvirkning på gennemførelsen af budgettet og er i strid med princippet om etårighed; bemærker især, at fremførte bevillinger fra 2008 på 2 200 000 EUR måtte bortfalde, og at fremførte bevillinger i 2009 udgjorde 42 % af afsnit II — driftsudgifter og 63 % af afsnit III — aktionsudgifter; opfordrer derfor centret til at underrette dechargemyndighederne om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at afhjælpe dette underskud;

      Centrets hjemsted

               11.

               glæder sig over, at centrets bestyrelse og den svenske minister for ældreomsorg og folkesundhed den 30. juni 2010 endelig har underskrevet en hjemstedsaftale, samt over den ledsagende lovændring, der skal give centrets medarbejdere og deres familier mulighed for at blive optaget i Sveriges folkeregister;

      Intern revision

               12.

               er bekymret over, at centret endnu en gang ikke i fuldt omfang har opfyldt forpligtelsen til at sende dechargemyndigheden en rapport udarbejdet af direktøren med en oversigt over indholdet i anbefalingen fra den interne revisionstjeneste (IAS) i overensstemmelse med artikel 72, stk. 5, i rammefinansforordningen; er især bekymret over, at centret har modtaget en »meget vigtig« anbefaling og syv andre »vigtige« anbefalinger fra IAS, men at der ikke er givet oplysninger om deres indhold; anmoder derfor indtrængende centrets direktør om at fremsende disse oplysninger;

               13.

               anerkender, at IAS også har gennemført en revision af den økonomiske forvaltning i 2009 med det overordnede formål at få rimelig sikkerhed for, at de interne kontroller, der foretages til underbygning af procedurer for den økonomiske forvaltning, planlægning af indkøb, budgetgennemførelse, ledelsesrapportering og overvågning og kontroller, er tilstrækkelige; understreger, at IAS' anbefalinger omhandler behovet for at opdatere og styrke de finansielle procedurer vedrørende forpligtelser og betalinger med henblik på at definere og berette mere nøjagtigt om de udførte kontroller;

               14.

               henviser i forbindelse med de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 10. maj 2011 (6) om præstationer, økonomisk forvaltning og kontrol med agenturer.

      (1)  EUT C 338 af 14.12.2010, s. 124.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 142 af 30.4.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (5)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 141.

      (6)  Vedtagne tekster, P7_TA(2011)0163 (Se side 269 i denne EUT).