Avis juridique important

|

32003D0548

2003/548/EF: Kommissionens afgørelse af 24. juli 2003 om det minimumssæt af faste kredsløb med harmoniserede specifikationer og tilhørende standarder, der henvises til i artikel 18 i forsyningspligtdirektivet

EU-Tidende nr. L 186 af 25/07/2003 s. 0043 - 0045

Kommissionens afgørelseaf 24. juli 2003om det minimumssæt af faste kredsløb med harmoniserede specifikationer og tilhørende standarder, der henvises til i artikel 18 i forsyningspligtdirektivet(2003/548/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet)(1), særlig artikel 18, stk. 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) Ifølge artikel 18, stk. 3, i forsyningspligtdirektivet skal der i Den Europæiske Unions Tidende offentliggøres et minimumssæt af faste kredsløb med harmoniserede specifikationer og tilhørende standarder som led i den liste over standarder, der henvises til i artikel 17 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet)(2).(2) Minimumssættet af faste kredsløb blev fastlagt i bilag II til Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste kredsløb(3), senest ændret ved Kommissionens beslutning 98/80/EF(4). Dette direktiv blev ophævet af rammedirektivet med virkning fra 25. juli 2003.(3) Nærværende afgørelse sikrer kontinuiteten i retsgrundlaget for minimumssættet af faste kredsløb med henblik på gennemførelse af de relevante bestemmelser i rammedirektivet og forsyningspligtdirektivet. Minimumssættet af faste kredsløb i denne afgørelse er det samme som i direktiv 92/44/EØF, bortset fra at henvisningerne til europæiske telestandarder (ETS) er erstattet af henvisninger til europæiske standarder (EN) som aftalt med Det Europæiske Institut for Telestandarder (ETSI) i 2001. Faste kredsløb, der er i overensstemmelse med de tidligere ETS-standarder, bør dog fortsat anses for at være i overensstemmelse med kravene til minimumssættet af faste kredsløb.(4) Denne afgørelse fastlægger minimumssættet af faste kredsløb med harmoniserede specifikationer og tilhørende standarder og udgør en integrerende del af den liste over standarder, der er offentliggjort i overensstemmelse med artikel 17 i direktiv 2002/21/EF. Den gældende udgave af listen over standarder, der kun omfatter frivillige bestemmelser, blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende i december 2002(5). På grund af forskelle i procedurer og retsvirkning bør der skelnes mellem de kapitler i listen over standarder, der omfatter obligatoriske bestemmelser i henhold til denne afgørelse, og de kapitler, der kun omfatter frivillige bestemmelser.(5) De i denne afgørelse fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Kommunikationsudvalget -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelMinimumssættet af faste kredsløb med harmoniserede specifikationer og tilhørende standarder er opført i bilaget.Udfærdiget i Bruxelles, den 24. juli 2003.På Kommissionens vegneErkki LiikanenMedlem af Kommissionen(1) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51.(2) EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33.(3) EFT L 165 af 19.6.1992, s. 27.(4) EFT L 14 af 20.1.1998, s. 27.(5) EFT C 331 af 31.12.2002, s. 32.BILAGLISTE OVER STANDARDER OG/ELLER SPECIFIKATIONER FOR ELEKTRONISKE KOMMUNIKATIONSNET OG -TJENESTER SAMT DERTILHØRENDE FACILITETER OG TJENESTERObligatoriske standarderFastlæggelse af minimumssættet af faste kredsløb1. FormålDette dokument fastlægger det minimumssæt af faste kredsløb med harmoniserede specifikationer og tilhørende standarder, der henvises til i artikel 18 i direktiv 2002/22/EF (forsyningspligtdirektivet).Nærværende liste udgør en del af den liste over standarder, der henvises til i artikel 17 i direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet).Denne offentliggørelse supplerer den liste over standarder og specifikationer for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester samt dertilhørende faciliteter og tjenester, der blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende i december 2002(1).2. Tekniske standarderDe standarder, der er opført i dette dokument, er ETSI-produkter efter den nuværende ETSI-nomenklatur. Ifølge "ETSI-direktiverne"(2) defineres disse produkter som følger:Europæisk standard (telekommunikationsserien), EN: Et ETSI-dokument, der indeholder normative bestemmelser godkendt til offentliggørelse gennem en proces med deltagelse af de nationale standardiseringsorganisationer og/eller nationale ETSI-delegationer, med følgevirkninger for stilstand og gennemførelse i national lovgivning.Harmoniseret standard: En europæisk standard (EN) (telekommunikationsserien), som ETSI har fået mandat til at udarbejde fra Europa-Kommissionen i henhold til direktiv 98/48/EF (den seneste ændring af direktiv 83/189/EØF), og som er udarbejdet under hensyntagen til de relevante væsentlige krav i direktivet efter den nye metode. Der er offentliggjort en henvisning til denne standard i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Henvisningerne til standarder i nærværende liste gælder den version af standarderne, der er gyldig på det tidspunkt, hvor listen offentliggøres.3. De anførte dokumenter kan rekvireres på følgende adresserETSI Publications Office(3)>TABELPOSITION>4. Henvisninger til EU-lovgivningenDer henvises til følgende retsakter, der findes på http://europa.eu.int/ information_society/topics/ telecoms/regulatory/index_en.htm:- direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet): Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EFT L 108 af 24.4.2002, s. 33)- direktiv 2002/22/EF (forsyningspligtdirektivet): Europa-Parlamentets og Rådets direktiv af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EFT L 108 af 24.4.2002, s. 51).Fastlæggelse af minimumssættet af faste kredsløb med harmoniserede specifikationer og tilhørende standarderANALOGE FASTE KREDSLØB>TABELPOSITION>DIGITALE FASTE KREDSLØB>TABELPOSITION>(1) EFT C 331 af 31.12.2002, s. 32.(2) Findes på http://portal.etsi.org/directives/.(3) ETSI-dokumenter kan også downloades fra følgende adresse: http://pda.etsi.org/pda/ queryform.asp.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/485 af 20. marts 2015 om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant i Kosovo

text:
               21.3.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 77/12

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/485
   af 20. marts 2015
   om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant i Kosovo (1)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 33 og artikel 31, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 25. januar 2012 vedtog Rådet afgørelse 2012/39/FUSP (2) om udnævnelse af Samuel ŽBOGAR til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) i Kosovo. EUSR's mandat blev senest ændret ved Rådets afgørelse 2014/400/FUSP (3). EUSR's mandat udløber den 28. februar 2015.

               (2)

               EUSR's mandat bør forlænges med endnu en periode på otte måneder.

               (3)

               EUSR skal gennemføre mandatet under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den Europæiske Unions særlige repræsentant
   Mandatet for Samuel ŽBOGAR som Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) forlænges herved indtil den 31. oktober 2015. Rådet kan beslutte at EUSR's mandat afsluttes tidligere på grundlag af en vurdering fra Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) og efter forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR).
   Artikel 2
   Politikmål
   EUSR's mandat bygger på politikmålene for Unionen i Kosovo. Disse mål omfatter at spille en førende rolle i forbindelse med fremme af et stabilt, levedygtigt, fredeligt, demokratisk og multietnisk Kosovo, at styrke stabiliteten i regionen og bidrage til regionalt samarbejde og gode naboskabsforbindelser i det vestlige Balkan, at fremme et Kosovo, der går ind for retsstatsprincippet og beskyttelse af mindretal og af den kulturelle og religiøse arv samt at støtte Kosovos fremskridt i tilnærmelsen til Unionen i overensstemmelse med regionens europæiske perspektiv og i henhold til de relevante rådskonklusioner.
   Artikel 3
   Mandat
   For at nå politikmålene har EUSR mandat til:

               a)

               at tilbyde råd og støtte fra Unionen i den politiske proces

               b)

               at fremme Unionens overordnede politiske koordinering i Kosovo

               c)

               at styrke Unionens tilstedeværelse i Kosovo og sikre, at den er sammenhængende og effektiv

               d)

               at vejlede chefen for Den Europæiske Unions retsstatsmission i Kosovo (EULEX KOSOVO) om lokale politiske forhold, bl.a. om de politiske aspekter af spørgsmål vedrørende det udøvende ansvar

               e)

               at sikre overensstemmelse og sammenhæng i EU-aktionen i Kosovo, bl.a. ved at rådgive på lokalt plan i EULEX-processen

               f)

               at støtte Kosovos fremskridt i tilnærmelsen til Unionen i overensstemmelse med regionens europæiske perspektiv via målrettet offentlig kommunikation og Unionens outreachaktiviteter, der er bestemt til at sikre en bredere forståelse for og støtte til EU-relaterede spørgsmål hos offentligheden i Kosovo, herunder arbejdet i EULEX

               g)

               at overvåge, bistå og lette fremskridt med politiske, økonomiske og europæiske prioriteter i overensstemmelse med de respektive institutionelle kompetencer og ansvarsområder

               h)

               at bidrage til udviklingen og konsolideringen af respekten for menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder i Kosovo, herunder med hensyn til kvinder og børn og beskyttelse af mindretal, i overensstemmelse med Unionens menneskerettighedspolitik og Unionens retningslinjer vedrørende menneskerettigheder

               i)

               at bistå med gennemførelsen af dialogen mellem Beograd og Pristina, der fremmes af Unionen.

         Artikel 4
   Gennemførelse af mandatet
   1.   EUSR har ansvaret for gennemførelsen af mandatet og handler med reference til HR.
   2.   PSC opretholder privilegerede forbindelser med EUSR og er EUSR's primære kontaktpunkt til Rådet. PSC giver EUSR strategisk vejledning og politiske retningslinjer inden for rammerne af mandatet med forbehold af HR's beføjelser.
   3.   EUSR arbejder tæt sammen med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og dens relevante tjenestegrene.
   Artikel 5
   Finansiering
   1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat i perioden fra den 1. marts 2015 til den 31. oktober 2015 udgør 1 520 000 EUR.
   2.   Udgifterne forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget. Det er tilladt statsborgere i lande i den vestlige Balkanregion at byde på kontrakter.
   3.   Udgifterne forvaltes i henhold til en kontrakt mellem EUSR og Kommissionen. EUSR står til regnskab for alle udgifter over for Kommissionen.
   Artikel 6
   Sammensætning af medarbejderstaben
   1.   Der udpeges specifikt personale til at bistå EUSR med at gennemføre sit mandat og bidrage til sammenhæng, synlighed og effektivitet i Unionens overordnede indsats i Kosovo. EUSR er inden for rammerne af sit mandat og de finansielle midler, der stilles til rådighed i den forbindelse, ansvarlig for at sammensætte sin medarbejderstab. Staben skal omfatte medarbejdere med den ekspertise i specifikke politiske spørgsmål, som mandatet kræver. EUSR underretter straks og løbende Rådet og Kommissionen om sin medarbejderstabs sammensætning.
   2.   Medlemsstaterne, EU-institutionerne og EU-Udenrigstjenesten kan foreslå udstationering af medarbejdere ved EUSR. Lønnen til udstationeret personale afholdes af henholdsvis den pågældende medlemsstat, den pågældende EU-institution eller EU-Udenrigstjenesten. Eksperter, der udstationeres af medlemsstaterne ved EU-institutionerne eller EU-Udenrigstjenesten, kan også udstationeres ved EUSR. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en medlemsstat.
   3.   Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats eller EU-institutionens eller EU-Udenrigstjenestens administrative myndighed og udfører sine opgaver og handler i EUSR's mandats interesse.
   Artikel 7
   Privilegier og immuniteter for EUSR og EUSR's medarbejderstab
   De privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige for, at EUSR og EUSR's medarbejdere kan opfylde og afvikle EUSR's mission uhindret, aftales med værtsparterne, alt efter hvad der er relevant. Medlemsstaterne og EU-Udenrigstjenesten yder den fornødne støtte med henblik herpå.
   Artikel 8
   Sikkerheden i forbindelse med EU's klassificerede informationer
   1.   EUSR og medarbejderne i EUSR's stab overholder de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2013/488/EU (4).
   2.   HR er bemyndiget til i overensstemmelse med sikkerhedsforskrifterne vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede informationer at videregive EU's klassificerede informationer og dokumenter til og med klassifikationsgraden »CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL«, som er udarbejdet med henblik på aktionen, til NATO/KFOR.
   3.   HR er bemyndiget til i overensstemmelse med sikkerhedsforskrifterne vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede informationer og i overensstemmelse med EUSR's operationelle behov at videregive EU's klassificerede informationer og dokumenter til og med klassifikationsgraden »RESTREINT UE/EU RESTRICTED«, som er udarbejdet med henblik på aktionen, til De Forenede Nationer (FN) og Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE). Der udarbejdes lokale ordninger med henblik herpå.
   4.   HR er bemyndiget til at videregive ikkeklassificerede EU-dokumenter vedrørende Rådets forhandlinger om aktionen, som er omfattet af tavshedspligt i henhold til artikel 6, stk. 1, i Rådets forretningsorden, til tredjeparter, der er tilknyttet nærværende afgørelse (5).
   Artikel 9
   Adgang til oplysninger og logistisk støtte
   1.   Medlemsstaterne, Kommissionen og Generalsekretariatet for Rådet sikrer, at EUSR får adgang til alle relevante oplysninger.
   2.   Unionens delegation og/eller medlemsstaterne yder, alt efter hvad der er relevant, logistisk støtte i regionen.
   Artikel 10
   Sikkerhed
   EUSR skal i overensstemmelse med Unionens sikkerhedspolitik for personale, der er udstationeret uden for Unionen som led i operationer i medfør af afsnit V i traktaten, i overensstemmelse med EUSR's mandat og på baggrund af sikkerhedssituationen i ansvarsområdet, træffe alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler med hensyn til sikkerheden for alt personale, der står under EUSR's direkte myndighed, navnlig ved at:

               a)

               udarbejde en specifik sikkerhedsplan på grundlag af rådgivning fra EU-Udenrigstjenesten, der omfatter specifikke materielle, organisatoriske og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger vedrørende styringen af sikre personalebevægelser til og inden for ansvarsområdet, samt styring af sikkerhedshændelser og en beredskabs- og evakueringsplan for missionen

               b)

               sikre, at alt personale, der er udstationeret uden for Unionen, er dækket af en højrisikoforsikring, der er tilpasset forholdene i ansvarsområdet

               c)

               sikre, at alle medarbejdere i EUSR's stab, der skal udstationeres uden for Unionen, herunder lokalt ansat personale, har modtaget relevant sikkerhedsuddannelse før eller ved ankomsten til ansvarsområdet på grundlag af de risikoratings, der er opstillet for dette område

               d)

               sikre, at alle vedtagne henstillinger, som udarbejdes efter regelmæssige sikkerhedsvurderinger, gennemføres, og aflægge skriftlige rapporter om deres gennemførelse og om andre sikkerhedsspørgsmål som led i fremskridtsrapporterne og rapporterne om gennemførelse af mandatet til Rådet, HR og Kommissionen.

         Artikel 11
   Rapportering
   EUSR aflægger regelmæssigt rapport til HR og PSC. EUSR aflægger også efter behov rapport til Rådets arbejdsgrupper. Der udsendes regelmæssigt rapporter gennem Coreunettet. EUSR kan aflægge rapport til Rådet for Udenrigsanliggender. I overensstemmelse med traktatens artikel 36 kan EUSR inddrages i underretningen af Europa-Parlamentet.
   Artikel 12
   Koordination
   1.   EUSR bidrager til, at Unionens aktion fremtræder som en helhed, er sammenhængende og effektiv og medvirker til at sikre, at alle Unionens instrumenter og medlemsstaternes aktioner sættes ind på en sammenhængende måde for at nå Unionens politikmål. EUSR's aktiviteter koordineres med Kommissionens aktiviteter samt, hvor det er hensigtsmæssigt, med de aktiviteter, der udføres af andre EUSR, som er aktive i regionen. EUSR sørger for regelmæssig briefing af medlemsstaternes missioner og Unionens delegationer.
   2.   På stedet holdes der tæt kontakt til medlemsstaternes missionschefer og cheferne for Unionens delegationer i regionen. De bestræber sig på i videst muligt omfang at bistå EUSR i gennemførelsen af mandatet. EUSR vejleder chefen for EULEX KOSOVO om lokale politiske forhold, herunder om de politiske aspekter af spørgsmål vedrørende det udøvende ansvar. EUSR og den øverstbefalende for den civile operation konsulterer hinanden i fornødent omfang.
   3.   EUSR skal også holde tæt kontakt til relevante lokale myndigheder og andre internationale og regionale aktører på stedet.
   4.   EUSR sikrer sammen med andre EU-aktører på stedet formidling og udveksling af oplysninger blandt EU-aktører i indsatsområdet med henblik på at opnå en høj grad af fælles forståelse og vurdering af situationen.
   Artikel 13
   Bistand i forbindelse med krav
   EUSR og EUSR's medarbejderstab bistår med at tilvejebringe elementer med henblik på at behandle eventuelle krav og forpligtelser, der følger af mandaterne for tidligere EUSR'er i Kosovo, og giver administrativ bistand og adgang til relevante sagsakter med henblik herpå.
   Artikel 14
   Revision
   Gennemførelsen af denne afgørelse og dens sammenhæng med andre bidrag fra Unionen til regionen tages løbende op til revision. EUSR forelægger Rådet, HR og Kommissionen en samlet rapport om gennemførelsen af mandatet inden udgangen af august 2015.
   Artikel 15
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1. marts 2015.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. marts 2015

            På Rådets vegne

         E. RINKĒVIČS

            Formand

      (1)  Denne betegnelse berører ikke holdningerne til status og er i overensstemmelse med UNSCR 1244 (1999) og ICJ's udtalelse om Kosovos uafhængighedserklæring.

      (2)  Rådets afgørelse 2012/39/FUSP af 25. januar 2012 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant i Kosovo (EUT L 23 af 26.1.2012, s. 5).

      (3)  Rådets afgørelse 2014/400/FUSP af 26. juni 2014 om forlængelse af mandatet for Den Europæiske Unions særlige repræsentant i Kosovo (EUT L 188 af 27.6.2014, s. 68).

      (4)  Rådets afgørelse 2013/488/EU af 23. september 2013 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 274 af 15.10.2013, s. 1).

      (5)  Rådets afgørelse 2009/937/EU af 1. december 2009 om vedtagelse af Rådets forretningsorden (EUT L 325 af 11.12.2009, s. 35).


Avis juridique important

|

31994D0781

94/781/EF: Rådets afgørelse af 5. december 1994 om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 316 af 09/12/1994 s. 0041 - 0041 den finske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0216  den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0216

RAADETS AFGOERELSE af 5. december 1994 om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget (94/781/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 198 A,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 26. januar 1994 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden for 26. januar 1994 til 25. januar 1998 (1),  i betragtning af, at en plads som suppleant til ovennaevnte udvalg er ledig, efter at Jérôme Polvérini er traadt tilbage, hvilket Raadet blev underrettet om den 27. oktober 1994,  under henvisning til indstillingen fra den franske regering - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Eneste artikel  Emile Mocchi beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfoelger for Jérôme Polvérini for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 5. december 1994.  Paa Raadets vegne Th. WAIGEL Formand  (1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.


Avis juridique important

|

41999D0018

Schengen-reglerne - Eksekutivkomitéens afgørelse af 28. april 1999 om forbedring af politisamarbejdet om forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger (SCH/Com-ex (99) 18)

EF-Tidende nr. L 239 af 22/09/2000 s. 0421 - 0423

EKSEKUTIVKOMITÉENS AFGØRELSEaf 28. april 1999om forbedring af politisamarbejdet om forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger(SCH/Com-ex (99) 18)EKSEKUTIVKOMITÉEN,der henviser til artikel 132 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen,der henviser til artikel 39 i ovennævnte konvention,der ønsker at fortsætte bestræbelserne på at forbedre vilkårene for politisamarbejde over landegrænserne,der tager hensyn til eksekutivkomitéens afgørelse af 16. december 1998 (dok. SCH/Com-ex (98) 51 rev. 3),HAR TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Principperne for politisamarbejde om forebyggelse og opklaring af strafbare handlinger, som indeholdt i formandskabets note (dok. SCH/I (98) 75 rev. 5) af 28. april 1999 godkendes hermed.Luxembourg, den 28. april 1999.C.H. SchapperFormandVedr.: Anvendelse af konventionens artikel 39: forbedring af politisamarbejdet med henblik på forebyggelse og opklaring af strafbare handlingerSCH/I (98) 75 rev. 5Det tyske formandskab bestræber sig på at forbedre politisamarbejdet mellem de kontraherende parter om efterforskning af strafbare handlinger. På mødet i Arbejdsgruppe I den 14. september 1998 forelagde formandskabet en note, der skitserer problemerne og løsningsmulighederne (SCH/I (98) 55 rev.).Alle delegationerne var enige om, at der kunne gøres meget for at udbedre manglerne ved politisamarbejdet med hensyn til efterforskning af strafbare handlinger, hvis bestemmelserne i Schengen-konventionen blev fortolket ensartet og anvendt på grundlag af dens mål.De kontraherende parter er enige om, at det forbedrede politisamarbejde om opklaring af strafbare handlinger ikke må anfægte de retlige myndigheders beføjelser.Følgende løsninger kan gennemføres på kort sigt:1. ListeMed henblik på anvendelse af Schengen-konventionens artikel 39 og på forbedring af opklaring og forebyggelse af strafbare handlinger kan Schengen-staternes politimyndigheder udveksle oplysninger under forudsætning af, at- udvekslingen af oplysninger ikke kræver anvendelse af tvangsforanstaltninger- udvekslingen af oplysninger er tilladt under den anmodede stats lovgivning, og at de aktiviteter, der skal udføres, ikke er forbeholdt de retlige myndigheder eller kræver deres samtykke.Forbedringer af opklaringen og forebyggelsen af kriminalitet opnås ved hjælp af samarbejde mellem politistyrker i Schengen-staterne, uden at de retlige myndigheder involveres, når der er grund til mistanke, eller der opstår konkrete farlige situationer, især ved tiltag som nævnt nedenfor. Denne liste er ikke udtømmende, og gennemførelsen af foranstaltningerne forudsætter, at de er tilladt i henhold til national ret i den anmodede og den anmodende stat:- identifikation af køretøjers ejere og førere- forespørgsler om kørekort- opsporing af opholdssted og bopæl- identifikation af telekommunikationsabonnenter (telefon, fax og Internet), forudsat at disse oplysninger er offentligt tilgængelige- oplysninger fra de pågældende personer via politiet på frivilligt grundlag(1)- identifikation af personer- overførsel af politiefterretninger fra politiets databaser eller filer under forudsætning af, at det er i overensstemmelse med de relevante lovbestemmelser om databeskyttelse- udarbejdelse af planer og koordinering af undersøgelsesforanstaltninger og hastesøgninger (uafhængigt af søgninger i SIS)- opsporing af varers oprindelse, især våben og køretøjer (opsporing af salgskanaler)- undersøgelse af beviser (såsom skade på køretøjer efter flugt fra et ulykkessted, sletninger i dokumenter osv.).Schengen-staterne kan ifølge Schengen-konventionens artikel 39 aftale med enkelte eller alle kontraherende parter at fastlægge andre områder, hvor politiet kan yde gensidig bistand uden at involvere de retlige myndigheder.2. Anvendelse af betingelsen om samtykke fra de retlige myndigheder (artikel 39, stk. 2)Omgående anvendelse af oplysninger som bevismidler i en straffesag er kun mulig, hvis den anmodede kontraherende stat ikke kræver en formel retsanmodning ud over politiets anmodning. De retsforfølgende myndigheders knappe ressourcer skal bruges til at klare presserende problemer i forbindelse med forebyggelse af kriminalitet og ikke begrænses unødigt af krav om samtykke.Det fremgår på ingen måde af artikel 39, stk. 2, at der skal indhentes samtykke fra de retlige myndigheder til fremlæggelse af dokumenter som bevismateriale. Det er derfor de kontraherende parter, der skal fastsætte proceduren for at indhente samtykke.Schengen-staterne er enige om, at politiet og de retlige myndigheder kan fremsende anmodninger om samtykke og de dertil hørende dokumenter på en hvilken som helst måde, der gør en hurtig fremsendelse mulig under forudsætning af, at fremsendelsen sker i skriftlig form, så det er muligt at identificere dokumentets forfatter (f.eks. telefax eller e-post).3. Forenkling af procedurerneStrafferetlige efterforskninger, navnlig i presserende sager, kan også fremmes ved at forenkle procedurerne. For eksempel ved bilaterale aftaler mellem to Schengen-stater, hvorved politimyndighederne, på foranledning af de retlige myndigheder, samarbejder direkte ved at bistå hinanden med politiafhøringer, eftersøgninger og beslaglæggelse af genstande, når en forsinkelse ville indebære en risiko.De kontraherende parter vil undersøge de erfaringer, der er indvundet med denne eller tilsvarende aftaler for at fastlægge, om der kan udarbejdes passende procedurer for hele Schengen-området.(1) Ifølge lovgivningen i Østrig, Tyskland og Nederlandene finder princippet om frivillige politiafhøringer anvendelse.


title: Afgørelse nr. U2 af 12. juni 2009 om rækkevidden af artikel 65, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 angående ret til ydelser ved arbejdsløshed for andre fuldtidsledige end grænsearbejdere, som under deres seneste beskæftigelse eller selvstændige virksomhed var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat (Tekst af relevans for EØS og for EF/Schweiz-aftalen)

text:
               24.4.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 106/43

         AFGØRELSE Nr. U2
   af 12. juni 2009
   om rækkevidden af artikel 65, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 angående ret til ydelser ved arbejdsløshed for andre fuldtidsledige end grænsearbejdere, som under deres seneste beskæftigelse eller selvstændige virksomhed var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat
   (Tekst af relevans for EØS og for EF/Schweiz-aftalen)
   2010/C 106/12
   DEN ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR KOORDINERING AF SOCIALE SIKRINGSORDNINGER HAR —
   under henvisning til artikel 72, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (1), i henhold til hvilken den har til opgave at behandle ethvert administrativt spørgsmål eller fortolkningsspørgsmål, der opstår i forbindelse med bestemmelserne i forordning (EF) nr. 883/2004 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (2),
   under henvisning til artikel 65, stk. 2 og 5, i forordning (EF) nr. 883/2004, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 65 i forordning (EF) nr. 883/2004 fastsætter særlige regler om tilkendelse og udbetaling af ydelser ved arbejdsløshed til arbejdsløse, som under deres seneste beskæftigelse eller selvstændige virksomhed var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat.

               (2)

               Det afgørende kriterium for anvendelsen af artikel 65 i dens helhed er, at den pågældende under sin seneste beskæftigelse eller selvstændige virksomhed var bosat i en anden medlemsstat end den stat, af hvis lovgivning han var omfattet, og som ikke nødvendigvis svarer til den medlemsstat, på hvis område han var beskæftiget eller udøvede selvstændig virksomhed.

               (3)

               Efter den i artikel 1, litra j), i forordning (EF) nr. 883/2004 anførte definition betyder udtrykker »bopæl« det sted, hvor en person har sit sædvanlige opholdssted, og udtrykket »ophold« i samme artikels litra k) er defineret som midlertidigt ophold.

               (4)

               Artikel 11 i forordning (EF) nr. 987/2009 fastsætter kriterier for bestemmelse af bopæl i de tilfælde, hvor institutionerne i to eller flere medlemsstater er uenige herom.

               (5)

               Det følger af artikel 1, litra f), i forordning (EF) nr. 883/2004, at grænsearbejdere har deres bopæl i et andet land end beskæftigelseslandet, som i henhold til nævnte forordnings artikel 11, stk. 3, litra a), er den kompetente stat, og der hersker derfor ingen tvivl om, at de pågældende arbejdstagere er omfattet af samme forordnings artikel 65.

               (6)

               De i artikel 11, stk. 4, og artikel 13 i forordning (EF) nr. 883/2004 omhandlede kategorier af personer, samt personer, som er omfattet af en i nævnte forordnings artikel 16 omhandlet aftale, antages i visse tilfælde at være bosat i en anden medlemsstat end den stat, som i henhold til disse artikler er udpeget som den kompetente stat.

               (7)

               Det bør i hvert enkelt tilfælde afgøres, i hvilken stat disse kategorier af personer har deres bopæl, og for de i artikel 13, stk. 1, litra a), og artikel 13, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 883/2004 omhandlede personers vedkommende skal dette ske af hensyn til deres optagelse i forsikringsordningen.

               (8)

               I henhold til artikel 65, stk. 5, i forordning (EF) nr. 883/2004 overdrages ansvaret for udbetaling af ydelser fra den kompetente stat til bopælslandet, hvor den pågældende stiller sig til rådighed for arbejdsformidlingen i sidstnævnte land.

               (9)

               Selv om dette på nuværende tidspunkt kan accepteres for grænsearbejderes vedkommende og for visse kategoriers vedkommende, som bevarer samme snævre forbindelse til deres hjemland, ville det ikke længere kunne accepteres, såfremt en for bred fortolkning af udtrykket »bopæl« ville medføre, at anvendelsesområdet for artikel 65 i forordning (EF) nr. 883/2004 kom til at omfatte alle personer, som har eller udøver forholdsvis fast beskæftigelse eller selvstændig virksomhed i en medlemsstat, og som har efterladt deres familie i hjemlandet.
               Beslutningen i sagen er truffet på de i artikel 71, stk. 2, i forordning (EF) nr. 883/2004 fastsatte betingelser —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

               1.

               Artikel 65, stk. 5, i forordning (EF) nr. 883/2004 finder især anvendelse på:

                           a)

                           de i forordningens artikel 11, stk. 4, omhandlede personer

                           b)

                           de i forordningens artikel 13 omhandlede personer, som normalt er beskæftiget på to eller flere medlemsstaters område

                           c)

                           de personer, som er omfattet af en i forordningens artikel 16, stk. 1, omhandlet aftale,

                     når de under deres seneste beskæftigelse var bosat i en anden medlemsstat end den kompetente stat.

               2.

               De i stk. 1 omhandlede personer, som under deres seneste beskæftigelse var omfattet af lovgivningen i en anden medlemsstat end den stat, hvor de var beskæftigede eller udøvede selvstændig virksomhed, har ret til ydelser efter lovgivningen i bopælslandet, som om de tidligere havde været omfattet af denne lovgivning.

               3.

               Ved anvendelsen af denne afgørelse fastlægges bopælslandet i overensstemmelse med artikel 11 i forordning (EF) nr. 987/2009.

               4.

               Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Den finder anvendelse fra datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 987/2009.

         Gabriela PIKOROVÁ

            Formand for Den Administrative Kommission

      (1)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.


title: 2012/808/FUSP: Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse Atalanta/4/2012 af 18. december 2012 om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-operationen i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (Atalanta)

text:
               21.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 352/46

         DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE ATALANTA/4/2012
   af 18. december 2012
   om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-operationen i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (Atalanta)
   (2012/808/FUSP)
   DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38,
   under henvisning til Rådets fælles aktion 2008/851/FUSP af 10. november 2008 om Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (1) (Atalanta), særlig artikel 6, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har i medfør af artikel 6, stk. 1, i fælles aktion 2008/851/FUSP bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (»PSC«) til at træffe afgørelser om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-operationen i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster (»øverstbefalende for EU-operationen«).

               (2)

               Den 15. juni 2011 vedtog PSC afgørelse Atalanta/2/2011 (2) om udnævnelse af kontreadmiral Duncan POTTS til øverstbefalende for EU-operationen.

               (3)

               Det Forenede Kongerige har foreslået, at (kommende) kontreadmiral Robert TARRANT efterfølger kontreadmiral Duncan POTTS som øverstbefalende for EU-operationen.

               (4)

               EU's Militærkomité støtter dette forslag.

               (5)

               I medfør af artikel 5 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   (Kommende) kontreadmiral Robert TARRANT udnævnes til øverstbefalende for EU-operationen i Den Europæiske Unions militæroperation med henblik på at bidrage til at afskrække fra, forebygge og bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier ud for Somalias kyster fra den 16. januar 2013.
   Artikel 2
   Afgørelse Atalanta/2/2011 ophæves.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft den 16. januar 2013.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2012.

            På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

         O. SKOOG

            Formand

      (1)  EUT L 301 af 12.11.2008, s. 33.

      (2)  EUT L 158 af 16.6.2011, s. 36.


title: 2014/577/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 3. april 2014 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Kemikalieagentur for regnskabsåret 2012

text:
               5.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 266/201

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 3. april 2014
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Kemikalieagentur for regnskabsåret 2012
   (2014/577/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Kemikalieagentur for regnskabsåret 2012,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Kemikalieagentur for regnskabsåret 2012 med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 18. februar 2014 (05849/2014 — C7-0054/2014),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur (4), særlig artikel 97,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0229/2014),

               1.

               meddeler den administrerende direktør for Det Europæiske Kemikalieagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2012;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til den administrerende direktør for Det Europæiske Kemikalieagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 365 af 13.12.2013, s. 97.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


title: 2006/841/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 27. april 2006 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2004

text:
               6.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 340/118

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 27. april 2006
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2004
   (2006/841/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2004 (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2004 med Erhvervsuddannelsesinstituttets svar (2),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 14. marts 2006 (5972/2006 — C6-0093/2006),

               —

               der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1360/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (4), særlig artikel 11,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0102/2006),

               1.

               bemærker følgende tal fra Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstituts regnskab for regnskabsårene 2004 og 2003:
               Resultatopgørelse for regnskabsårene 2004 og 2003 (6)

                           (1000 EUR)

                           2004

                           2003

                           Indtægter

                           Tilskud fra Kommissionen

                           17 600

                           18 100

                           Andre donorer

                           800

                           523

                           Diverse indtægter

                           80

                           17

                           Finansielle indtægter

                           —

                           —

                              Indtægter i alt (a)

                              18 480

                              18 640

                           Udgifter

                           Personale — Budgetafsnit I

                           Betalinger

                           11 122

                           10 771

                           Fremførte bevillinger

                           123

                           329

                           Driftsudgifter — Budgetafsnit II

                           Betalinger

                           1 213

                           1 076

                           Fremførte bevillinger

                           247

                           310

                           Aktionsudgifter — Budgetafsnit III

                           Betalinger

                           3 449

                           3 396

                           Fremførte bevillinger

                           1 168

                           1 087

                           Øremærkede indtægter

                           Betalinger

                           260

                           237

                           Fremførte bevillinger

                           540

                           286

                              Udgifter i alt (b)

                              18 122

                              17 492

                              Regnskabsårets resultat(a – b)

                              358

                              1 148

                           Saldo fremført fra det foregående regnskabsår

                           - 1 318

                           - 2 155

                           Bevillinger, der er fremført og bortfaldet

                           204

                           375

                           Tilbagebetalinger til Kommissionen

                           0

                           - 703

                           Kursdifferencer

                           - 4

                           17

                              Regnskabsårets saldo

                              - 759

                              - 1 318

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2004;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 269 af 28.10.2005, s. 36.

      (2)  EUT C 332 af 28.12.2005, s. 75.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 131 af 23.5.1990, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1648/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 22).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1261/2005 (EUT L 201 af 2.8.2005, s. 3).

      (6)  Forvaltningsregnskabet og balancen omfatter kun Erhvervsuddannelsesinstituttets specifikke aktiviteter og ikke programmer, der forvaltes på Kommissionens vegne.
    ---documentbreak---

               6.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 340/120

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2004
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2004 (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut for regnskabsåret 2004 med Erhvervsuddannelsesinstituttets svar (2),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 14. marts 2006 (5972/2006 — C6-0093/2006),

               —

               der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1360/90 af 7. maj 1990 om oprettelse af et europæisk erhvervsuddannelsesinstitut (4), særlig artikel 11,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0102/2006),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den, når der ses bort fra, at udgifter i forbindelse med Tempus-programmet ikke figurerer, havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. 31. december 2004, var rigtigt, og at de underliggende transaktioner som helhed betragtet var lovlige og formelt rigtige;

               B.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2004 for samtlige agenturer var rigtigt, når der ses bort fra de konkrete forbehold, der er taget for henholdsvis Det Europæiske Genopbygningsagentur, Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Det Europæiske Erhvervsuddannelsesinstitut, Det Europæiske Observationscenter for Racisme og Fremmedhad og Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet,

               C.

               der henviser til, at Parlamentet den 12. april 2005 meddelte decharge til instituttets direktør for gennemførelsen af dets budget for regnskabsåret 2003 (6) og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen (7) bl.a. anførte, at Revisionsretten igen havde kritiseret Erhvervsuddannelsesinstituttet for ikke at have opført udgifter i tilknytning til Tempus-programmet korrekt i regnskaberne, og at det forventede at blive holdt fuldt underrettet af instituttet om den løsning, der efter aftale med Kommissionen vælges for opførelsen af disse midler i instituttets regnskaber for 2004 ved fremlæggelsen af den relevante årlige aktivitetsrapport,

               1.

               minder om, at Parlamentet i henhold til finansforordningens artikel 185 meddeler decharge for gennemførelsen af budgettet for de organer, Fællesskaberne opretter, og som er juridiske personer, der rent faktisk modtager støtte over budgettet; understreger dog, at ikke alle disse organer helt eller delvis finansieres ved hjælp af støtte over budgettet; understreger, at dechargeafgørelsen derfor dækker både den budgetmæssige og ikke-budgetmæssige finansiering af disse organer; finder det uacceptabelt, at nogle af de organer, der oprettes af Den Europæiske Union, skal stå til regnskab for anvendelsen af indtægter fra andre kilder end budgettet, mens andre, der ikke modtager støtte over budgettet, ikke skal; bekræfter det princip, at Parlamentet skal meddele decharge til samtlige agenturer, uanset om de modtager støtte over budgettet eller ej, selv i de tilfælde, hvor en anden dechargemyndighed har beføjelser i henhold til det pågældende agenturs oprettelsesdokument, og konkluderer på denne baggrund, at alle tekster, som strider mod dette princip, bør tages op til revision;

               2.

               mener, at tabel 1 i Revisionsrettens årsberetning, der indførtes for første gang i forbindelse med decharge for regnskabsåret 2003, og som opsummerer instituttets kompetenceområder, ansvar, ledelse, ressourcer, produkter og tjenesteydelser, er af stor værdi; bemærker, at oplysningerne i tabel 1 stammer fra instituttet; anmoder Revisionsretten om at verificere indholdet af tabel 1;

               3.

               mener, at agenturerne ikke alene skal anvende bevillingerne korrekt, men også bestræbe sig for at udnytte bevillingerne så effektivt og produktivt som muligt; opfordrer Revisionsretten til at overveje muligheden for at lade de særlige årsberetninger vedrørende agenturerne omfatte en evaluering af præstationer og gennemførelsen af målsætningerne; insisterer i den forbindelse og i overensstemmelse med sine beslutninger om decharge for 2003 på, at dobbeltarbejde mellem de forskellige agenturer så vidt muligt bør undgås, og at der bør foretages en nærmere præcisering af foranstaltningerne med henblik på at øge gennemskueligheden i kommunikationen med offentligheden og i EU's foranstaltninger vedrørende positiv særbehandling på kønsområdet på alle niveauer i forbindelse med ansættelsesforhold, uddannelse og ansvarsfordeling;

               4.

               gør opmærksom på, at agenturerne ikke altid har et godt image eller får positiv omtale i pressen, og at flere af disse ikke fortjener dette dårlige image; mener, at det så ofte, det måtte være nødvendigt, og med de midler, der skal til, skal gøres klart for EU-borgerne, at disse agenturer har en eksistensberettigelse, og at de opnår resultater; anmoder Kommissionen om med de midler, den skønner nødvendige, at tage skridt til at føre dette ud i livet;

               5.

               fastslår, at EU's udvidelse i 2004 har haft mange konsekvenser for agenturernes strukturer og måde at fungere på; henviser til, at flere af agenturerne gør opmærksom herpå i deres aktivitetsrapporter, især hvad angår stigningen i antallet af administratorer; anmoder Kommissionen om at analysere de vanskeligheder, man er stødt på eller forventer at støde på i den forbindelse, og foreslå de nødvendige tilpasninger af bestemmelserne;

               6.

               gør opmærksom på, at Kommissionen bestræber sig på at harmonisere udarbejdelsen af sine generaldirektoraters aktivitetsrapporter; ser gerne, at der bliver gjort tilsvarende overvejelser om agenturernes aktivitetsrapporter, som indholdsmæssigt afviger overordentlig meget fra hinanden; anmoder Kommissionen om over for agenturerne at præcisere, hvilke oplysninger og indikatorer vedrørende aktiviteterne der skal være obligatoriske;

               7.

               er skuffet over, at instituttet endnu ikke har løst problemet med den korrekte opførelse i regnskaberne af udgifter i tilknytning til Tempus-programmet; bemærker, at dette problem ikke har ændret sig til trods for gentagen kritik fra Revisionsretten i årsberetninger siden 1999, og at Revisionsretten som følge heraf nu har taget forbehold for instituttets regnskaber; insisterer på, at instituttets regnskaber skal overholde principperne om enhed og et realistisk budget;

               8.

               insisterer på, at instituttet skal overholde gældende bestemmelser om offentliggørelse af et budget, der er opdelt i artikler og konti og indeholdende en stillingsfortegnelse; vil dog have instituttets bemærkning om uforholdsmæssigt store omkostninger til offentliggørelse og gennemskuelighed i tankerne i forbindelse med en revision af finansforordningen;

               9.

               glæder sig over de detaljerede oplysninger om udviklingen af den interne revision i instituttet, der var indeholdt i den årlige aktivitetsrapport for 2004; ser frem til en rapport om fremskridtene i den årlige aktivitetsrapport for 2005 og til opsummeringsberetningen i 2005 i henhold til artikel 72, stk. 5, i rammefinansforordningen;

               10.

               opfordrer Kommissionen til at hjælpe agenturerne med at følge den arbejdsplan, der er fastlagt for det kommende år, så nøje som muligt, så aktiviteterne kan planlægges og gennemføres behørigt, og større ændringer i sidste øjeblik undgås;

               11.

               anmoder Kommissionen om at forbedre synergien mellem agenturerne ved hjælp af et mere effektivt samarbejde og dermed undgå dobbeltarbejde og mangler, navnlig i forbindelse med fælles aspekter som f.eks. uddannelse, tværgående anvendelse af EU's politikker, integrering af de seneste forvaltningssystemer og løsning af problemer med henblik en på forsvarlig forvaltning af budgettet.

      (1)  EUT C 269 af 28.10.2005, s. 36.

      (2)  EUT C 332 af 28.12.2005, s. 75.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EFT L 131 af 23.5.1990, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1648/2003 (EUT L 245 af 29.9.2003, s. 22).

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1261/2005 (EUT L 201 af 2.8.2005, s. 3).

      (6)  EUT L 196 af 27.7.2005, s. 113.

      (7)  EUT L 196 af 27.7.2005, s. 114.