title: 2011/472/EU: Rådets afgørelse af 19. juli 2011 om elektronisk udveksling med Portugal af dna-oplysninger

text:
               27.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 195/71

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 19. juli 2011
   om elektronisk udveksling med Portugal af dna-oplysninger
   (2011/472/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (1), særlig artikel 2, stk. 3, og artikel 25,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/616/RIA af 23. juni 2008 om gennemførelse af afgørelse 2008/615/RIA (2), særlig artikel 20 og kapitel 4 i bilaget, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til protokollen om overgangsbestemmelser, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om Det Europæiske Atomenergifællesskab, bevares retsvirkningerne af retsakter, der er vedtaget af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer inden Lissabontraktatens ikrafttrædelse, så længe disse retsakter ikke er ophævet, annulleret eller ændret i medfør af traktaterne.

               (2)

               Artikel 25 i afgørelse 2008/615/RIA finder derfor anvendelse, og Rådet afgør med enstemmighed, om medlemsstaterne har gennemført bestemmelserne i kapitel 6 i denne rådsafgørelse.

               (3)

               Artikel 20 i afgørelse 2008/616/RIA bestemmer, at afgørelser som omhandlet i artikel 25, stk. 2, i afgørelse 2008/615/RIA træffes på grundlag af en evalueringsrapport, der baseres på et spørgeskema. For så vidt angår elektronisk dataudveksling i henhold til kapitel 2 i afgørelse 2008/615/RIA baseres evalueringsrapporten på et evalueringsbesøg og en forsøgsfase.

               (4)

               Portugal har meddelt Generalsekretariatet for Rådet, hvilke nationale dna-analysedatabaser artikel 2-6 i afgørelse 2008/615/RIA finder anvendelse på, og betingelserne for elektronisk søgning som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i afgørelsen, i overensstemmelse med artikel 36, stk. 2, i samme afgørelse.

               (5)

               I henhold til kapitel 4, punkt 1.1, i bilaget til afgørelse 2008/616/RIA vedrører det spørgeskema, der udarbejdes af den relevante arbejdsgruppe i Rådet, hver af de elektroniske dataudvekslinger og skal besvares af en medlemsstat, så snart den mener, at den opfylder forudsætningerne for dataudveksling i den relevante datakategori.

               (6)

               Portugal har besvaret spørgeskemaet om databeskyttelse og spørgeskemaet om udveksling af dna-oplysninger.

               (7)

               Portugal har gennemført en vellykket forsøgsfase med Tyskland.

               (8)

               Der er blevet gennemført et evalueringsbesøg i Portugal, og den tyske evalueringsgruppe har udarbejdet en rapport om evalueringsbesøget, som er blevet sendt til den relevante arbejdsgruppe i Rådet.

               (9)

               Rådet har fået forelagt en samlet evalueringsrapport, som opsummerer resultaterne af spørgeskemaerne, evalueringsbesøget og forsøgsfasen vedrørende udveksling af dna-oplysninger —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Med henblik på elektronisk søgning og sammenligning af dna-oplysninger har Portugal fuldt ud gennemført de generelle bestemmelser om databeskyttelse i kapitel 6 i afgørelse 2008/615/RIA og har ret til at modtage og levere personoplysninger i henhold til artikel 3 og 4 i nævnte afgørelse fra datoen for nærværende afgørelses ikrafttræden.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. juli 2011.

            På Rådets vegne

         M. SAWICKI

            Formand

      (1)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1.

      (2)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 12.


title: Rådets afgørelse (EU) 2015/1572 af 18. september 2015 om beskikkelse af et østrigsk medlem af og en østrigsk suppleant til Regionsudvalget

text:
               22.9.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 245/9

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/1572
   af 18. september 2015
   om beskikkelse af et østrigsk medlem af og en østrigsk suppleant til Regionsudvalget
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den østrigske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 26. januar, den 5. februar og den 23. juni 2015 afgørelse (EU) 2015/116 (1), (EU) 2015/190 (2) og (EU) 2015/994 (3) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2015 til 25. januar 2020.

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Regionsudvalget, efter at Hans NIESSLs mandat er udløbet.

               (3)

               Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Christian ILLEDITS' mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes som medlem for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2020:

               —

               Christian ILLEDITS, Landtagspräsident Burgenland

         Artikel 2
   Til Regionsudvalget beskikkes som suppleant for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2020:

               —

               Hans NIESSL, Landeshauptmann Burgenland.

         Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. september 2015.

            På Rådets vegne

         C. DIESCHBOURG

            Formand

      (1)  EUT L 20 af 27.1.2015, s. 42.

      (2)  EUT L 31 af 7.2.2015, s. 25.

      (3)  EUT L 159 af 25.6.2015, s. 70.


title: Rådets Afgørelse af 15. oktober 1973 om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og republikken Tunesien om levering af blød hvede som fødevarehjælp

text:
6. 12. 73                              De Europæiske Fællesskabers Tidende                                Nr. L 336/ 1
                                                           II
                                (Retsakter hvis offentliggøre/se ikke er obligatorisk)
                                                       RÅD
                                             RÅDETS AFGØRELSE
                                                af 15 . oktober 1973
             om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og repu
                     blikken Tunesien om levering af blød hvede som fødevarehjælp
                                                    (73 /363 / EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
FÆLLESSKABER HAR
                                                                                Artikel 1
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det             På Det europæiske økonomiske Fællesskabs vegne ind
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artiklerne             gås aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fæl
 113, 114 og 228 ,                                              lesskab og republikken Tunesien om levering af blød
under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og           hvede som fødevarehjælp, hvis tekst er bilagt denne
                                                                afgørelse .
ud fra følgende betragtninger :                                                        Artikel 2
Det europæiske økonomiske Fællesskab har afgivet en             Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de per
erklæring om foreløbig gennemførelse af konventio              soner, som har fuldmagt til at underskrive aftalen , og
nen om fødevarehjælp af 1971 ; denne konvention har             til at overdrage dem de nødvendige beføjelser til at for
fundet anvendelse fra den 1 . juli 1971 ;                       pligte Fællesskabet.
republikken Tunesien har ved skrivelse af 27. oktober
1971 fremsat en anmodning om fødevarehjælp ;                    Udfærdiget i Luxembourg, den 1 5 . oktober 1 973 .
under hensyn til forsyningssituationen i Tunesien                                          På Rådets vegne
med hensyn til korn bør der tildeles dette land 25 000                                      I. NØRGAARD
tons blød hvede som gave, inden for rammerne af Fæl
lesskabets program for fødevarehjælp for 1971 / 1972,                                          Formand


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/1838 af 13. oktober 2016 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2016

text:
               18.10.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 280/30

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1838
   af 13. oktober 2016
   om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2016
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 148, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
   efter høring af Regionsudvalget,
   under henvisning til udtalelse fra Beskæftigelsesudvalget, og (3)

   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det fastslås i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), at medlemsstaterne og Unionen skal arbejde på at udvikle en samordnet strategi for beskæftigelse og især for fremme af en veluddannet, velkvalificeret og smidig arbejdsstyrke og arbejdsmarkeder, som reagerer på økonomiske forandringer, med henblik på at nå de mål, der er fastsat i artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union.

               (2)

               Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (»Europa 2020-strategien«), som Kommissionen har fremlagt, sætter Unionen i stand til at vende økonomien mod intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, ledsaget af høje beskæftigelses- og produktivitetsniveauer og et højt niveau af social samhørighed. Fem overordnede mål udgør de fælles målsætninger, der skal være retningsgivende for medlemsstaternes indsats, idet der tages hensyn til deres relative udgangssituationer og nationale forhold og til Unionens stilling og forhold. Rådet vedtog den 14. juli 2015 henstilling (EU) 2015/1184 (4) om overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker. Den 5. oktober 2015 vedtog Rådet desuden afgørelse (EU) 2015/1848 (5) om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2015 (»beskæftigelsesretningslinjer«). Disse to sæt retningslinjer udgør de integrerede retningslinjer for gennemførelse af Europa 2020-strategien (»de integrerede retningslinjer for Europa 2020«). Den europæiske beskæftigelsesstrategi er det vigtigste middel til gennemførelse af beskæftigelses- og arbejdsmarkedsmålsætningerne i Europa 2020-strategien.

               (3)

               De integrerede retningslinjer for Europa 2020 er i overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd af 17. og 18. marts 2016 og med stabilitets- og vækstpagten. De giver præcis vejledning til medlemsstaterne om fastlæggelsen af deres nationale reformprogrammer og om gennemførelsen af reformer under hensyntagen til den indbyrdes afhængighed. Beskæftigelsesretningslinjerne bør danne grundlag for alle landespecifikke henstillinger, som Rådet måtte rette til medlemsstaterne i henhold til artikel 148, stk. 4, i TEUF parallelt med de landespecifikke henstillinger, der rettes til medlemsstaterne i henhold til artikel 121, stk. 2, i TEUF. Beskæftigelsesretningslinjerne bør også danne grundlag for udarbejdelsen af den fælles rapport om beskæftigelsen, som Rådet og Kommissionen fremlægger for Det Europæiske Råd én gang om året.

               (4)

               Gennemgangen af medlemsstaternes nationale reformprogrammer i den fælles beskæftigelsesrapport viser, at medlemsstaterne bør gøre deres yderste for at fremme efterspørgslen efter arbejdskraft, styrke udbuddet af arbejdskraft, færdighederne og kompetencerne, forbedre arbejdsmarkedernes måde at fungere på, støtte social inklusion, bekæmpe fattigdom og fremme lige muligheder.

               (5)

               Medlemsstaterne bør undersøge muligheden for at benytte Den Europæiske Socialfond, når de gennemfører beskæftigelsesretningslinjerne.

               (6)

               Beskæftigelsesretningslinjerne bør forblive stabile, således at der kan fokuseres på deres gennemførelse. Ajourføring af beskæftigelsesretningslinjerne bør derfor begrænses til det strengt nødvendige. På grundlag af en vurdering af udviklingen på arbejdsmarkedet og den sociale situation siden vedtagelsen af beskæftigelsesretningslinjerne i 2015 er en ajourføring ikke nødvendig. Begrundelsen for deres vedtagelse i 2015 gælder fortsat, og retningslinjerne bør derfor opretholdes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Retningslinjerne for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, jf. bilaget til afgørelse (EU) 2015/1848, opretholdes for 2016, og medlemsstaterne tager hensyn til dem i deres beskæftigelsespolitikker.
   Artikel 2
   Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 13. oktober 2016.

            På Rådets vegne

         J. RICHTER

            Formand

      (1)  Udtalelse af 15.9.2016 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EUT C 264 af 20.7.2016, s. 134.

      (3)  Udtalelse af 16.2.2016.

      (4)  Rådets henstilling (EU) 2015/1184 af 14. juli 2015 om overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Den Europæiske Unions økonomiske politikker (EUT L 192 af 18.7.2015, s. 27).

      (5)  Rådets afgørelse (EU) 2015/1848 af 5. oktober 2015 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker for 2015 (EUT L 268 af 15.10.2015, s. 28).


title: 81/249/EKSF: Afgørelse truffet af repræsentanterne for regeringerne for Det europæiske Kul- og Stålfællesskabs medlemsstater forsamlet i Rådet den 28. april 1981 om forlængelse af anvendelsesperioden for den foreløbige ordning, der gælder for Grækenlands samhandel med AVS-staterne for varer henhørende under dette fællesskab

text:
30 . 4. 81                            De Europæiske Fællesskabers Tidende                          Nr. L 118 /51
                                                            II
                              (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                         RÅD
           AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE
           FOR DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKABS MEDLEMSSTA
                                         TER, FORSAMLET I RÅDET
                                                  den 28 . april 1981
           om forlængelse af anvendelsesperioden for den foreløbige ordning, der gælder
           for Grækenlands samhandel med AVS-staterne for varer henhørende under
                                                    dette fællesskab
                                                     (81 /249/EKSF)
           REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅL
           FÆLLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, HAR —
           ud fra følgende betragtninger :
           Medlemsstaterne har indbydes indgået traktaten om oprettelse af Det europæiske Kul- og
           Stålfællesskab ;
           rent undtagelsesvis bør der ske en forlængelse på højst to måneder af anvendelsesperioden
           for den foreløbige ordning for Grækenlands samhandel med AVS-staterne, som er fastsat
           ved afgørelse 81 /57/EKSF ( J ) for varer henhørende under EKSF ;
           samt i forståelse med Kommissionen —
           TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                        Artikel 1
           Den foreløbige ordning for Grækenlands samhandel med AVS-staterne, som er fastsat ved
           afgørelse 81 /57/EKSF, finder fortsat anvendelse indtil senest den 30 . juni 1981 .
                                                        Artikel 2
           Medlemsstaterne træffer de foranstaltninger, der er nødvendige for gennemførelsen af
           denne afgørelse.
           Udfærdiget i Luxembourg, den 28 . april 1981 .
                                                                        J. de KONING
                                                                           Formand
           (') EFT nr. L 53 af 27. 2. 1981 , s. 65.


Avis juridique important

|

31999D0702(01)

Rådets afgørelse af 14. juni 1999 om udnævnelse af medlemmerne af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur

EF-Tidende nr. C 186 af 02/07/1999 s. 0001 - 0002

RÅDETS AFGØRELSEaf 14. juni 1999om udnævnelse af medlemmerne af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur(1999/C 186/01)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 54, stk. 2 og 3,under henvisning til artikel X i vedtægterne for Euratoms Forsyningsagentur(1), senest ændret ved afgørelse 95/1/EF, Euratom, EKSF af 1. januar 1995(2),under henvisning til Rådets afgørelse af 27. juni 1997 om udnævnelse af medlemmerne af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur(3), ogud fra følgende betragtninger:Udvalgsmedlemmernes mandat udløb den 28. marts 1999;der skal foretages udnævnelse af medlemmer af udvalget for perioden fra den 29. marts 1999 til den 28. marts 2001;medlemsstaternes regeringer har indgivet kandidatlister,Kommissionen har afgivet udtalelse -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelFølgende personer udnævnes til medlemmer af Det Rådgivende Udvalg for Euratoms Forsyningsagentur:>TABELPOSITION>Udfærdiget i Luxembourg, den 14. juni 1999.På Rådets vegneK.-H. FUNKEFormand(1) EFT 27 af 6.12.1958, s. 534/58.(2) EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1.(3) EFT C 210 af 11.7.1997, s. 3.


Avis juridique important

|

E1994C0123

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE Nr.123/94/KOL af 19. oktober 1994 om fjerde ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte

EF-Tidende nr. L 383 af 31/12/1994 s. 0001 - 0010

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE Nr.123/94/KOL af 19. oktober 1994 om fjerde ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HARved afgørelse af 19. oktober 1994 ændret de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (1), der blev vedtaget den 19. januar 1994 (2), og senest ændret den 31. august 1994 (3), som følger:Kapitel 16 i rammebestemmelserne om statsstøtte erstattes af følgende:»16. STØTTE TIL REDNING OG OMSTRUKTURERING AF KRISERAMTE VIRKSOMHEDER (4)16.1. Indledning(1) Behovet for en klar, overordnet statsstøttedpolitik erkendes i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS). Støttens konkurrencefordrejende virkning forøges i takt med, at andre statsfremkaldte fordrejninger fjernes og markedet bliver mere åbent og integreret. Det er således vigtigere end nogensinde at føre streng kontrol med statsstøtten.(2) På mellemlang sigt forventes det, at det indre marked og Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde vil resultere i betydelige gevinster i form af øget økonomisk vækst. Hovedparten af stigningen i den økonomiske vækst, der på længere sigt forventes som følge af det indre marked og EØS-aftalen, skyldes de dybtgående strukturændringer, der skal gennemføres i EØS-staterne. Selv om det er lettere at gennemføre strukturændringer i en ekspanderende økonomi, er det selv i en recession uønskeligt, at staterne bremser eller forsinker strukturtilpasningsprocessen ved at yde statsstøtte til virksomheder, som i den nye markedssituation burde forsvinde eller omstrukturere. En sådan støtte medfører, at strukturtilpasningsbyrden flyttes over på andre mere effektive virksomheder og fremmer et støttekapløb.(3) Der er på den anden side omstændigheder, hvor statsstøtte til at redde kriseramte virksomheder og hjælpe dem med en strukturomlægning kan være berettiget. Det kan f.eks. være berettiget ud fra sociale eller regionalpolitiske betragtninger, ud fra ønsket om at bevare en konkurrencepræget markedsstruktur i tilfælde, hvor lukninger af virksomheder vil kunne medføre, at der opstår et monopol eller et oligopol, samt af hensyn til de små og mellemstore virksomheders særlige behov og for at sikre dem større økonomiske fordele.(4) Kommissionens politik for støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, som er fastlagt i 1979 i Ottende Beretning om Konkurrencepolitikken (5), er blevet støttet af Domstolen mange gange (6).(5) Af de i afsnit 16.1.1. ovenfor nævnte årsager må denne politik revideres og ajourføres på grund af EØS-aftalens funktion. Den skal endvidere defineres nærmere på grund af udviklingen i politikken vedrørende kapitaltilførsler (7), finansielle overførsler til offentlige virksomheder (8) og støtte til SMV (9).16.2. Definitioner og anvendelsesområde for reglerne om rednings- og omstruktureringsstøtte16.2.1. Definition af rednings- og omstruktureringsstøtte(1) Støtte til redning af virksomheder og støtte til omstrukturering af virksomheder bør behandles sammen, fordi staten i begge tilfælde står over for en kriseramt virksomhed, der ikke kan klare sig ved hjælp af egne midler eller ved at rejse den fornødne kapital hos aktionærer eller gennem låntagning, og fordi redning og omstrukturering ofte er to sider, om end vidt forskellige, af samme sag. Den finansielle svækkelse af virksomheder, der reddes af staten eller modtager hjælp til omstrukturering, skyldes hyppigt dårlige hidtidige driftsresultater eller dystre fremtidsudsigter. De typiske symptomer er ofte faldende indtjeningsevne eller voksende underskud, faldende omsætning, voksende lagerbeholdninger, overkapacitet, forringet cash-flow, øget rente- og afdragsbyrde og lav nettoformue. I akutte tilfælde kan virksomheden allerede være blevet insolvent eller være trådt i likvidation.(2) Det er ikke muligt at opstille et fast almengyldigt sæt økonomiske parametre, som kan bruges til at kortlægge, om støtte til en virksomhed udgør rednings- eller omstruktureringsstøtte. De to situationer udviser dog fundamentale forskelle.(3) Redningsstøtte holder midlertidigt liv i en virksomhed, der står over for en betydelig forværring af sin finansielle stilling, som giver sig udslag i øjeblikkelige likviditetsproblemer eller teknisk insolvens, mens årsagerne til virksomhedens vanskeligheder analyseres, og der udarbejdes en effektiv plan til at få rettet op på situationen. Redningsstøtten giver med andre ord et kort pusterum, normalt højst seks måneder, fra firmaets finansielle problemer konstateres, til der er fundet en langsigtet løsning på problemerne.(4) Omstruktureringsstøtte er på den anden side led i en gennemførlig, sammenhængende og omfattende plan for genskabelse af virksomhedens rentabilitet på længere sigt. Omstruktureringsstøtten omfatter normalt et eller flere af følgende elementer: reorganisering og rationalisering af virksomhedens aktiviteter på et mere effektivt grundlag, hvilket typisk vil indebære, at virksomheden opgiver de aktiviteter, som ikke længere er rentable, eller som er tabsgivende, omstrukturering af de aktiviteter, der skønnes stadigt at have en fremtid, så de kan klare sig i konkurrencen, samt udvikling og omstilling til nye, rentable aktiviteter. Den fysiske omstrukturering ledsages normalt af en finansiel omstrukturering (kapitaltilførsel, gældsnedsættelse). Omstruktureringsplanen skal bl.a. tage højde for de faktorer, der lå til grund for virksomhedens vanskeligheder, udbud og efterspørgsel på markedet for de pågældende produkter samt den forventede udvikling og virksomhedens specifikke stærke og svage sider. Omstruktureringsplanen skal sikre en velordnet overgang til en ny økonomisk struktur, hvor der er skabt sikkerhed for virksomhedens rentabilitet på længere sigt, og hvor den kan klare sig ved egen hjælp uden behov for yderligere statsstøtte.16.2.2. Berørte sektorer(1) EFTA-Tilsynsmyndigheden følger den generelle fremgangsmåde for rednings- og omstruktureringsstøtte, der er fastsat i dette kapitel for alle sektorer (10). Inden for sektorer, hvor der i øjeblikket gælder særlige regler for statsstøtte, gælder bestemmelserne i dette kapitel kun i det omfang, de er i overensstemmelse med de særlige regler. I øjeblikket gælder der særlige støtteregler inden for stål, tekstil- og beklædningsindustrien, kunstfiberindustrien, bil-og transportindustrien.16.2.3. Anvendelse af EØS-aftalens artikel 61, stk. 1(1) Af de i punkt 16.1.1 anførte årsager er der en tendens til, at statsstøtte til redning eller omstrukturering af kriseramte virksomheder ifølge sin natur vil fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem de kontraherende parter. Denne støtte falder derfor normalt ind under EØS-aftalens artikel 61, stk. 1, og kræver derfor fritagelse.(2) Den eneste generelle undtagelse er støtte, der er så ubetydelig, at den ikke medfører nogen mærkbar påvirkning af samhandelen mellem medlemslandene. Dette »de minimis«-tal er fastsat til 50 000 ECU for hver af de to brede udgiftskategorier (investeringer og andre udgifter) fra alle kilder og under enhver støtteordning over en tre-årig periode (11). »De minimis«-reglen gælder ikke inden for de sektorer, hvor der gælder særlige regler (12).(3) Støtte til omstrukturering kan ydes under mange forskellige former, bl.a. kapitaltilførsel, eftergivelse af gæld, rentetilskud, fritagelse for betaling af skatter og socialsikringsbidrag samt lånegaranti. I tilfælde af redning bør støtten imidlertid begrænses til lån til markedsrente eller lånegaranti (se punkt 16.3.1.1. nedenfor). Støtten kan ydes af enhver offentlig instans på centralt, regionalt eller lokalt plan og enhver »offentlig virksomhed« som defineret i artikel 2 i den lov, der er anført i punkt 1 i bilag XV til EØS-aftalen (13). Rednings- eller omstruktureringsstøtte kan således eksempelvis ydes af statslige holdingselskaber eller offentlige investeringsselskaber (14).(4) Den metode, der benyttes af EFTA-Tilsynsmyndigheden til at afgøre, hvornår offentlig tilførsel af ny kapital til virksomheder, der allerede er statsejede eller er blevet helt eller delvis statsejede som følge af operationen, indebærer støtte, er fastlagt i kapitel 20 i disse rammebestemmlser. Kriteriet er baseret på det markedsøkonomiske investorprincip. Dette betyder, at i en situation, hvor en fornuftig privat investor under normale markedsvilkår vil stille midler til rådighed, indebærer tilførslen til eller finansieringsgarantien over for en virksomhed ikke støtte.(5) Hvis finansieringen ydes eller garanteres af staten til en kriseramt virksomhed, er der imidlertid en formodning om, at den finansielle overførsel indebærer statsstøtte. Sådanne finansielle transaktioner skal derfor meddeles EFTA-Tilsynsmyndigheden på forhånd i henhold til artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol. Formodningen om støtte er især stærk, når industrien som helhed er kriseramt eller lider af strukturel overkapacitet.(6) Vurderingen af rednings- eller omstruktureringsstøtte berøres ikke af ændringer i ejendomsforholdet i den støttede virksomhed. Det vil således ikke være muligt at undgå kontrol ved at overføre virksomheden til en anden juridisk enhed eller ejer.16.2.4. Grundlag for fritagelse(1) Artikel 61, stk. 2 og 3, i EØS-aftalen indeholder mulighed for at indrømme fritagelse for støtte, der falder ind under artikel 61, stk. 1. Det eneste grundlag for at fritage støtte til redning eller omstrukturering af kriseramte virksomheder findes i artikel 61, stk. 3, litra c). Her er set bort fra tilfælde med naturkatastrofer og andre usædvanlige begivenheder, der er fritaget i artikel 92, stk. 2, litra b) og ikke omfattet her. I henhold til denne bestemmelse kan EFTA-Tilsynsmyndigheden tillade »støtte til fremme af udvikling af visse erhvervsgrene, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«.(2) EFTA-Tilsynsmyndigheden finder, at støtte til redning og omstrukturering kan bidrage til at fremme udviklingen af økonomiske aktiviteter uden at skade handelen mellem de kontraherende parter, hvis betingelserne i afsnit 16.3 nedenfor er opfyldt, og vil derfor godkende en sådan støtte på disse betingelser. Hvis de virksomheder, der skal reddes eller omstruktureres, ligger i støtteberettigede områder, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden tage regionale hensyn på grundlag af litra a-c) i artikel 61, stk. 3, som beskrevet i punkt 16.3.2.3.16.3. Generelle betingelser for godkendelse af rednings- og omstruktureringsstøtte16.3.1. Redningsstøtte(1) For at kunne godkendes af EFTA-Tilsynsmyndigheden må redningsstøtte som defineret ovenfor fortsat opfylde følgende grundlæggende betingelser (15):- den skal bestå af kontant støtte i form af lånegarantier eller lån til normal markedsrente- den skal være begrænset til, hvad der er strengt nødvendigt for at sikre virksomhedens fortsatte beståen (f.eks. dækning af lønudgifter, rutinemæssige leverancer, osv.)- den skal kun ydes i det tidsrum, der er nødvendigt for at få fastlagt de fornødne og gennemførlige saneringsforanstaltninger (normalt ikke over seks måneder (16)- den skal være begrundet i sociale vanskeligheder og ikke have uacceptable virkninger for industrien i de øvrige EFTA-stater eller EF-medlemsstater.(2) En yderligere betingelse er, at der principielt skal være tale om en engangsforanstaltning. En række redninger, der reelt udelukkende opretholder status quo, udsætter det uundgåelige og i den mellemliggende tid vælter de industrielle og sociale problemer over på mere effektive producenter og andre EFTA-stater og EF-medlemsstater, er klart uacceptable. Redningsstøtte bør derfor normalt være et engangsfænomen, der ydes i et gegrænset tidsrum, mens virksomhedens fremtidsmuligheder analyseres.(3) Redningsstøtten behøver ikke nødvendigvis at blive udbetalt i én samlet rate. Det kan tværtimod være bedre at sprede udbetalingen over flere rater efter særskilt vurdering, således at der bliver mulighed for at tage hensyn til en omskiftende udvikling i udefra kommende omstændigheder eller for at tilskynde den kriseramte virksomhed til at tage bestemte skridt.(4) Ved anvendelsen af ovennævnte betingelser på SMV vil EFTA-Tilsynsmyndigheden tage hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende for virksomheder i denne størrelsesorden.(5) Godkendelse af redningsstøtte foregriber ikke Kommissionens stillingtagen til støtte, der eventuelt senere ydes til en omstruktureringsplan, som skal vurderes for sig.16.3.2. Omstruktureringsstøtte16.3.2.1. Grundlæggende fremgangsmåde(1) Støtte til omstrukturering rejser særlige konkurrenceproblemer, da den kan vælte en unfair del af byrden i forbindelse med strukturtilpasningerne og de hermed forbundne sociale og industrielle problemer over på andre producenter, der klarer sig uden støtte, og på andre medlemsstater. Hovedreglen bør derfor være, at der kun kan godkendes omstruktureringsstøtte i tilfælde, hvor det kan påses, at godkendelse af omstruktureringsstøtte er i Fællesskabets interesse. Dette er kun muligt, hvis strenge betingelser opfyldes, og der i fuldt omfang tages hensyn til støttens mulige konkurrencefordrejende virkninger.16.3.2.2. Almindelige betingelser(1) Med forbehold af de i det følgende nævnte særlige bestemmelser for støtteberettigede områder og SMV må følgende almindelige betingelser være opfyldt, for at en omstruktureringsplan skal kunne godkendes af EFTA-Tilsynsmyndigheden:a) Genoprettelse af virksomhedens rentabilitetDet er en absolut betingelse, at omstruktureringsplanen inden for et rimeligt tidsrum og på basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige driftsvilkår skal kunne gøre virksomheden sund og rentabel på længere sigt. Omstruktureringsstøtten må derfor være betinget af et bæredygtigt omstrukturerings-/saneringsprogram, som skal forelægges EFTA-Tilsynsmyndigheden i alle detaljer. Planen må resultere i, at virksomhedens konkurrenceevne genoprettes inden for en rimelig tidsfrist. Rentabilitetsperspektiverne skal primært bedømmes ud fra de interne reorganiseringsforanstaltninger, der er indeholdt i omstruktureringsplanen, og må kun baseres på eksterne faktorer, såsom pris- og efterspørgselsstigninger, som virksomheden ikke har større indflydelse på, hvis markedsforventningerne er generelt anerkendte. En vellykket omstrukturering indebærer, at de aktiviteter, der er tabsgivende af strukturelle årsager, opgives.For at opfylde rentabilitetskriteriet må omstruktureringsplanen kunne sikre virksomheden tilstrækkeligt store avancer til at dække alle omkostninger, herunder også afskrivninger og finansielle omkostninger, og samtidig sikre en minimumsforrentning af kapitalen, således at virksomheden ikke efter omstruktureringens gennemførelse får behov for yderligere statsstøtte for at kunne klare sig selv i en markedsøkonomi. Lige som ved redningsstøtte bør det derfor normalt kun være nødvendigt at yde omstruktureringstøtte én gang.b) Forhindring af konkurrencefordrejende virkninger i forbindelse med tildeling af støtteDet er desuden en betingelse for tildeling af omstruktureringsstøtte, at der træffes foranstaltninger for i videst muligt omfang at opveje eventuelle skadelige virkninger på konkurrenterne. I modsat fald vil støtten være »i strid med den fælles interesse« og ikke være omfattet af undtagelsen i artikel 61, stk. 3, litra c).Hvis en objektiv vurdering af efterspørgsels- og udbudssituationen viser, at der er strukturel overkapacitet på det relevante marked inden for EØS-aftalens område, hvor støttemodtageren udøver sin virksomhed, skal omstruktureringsplanen yde et bidrag, der står i et rimeligt forhold til den modtagne støtte, til omstruktureringen af branchen inden for det relevante marked ved at gennemføre en definitiv nedskæring eller nedlukning af kapaciteten. En nedskæring eller nedlukning er definitiv, når de berørte produktionsanlæg skrottes, sættes permanent ude af stand til at producere i det hidtidige omfang eller permanent omdannes til anden brug. Salg af kapacitet til konkurrenter er ikke tilstrækkeligt i dette filfælde, undtagen hvis anlægget sælges til brug i en del af verden, hvor anlæggets fortsatte drift ikke forventes at ville få betydelig indvirkning på konkurrencen inden for EØS-aftalens område.Der er mulighed for at lempe kravet om proportionale kapacitetsnedskæringer, hvis sådanne nedskæringer vil kunne resultere i en åbenlys forværring af markedsstrukturen, f.eks. ved at bevirke, at der opstår en monopol-eller oligopolstilling.Hvis der på den anden side ikke er tale om strukturel overkapacitet på det relevante marked inden for EØS-aftalens område, hvor støttemodtageren udøver virksomhed, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden normalt ikke kræve en kapacitetsnedskæring til gengæld for støtten. Tilsynsmyndigheden skal dog være overbevist om, at støtten udelukkende anvendes til at genoprette virksomhedens rentabilitet, og at den ikke giver støttemodtageren mulighed for at udvide produktionskapaciteten under omstruktureringen, medmindre det er af væsentlig betydning for genoprettelse af rentabiliteten uden samtidig at fordreje konkurrencen. For at sikre at støtten ikke fordrejer konkurrencen i et omfang, der er i strid med den fælles interesse, kan EFTA-Tilsynsmyndigheden opstille betingelser og forpligtelser, som den anser for at være nødvendige.c) Støtte i forhold til omstruktureringsomkostninger og -fordeleStøttens størrelse og intensitet skal være begrænset til det strengt nødvendige minimum og stå i forhold til de forventede fordele. Det forventes derfor, at støttemodtagerne normalt yder et betydeligt bidrag til omstruktureringsprogrammet af egne midler eller gennem finansiering udefra. For at støtten ikke skal få alt for store konkurrencefordrejende virkninger, må den ydes på en sâdan måde, at der ikke blot stilles en sum penge til rådighed for virksomheden, der kan anvendes til aggressive, markedsfordrejende aktiviteter, der ikke har tilknytning til strukturomlægningen. Støtten bør heller ikke anvendes til at finansiere nye investeringer, der ikke er nødvendige af hensyn til omstruktureringen. Støtte til finansiel omstrukturering bør ikke resultere i en uberettiget nedsættelse af virksomhedens finansielle byrder.Hvis støtten anvendes til at afskrive gæld som følge af tidligere underskud, skal eventuel skattegæld, der er knyttet til underskuddet, afvikles og ikke tilbageholdes til at modregne i fremtidige overskud eller ved at overføre dem til tredjeparter, da virksomheden i dette tilfælde vil modtage støtte to gange.d) Fuldstændig gennemførelse af omstruktureringsplanen og overholdelse af betingelserneVirksomheden skal gennemføre den omstruktureringsplan, EFTA-Tilsynsmyndigheden har forelagt og godkendt, fuldstændigt og opfylde alle de betingelser, der er stillet i EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning. Hvis dette ikke er tilfældet, vil Kommissionen tage skridt til at kræve støtten tilbagebetalt. Medmindre den oprindelige beslutning er ændret efter en ny anmeldelse fra den berørte EFTA-stat, vil EFTA-Tilsynsmyndigheden tage skridt til, at omstruktureringsplanen gennemføres fuldt ud. Disse skridt kan omfatte krav om tilbagebetaling af støtte, der ikke er forenelig med EØS-aftalens funktion.e) Tilsyn og årlige rapporterDer skal føres tilsyn med omstruktureringplanens gennemførelse, udvikling og resultater på basis af detaljerede årlige rapporter til EFTA-Tilsynsmyndigheden. Disse årsrapporter skal indeholde alle relevante oplysninger, der kan sætte EFTA-Tilsynsmyndigheden i stand til at følge det godkendte programs gennemførelse, virksomhedens modtagelse af støtte og udviklingen i den finansielle situation samt føre tilsyn med, om alle betingelser i EFTA-Tilsynsmyndighedens støttegodkendelsesbeslutning overholdes. Hvis der er et særligt behov for at få visse nøgleinformationer bekræftet, f.eks. om lukninger og kapacitetsnedskæringer, kan EFTA-Tilsynsmyndigheden kræve hyppigere rapporter.16.3.2.3. Betingelser for omstruktureringsstøtte i støtteberettigede områder(1) EFTA-Tilsynsmyndigheden vil tage hensyn til behovet for regionaludvikling ved vurderingen af omstruktureringsstøtte i støtteberettigede områder. Den kendsgerning, at en kriseramt virksomhed ligger i et støtteberettiget område, berettiger dog ikke, at der indtages en fuldstændig eftergivende holdning i spørgsmålet om støtte til omstrukturering. På lang eller mellemlang sigt hjælper det ikke en region, at der oprettes en række kunstige virksomheder, som i sidste ende vil være dødsdømte af strukturelle eller andre årsager.(2) I betragtning af de begrænsede midler, der er til rådighed på nationalt plan til at fremme regionaludvikling, er det desuden i regionernes egen interesse at anvende disse knappe midler til hurtigst muligt at udvikle alternative, rentable og varige aktiviteter. Endelig skal de konkurrencefordrejende virkninger holdes på et minimum, selv når der er tale om støtte til virksomheder i støtteberettigede områder.(3) Kriterierne i punkt 16.3.2.2 ovenfor gælder derfor ligeledes for støtteberettigede områder, selv når der tages hensyn til behovet for regionaludvikling. Omstruktureringsplanen skal især resultere i en økonomisk rentabel virksomhed, der kan bidrage til regionens reelle udvikling uden at kræve konstant støtte. Der vil således ikke blive set mere positivt på gentagne støttetildelinger her end i ikke-støtteberettigede områder. Omstruktureringsplanerne skal endvidere genemføres under konstant tilsyn. For at undgå konkurrencefordrejende virkninger skal støtten endvidere stå i et rimeligt forhold til omstuktureringsomkostningerne og fordelene. I de støtteberettigede områder kan der dog udvises lidt mere fleksibilitet, hvad angår kravet om kapacitetsnedskæring i tilfælde af markeder med strukturel overkapacitet. Hvis behovet for regionaludvikling berettiger det, kan EFTA-Tilsynsmyndigheden kræve en mindre kapacitetsnedskæring i støtteberettigede områder end i ikke-støtteberettigede områder og kan sondre mellem områder, der er berettiget til regionalstøtte i henhold til EØS-aftalens aktikel 61, stk. 3, litra a), og områder, der er berettiget i henhold til artikel 61, stk. 3, litra c), for at tage hensyn til de mere alvorlige regionale problemer i førstnævnte områder.(4) I forbindelse med eventuel støtte til nyinvesteringer, der ikke er nødvendige af hensyn til omstruktureringen, skal de af EFTA-Tilsynsmyndigheden fastsatte grænser for regionalstøtte overholdes.16.3.2.4. Støtte til omstrukturering af små og mellemstore virksomheder(1) Hvis visse accepterede støtteintensiteter ikke overskrides, er der en tendens til, at støtte til små og mellemstore virksomheder påvirker samhandelsvilkårene mindre end støtte til større virksomheder, og at en eventuel skade på konkurrencevilkårene sandsynligvis lettere kan opvejes af de økonomiske fordele (17). Dette gælder også for støtte til omstrukturering. Det er derfor berettiget, at EFTA-Tilsynsmyndigheden indtager en mindre restriktiv holdning over for en sådan støtte, når den ydes til SMV.(2) I reglerne om støtte til små og mellemstore virksomheder (SMV) i kapitel 10 i disse rammebestemmelser opstilles en ensartet definition af SMV med henblik på kontrol med statsstøtte.(3) I forbindelse med SMV vil EFTA-Tilsynsmyndigheden ikke kræve, at omstruktureringsstøtte skal opfylde de samme strenge betingelser som omstruktureringsstøtte til større virksomheder, især hvad angår kapacitetsnedskæringer og forpligtelsen til at aflægge rapporter.16.3.2.5. Støtte til dækning af de sociale omkostninger i forbindelse med omstruktureringen(1) Omstruktureringsplaner medfører normalt nedskæring eller opgivelse af tabsgivende aktiviteter. Nedskæring af virksomhedens aktiviteter er ofte nødvendige for at opnå rationalisering og effektivitet rent bortset fra de kapacitetsnedskæringer, der kræves som betingelse for at yde støtte, hvis branchen lider af strukturel overkapacitet. Uanset de tilgrundliggende årsager vil sådanne foranstaltninger normalt resultere i, at virksomhedens arbejdsstyrke nedskæres.(2) EFTA-landenes og EF-medlemsstaternes lovgivning på arbejdsmarkedsområdet kan omfatte generelle socialsikringsordninger, hvorunder der betales fratrædelsespenge og førtidspensioner direkte til de afskedigede medarbejdere. Sådanne ordninger skal ikke betragtes som statsstøtte, der falder ind under artikel 61, stk. 1, hvis stadten tager sig direkte af arbejdstagerne, og virksomheden ikke er involveret.(3) Ud over direkte fratrædelsesordninger og førtidspensioner til medarbejderne findes der en række generelle sociale støtteordninger, hvorunder staten dækker udgifterne til de foranstaltninger, virksomheden tilbyder de afskedigede medarbejdere, og som går ud over de lovfastsatte og kontraktlige forpligtelser. Hvor der tilbydes sådanne ordninger, generelt uden sektormæssige begrænsninger, til enhver medarbejder, der opfylder på forhånd definerede automatiske betingelser, betragtes disse ikke som støtte i henhold til artikel 61, stk. 1, til de virksomheder, der gennemfører en omstrukturering. Hvis ordningerne benyttes til at støtte omstruktureringen i særlige brancher, kan de på den anden side godt omfatte støtte på grund af den selektive måde, de benyttes på.(4) De forpligtelser, en virksomhed selv har i henhold til lovgivningen på arbejdsmarkedsområdet og de kollektive overenskomster med fagforeningerne om at betale fratrædelsesydelser og/eller førtidspensioner, er en del af de normale driftsomkostninger, som en virksomhed skal betale af egne midler. Ethvert bidrag fra staten til disse omkostninger må derfor medregnes som støtte. Dette gælder, uanset om betalingerne foretages direkte til virksomheden eller administreres gennem en offentlig myndighed til arbejdstagerne.(5) EFTA-Tilsynsmyndigheden stiller sig positivt til en sådan støtte, fordi den forøger de økonomiske fordele ud over, hvad der i den berørte virksomheds interesse letter strukturændringer og mindsker problemerne og ofte udligner forskellene i de forpligtelser, der er pålagt virksomhederne ifølge den nationale lovgivning.(6) Ud over at dække udgifterne til fratrædelsesydelser og førtidsordninger ydes der i forbindelse med en særlig omstrukturering normalt støtte til omskoling, rådgivning og praktisk hjælp med at finde anden beskæftigelse, flyttehjælp, videreuddannelse og støtte til tidligere medarbejderes start af ny virksomhed. EFTA-Tilsynsmyndigheden indtager altid en positiv holdning til sådanne former for støtte.(7) Støtte til sociale foranstaltninger, der udelukkende er til gavn for afskedigede medarbejdere, der flyttes ved omstruktureringen, tages ikke i betragtning ved bestemmelsen af størrelsen af kapacitetsnedskæringen i henhold til punkt 16.3.2.2. (b) ovenfor.16.4 Ordninger for redning og omstrukturering af SMV(1) EFTA-Tilsynsmyndigheden er parat til at godkende ordninger om støtte til redning og omstrukturering af SMV, der falder ind under definitionen i punkt 10.2. Denne godkendelse gives inden for den sædvanlige tidsfrist på to måneder at regne fra modtagelsen af fuldstændige oplysninger, medmindre programmet falder ind under den hurtige godkendelsesprocedure, hvorefter sagen godkendes af EFTA-Tilsynsmyndigheden på 20 arbejdsdage (18). Programmet må indeholde fuldstændige oplysninger om de støtteberettigede virksomheder, de omstændigheder, hvorunder der ydes rednings- eller omstruktureringsstøtte, og støttens maksimumsbeløb. En betingelse for godkendelse er, at der indsendes en årlig rapport om programmets gennemførelse med de oplysninger, der er fastsat i kapitel 30 og i bilag III og IV til disse rammebestemmelser. Rapporterne skal endvidere omfatte en individuel liste over alle støttemodtagerne med oplysninger om virksomhedens navn, sektorkode - i overensstemmelse med NACE's 2-cifrede sektorklassificeringskoder (19) - antal medarbejdere, årsomsætning, årligt støttebeløb, bekræftelse af, hvorvidt der er modtaget rednings- eller omstruktureringsstøtte inden for de foregående to år og i bekræftende fald det hidtidige samlede støttebeløb.(2) Ydelse af støtte til redning eller omstrukturering af SMV uden for et godkendt program kræver individuel anmeldelse til EFTA-Tilsynsmyndigheden som i tilfælde med støtte til større virksomheder. Støttetildeling eller støtteprogrammer vedrørende redning og omstrukturering af virksomheder, der opfylder betingelserne i »de minimis«-reglen (se punkt 16.2.3 ovenfor) skal ikke anmeldes.16.5 Varighed og revision af reglerneEFTA-Tilsynsmyndigheden vil følge disse rammebestemmelser i sin vurdering af støtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder i en periode på tre år at regne fra datoen for vedtagelsen heraf. Inden udgangen af denne periode tages reglerne op til revision.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. oktober 1994På EFTA-Tilsynsmyndigheden vegneKnut AMESTADFormand(1) I det følgende benævnt rammebestemmelserne om statsstøtte.(2) EFT nr. L 231 af 3. 9. 1994, s. 1.(3) EFT nr. L 263 af 13. 10. 1994, s. 22.(4) Dette kapitel svarer til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder, der blev vedtaget den 27. juli 1994 (endnu ikke offentliggjort i Tidende på tidspunktet for vedtagelsen af denne tekst).(5) Nr. 227-228 og nr. 177 (jf. punkt 33 i bilag XV til EØS-aftalen).(6) Se især EF-Domstolen 14. februar 1990, sag C-301/87, Frankrig mod Kommissionen (1990) Sml. I-307 (Boussac); EF-Domstolen 21. marts 1990, sag C-142/87, Belgien mod Kommissionen (1990) Sml. I-959 (Tubemeuse); EF-Domstolen 21. marts 1991, sag C-303/88, Italien mod Kommissionen (1991) Sml. I-1433 (ENO-Lanerossi) (1991) Sml. I-1603; EF-Domstolen 21. marts 1991, sag C-305/89, Italien mod Kommissionen (Alfa Romeo). Se endvidere EF-Domstolen 14. november 1984, sag 323/82, Intermills mod Kommissionen (1984), Sm. 3809; EF-domstolen 13. marts 1985, sag 296 og 318/82, Nederlandene og Leeuwarder Papierwarenfabriek mod Kommissionen (1985) Sml. 809; EF-Domstolen 10. juli 1986, sag 234/84, Belgien mod Kommissionen(1986) Sml. 2263 (Meura).(7) Se kapitel 19 i disse rammebestemmelser.(8) Se kapitel 20 i disse rammebestemmelser.(9) Se kapitel 10 i disse rammebestemmelser.(10) Jf. del III i disse rammebestemmelser.(11) Se kapitel 12 i disse rammebestemmelser om anvendelsen af »de minimis«-reglen.(12) Se afsnit 16.2.2.1 ovenfor.(13) Kommissionens direktiv 80/723/EØF af 25. juni 1980 om gennemskueligheden af økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder.(14) Se EF-Domstolen 22. marts 1977, sag 78/76, Steinike und Weinlig mod Tyskland (1977) Sml. S. 595; Crédit Lyonnais/Usinor-Sacilor, Kommissionens pressemeddelelse IP(91) 1045.(15) Disse betingelser er fastlagt i kapitel 16 i disse rammebestemmelser, som blev godkendt af EFTA-Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994, og som svarer til Kommissionens Ottende Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 228 om kontrol med støtte til redning og omstrukturering.(16) Hvis EFTA-Tilsynsmyndigheden stadig er i gang med at undersøge omstruktureringsplanen, når det tidsrum, som redningsstøtten er godkendt for, udløber, kan den overveje at forlænge redningsstøtten, indtil undersøgelsen er afsluttet (se Treogtyvende Beretning om Konkurrencepolitikken, nr. 527).(17) Jf. kapitel 10, regler om støtte til små og mellemstore virksomheder.(18) Jf. kapitel 11 i disse rammebestemmelser.(19) Systematisk fortegnelse over økonomiske aktiviteter i Det Europæiske Fællesskab offentliggjort af Det Europæiske Fællesskabs Statistiske Kontor.«


Avis juridique important

|

32003D0155

2003/155/EF: Rådets afgørelse af 16. december 2002 om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Tyrkiske Republik om prækursorer og kemiske stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer

EU-Tidende nr. L 064 af 07/03/2003 s. 0028 - 0029

Rådets afgørelseaf 16. december 2002om undertegnelse og indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Tyrkiske Republik om prækursorer og kemiske stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer(2003/155/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første punktum, og artikel 300, stk. 4,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den 5. april 2001 gav Rådet Kommissionen bemyndigelse til at indlede forhandlinger med Tyrkiet om en aftale om prækursorer og kemiske stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer, i det følgende benævnt "aftalen".(2) Fællesskabet bør øge kontrollen med forsendelser af prækursorer til Tyrkiet, da de genindføres i Fællesskabet i form af heroin eller andre former for psykotrope stoffer eller narkotika.(3) Rådet bør bemyndige Kommissionen til - i samråd med et særligt af Rådet udpeget udvalg - på Fællesskabets vegne at godkende visse ændringer, i tilfælde hvor det i aftalen er bestemt, at disse skal vedtages af Den Blandede Opfølgningsgruppe. Denne bemyndigelse bør begrænses til ændringer af aftalens bilag, i den udstrækning disse ændringer vedrører stoffer, som allerede er omfattet af Fællesskabets retsforskrifter om prækursorer og kemiske stoffer.(4) Aftalen bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Tyrkiske Republik om prækursorer og kemiske stoffer, der ofte anvendes til ulovlig fremstilling af narkotika eller psykotrope stoffer, godkendes hermed på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 21. Fællesskabet er i den i aftalens artikel 9 omhandlede blandede opfølgningsgruppe repræsenteret af Kommissionen, bistået af repræsentanter for medlemsstaterne.2. Kommissionen bemyndiges på Fællesskabets vegne til at godkende de ændringer af aftalens bilag, der vedtages af Den Blandede Opfølgningsgruppe i henhold til den i aftalens artikel 10 omhandlede procedure.Kommissionen bistås ved udførelsen af denne opgave af et særligt udvalg, der udpeges af Rådet, og som har til opgave at fastlægge en fælles holdning.3. Den i stk. 2 nævnte bemyndigelse begrænses til stoffer, der allerede er omfattet af Fællesskabets relevante retsforskrifter om prækursorer og kemiske stoffer.Artikel 3Rådets formand bemyndiges til at udpege de befuldmægtigede, der skal undertegne aftalen.Artikel 4Rådets formand foranstalter på Fællesskabets vegne udveksling af de i aftalens artikel 12 omhandlede instrumenter(1).Artikel 5Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2002.På Rådets vegneM. Fischer BoelFormand(1) Datoen for denne aftales ikrafttræden vil blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende af Rådets generalsekretariat.


title: Rådets afgørelse (EU) 2015/634 af 20. april 2015 om beskikkelse af et belgisk medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

text:
               23.4.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 104/16

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2015/634
   af 20. april 2015
   om beskikkelse af et belgisk medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 302,
   under henvisning til indstilling fra den belgiske regering,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 13. september 2010 afgørelse 2010/570/EU, Euratom om beskikkelse af medlemmerne af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 2010 til den 20. september 2015 (1).

               (2)

               Rådet vedtog den 24. juni 2014 afgørelse 2014/411/EU om beskikkelse af et belgisk medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2).

               (3)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, efter at Alessandro GRUMELLIs mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Ferdinand WYCKMANS, Algemeen Secretaris Landelijke bediendencentrale — Nationaal Verbond voor Kaderpersoneel Noordergewest (LBC-NVK) beskikkes som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 20. september 2015.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 20. april 2015.

            På Rådets vegne

         J. DŪKLAVS

            Formand

      (1)  EUT L 251 af 25.9.2010, s. 8.

      (2)  EUT L 190 af 28.6.2014, s. 82.


title: 2010/621/EU: Rådets afgørelse af 8. oktober 2010 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Føderative Republik Brasilien om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas, tjenestepas eller officielt pas

text:
               19.10.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 273/2

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. oktober 2010
   om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Føderative Republik Brasilien om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas, tjenestepas eller officielt pas
   (2010/621/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Nogle medlemsstater gav, med henblik på at bringe deres visumpolitik i overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 af 15. marts 2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav (1), forud for deres tiltrædelse af Unionen Den Føderative Republik Brasiliens (»Brasilien«) borgere visumfritagelse, eftersom Brasilien står på listen over tredjelande, hvis statsborgere er fritaget fra visumpligten.

               (2)

               Af forfatningsmæssige grunde kan Brasilien ikke ensidigt fritage de pågældende medlemsstater fra visumpligten; det er derfor nødvendigt at indgå en visumfritagelsesaftale, der efterfølgende skal ratificeres i det brasilianske parlament.

               (3)

               Brasilien har indgået bilaterale visumfritagelsesaftaler med de fleste medlemsstater enten forud for disses tiltrædelse af Unionen eller forud for etableringen af den fælles visumpolitik. Fire medlemsstater har dog endnu ikke indgået nogen bilateral visumfritagelsesaftale, og derfor kræver Brasilien stadig visum for kortvarige ophold af statsborgere fra disse medlemsstater.

               (4)

               Det ligger i selve den fælles visumpolitiks natur og Unionens eksklusive eksterne kompetence på dette område, at det kun er Unionen og ikke de enkelte medlemsstater, der kan forhandle om og indgå en visumfritagelsesaftale.

               (5)

               I lyset af at nogle medlemsstater ikke sikres tilsvarende vilkår af Brasilien, gav Rådet ved sin afgørelse af 18. april 2008 Kommissionen bemyndigelse til at føre forhandlinger om en aftale mellem Unionen og Brasilien om visumfritagelse for kortvarige ophold med henblik på at sikre en fuldt ud gensidig visumfritagelse.

               (6)

               Forhandlingerne om aftalen indledtes den 2. juli 2008 og afsluttedes den 19. november 2009.

               (7)

               Aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Føderative Republik Brasilien om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas, tjenestepas eller officielt pas, der den 28. april 2010 blev paraferet i Bruxelles, bør undertegnes med forbehold af dens indgåelse.

               (8)

               Denne afgørelse er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (2). Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (9)

               Denne afgørelse er et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (3). Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Føderative Republik Brasilien om visumfritagelse for kortvarige ophold for indehavere af diplomatpas, tjenestepas eller officielt pas (»aftalen«) godkendes hermed på Unionens vegne med forbehold af dens indgåelse (4).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne med forbehold af dens indgåelse.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 8. oktober 2010.

            På Rådets vegne

         M. WATHELET

            Formand

      (1)  EFT L 81 af 21.3.2001, s. 1.

      (2)  EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43.

      (3)  EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20.

      (4)  Teksten til aftalen offentliggøres sammen med afgørelsen om dens indgåelse.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/157 af 30. januar 2015 om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien

text:
               31.1.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 26/29

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/157
   af 30. januar 2015
   om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 31. januar 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/72/FUSP (1).

               (2)

               De restriktive foranstaltninger i afgørelse 2011/72/FUSP finder anvendelse indtil den 31. januar 2015. På grundlag af en gennemgang af nævnte afgørelse bør de restriktive foranstaltninger forlænges indtil den 31. januar 2016. Oplysninger om tre personer bør ændres.

               (3)

               Afgørelse 2011/72/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2011/72/FUSP ændres således:

               1)

               Artikel 5 affattes således:
               »Artikel 5
               Denne afgørelse anvendes indtil den 31. januar 2016. Den gennemgås løbende. Den kan om nødvendigt forlænges eller ændres, hvis Rådet fastslår, at målene ikke er nået.«

               2)

               Bilaget ændres som anført i bilaget til nærværende afgørelse.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. januar 2015.

            På Rådets vegne

         E. RINKĒVIČS

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2011/72/FUSP af 31. januar 2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT L 28 af 2.2.2011, s. 62).

      BILAG
      Oplysningerne om følgende personer i bilaget til afgørelse 2011/72/FUSP affattes således:

                  Navn

                  Identificerende oplysninger

                  Begrundelse

                  3.

                  Moncef Ben Mohamed Ben Rhouma TRABELSI

                  Tuneser, født den 4. marts 1944 i Tunis, søn af Saida DHERIF, gift med Yamina SOUIEI, virksomhedsdirektør, tidligere bosiddende rue de France 11 — Radès Ben Arous, indehaver af nationalt id-kort med nr. 05000799.
                  Afgået ved døden den 4. april 2011.

                  (Afdød) person, hvis aktiviteter er genstand for de tunesiske myndigheders retslige efterforskning for så vidt angår medvirken til en embedsmands uretmæssige tilegnelse af offentlige midler, medvirken til misbrug af en embedsmands stilling med henblik på at skaffe en tredjemand en uberettiget fordel og forårsage tab for administrationen og medvirken til ulovlig påvirkning af en embedsmand med henblik på direkte eller indirekte at opnå en fordel for en anden person.

                  12.

                  Mohamed Adel Ben Mohamed Ben Rehouma TRABELSI

                  Tuneser, født den 26. april 1950 i Tunis, søn af Saida DHERIF, gift med Souad BEN JEMIA, adm. direktør, tidligere bosiddende rue de la Colombe 3 — Gammarth supérieur, indehaver af nationalt id-kort med nr. 00178522.
                  Afgået ved døden den 27. januar 2011.

                  (Afdød) person, hvis aktiviteter er genstand for de tunesiske myndigheders retslige efterforskning for så vidt angår medvirken til en embedsmands uretmæssige tilegnelse af offentlige midler, medvirken til misbrug af en embedsmands stilling med henblik på at skaffe en tredjemand en uberettiget fordel og forårsage tab for administrationen og medvirken til ulovlig påvirkning af en embedsmand med henblik på direkte eller indirekte at opnå en fordel for en anden person.

                  32.

                  Faouzi Ben Haj Hamda Ben Haj Hassen BEN ALI

                  Tuneser, født den 13. marts 1947 i Hammam-Sousse, gift med Zohra BEN AMMAR, virksomhedsdirektør, tidligere bosiddende rue El Moez — Hammam-Sousse, indehaver af nationalt id-kort med nr. 02800443.
                  Afgået ved døden den 25. februar 2011.

                  (Afdød) person, hvis aktiviteter er genstand for de tunesiske myndigheders retslige efterforskning for så vidt angår medvirken til en embedsmands uretmæssige tilegnelse af offentlige midler, medvirken til misbrug af en embedsmands stilling med henblik på at skaffe en tredjemand en uberettiget fordel og forårsage tab for administrationen og medvirken til ulovlig påvirkning af en embedsmand med henblik på direkte eller indirekte at opnå en fordel for en anden person.


title: AFGOERELSE TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RAADET AF 28. JUNI 1977 OM AABNING AF TOLDPRAEFERENCER FOR VARER, HENHOERENDE DETTE FAELLESSKAB OG MED OPRINDELSE I ISRAEL

text:
  7 . 7 . 77                             De Europæiske Fællesskabers Tidende                              Nr. L 169 / 31
                                                     AFGØRELSE
              TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EU
              ROPÆISKE KUL - OG STÅLFÆLLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAM
                                                    LET I RÅDET
                                                   af 28 . juni 1977
              om åbning af toldpræferencer for varer, henhørende under dette Fællesskab og
                                              med oprindelse i Israel
                                                     (77/423/EKSF)
 REPRÆSENTANTERNE           FOR    REGERINGERNE      FOR                               Artikel 2
 DET EUROPÆISKE KUL - OG STÅLFÆLLESSKABS MED
 LEMSSTATER , FORSAMLET I RÅDET, HAR —                         De bestemmelser, der fastlægger oprindelsesreglerne
                                                               for anvendelsen af aftalen mellem Det europæiske
 i betragtning af, at medlemsstaterne har indgået trakta      økonomiske Fællesskab og staten Israel, finder anven
ten om oprettelse af Det europæiske Kul - og Stålfæl          delse på de i denne afgørelse omhandlede varer.
lesskab ;
                                                                                Artikel 3
i betragtning af, at interimsaftalen mellem Det europæ
iske økonomiske Fællesskab og staten Israel trådte i           Medlemsstaterne træffer ved fælles overenskomst afgø
kraft den 1 . juli 1 975 ;                                     relse om eventuelle beskyttelsesforanstaltninger, der
                                                               måtte blive foreslået af en eller flere medlemsstater el
i betragtning af, at aftalen mellem medlemsstaterne i          ler af Kommissionen .
 Det europæiske Kul - og Stålfællesskab og staten Israel
skal godkendes af hver signatarstat i henhold til dens                                 Artikel 4
respektive procedurer ;
                                                               Denne afgørelses gyldighed ophører ved ikrafttrædel
i ønsket om autonomt og parallelt fortsat at anvende           sen af aftalen mellem medlemsstaterne i Det europæi
de i nævnte aftale vedtagne toldnedsættelser ;                 ske Kul - og Stålfællesskab og staten Israel , dog senest
                                                               den 30 . juni 1978 .
i forståelse med Kommissionen —
                                                                                A rtikel 5
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :                                   Medlemsstaterne træffer alle de foranstaltninger, som
                                                               gennemførelsen af denne afgørelse måtte kræve .
                         A rtikel 1
                                                               Udfærdiget i Luxembourg, den 28 . juni 1977 .
Fra den 1 . juli 1977 ophæves den told , som anvendes
inden for Fællesskabet ved indførsel af varer, henhø                                        W. RODGERS
rende under Det europæiske Kul - og Stålfællesskab og
med oprindelse i Israel .                                                                       Formand


Avis juridique important

|

31986D0588

86/588/EØF, Euratom, EKSF: Rådets afgørelse af 24. november 1986 om fastsættelse af antallet af tjenestemænd, der kan udtræde af tjenesten i 1987

EF-Tidende nr. L 339 af 02/12/1986 s. 0031

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 24. november 1986  om fastsaettelse af antallet af tjenestemaend, der kan udtraede af tjenesten i 1987  (86/588/EOEF, Euratom, EKSF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af et faelles raad og en faelles kommission for De europaeiske Faellesskaber,  under henvisning til Raadets forordning (EKSF, EOEF, Euratom) nr. 3518/85 af 12. december 1985 om indfoerelse af saerlige foranstaltninger vedroerende tjenestemaends udtraeden af tjenesten i De europaeiske Faellesskaber i anledning af Spaniens og Portugals tiltraedelse (1), saerlig artikel 2, stk. 2, foerste afsnit,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtning:  Det skal for hver enkelt institution fastsaettes, hvor mange tjenestemaend der i 1987 kan udtraede af tjenesten paa de i forordning (EKSF, EOEF, Euratom) nr. 3518/85 omtalte vilkaar -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  For 1987 er antallet af tjenestemaend, der kan udtraede af tjenesten, fastsat til:  50 i Europa-Parlamentet  24 i Raadet  150 i Kommissionen (driftsbudgettet)  15 i Kommissionen (forskningsbudgettet)  4 i Domstolen  4 i Det oekonomiske og sociale Udvalg  3 i Revisionsretten.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 24. november 1986.  Paa Raadets vegne  G. HOWE  Formand  (1) EFT nr. L 335 af 13. 12. 1985, s. 56.


title: 2011/786/EU: Kommissionens afgørelse af 29. november 2011 om sikkerhedskrav, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF skal opfyldes af de europæiske standarder for cykler, cykler til småbørn og bagagebærere til cykler  EØS-relevant tekst

text:
               2.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 319/106

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 29. november 2011
   om sikkerhedskrav, der i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF skal opfyldes af de europæiske standarder for cykler, cykler til småbørn og bagagebærere til cykler
   (EØS-relevant tekst)
   (2011/786/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (1), særlig artikel 4, stk. 1, litra a), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det er i direktiv 2001/95/EF fastsat, at europæiske standardiseringsorganer fastlægger europæiske standarder. Disse standarder bør sikre, at produkter opfylder direktivets almindelige sikkerhedskrav.

               (2)

               I henhold til direktiv 2001/95/EF bør et produkt formodes at være sikkert, når det er i overensstemmelse med ikke-bindende nationale standarder, der gennemfører de europæiske standarder, hvis referencer er blevet offentliggjort af Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende.

               (3)

               I artikel 4 i direktiv 2001/95/EF fastsættes proceduren for udarbejdelse af europæiske standarder. Ifølge denne procedure skal Kommissionen fastsætte de specifikke sikkerhedskrav, som de europæiske standarder skal opfylde, og efterfølgende give de europæiske standardiseringsorganer mandat til at udarbejde sådanne standarder.

               (4)

               Kommissionen offentliggør referencerne for de således vedtagne europæiske standarder i Den Europæiske Unions Tidende.

               (5)

               I henhold til artikel 4, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2001/95/EF kan referencerne for europæiske standarder, som er vedtaget af de europæiske standardiseringsorganer inden direktivets ikrafttræden, offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, også uden mandat fra Kommissionen, hvis disse standarder sikrer overensstemmelse med det almindelige sikkerhedskrav fastsat i direktivet.

               (6)

               Kommissionen offentliggjorde ved beslutning 2006/514/EF (2) referencerne for de europæiske standarder EN 14764:2005 for by- og trekkingcykler, EN 14766:2005 for mountainbikes, EN 14781:2005 for racercykler og EN 14872:2006 for bagagebærere i Den Europæiske Unions Tidende.

               (7)

               De fire europæiske standarder, som er omfattet af Kommissionens beslutning 2006/514/EF, understøttes ikke af et mandat fra Kommissionen vedtaget i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i direktiv 2001/95/EF.

               (8)

               CEN (Den Europæiske Standardiseringsorganisation) har meddelt, at de europæiske standarder EN 14764:2005, EN 14766:2005, EN 14781:2005 og EN 14872:2006 vil blive revideret. Efter revisionen kan referencerne til de nye versioner af disse standarder ikke offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende uden et mandat fra Kommissionen med fastsættelse af specifikke sikkerhedskrav.

               (9)

               Kommissionen bør derfor fastsætte specifikke sikkerhedskrav for cykler og bagagebærere til cykler med henblik på at give de europæiske standardiseringsorganer mandat til at udarbejde relevante europæiske standarder på grundlag af disse krav.

               (10)

               Hvis småbørnscykler, som ikke betragtes som legetøj efter definitionen i legetøjsdirektivet (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/48/EF) (3), er usikre, kan de påføre børn alvorlige skader på hoved, bryst, mave eller lemmer, især i forbindelse med væltning.

               (11)

               Små børn, der cykler, får typisk skader, når de leger eller cykler for hurtigt (4), og de er særligt udsatte ved væltning, både fordi de udvikler deres motoriske færdigheder i takt med opvæksten, og fordi de skal lære at håndtere en cykel, herunder evnen til at undgå forhindringer, fodgængere eller andre cyklister. Disse faktorer, kombineret med børns højere tyngdepunkt, gør det svært at holde balancen.

               (12)

               Ifølge personskadedatabasen tegner børn i alderen 5-9 år sig for 37 % af alle cyklistulykker i EU (5). Selv om trafikulykker udgør en betydelig del af disse ulykker, forekommer mange af ulykkerne i forbindelse med leg, f.eks. når børn kører ind i genstande eller andre personer eller simpelthen falder af cyklen. I Det Forenede Kongerige anslås det, at over 2 000 børn hvert år kommer på hospitalet efter en cykelulykke derhjemme og yderligere 21 000 efter ulykker i f.eks. parker eller på legepladser (6).

               (13)

               Den europæiske standard EN 14765:2005 + A1:2008 indeholder sikkerhedskrav og prøvningsmetoder for småbørnscykler, som ikke er omfattet af legetøjsdirektivet (direktiv 2009/48/EF). Denne standard er imidlertid ikke understøttet af et mandat fra Kommissionen.

               (14)

               Derfor er det nødvendigt at fastsætte sikkerhedskrav og opfordre til, at der udvikles europæiske standarder, som stemmer overens med disse krav til småbørnscykler, som ikke anses for at være legetøj efter definitionen i legetøjsdirektivet (direktiv 2009/48/EF).

               (15)

               Når de relevante standarder foreligger, og forudsat at Kommissionen beslutter at offentliggøre referencerne i Den Europæiske Unions Tidende i henhold til proceduren i artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/95/EF, bør cykler, cykler til småbørn og bagagebærere til cykler, som opfylder disse standarder, formodes at opfylde det almindelige sikkerhedskrav i direktiv 2001/95/EF for så vidt angår de sikkerhedskrav, der er omfattet af standarderne.

               (16)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 15 i direktiv 2001/95/EF. Hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I denne afgørelse forstås ved:
   a)   »cykel«: et tohjulet køretøj, som udelukkende eller hovedsageligt fremdrives af cyklistens muskelkraft, med undtagelse af køretøjer med to eller flere sadler
   b)   »cykel til småbørn«: en cykel med en maksimal saddelhøjde på over 435 mm og under 635 mm, som er beregnet til cyklister med en gennemsnitsvægt på 30 kg
   c)   »by- og trekkingcykel«: en cykel med en maksimal saddelhøjde på 635 mm eller derover, som er beregnet til brug på offentlig vej, herunder uasfalterede veje
   d)   »mountainbike«: en cykel med en maksimal saddelhøjde på 635 mm eller derover, som er beregnet til off road-kørsel i ujævnt terræn og kørsel på offentlige veje og offentlige stier, som er udstyret med et tilstrækkeligt forstærket stel og andre komponenter og typisk med brede dæk med grove slidbanemønstre og en lang række forskellige gearingsmuligheder
   e)   »racercykel«: en cykel med en maksimal saddelhøjde på 635 mm eller derover, som er beregnet til brug ved høj fart på offentlig vej. Sådanne cykler er typisk beregnet til anvendelse på asfalteret underlag
   f)   »bagagebærer til cykler«: en anordning eller beholder, med undtagelse af anhængere, som er monteret og permanent fastgjort over og/eller i nærheden af baghjulet (bagbagagebærer), eller forhjulet (forbagagebærer) på en cykel, og som udelukkende er beregnet til at bære bagage eller børn, der sidder i en barnestol.
   Artikel 2
   De specifikke sikkerhedskrav til cykler, cykler til småbørn og bagagebærer til cykler, som de europæiske standarder skal opfylde i henhold til artikel 4 i direktiv 2001/95/EF, fastsættes i bilaget til denne afgørelse.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. november 2011.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 11 af 15.1.2002, s. 4.

      (2)  EUT L 200 af 20.7.2006, s. 35.

      (3)  EUT L 170 af 30.6.2009, s. 1.

      (4)  http://www.rospa.com/roadsafety/info/cycling_accidents.pdf.

      (5)  IDB-databasen 2006-2008.

      (6)  http://www.capt.org.uk/resources/talking-about-cycle-safety.

      BILAG
      DEL I

         Specifikke sikkerhedskrav til cykler

         AFSNIT 1

         Sikkerhedskrav til alle typer cykler

      1.   Almindelige krav

      Alle typer cykler skal være udformet, så de passer til den tilsigtede brugers cykleevner og fysiske tilstand. Der skal udvises særlig opmærksomhed ved udformningen af cykler til småbørn.
      Risikoen for fysisk skade eller sundhedsskade ved kørsel på en cykel skal være så lille som muligt ved en rimeligt forudseelig anvendelse af produktet, som anses for acceptabel og i overensstemmelse med et højt beskyttelsesniveau for sundhed og sikkerhed.
      De dele, som brugeren har adgang til under normal eller tilsigtet anvendelse, må ikke forårsage fysisk skade.
      Brugerne skal informeres om mulige risici og farer, og om hvordan de kan undgås (jf. afsnittet produktsikkerhedsoplysninger).
      Cykler skal være udstyret med lygter og reflekser for, bag og på siderne, som sikrer god synlighed for cyklen og cyklisten. Disse anordninger skal opfylde de bestemmelser, som gælder i det land, hvor produktet markedsføres.
      Fabrikanten skal angive den anbefalede maksimale belastning (f.eks. vægt af cyklist og passagerer, bagage, bagagebærer osv.), som cyklen er konstrueret til.
      Fabrikanten skal angive, hvorvidt der kan monteres bagagebærer og (eller) barnesæde på cyklen.
      2.   Fysiske egenskaber

         Manøvrering

      Den færdigsamlede cykel skal være stabil at manøvrere under kørsel, nedbremsning, drejning og styring. Det skal være muligt at styre cyklen med én hånd på styret (f.eks. ved afgivelse af håndsignaler), uden at cyklisten oplever manøvreringsbesvær eller bringes i fare.

         Stabilitet

      Alle cyklens dele skal være fremstillet, så de sikrer et stabilitetsniveau, der er foreneligt med den tilsigtede brugers normale anvendelse.
      Det skal være muligt at styre cyklen med én hånd på styret (f.eks. ved afgivelse af håndsignaler), uden at cyklisten oplever manøvreringsbesvær eller bringes i fare. En cykel med last på bagagebæreren skal være stabil at manøvrere under kørsel, nedbremsning, drejning og styring.

         Holdbarhed/materialetræthed

      Alle cyklens dele skal være sikre for den tilsigtede bruger gennem hele produktets levetid. Hvis det er hensigtsmæssigt, skal disse dele være forsynet med slitageindikatorer med angivelse af grænser, inden for hvilke de skal udskiftes for at være fuldt funktionelle.
      Vejrforholdenes (f.eks. regns) indvirkning på bremsesystemerne skal minimeres.

         Bremsesystemer

      En cykel skal være udstyret med mindst to uafhængige bremsesystemer. Mindst en skal fungere på forhjulet og en på baghjulet. Bremsesystemerne skal være konstrueret således, at de er sikre både under våde og tørre bremseforhold.
      Hvorvidt det bageste bremsesystem betjenes af cyklistens hånd eller fod afhænger af lovgivningen, sædvaner eller præferencer i det land, hvortil cyklen leveres.

         Skarpe kanter

      Eventuelle blotlagte kanter, som kan komme i kontakt med brugerens krop under normal kørsel, anvendelse eller vedligeholdelse, må ikke være skarpe.

         Fastklemning

      Cykler må ikke udgøre nogen risiko for fastklemning, som konstruktionsmæssigt kan undgås.
      Hvis der er risiko for fastklemning ved normal brug eller vedligeholdelse, skal det fremgå af brugsanvisningen/advarsler på cyklen.

         Udragende dele

      Udragende dele skal undgås, hvis de kan skade brugeren.
      3.   Mekaniske egenskaber

         Foldemekanismer

      Foldemekanismer skal være funktionelle, stabile og sikret mod utilsigtet åbning under brug og må ikke kunne forårsage skader.

         Fastgørelseselementer

      Alle fastgørelseselementer, skruer, eger og nipler, der anvendes på en cykel skal være nøjagtigt dimensioneret og lavet af et passende materiale for at undgå skader.
      Alle fastgørelseselementer og skruer, der er placeret i områder af betydning for cyklens sikkerhed, skal sikres for at undgå utilsigtet løsnen.

         Justerbarhed og betjeningsanordninger

      Cykeldele, der er beregnet til justering i forhold til brugerens størrelse eller form, f.eks. sadlen eller styret, skal let kunne ændres, uden at kompromittere brugerens sikkerhed. I brugsanvisningen skal det relevante værktøj være specificeret under hensyntagen til den tilsigtede bruger. Alle betjeningsdele skal være let og sikkert tilgængelige under normale anvendelsesvilkår. De skal være fremstillet og monteret, således at brugeren kan opretholde kontrollen over cyklen. Navnlig skal cyklisten kunne bremse og skifte gear med mindst én hånd på styret.
      4.   Kemiske egenskaber

      Ingen af de dele, som den tilsigtede bruger kommer i kontakt med, må udsætte vedkommende for toksicitetsfare, navnlig for så vidt angår børnecykler.
      5.   Prøvningsmetoder

      Standarden skal specificere stabilitetsprøvninger og ydelsesprøvninger af maksimalbelastning, drivlinje, bremser, styreevne, steldeles holdbarhed samt materialetræthedsprøvninger.
      6.   Produktsikkerhedsoplysninger

      Produktsikkerhedsoplysningerne skal være skrevet på sproget/sprogene i det land, hvor produktet sælges.
      Der skal afgives produktsikkerhedsoplysninger for alle cykeltyper. Sådanne oplysninger skal være læselige, forståelige og så udtømmende som muligt, samtidig med at de er kortfattede.
      Visuelle redskaber som f.eks. piktogrammer og illustrationer skal være meget synlige i produktsikkerhedsoplysningerne.
      Sikkerhedsoplysningerne skal omfatte købsoplysninger, brugsanvisning, rengøring, kontrol og vedligeholdelse, mærkning og advarsler og skal henlede opmærksomheden på risici, som kan forventes at opstå og relevante forholdsregler for at undgå ulykker.
      Sikkerhedsoplysningerne skal omfatte anvisninger af, hvordan reflekser og lygter skal placeres for at sikre maksimal synlighed i overensstemmelse med de gældende bestemmelser i det land, hvor produktet markedsføres.
      Der må ikke være nogen uoverensstemmelse mellem de oplysninger, der leveres sammen med produktet, og produktets normale anvendelse.
      Stellet skal på en tydelig og blivende måde være mærket med et fortløbende stelnummer på et klart synligt sted og skal omfatte navn og adresse på den erhvervsdrivende (eller dennes repræsentant), som samlede cyklen.

         AFSNIT 2

         Yderligere definitioner og sikkerhedskrav til bestemte cykler

      For cyklerne i dette afsnit gælder ud over sikkerhedskravene i afsnit 1 en række yderligere krav, som er angivet nedenfor.
      1.   Cykler til småbørn

      Den maksimale saddelhøjde og de gennemsnitlige vægtgrænser er baseret på antropometriske data (gennemsnitlig vægt og benlængde i forhold til alderen). For disse cykler gælder følgende krav:

                  —

                  Der må ikke anvendes nogen form for quick release-anordning.

                  —

                  Der må ikke være monteret tåremme eller tåklips.

                  —

                  Forbremsernes bremsekraft skal være begrænset for at forhindre, at barnet mister kontrollen over cyklen pga. blokerende hjul.

                  —

                  Det skal være muligt at montere eller afmontere støttehjul uden at løsne baghjulsakslens fastgørelse.

                  —

                  Cykler til småbørn må uanset saddelindstilling ikke frembyde fare for fastklemning.

                  —

                  Cykler til småbørn skal være udstyret med mindst to uafhængige bremsesystemer, en på forhjulet og en på baghjulet.

            2.   Mountainbikes

      På mountainbikes skal alle sikkerhedskomponenter være konstrueret til at kunne modstå enhver kraftpåvirkning, som ved normal brug er højere end for andre cykeltyper (f.eks. vibrationer og stød forårsaget af ujævne veje, højere kraftpåvirkning af driv- og styrekomponenter og bremser) samt bremsefading.
      3.   Racercykler

      På racercykler skal alle sikkerhedskomponenter være konstrueret til at kunne modstå enhver kraftpåvirkning, som ved normal brug er højere end for andre cykeltyper (f.eks. højere hastighed, højere kraftpåvirkning af driv- og styrekomponenter og bremser).
      DEL II

         Specifikke sikkerhedskrav til bagagebærere til cykler

      1.   Almindelige krav

      Specifikke sikkerhedskrav til og prøvningsmetoder for bagagebærere til cykler skal sikre brugerens og et eventuelt transporteret barns sikkerhed. Produktet skal bestå prøvninger for at kontrollere dets stabilitet og holdbarhed samt dets modstandsdygtighed over for materialetræthed og temperatur.
      2.   Klassificering

      Bagagebærere inddeles i klasser alt efter belastningskapacitet i overensstemmelse med den tilsigtede brug og det punkt på cyklen, hvor bagagebæreren fastgøres.
      3.   Størrelse

      Bagagebærere, der er beregnet til at holde en barnestol, skal have en størrelse, der er hensigtsmæssig for denne anvendelsesform.
      4.   Stabilitet

      Alle bagagebærerens dele skal være udformet således, at produktet sikrer tilstrækkelig stabilitet under den tilsigtede brugers normale anvendelse heraf.
      Bagagebærerens dele være solidt samlet og fastgjort ved hjælp af de fastgørelsesanordninger, der medfølger eller specificeres af fabrikanten, og i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger.
      Alle fastgørelsesanordninger skal være nøjagtigt dimensioneret.
      Vejrforholdenes indvirkning på en bagagebærers sikkerhed, skal minimeres.
      5.   Skarpe kanter

      Blotlagte kanter, som kan komme i kontakt med cyklistens eller et transporteret barns krop under normal kørsel eller normal anvendelse og vedligeholdelse, må ikke frembyde risiko for skader. Fjederender skal være afrundet eller monteret med beskyttelseshætter.
      6.   Udragende dele

      For at forhindre eller minimere risikoen for brugeren eller et transporteret barn, skal udragende dele enten undgås eller være hensigtsmæssigt konstrueret.
      7.   Synlighed

      Produktet skal udformes, så det sikrer, at cyklen forbliver synlig ved anvendelse i mørke eller under dårlige sigtbarhedsforhold.
      8.   Produktsikkerhedsoplysninger

      Uanset, om bagagebæreren sælges separat som ekstraudstyr eller allerede er monteret på cyklen, skal produktet mindst omfatte følgende forbrugeroplysninger:

                  a)

                  hvordan og hvor bagagebæreren skal fastgøres på cyklen

                  b)

                  bagagebærerens maksimale belastningskapacitet og en advarsel om, at denne belastning ikke må overstiges, skal på blivende vis være påført produktet

                  c)

                  om bagagebæreren er egnet til fastgørelse af en barnestol

                  d)

                  advarsel om, at bagagen skal placeres på sikker vis på bagagebæreren

                  e)

                  advarsel om ikke at ændre bagagebæreren

                  f)

                  advarsel om, at fastgørelseselementer skal sikres og kontrolleres hyppigt

                  g)

                  advarsel om, at en belastet bagagebærer kan påvirke cyklens køreegenskaber (især med hensyn til styring og bremsning)

                  h)

                  advarsel om at kontrollere, at bagage eller en barnestol, der er monteret på bagagebæreren, skal være sikkert fastgjort i overensstemmelse med fabrikantens anvisninger, og om at kontrollere, at der ikke er løse remme, som kan komme ind i hjulene

                  i)

                  anvisninger om placering af reflekser og lygter, der sikrer synlighed under alle forhold, især når der f.eks. er placeret bagage på bagagebæreren

                  j)

                  oplysninger om navn og adresse på fabrikant, importør eller en repræsentant, varemærke, model og produktionsbatchnummer eller -reference skal fremstå synligt, læseligt og på blivende vis på produktet

                  k)

                  oplysninger om den/de cykeltype(r), som bagagebæreren er beregnet til, med mindre produktet sælges som en del af cyklen og allerede er fastgjort til den.


Avis juridique important

|

32004D0042

2004/42/EF: Rådets afgørelse af 27. oktober 2003 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Russiske Føderation om ændring af aftalen af 9. juli 2002 mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og regeringen for Den Russiske Føderation om handel med visse stålprodukter

EU-Tidende nr. L 009 af 15/01/2004 s. 0021 - 0021

Rådets afgørelseaf 27. oktober 2003om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Russiske Føderation om ændring af aftalen af 9. juli 2002 mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og regeringen for Den Russiske Føderation om handel med visse stålprodukter(2004/42/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Russiske Føderation på den anden side(1) trådte i kraft den 1. december 1997.(2) Artikel 21 i partnerskabs- og samarbejdsaftalen fastsætter, at handelen med Det Europæiske Kul- og Stålfællesskabs produkter, i det følgende benævnt "EKSF-produkter", er omfattet af afsnit III, undtagen artikel 15, og bestemmelserne i en aftale.(3) EKSF og regeringen for Den Russiske Føderation indgik den 9. juli 2002 en sådan aftale om handel med visse stålprodukter(2), som blev godkendt på vegne af EKSF ved Kommissionens afgørelse 2002/603/EKSF(3).(4) EKSF-traktaten udløb den 23. juli 2002. Parterne blev enige om, at aftalen om handel med visse stålprodukter fortsat bør gælde, og at alle rettigheder og forpligtelser bør gælde efter traktatens udløb, jf. artikel 10, stk. 2, i ovennævnte aftale.(5) Parterne indledte konsultationer, jf. det godkendte protokollat nr. 2 i ovennævnte aftale, og konkluderede, at aftalens produktdækning skulle gøres bredere for også at omfatte produktgruppe SA5 og SA6 med tilsvarende kvantitative lofter -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 11. Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og regeringen for Den Russiske Føderation om ændring af aftalen af 9. juli 2002 mellem Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab og regeringen for Den Russiske Føderation om handel med visse stålprodukter godkendes hermed på Fællesskabets vegne.2. Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de personer, der er beføjet til at undertegne den i artikel 1 omtalte aftale.Udfærdiget i Luxembourg, den 27. oktober 2003.På Rådets vegneA. MatteoliFormand(1) EFT L 327 af 28.11.1997, s. 3.(2) EFT L 195 af 24.7.2002, s. 55.(3) EFT L 195 af 24.7.2002, s. 54.