Avis juridique important

|

31995D0463

95/463/EF: Rådets afgørelse af 30. oktober 1995 om beskikkelse af et medlem af og en suppleant til Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 267 af 09/11/1995 s. 0041 - 0041

RÅDETS AFGØRELSE af 30. oktober 1995 om beskikkelse af et medlem af og en suppleant til Regionsudvalget (95/463/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 198 A,under henvisning til Rådets afgørelse af 26. januar 1994 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden fra 26. januar 1994 til 25. januar 1998 (1),i betragtning af, at en plads som medlem af ovennævnte udvalg er blevet ledig, efter at Juan Cruz Alli Aranguren er trådt tilbage, hvilket Rådet blev underrettet om den 12. oktober 1995,i betragtning af, at en plads som suppleant til ovennævnte udvalg er blevet ledig, efter at Miguel Sanz Sesma er trådt tilbage, hvilket Rådet blev underrettet om den 12. oktober 1995,under henvisning til indstillingen fra den spanske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Javier Otano Cid beskikkes som medlem af Regionsudvalget som efterfølger for Juan Cruz Alli Aranguren for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.Juan Cruz Alli Aranguren beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfølger for Miguel Sanz Sesma for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.Udfærdiget i Luxembourg, den 30. oktober 1995.På Rådets vegneJ. SAAVEDRA ACEVEDOFormand(1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2384 af 22. december 2016 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, og om ændring af afgørelse (FUSP) 2016/1136

text:
               23.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 352/92

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2016/2384
   af 22. december 2016
   om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, og om ændring af afgørelse (FUSP) 2016/1136
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 27. december 2001 fælles holdning 2001/931/FUSP (1).

               (2)

               Rådet vedtog den 12. juli 2016 afgørelse (FUSP) 2016/1136 (2) om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP.

               (3)

               Rådet har fastslået, at yderligere tre personer har været involveret i terrorhandlinger som omhandlet i artikel 1, stk. 2 og 3, i fælles holdning 2001/931/FUSP, at der er truffet en afgørelse for så vidt angår disse personer af en kompetent myndighed som omhandlet i artikel 1, stk. 4, i nævnte fælles holdning, og at disse personer bør tilføjes på listen over de personer, grupper og enheder, som artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP finder anvendelse på.

               (4)

               Listen over personer, grupper og enheder, som fælles holdning 2001/931/FUSP finder anvendelse på, bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Bilaget til afgørelse (FUSP) 2016/1136 ændres som anført i bilaget til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2016.

            På Rådets vegne

         M. LAJČÁK

            Formand

      (1)  Rådets fælles holdning 2001/931/FUSP af 27. december 2001 om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme (EFT L 344 af 28.12.2001, s. 93).

      (2)  Rådets afgørelse (FUSP) 2016/1136 af 12. juli 2016 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, og om ændring af afgørelse (FUSP) 2015/2430 (EUT L 188 af 13.7.2016, s. 21).

      BILAG
      Følgende personer tilføjes på listen over personer i del I (Personer) i bilaget til afgørelse (FUSP) 2016/1136:

                  —

                  EL HAJJ, Hassan Hassan, født den 22. marts 1988 i Zaghdraiya, Sidon (Libanon), canadisk statsborger. Pasnr.: JX446643 (Canada)

                  —

                  MELIAD, Farah (alias HUSSEIN HUSSEIN, alias JAY DEE), født den 5. november 1980 in Sydney (Australien), australsk statsborger. Pasnr.: M2719127 (Australien)

                  —

                  ȘANLI, Dalokay (alias Sinan), født den 13. oktober 1976 i Pülümür (Tyrkiet).


title: 2010/9/EU: Kommissionens afgørelse af 6. januar 2010 om de sikkerhedskrav, som de europæiske standarder skal indeholde, får så vidt angår baderinge, badeudstyr, badekar og badekarsstativer til spædbørn og småbørn i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF (meddelt under nummer K(2009) 10290) EØS-relevant tekst

text:
               7.1.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 3/23

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 6. januar 2010
   om de sikkerhedskrav, som de europæiske standarder skal indeholde, får så vidt angår baderinge, badeudstyr, badekar og badekarsstativer til spædbørn og småbørn i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF
   (meddelt under nummer K(2009) 10290)
   (EØS-relevant tekst)
   (2010/9/EU)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/95/EF af 3. december 2001 om produktsikkerhed i almindelighed (1), særlig artikel 4, stk. 1, litra a), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det er i direktiv 2001/95/EF fastsat, at europæiske standardiseringsorganer fastlægger europæiske standarder. Disse standarder bør sikre, at produkter opfylder direktivets almindelige sikkerhedskrav.

               (2)

               I henhold til direktiv 2001/95/EF formodes et produkt at være sikkert med hensyn til de risici og risikokategorier, der er omfattet af nationale standarder, når det er i overensstemmelse med ikke-bindende nationale standarder, der gennemfører europæiske standarder.

               (3)

               I 2006 bestilte Kommissionen i samarbejde med de nationale myndigheder, nationale standardiseringsorganer, forbrugerorganisationer, produktsikkerhedsorganisationer, erhvervsdrivende og prøvelaboratorier en undersøgelse (2) med henblik på at vurdere sikkerheden i forbindelse med en række børneartikler, der normalt anvendes til spædbørn og småbørn fra 0 til 5 år.

               (4)

               For så vidt angår disse produkter, blev der i forbindelse med undersøgelsen indsamlet relevante statistikker om ulykker og skader i EU og på verdensplan, og der blev udført en fuldstændig risikovurdering ud fra identificeringen af de hyppigste risici og vurderingen af eksponeringsscenarier.

               (5)

               Baderinge, badeudstyr og badekar (også med stativ) er blandt de produkter, der er vurderet i undersøgelsen. Disse produkter anvendes til at bade spædbørn og småbørn og er blevet identificeret som en alvorlig risiko, navnlig i form af drukneulykker, hvor dødsfaldene skyldes brugernes unge alder.

               (6)

               Det fremgår entydigt af dokumentation og statistikker fra ulykker, at risikoen for at drukne skyldes utilstrækkelige, uklare og utydelige advarsler og instruktioner om sikker anvendelse af produkterne og deres dårlige konstruktionsmæssige integritet og modstandsdygtighed. Ulykkerne og statistikkerne har også afsløret risici for, at børnene falder, kommer til skade eller sluger små dele i forbindelse med anvendelsen af disse produkter og risici ved utilstrækkelig overvågning af den person, der passer barnet.

               (7)

               Selv om der findes omfattende oplysninger på verdensplan om drukneulykker og - skader i forbindelse med småbørns badning, er den direkte sammenhæng mellem anvendelsen af badehjælpemidler og dødsulykker ved badning ikke bekræftet. Ifølge såvel forskere som den videnskabelige litteratur på verdensplan findes der ikke nogen afgørende dokumentation for en forbindelse mellem stigningen i antallet af ulykker og anvendelsen af badehjælpemidler (3). Nogle forskere, der har iagttaget den seneste udvikling i form af stigningen i salget af baderinge og faldet i baderelaterede ulykker og drukning, har endog hævdet, at der findes en vis grad af beskyttelse som følge af brugen af baderinge (4).

               (8)

               Der findes ingen europæiske standarder for disse tre produkttyper. Det er derfor nødvendigt at fastsætte særlige krav i henhold til artikel 4, stk. 1, litra a), i direktiv 2001/95/EF med henblik på at anmode standardiseringsorganerne om at udarbejde standarder, der skal nedbringe risici i forbindelse med anvendelsen af baderinge, badeudstyr og badekar (også med stativ), når man bader spædbørn eller småbørn. Disse standarder bør udarbejdes i henhold til proceduren i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF af 22. juni 1998 om en informationsprocedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter samt forskrifter for informationssamfundets tjenester (5). Referencen til den vedtagne standard bør offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/95/EF.

               (9)

               Når de relevante standarder foreligger, og forudsat at Kommissionen beslutter at offentliggøre referencen i Den Europæiske Unions Tidende i henhold til proceduren i artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/95/EF, bør baderinge, badeudstyr og badekar (også med stativ), der er fremstillet i overensstemmelse med sådanne standarder, formodes at opfylde det almindelige sikkerhedskrav i direktiv 2001/95/EF for så vidt angår de sikkerhedskrav, der er omfattet af den pågældende standard.

               (10)

               For at forbedre det nuværende sikkerhedsniveau i forbindelse med anvendelsen af disse produkter er det nødvendigt både at træffe foranstaltninger i forbindelse med standarder og tilvejebringe oplysninger om formålet med og sikker anvendelse af disse produkter til forældre og de voksne, der passer børnene.

               (11)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 15 i direktiv 2001/95/EF —

         VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Definitioner
   I denne beslutning forstås ved:
   —   »badering til spædbørn« (»badesæde«): ethvert produkt, der gør det muligt under badning at holde et barn i en siddende stilling. Disse produkter er kun bestemt til et barn, der er i stand til at sidde op uden støtte, og bør ikke anvendes, når barnet begynder at rejse sig op
   —   »badeudstyr til spædbørn«: ethvert produkt, der gør det muligt under badning at holde et barn i en skrå og liggende stilling. Disse produkter er bestemt til anvendelse fra fødslen, og indtil barnet kan sidde op uden støtte
   —   »badekar til spædbørn og små børn«: ethvert produkt, der er beregnet til at bade børn fra fødslen og op til 12 måneder. Disse produkter kan anvendes alene og kan placeres i eller på kanten af et almindeligt badekar, på gulvet eller kombineret med et stativ.
   Artikel 2
   Forskrifter
   De særlige sikkerhedskrav til produkterne, der er nævnt i artikel 1, og som de europæiske standarder skal indeholde i henhold til artikel 4 i direktiv 2001/95/EF, fastsættes i bilaget til denne afgørelse.
   Artikel 3
   Offentliggørelse
   Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, 6. januar 2010.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EFT L 11 af 15.1.2002, s. 4.

      (2)  http://ec.europa.eu/consumers/safety/projects/ongoing-projects_en.htm#project_results

      (3)  Drowning of babies in bath seats: do they provide false reassurance? Royal Society for the Prevention of Accidents (UK), februar 2005.
   http://www.rospa.com/productsafety/info/bathseats_drowning.pdf

      (4)  Comments to CPSC on Advance Notice of Proposed Rulemaking on baths seats and rings by Harvard School of Public Health. Department of Health Policy and Management, maj 2001. http://www.cpsc.gov/LIBRARY/FOIA/foia01/pubcom/commenta.pdf

      (5)  EFT L 204 af 21.7.1998, s. 37.

      BILAG

         Særlige sikkerhedskrav til baderinge

      RISICI: Den største risiko ved produktet er drukning.
      1.   SIKKERHEDSKRAV
      1)   Almindelige sikkerhedskrav

      Produkter må ikke indebære fare for sikkerheden eller sundheden for børn eller de personer, der passer dem, når de anvendes til det beregnede formål eller på den måde, som børn normalt må forventes at anvende dem på. Der tages hensyn til de evner, barnet eller de personer, der passer barnet, har, især med hensyn til produkter, der på grund af deres funktion, størrelse og særpræg er bestemt for børn under 10 måneder. Mærkater på produkterne eller på emballagen skal sammen med den medfølgende brugsanvisning gøre brugerne eller de personer, der passer barnet, opmærksomme på de farer og risici for skade, der er forbundet med anvendelsen af produkterne, samt på, hvordan man undgår dem.
      2)   Særlige sikkerhedskrav

         Kemiske krav

      Baderinge skal opfylde den gældende EU-lovgivning.

         Brandmæssige eller termiske egenskaber

      For at undgå risikoen for skoldning fra varmt vand fra hanen skal de personer, der passer barnet, instrueres i at være opmærksomme på vandtemperaturen og forhindre barnet i at nå hanen.

         Fysiske og mekaniske egenskaber

      Risiko for at komme i klemme i mellemrum og åbninger
      Produkterne skal være udformet og fremstillet således, at man undgår:

                  —

                  så vidt muligt at klemme fingrene

                  —

                  at benene kommer i klemme og således holder barnet nede i en åbning, der var stor nok til barnet kunne komme igennem

            Risiko ved bevægelige dele
      Produkter, der er udformet således, at de kan foldes sammen, skal have en foldemekanisme, som ikke kan aktiveres af et barn eller ved en utilsigtet handling fra den person, der passer barnet. Det skal ikke være muligt at opstille produktet uden at aktivere låsemekanismen. Ændringer som følge af barnets bevægelse, især ved vægtforskydning, i forbindelse med mellemrummet mellem stellet til badesædet og badekarret, skal forhindres og må ikke forårsage alvorlig klemning. Stel til drejelige sæder skal udformes så vidt muligt således, at barnet ikke får flænger i huden eller bliver klemt, når sædet drejes.
      Risiko for at falde
      For at nedbringe risikoen for at falde, hvilket kan medføre drukning, skal produktet og fastgørelsesanordningen til badekarret kunne modstå interne og eksterne kræfter fra barnet, som ville kunne vælte produktet. Navnlig må produktet ikke kunne vælte, når et barn læner sig i hvilken som helst retning, prøver på at rejse sig op eller skubber sædet væk.
      Risiko for kvælning (ved at sluge små dele)
      For at nedbringe risikoen for kvælning må produktet ikke omfatte små dele, som et barn kan tage af og putte helt ind i munden. For at nedbringe risikoen for kvælning må et barn ikke kunne få adgang til fyldmaterialer, der kan udgøre en kvælningsfare, f.eks. ved at bide i det.
      Risiko for kvælning (ved ekstern blokering af luftveje)
      Produktet må ikke indeholde plastoverføringsbilleder, som et barn kan tage af, eller anden form for uigennemtrængelig folie på baderingen, som kan dække over både mund og næse og udgøre en kvælningsrisiko. Produkternes emballage må ikke udgøre en kvælningsrisiko og blokere luftvejene gennem mund og næse.
      Risiko for at sluge små dele
      For at nedbringe risikoen for at sluge små dele må produktet ikke omfatte separate eller små dele, som et barn kan tage af, og som kan passere ned i spiserøret.
      Risiko ved skarpe kanter
      Tilgængelige kanter skal være udformet således, at der ikke opstår flænger i huden og sår, især de kanter, der er i direkte kontakt med barnets hud.
      Konstruktionsmæssig integritet
      Sikringsanordninger (sugekopper eller andet), som er vigtige for at kunne fastgøre produktet, skal bevare deres funktion under hele produktets levetid.
      For at forhindre, at komponenter, der kan forårsage fysisk skade, går i stykker, skal produkterne kunne modstå den mekaniske belastning, som de udsættes for under anvendelsen.
      Beskyttelsesfunktion
      For at forhindre kvælning ved drukning skal produkterne være udformet således, at der kun er plads til barnet i siddende stilling. Udformningen skal tage hensyn til de relevante antropometriske data, der gælder for aldersgruppen. Beskyttelsesfunktionen skal være sådan indrettet, at barnet nemt kan flyttes i en nødsituation.
      Risiko som følge af barnets aktivering af produkternes sikringsanordning
      For at forhindre drukneulykker skal sikringsanordningen ikke kunne aktiveres af et barn eller ved en utilsigtet handling fra den person, der passer barnet.
      Særlige advarsler med hensyn til produktet
      Det skal klart fremgå af advarsler og brugsanvisninger, at:

                  —

                  den person, der passer barnet, til enhver tid skal have kontakt med barnet

                  —

                  drukning kan indtræde i løbet af meget kort tid og på meget lavt vand (± 2 cm)

                  —

                  produkterne ikke har nogen yderligere sikkerhed i forbindelse med faren ved vand, og drukning har fundet sted i forbindelse med baderinge.

            Advarsler og oplysninger bør anbringes synligt på emballagen, på produktet og ved salgsstedet og bør suppleres med piktogrammer.
      Advarselsmærkatet skal være holdbart og bør være synligt, når barnet er i baderingen.
      Oplysninger om den mest sårbare aldersgruppe for børn (5 til 10 måneder) skal gives til den person, der passer barnet.
      Hygiejne
      Baderingene skal være udformet således, at de kan vaskes og tørres.

         Særlige sikkerhedskrav til badeudstyr

      RISICI: Den største risiko ved produktet er drukning.
      2.   SIKKERHEDSKRAV
      1)   Almindelige sikkerhedskrav

      Produkter må ikke indebære fare for sikkerheden eller sundheden for børn eller de personer, der passer dem, når de anvendes til det beregnede formål eller på den måde, som børn normalt må forventes at anvende dem på. Der tages hensyn til de evner, barnet eller de personer, der passer barnet, har, især med hensyn til produkter, der på grund af deres funktion, størrelse og særpræg er bestemt for børn under 9 måneder. Mærkater på produkterne eller på emballagen skal sammen med den medfølgende brugsanvisning gøre brugerne eller de personer, der passer barnet, opmærksomme på de farer og risici for skade, der er forbundet med anvendelsen af produkterne, samt på, hvordan man undgår dem.
      2)   Særlige sikkerhedskrav

         Kemiske krav

      Badeudstyr skal opfylde den gældende EU-lovgivning.

         Brandmæssige eller termiske egenskaber

      For at undgå risikoen for skoldning fra varmt vand fra hanen skal de personer, der passer barnet, instrueres i at være opmærksomme på vandtemperaturen og forhindre barnet i at nå hanen.

         Fysiske og mekaniske egenskaber

      Risiko for at komme i klemme i mellemrum og åbninger
      Produkterne skal være udformet og fremstillet således, at man undgår at klemme fingrene.
      Strangulering
      Produkterne skal være udformet og fremstillet på en sådan måde, at man undgår strangulering.
      Risiko for at falde
      For at nedbringe risikoen for at falde, hvilket kan medføre drukning, skal produktet og fastgørelsesanordningen til badekarret kunne modstå interne og eksterne kræfter fra barnet, som ville kunne vælte produktet. Navnlig må produktet ikke kunne vælte, når et barn læner sig i hvilken som helst retning, prøver på at rejse sig op eller skubber sædet væk.
      Risiko for kvælning (ved at sluge små dele)
      For at nedbringe risikoen for kvælning må produktet ikke omfatte små dele, som et barn kan tage af og putte helt ind i munden. For at nedbringe risikoen for kvælning må et barn ikke kunne få adgang til fyldmaterialer, der kan udgøre en kvælningsfare, f.eks. ved at bide i det.
      Risiko for kvælning (ved ekstern blokering af luftveje)
      Produktet må ikke indeholde plastoverføringsbilleder, som et barn kan tage af, eller anden form for uigennemtrængelig folie på badeudstyret, som kan dække over både mund og næse og udgøre en kvælningsrisiko. Produkternes emballage må ikke udgøre en kvælningsrisiko og blokere luftvejene gennem mund og næse.
      Risiko for at sluge små dele
      For at nedbringe risikoen for at sluge små dele må produktet ikke omfatte separate eller små dele, som et barn kan tage af, og som kan passere ned i spiserøret.
      Risiko ved skarpe kanter
      Tilgængelige kanter skal være udformet således, at der ikke opstår flænger i huden og sår, især de kanter, der er i direkte kontakt med barnets hud.
      Konstruktionsmæssig integritet
      For at forhindre, at komponenter, der kan forårsage fysisk skade, går i stykker, skal produkterne kunne modstå den mekaniske belastning, som de udsættes for under anvendelsen.
      Særlige advarsler med hensyn til produktet
      Advarsler og brugsanvisninger skal indeholde oplysninger om:

                  —

                  at den person, der passer barnet, til enhver tid skal have kontakt med barnet

                  —

                  at drukning kan indtræde i løbet af meget kort tid og på meget lavt vand (± 2cm)

                  —

                  den maksimale vandstand for at undgå vand, der trænger ind i barnets mund

                  —

                  at produkterne ikke har nogen yderligere sikkerhed i forbindelse med faren ved vand, og drukning har fundet sted i forbindelse med badeudstyr.

            Advarsler og oplysninger bør anbringes synligt på emballagen, på produktet og ved salgsstedet og bør suppleres med piktogrammer.
      Advarselsmærkatet skal være holdbart og bør være synligt, når barnet anvender badeudstyret.
      Oplysninger om den mest sårbare aldersgruppe for børn (fra fødslen til 9 måneder) skal gives til den person, der passer barnet.
      Hygiejne
      Produkterne skal være udformet således, at de nemt kan vaskes og tørres.

         Særlige sikkerhedskrav til badekar og badekarsstativer til spædbørn

      RISICI: De største risici i forbindelse med produktet er drukning og fald, når badekarret falder ud af stativet eller holderen
      3.   SIKKERHEDSKRAV
      1)   Almindelige sikkerhedskrav

      Produkter må ikke indebære fare for sikkerheden eller sundheden for børn eller de personer, der passer dem, når de anvendes til det beregnede formål eller på den måde, som børn normalt må forventes at anvende dem på. Der tages hensyn til de evner, barnet eller de personer, der passer barnet, har, især med hensyn til produkter, der på grund af deres funktion, størrelse og særpræg er bestemt for børn under 12 måneder. Mærkater på produkterne eller på emballagen skal sammen med den medfølgende brugsanvisning gøre brugerne eller de personer, der passer barnet, opmærksomme på de farer og risici for skade, der er forbundet med anvendelsen af produkterne, samt på, hvordan man undgår dem.
      2)   Særlige sikkerhedskrav

         Kemiske krav

      Badekar og badekarsstativer til spædbørn skal opfylde den gældende EU-lovgivning.

         Brandmæssige eller termiske egenskaber

      For at undgå risikoen for skoldning fra varmt vand fra hanen skal de personer, der passer barnet, instrueres i at være opmærksomme på vandtemperaturen og forhindre barnet i at nå hanen.

         Fysiske og mekaniske egenskaber

      Risiko for at komme i klemme i mellemrum og åbninger
      Produkterne skal være udformet og fremstillet således, at man så vidt muligt undgår at få fingrene i klemme.
      Strangulering
      Produkterne skal være udformet og fremstillet på en sådan måde, at man undgår strangulering.
      Risiko ved bevægelige dele
      Produkter, der er beregnet til at blive foldet sammen, skal have en foldemekanisme, som ikke kan aktiveres af et barn eller ved en utilsigtet handling fra den person, der passer barnet. Det skal ikke være muligt at opstille produktet uden at aktivere låsemekanismen. Ændringer som følge af barnets bevægelse, især ved vægtforskydning, i forbindelse med mellemrummet mellem produktet og badekarret må ikke kunne forekomme af hensyn til klemning.
      Risiko for at falde
      For at forhindre utilstrækkelig stabilitet skal badekarret og dets stativ være udformet og fremstillet således, at det kan bære vægten af både barnet og badevandet. Badekarret og stativet må ikke kunne vælte som følge af barnets bevægelse eller en utilsigtet bevægelse udført af den person, der passer barnet. Navnlig må produktet ikke kunne vælte, når et barn læner sig i hvilken som helst retning eller prøver på at rejse sig op.
      Risiko for kvælning (ved at sluge små dele)
      For at nedbringe risikoen for kvælning må produktet ikke omfatte små dele, som et barn kan tage af og putte helt ind i munden. For at nedbringe risikoen for kvælning må et barn ikke kunne få adgang til fyldmaterialer, der kan udgøre en kvælningsfare, f.eks. ved at bide i det.
      Risiko for kvælning (ved ekstern blokering af luftveje)
      Produktet må ikke indeholde plastoverføringsbilleder, som et barn kan tage af, eller anden form for uigennemtrængelig folie på badekarret, som kan dække over både mund og næse og udgøre en kvælningsrisiko. Produkternes emballage må ikke udgøre en kvælningsrisiko og blokere luftvejene gennem mund og næse.
      Risiko for at sluge små dele
      For at nedbringe risikoen for at sluge små dele må produktet ikke omfatte separate eller små dele, som et barn kan tage af, og som kan passere ned i spiserøret.
      Risiko ved skarpe kanter
      Tilgængelige kanter skal være udformet således, at der ikke opstår flænger i huden og sår, især de kanter, der er i direkte kontakt med barnets hud.
      Konstruktionsmæssig integritet
      For at forhindre, at dele, der kan forårsage fysisk skade, falder sammen eller går i stykker, skal produkterne kunne modstå den mekaniske belastning, som de udsættes for under anvendelsen. For at forhindre, at komponenter, der kan forårsage skade, forringes, skal det materiale, der anvendes til badekar og stativer, have egenskaber, som opretholdes under hele produktets levetid, navnlig under hensyntagen til termiske ændringer.
      Risiko som følge af kombinationen af to forskellige produkter
      Anordningen, der fastgør karret til stativet, skal kunne modstå den mekaniske belastning, som produktet udsættes for under anvendelsen. For stativer og badekar, der sælges separat, skal det fremgå af advarsler og brugsanvisninger, hvilke produkter der kan anvendes sammen på forsvarlig vis.
      Særlige advarsler med hensyn til produktet
      Det skal klart fremgå af advarsler og brugsanvisninger, at:

                  —

                  den person, der passer barnet, til enhver tid skal have kontakt med barnet

                  —

                  drukning kan indtræde i løbet af meget kort tid og på meget lavt vand (± 2cm) produkterne ikke har nogen yderligere sikkerhed i forbindelse med faren ved vand, og drukning har fundet sted i forbindelse med badekar.

            Advarsler og oplysninger bør anbringes synligt på emballagen, på produktet og ved salgsstedet og bør suppleres med piktogrammer.
      Advarselsmærkatet skal være holdbart og bør være synligt, når barnet er i badekaret.
      Oplysninger om den mest sårbare aldersgruppe for børn (under 12 måneder) skal gives til den person, der passer barnet.
      Badekar skal påføres en advarsel, der skal forhindre den person, der passer barnet, i at anbringe karret i en forhøjet position i kombination med produkter så som borde.
      Hygiejne
      Produkterne skal være udformet således, at de nemt kan vaskes og tørres.


title: 90/608/EOEF: RAADETS AFGOERELSE AF 27. JULI 1990 OM INDGAAELSE AF AFTALEN MELLEM DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKAB OG KONGERIGET THAILAND OM HANDEL MED TEKSTILVARER

text:
 Nr. L 325 / 40                               • De Europæiske Fællesskabers Tidende                                          23 . 11 . 90
                                                      RÅDETS AFGØRELSE
                                                          af 27 . juli 1990
                  om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget
                                                Thailand om handel med tekstilvarer
                                                           ( 90 / 608 / EØF)
 RÅDET FOR DE EUROPÆISKE *                                               Teksten til aftalen.er knyttet til denne afgørelse.
FÆLLESSKABER HAR —
 under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro
pæiske Økonomiske Fællesskab , særlig artikel 113 ,
                                                                                Artikel 2
under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtning:                                             Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person ,
                                                                         der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning
 Den aftale om handel med tekstilvarer, der er forhandlet                for Fællesskabet .
mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Konge
riget Thailand, paraferet i Bruxelles den 28 . juni 1986 og i
henhold til afgørelse 87 / 460 / EØF ( J ) anvendt midlertidigt
fra den 1 . januar 1987 , bør godkendes —
                                                                         Udfærdiget i Bruxelles , den 27 . juli 1990.
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
                             Artikel 1
                                                                                På Rådets vegne
Aftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og
                                                                                E. RUBBI
Kongeriget Thailand om handel med tekstilvarer godkendes
herved på Fællesskabets vegne .                                                                                Formand
(») EFT nr. L 255 af 5 . 9 . 1987 , s . 126 .


Vigtig juridisk meddelelse

|

52007BP0114(01)

1. Europa-Parlamentets afgørelse af 24. april 2007 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2005 (C6-0387/2006 - 2006/2154(DEC))

EU-Tidende nr. 074 E af 20/03/2008 s. 0190 - 0191

		1.Europa-Parlamentets afgørelse af 24. april 2007 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2005 (C6-0387/2006 — 2006/2154(DEC))Europa-Parlamentet,- der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2005 [1],- der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut for Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene for regnskabsåret 2005 med instituttets svar [2],- der henviser til Rådets henstilling af 27. februar 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),- der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,- der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget [3], særlig artikel 185,- der henviser til Rådets forordning (EØF) nr. 1365/75 af 26. maj 1975 om oprettelse af et europæisk institut til forbedring af livs- og arbejdsvilkårene [4], særlig artikel 16,- der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 [5], særlig artikel 94,- der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,- der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Beskæftigelse og Sociale Anliggender (A6-0098/2007),1. meddeler direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2005;2. fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;3. pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der udgør en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).[1] EUT C 266 af 31.10.2006, s. 37.[2] EUT C 312 af 19.12.2006, s. 80.[3] EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).[4] EFT L 139 af 30.5.1975, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1111/2005 (EUT L 184 af 15.7.2005, s. 1).[5] EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.--------------------------------------------------


Avis juridique important

|

31984D0132

84/132/EØF: Rådets afgørelse af 1. marts 1984 om indgåelse af protokollen om særlig beskyttede områder i Middelhavet

EF-Tidende nr. L 068 af 10/03/1984 s. 0036 - 0045 den spanske specialudgave: Kapitel 15 bind 5 s. 0004  den portugisiske specialudgave: Kapitel 15 bind 5 s. 0004

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 1. marts 1984  om indgaaelse af protokollen om saerlig beskyttede omraader i Middelhavet  (84/132/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og  ud fra foelgende betragtninger:  I handlingsprogrammerne for De europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet (2) understreges det noedvendige i at beskytte og sanere havet, for at det fortsat kan spille sin rolle med hensyn til arternes bevarelse og udvikling og sikre, at den vitale oekologiske balance opretholdes;  i det andet handlingsprogram for De europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet understreges det absolut noedvendige i at finde loesninger paa internationalt plan, for saa vidt angaar fysisk planlaegning og oekologisk forvaltning af kystomraader;  det tredje handlingsprogram for De europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet (3), som med hensyn til den deri udtrykte generelle holdning blev godkendt af Raadet og repraesentanterne for medlemsstaternes regeringer den 7. februar 1983, omtaler udtrykkeligt noedvendigheden af, at der ivaerksaettes en politik til beskyttelse og rationel forvaltning af naturressourcerne;  samarbejdet om miljoebeskyttelse med udviklingslandene og saerlig med Faellesskabets middelhavspartnere er et af formaalene med det andet handlingsprogram for De europaeiske Faellesskaber paa miljoeomraadet;  i artikel 4 i konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening, som Faellesskabet godkendte ved afgoerelse 77/585/EOEF (4), er det bestemt, at de kontraherende parter kan vedtage tillaegsprotokoller vedroerende saadanne foranstaltninger, procedurer og normer, som de naar til enighed om med henblik paa at sikre konventionens gennemfoerelse; i henhold til naevnte artikel undertegnede de middelhavsstater, der var repraesenteret paa konferencen for befuldmaegtigede i Genève den 2. og 3. april 1982, protokollen om saerligt beskyttede omraader i Middelhavet;  Faellesskabet har ligeledes ved afgoerelse 77/585/EOEF godkendt protokollen om forebyggelse af dumpning fra skibe og luftfartoejer, ligesom det ved afgoerelse 81/240/EOEF (5) har godkendt protokollen om samarbejde om bekaempelse af forurening af Middelhavet med olie og andre skadelige stoffer i tilfaelde af kritiske situationer og ved afgoerelse 83/101/EOEF (6) har det godkendt protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod landbaseret forurening;  i henhold til protokollen vedroerende saerlig beskyttede omraader i Middelhavet kan der indfoeres bestemmelser for handel med, samt indfoersel og udfoersel af dyre- og plantearter, som omfattes af beskyttelsesforanstaltningerne; dette vil kunne beroere den faelles handelspolitik og de frie varebevaegelser mellem medlemsstaterne;  den paagaeldende protokol indeholder bestemmelser, som kan beroere Raadets direktiv 76/464/EOEF af 4. maj 1976 om forurening, der er foraarsaget af visse farlige stoffer, udledt i Faellesskabets vandmiljoe (1), Raadets direktiv 79/409/EOEF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle (2), Raadets direktiv 79/923/EOEF af 30. oktober 1979 om kvalitetskrav til skaldyrvande (3), samt Raadets forordning (EOEF) nr. 348/81 af 20. januar 1981 om en faelles ordning for indfoersel af hvalprodukter (4);  formaalet med den paagaeldende protokol er at bevare omraadets faelles naturressourcer, at bevare den genetiske arvs forskelligartethed og at beskytte visse naturomraader ved at oprette saerlig bevarede zoner;  de fleste af de parter, som har undertegnet konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening og protokollerne hertil, opretholder, navnlig paa samarbejdsomraadet, saerlige forbindelser med Faellesskabet inden for rammerne af dettes globale middelhavspolitik; protokollen om saerlig beskyttede omraader i Middelhavet indeholder de naermere regler for dette samarbejde paa de omraader, der henhoerer under protokollen;  Faellesskabet undertegnede naevnte protokol den 30. marts 1983;  Faellesskabet deltager i ivaerksaettelsen af naevnte protokol under udoevelsen af sine befoejelser i henhold til faelles regler, som allerede findes, samt i henhold til kommende retsakter, som Raadet vedtager, og under anvendelse af resultaterne af faellesskabsaktioner (forskning - udveksling af oplysninger) paa de paagaeldende omraader;  Faellesskabets godkendelse af naevnte protokol forekommer paakraevet for inden for faellesmarkedets rammer at virkeliggoere et af Faellesskabets maal paa omraadet for miljoebeskyttelse og livskvalitet; da traktaten ikke indeholder den fornoedne saerlige hjemmel til vedtagelsen af naervaerende afgoerelse, boer traktatens artikel 235 anvendes -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Protokollen om saerlig beskyttede omraader i Middelhavet godkendes herved paa Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs vegne.  Teksten til protokollen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet deponerer de akter, der er omhandlet i artikel 18 i den i artikel 1 naevnte protokol.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 1. marts 1984.  Paa Raadets vegne  H. BOUCHARDEAU  Formand  (1) EFT nr. C 322 af 28. 11. 1983, s. 278.  (2) EFT nr. C 112 af 20. 12. 1973, s. 1, og  EFT nr. C 139 af 13. 6. 1977, s. 1.  (3) EFT nr. C 46 af 17. 2. 1983, s. 1.  (4) EFT nr. L 240 af 19. 9. 1977, s. 1.  (5) EFT nr. L 162 af 19. 6. 1981, s. 4.  (6) EFT nr. L 67 af 12. 3. 1983, s. 1.  (1) EFT nr. L 129 af 18. 5. 1973, s. 23.  (2) EFT nr. L 103 af 25. 4. 1979, s. 1.  (3) EFT nr. L 281 af 10. 11. 1979, s. 47.  (4) EFT nr. L 39 af 12. 2. 1981, s. 1.  OVERSAETTELSE  (Kun den engelske, arabiske, spanske og franske udgave er autentiske)  PROTOKOL  om saerlig beskyttede omraader i Middelhavet  DE KONTRAHERENDE PARTER i denne protokol,  SOM ER PARTER i konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening, der blev vedtaget i Barcelona den 16. februar 1976,  SOM ER KLAR OVER den fare, der truer miljoeet i Middelhavsomraadet i dets helhed paa grund af udviklingen i menneskets virksomhed i omraadet,  SOM ER OPMAERKSOMME paa de saerlige hydrografiske og oekologiske forhold i Middelhavsomraadet,  SOM UNDERSTREGER, at det er vigtigt at beskytte og i givet fald forbedre naturressourcernes og naturomraadernes beskaffenhed i Middelhavet samt deres kulturelle arvs beskaffenhed i omraadet, bl.a. ved at oprette saerligt beskyttede omraader, der omfatter havomraader og deres miljoe,  SOM OENSKER at oprette et naert samarbejde indbyrdes med henblik paa at naa dette maal,  ER BLEVET ENIGE OM FOELGENDE:  Artikel 1  1. De kontraherende parter i denne protokol (i det foelgende benaevnt »parterne«) traeffer alle hensigtsmaessige foranstaltninger til at beskytte de havomraader, der er af betydning for bevarelse af Middelhavets naturressourcer og naturomraader samt for beskyttelse af deres kulturarv i omraadet.  2. Intet i denne protokol maa vaere til hinder for kodificeringen og udarbejdelsen af havretten paa De forenede Nationers havretskonference, indkaldt i henhold til resolution 2750 C (XXV) fra De forenede Nationers generalforsamling, eller for nogen stats nuvaerende eller fremtidige juridiske krav eller synspunkter vedroerende havretten samt arten og udstraekningen af kyst- og flagstaternes jurisdiktion.  Artikel 2  For saa vidt angaar udpegelse af saerligt beskyttede omraader (i det foelgende benaevnt »beskyttede omraader«) finder denne protokol anvendelse paa Middelhavsomraadet som afgraenset i artikel 1 i konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening (i det foelgende benaevnt »konventionen), idet det for denne protokols vedkommende staar fast, at anvendelsesomraadet er begraenset til parternes territorialfarvande og kan omfatte de vandomraader, der ligger inden for den basislinje, hvorfra bredden af territorialfarvandet maales, og for saa vidt angaar vandloeb, indtil ferskvandsgraensen. Det kan ligeledes omfatte vaadomraader og kystomraader, der udpeges af hver af parterne.  Artikel 3  1. Parterne opretter saa vidt muligt beskyttede omraader, og der bestraeber sig paa ar foretage sig det noedvendige for at sikre beskyttelsen heraf og om noedvendigt restaurering heraf saa hurtigt som muligt.  2. Disse omraader oprettes med det formaal at bevare navnlig:  a) - omraader af biologisk og oekologisk vaerdi,  - arternes genetiske forskelligartethed samt tilfredsstillende niveauer for deres population, deres yngleomraader og deres levesteder,  - repraesentative typer af oekosystemer og oekologiske processer;  b) omraader af saerlig betydning paa grund af deres videnskabelige, aestetiske, historiske, arkaeologiske, kulturelle eller uddannelsesmaessige interesse. Artikel 4  Parterne i denne protokol udarbejder og vedtager paa deres foerste moede, om noedvendigt i samarbejde med de kompetente internationale organisationer, retningslinjer og om fornoedent faelles normer eller kriterier vedroerende bl.a.:  a) valg af beskyttede omraader,  b) oprettelse af beskyttede omraader,  c) forvaltning af beskyttede omraader,  d) meddelelse af oplysninger om beskyttede omraader.  Artikel 5  Parterne kan intensivere beskyttelsen af et beskyttet omraade ved i det omraade, hvor protokollen finder anvendelse at oprette et eller flere stoedpudeomraader, hvor restriktionerne for virksomhed, der dog skal vaere forenelige med de for det paagaeldende omraade fastsatte maal, er mildere.  Artikel 6  1. Hvis en part agter at oprette et beskyttet omraade, der stoeder op til en anden parts graense eller omraadeafgraensning for national jurisdiktion, skal de to parters kompetente myndigheder bestraebe sig paa at holde samraad for at naa til enighed om, hvilke foranstaltninger der skal traeffes og bl.a. undersoege muligheden for, at den anden part kan oprette et tilsvarende beskyttet omraade eller traeffe andre hensigtsmaessige foranstaltninger.  2. Hvis en part agter at oprette et beskyttet omraade, der stoeder op til graensen til en stat, der ikke er part i denne protokol, eller til denne stats omraadeafgraensning for national jurisdiktion, skal parten bestraebe sig paa at arbejde sammen med statens kompetente myndigheder for at afholde de hoeringer, der er fastsat i stk. 1.  3. Hvis to parter eller en part og en stat, som ikke er part i denne protokol, opretter nogle til hinanden graensende beskyttede omraader, kan der i saeraftaler fastsaettes naermere regler for henholdsvis hoering og samordning, som anfoert i henholdsvis stk. 1 og 2.  4. Hvis en stat, der ikke er part i denne protokol, agter at oprette et beskyttet omraade, der stoeder op til en parts graense eller afgraensning for national jurisdiktion, skal parten bestraebe sig paa at samarbejde med den paagaeldende stat for at afholde hoeringer og eventuelt indgaa en aftale, som anfoert i stk. 3.  Artikel 7  Under hensyntagen til de fastsatte maal og til hvert enkelt beskyttet omraades karakteristika traeffer parterne i overensstemmelse med international ret gradvis de kraevede foranstaltninger, som bl.a. kan vaere at:  a) udarbejde et planlaegnings- og forvaltningssystem,  b) forbyde udledning af affald eller andre stoffer, der kan skade det beskyttede omraade,  c) fastsaette bestemmelser for skibes gennemsejling og enhver form for standsning eller opankring,  d) fastsaette bestemmelser for fiskeri, jagt, indfangning af dyr og plantehoest,  e) forbyde destruktion af planter eller dyr og forbyde indfoerelse af eksotiske arter,  f) fastsaette bestemmelser for enhver handling, der kan skade fauna eller flora eller gribe forstyrrende ind heri, herunder indfoerelse af autoktone dyre- eller plantearter,  g) fastsaette bestemmelser for enhver virksomhed, der indebaerer efterforskning eller udnyttelse af havbunden eller havets undergrund eller en aendring af havbundens form,  h) fastsaette bestemmelser for enhver virksomhed, der indebaerer en aendring af jordens form eller udnyttelse af undergrunden af den paa land liggende del af et beskyttet havomraade,  i) fastsaette bestemmelser for enhver arkaeologisk virksomhed og for fjernelse af enhver genstand, der kan betragtes som havende arkaeologisk vaerdi,  j) fastsaette bestemmelser for handel med samt indfoersel og udfoersel af dyr eller dele af dyr, planter eller dele af planter og arkaeologiske genstande, der hidroerer fra beskyttede omraader, og som er underkastet beskyttelsesforanstaltninger,  k) traeffe enhver foranstaltning, der kan bevare de oekologiske og biologiske processer i de beskyttede omraader.  Artikel 8  1. Parterne offentliggoer paa passende maade, hvilke beskyttede omraader og hvilke af de i artikel 5 omhandlede omraader der er oprettet, samt afmaerkningen heraf og de herfor gaeldende bestemmelser.  2. De i stk. 1 omhandlede oplysninger meddeles den organisation, der er naevnt i konventionens artikel 13 (i det foelgende benaevnt »organisationen«), som opretter og ajourfoerer en fortegnelse over beskyttede omraader i denne protokols anvendelsesomraade. Med henblik herpaa tilsender parterne organisationen alle nyttige oplysninger. Artikel 9  1. Parterne tager ved de beskyttelsesforanstaltninger, som de traeffer, hensyn til lokalbefolkningens traditionelle virksomhed. Saa vidt muligt maa de dispensationer, der gives som foelge heraf, ikke:  a) skade hverken opretholdelse af de oekosystemer, der er beskyttet i henhold til denne protokol, eller de biologiske processer, der er et led i disse oekosystemers opretholdelse,  b) foraarsage hverken udryddelse eller betydelig formindskelse af antallet af de dyre- og plantearter eller -populationer, der findes i beskyttede oekosystemer eller i dem, der oekologisk er forbundet hermed, navnlig truede eller endemiske vandrende arter og sjaeldne arter.  2. Parter, som giver dispensation fra beskyttelsesforanstaltningerne, eller som ikke strengt overholder dem, underretter organisationen herom.  Artikel 10  Parterne opmuntrer til og intensiverer videnskabelig og teknisk forskning vedroerende deres beskyttede omraader samt vedroerende disse omraaders oekosystemer og arkaeologiske arv.  Artikel 11  Parterne bestraeber sig paa at give offentligheden saa udfoerlige oplysninger som muligt om den vaerdi og interesse, der knytter sig til de beskyttede omraader samt om de videnskabelige erfaringer, som kan indhoestes dér saavel fra et naturbeskyttelsessynspunkt som fra et arkaeologisk synspunkt. Disse oplysninger boer have en naturlig plads i undervisningsprogrammerne for miljoe og historie. Parterne boer ligeledes bestraebe sig paa at faa offentligheden og parternes naturbeskyttelsesorganisationer til at deltage i egnede foranstaltninger, der er noedvendige for at beskytte de paagaeldende omraader.  Artikel 12  Parterne opstiller i det omfang, hvor det er muligt, et samarbejdsprogram for at koordinere oprettelse, planlaegning, forvaltning og bevarelse af beskyttede omraader, saaledes at der kan skabes et net af beskyttede omraader i Middelhavsomraadet under fuld hensyntagen til de allerede eksisterende net, bl.a. UNESCO's reservater i biosfaeren. Der udveksles regelmaessigt oplysninger om de beskyttede omraaders karakteristika, de hoestede erfaringer og de aktuelle problemer.  Artikel 13  Parterne udveksler i overensstemmelse med den i artikel 14 fastlagte fremgangsmaade videnskabelige og tekniske oplysninger om den igangvaerende eller paataenkte forskning og om de forventede resultater heraf. De koordinerer saa vidt muligt deres forskning. De bestraeber sig desuden paa i faellesskab at fastlaegge eller at standardisere de videnskabelige metoder, der skal anvendes ved valg, forvaltning og overvaagning af beskyttede omraader.  Artikel 14  1. Til gennemfoerelse af de samarbejdsprincipper, der er fastlagt i artikel 12 og 13, tilsender parterne organisationen:  a) sammenlignelige data, der goer det muligt at foelge den biologiske udvikling i middelhavsmiljoeet,  b) rapporter, publikationer og oplysninger af videnskabelig, administrativ og juridisk art, bl.a.:  - de foranstaltninger, parterne traeffer i overensstemmelse med protokollen for at sikre bevarelsen af de beskyttede omraader,  - om de arter, der findes i de beskyttede omraader,  - om de eventuelle farer, der truer disse omraader og som isaer kan komme fra forureningskilder, de ikke har kontrol over.  2. Parterne udpeger ansvarlige for de beskyttede omraader. Disse ansvarlige holder moede mindst én gang hvert andet aar for at droefte spoergsmaal af faelles interesse og bl.a. foreslaa henstillinger vedroerende videnskabelige, administrative og juridiske oplysninger samt standardisering og behandling af data.  Artikel 15  1. Saa snart protokollen traeder i kraft, samarbejder parterne direkte eller gennem regionale organisationer eller andre kvalificerede internationale organisationer eller bilateralt om at udarbejde og gennemfoere programmer for gensidig bistand og for bistand til de udviklingslande, som giver udtryk for behov herfor, for saa vidt angaar valg, oprettelse og forvaltning af beskyttede omraader.  2. De i stk. 1 omhandlede programmer boer navnlig dreje sig om uddannelse af videnskabeligt og teknisk personale, videnskabelig forskning og disse landes erhvervelse, anvendelse og fremstilling af egnet materiel paa fordelagtige vilkaar, hvorom de paagaeldende parter traeffer aftale.  Artikel 16  AEndring af et beskyttet omraades afgraensning eller af dets retsstilling, eller fuldstaendig eller delvis ophaevelse af dette omraade kan kun besluttes ved en procedure, der svarer til den, som gaelder for oprettelsen heraf. Artikel 17  1. Parterne i denne protokol holder ordinaere moeder i forbindelse med de ordinaere moeder, der holdes af de kontraherende parter i konventionen, og som afholdes i medfoer af artikel 14 i konventionen. Parterne kan ligeledes holde ekstraordinaere moeder i overensstemmelse med naevnte artikel 14.  2. Moederne mellem parterne i denne protokol har bl.a. til formaal at:  a) overvaage gennemfoerelsen af protokollen,  b) bedoemme effektiviteten af de vedtagne foranstaltninger bl.a. under hensyntagen til protokollens anvendelsesomraade og behovet for at traeffe andre bestemmelser, navnlig i form af bilag, eller om noedvendigt overveje en aendring af naevnte omraade i overensstemmelse med konventionens artikel 16,  c) vedtage, revidere og i givet fald aendre bilag til denne protokol,  d) soerge for oprettelse og udvikling af det net af beskyttede omraader, der er omhandlet i artikel 12, og vedtage retningslinjer med henblik paa at lette oprettelse og udvikling af dette net samt at intensivere samarbejdet parterne imellem,  e) gennemgaa de henstillinger, der udformes af de ansvarlige for beskyttede omraader paa deres moeder i overensstemmelse med artikel 14, stk. 2,  f) gennemgaa de rapporter, som parterne har tilsendt organisationen i henhold til konventionens artikel 20, samt alle andre oplysninger, som parterne maatte sende til organisationen eller til brug for parterne under deres moeder.  Artikel 18  1. Konventionens bestemmelser vedroerende enhver af protokollerne finder anvendelse paa naervaerende protokol.  2. Forretningsordenen og det finansregulativ, der er vedtaget i medfoer af artikel 18, stk. 2, i konventionen, finder anvendelse paa denne protokol, medmindre andet bestemmes af protokollens parter.  3. Denne protokol er aaben for undertegnelse i Genève den 3. og 4. april 1982 og i Madrid fra den 5. april 1982 til den 2. april 1983 af de kontraherende parter i konventionen og af de stater, der var indbudt til den konference for befuldmaegtigede vedroerende protokollen om saerlig beskyttede omraader i Middelhavet, der blev holdt i Genève den 2. og 3. april 1982. Den kan fra den 5. april 1982 til den 2. april 1983 ligeledes undertegnes af enhver regional oekonomisk sammenslutning, hvoraf mindst ét medlem er kyststat i Middelhavsomraadet og som har kompetence paa felter, der daekkes af denne protokol.  4. Denne protokol skal ratificeres, accepteres eller godkendes. Ratifikations-, accept- eller godkendelsesdokumenterne skal deponeres hos Spaniens regering, som paatager sig hvervet som depositar.  5. Fra den 3. april 1983 vil denne protokol vaere aaben for tiltraedelse af de kontraherende parter i konventionen og af enhver stat eller af en i stk. 3 omhandlet sammenslutning.  6. Denne protokol traeder i kraft den 30. dag fra det tidspunkt at regne, hvor mindst seks ratifikations-, accept- eller godkendelsesdokumenter vedroerende protokollen eller vedroerende tiltraedelse heraf er deponeret.  Til bekraeftelse heraf har undertegnede, der er behoerigt bemyndiget hertil, undertegnet denne protokol.  Udfaerdiget i Genève, den tredje april nitten hundrede og toogfirs i ét enkelt eksemplar paa arabisk, engelsk, fransk og spansk, idet de fire tekster har samme gyldighed.


title: 2011/82/EU: Rådets afgørelse af 31. januar 2011 om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om vilkår og betingelser for Det Schweiziske Forbunds deltagelse i programmet »Aktive unge« og i handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013)

text:
               8.2.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 32/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 31. januar 2011
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om vilkår og betingelser for Det Schweiziske Forbunds deltagelse i programmet »Aktive unge« og i handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013)
   (2011/82/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 165, stk. 4, og artikel 166, stk. 4, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har på vegne af Den Europæiske Union forhandlet om aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om vilkår og betingelser for Det Schweiziske Forbunds deltagelse i programmet »Aktive unge« og i handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013), jf. henholdsvis Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1719/2006/EF (1) og nr. 1720/2006/EF (2) af 15. november 2006.

               (2)

               Aftalen blev undertegnet på Unionens vegne den 15. februar 2010, med forbehold dens indgåelse på et senere tidspunkt i henhold til Rådets afgørelse 2010/195/EU (3).

               (3)

               Aftalen bør indgås —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund om vilkår og betingelser for Det Schweiziske Forbunds deltagelse i programmet »Aktive unge« og i handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013) (i det følgende benævnt »aftalen«) godkendes herved på Unionens vegne (4).
   Artikel 2
   Formanden for Rådet fremsender på Unionens vegne de meddelelser, der er omhandlet i artikel 3 og 5 i aftalen.
   Artikel 3
   Aftalen er forbundet med aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer (5) (i det følgende benævnt »aftalen om fri bevægelighed for personer«), der blev indgået ved Rådets og Kommissionens afgørelse 2002/309/EF, Euratom (6), jf. aftalens artikel 3.
   Artikel 4
   Hvis aftalen opsiges, bemyndiges Kommissionen til at træffe afgørelse med Schweiz om følgerne af aftalens opsigelse, jf. aftalens artikel 3.
   Artikel 5
   Unionens holdning til afgørelser, der vedtages af det blandede udvalg nedsat i aftalen om fri bevægelighed for personer, jf. artikel 4 i denne aftale (i det følgende benævnt »det blandede udvalg«), vedrørende ændringer af bilagene til aftalen for at tilpasse dem til ændringer i de i aftalen omhandlede EU-retsakter, fastlægges af Kommissionen. For så vidt angår alle de andre afgørelser, som det blandede udvalg vedtager vedrørende ændringer af bilagene til aftalen, fastlægges Unionens holdning af Kommissionen efter høring af udvalget for programmet »Aktive unge« og/eller udvalget for handlingsprogrammet for livslang læring efter proceduren i artikel 9, stk. 2, i afgørelse nr. 1719/2006/EF og i artikel 10, stk. 2, i afgørelse nr. 1720/2006/EF.
   Artikel 6
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 31. januar 2011.

            På Rådets vegne

         C. ASHTON

            Formand

      (1)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 30.

      (2)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 45.

      (3)  EUT L 87 af 7.4.2010, s. 7.

      (4)  Aftalen blev offentliggjort i EUT L 87 af 7.4.2010, s. 9, sammen med afgørelsen om undertegnelse og midlertidig anvendelse.

      (5)  EUT L 114 af 30.4.2002, s. 6.

      (6)  EUT L 114 af 30.4.2002, s. 1.


title: 2010/733/EU: Rådets afgørelse af 29. november 2010 om beskikkelse af en finsk suppleant til Regionsudvalget

text:
               2.12.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 316/9

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 29. november 2010
   om beskikkelse af en finsk suppleant til Regionsudvalget
   (2010/733/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den finske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU og 2010/29/EU om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015 (1).

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget, efter at Miikka SEPPÄLÄS mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Følgende beskikkes som suppleant til Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:
   Antero SAKSALA

      Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsen

   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens vedtagelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. november 2010.

            På Rådets vegne

         K. PEETERS

            Formand

      (1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22, og EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.


Avis juridique important

|

31999D0366

1999/366/EF: Kommissionens afgørelse af 4. juni 1999 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af ferrosilicium med oprindelse i Egypten og Polen (meddelt under nummer K(1999) 1466)

EF-Tidende nr. L 142 af 05/06/1999 s. 0036 - 0044

KOMMISSIONENS AFGØRELSEaf 4. juni 1999om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af ferrosilicium med oprindelse i Egypten og Polen(meddelt under nummer K(1999) 1466)(1999/366/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 905/98(2), særlig artikel 9 og 10,efter høring af Det Rådgivende Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. PROCEDURE1. Gældende foranstaltninger(1) Importen af ferrosilicium med oprindelse i Egypten og Polen pålægges en antidumpingtold på 32 %, som har været i kraft siden 1992, hvor der indførtes endelig antidumpingtold ved Rådets forordning (EØF) nr. 3642/92(3). Tolden var ikke gældende for eksporten fra en egyptisk og en polsk eksporterende producent, hvis pristilsagn Kommissionen havde godtaget henholdsvis ved afgørelse 92/331/EØF(4) og 92/572/EØF(5).(2) Hvad angår andre antidumpingforanstaltninger, der er i kraft i øjeblikket, skal det anføres, at der ved Rådets forordning (EF) nr. 3359/93(6) i december 1993 indførtes endelige antidumpingforanstaltninger mod importen af ferrosilicium fra Kasakhstan, Rusland, Ukraine, Norge, Island, Brasilien og Venezuela. Foranstaltningerne vedrørende importen fra Island og Norge suspenderedes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 5/94 af 22. december 1993 om suspension af antidumpingforanstaltninger mod EFTA-lande fra den 1. januar 1994(7). Foranstaltningerne vedrørende importen fra Brasilien blev taget op til fornyet undersøgelse, og ved Rådets forordning (EF) nr. 351/98(8) nedsattes tolden for to brasilianske eksporterende producenter til 0 %, fordi det konstateredes, at der ikke fandt dumping sted.Ved Rådets forordning (EF) nr. 621/94(9) indførtes der endvidere i marts 1994 endelige antidumpingforanstaltninger mod import fra Kina og Sydafrika.2. Anmodning om fornyet undersøgelse(3) Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående ophør(10) af antidumpingforanstaltningerne, anmodede klagende part i den oprindelige undersøgelse, "Euroalliages", som er ferrolegeringsindustriens forbindelsesudvalg (i det følgende benævnt "anmodende part"), om en fornyet undersøgelse af foranstaltningerne i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen").(4) Kommissionen fastslog efter høring af Det Rådgivende Udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at begrunde indledningen af en fornyet undersøgelse, og den offentliggjorde en meddelelse herom i De Europæiske Fællesskabers Tidende(11) og iværksatte en sådan undersøgelse.3. Undersøgelse(5) Dumpingundersøgelsen omfattede perioden fra den 1. juli 1996 til den 30. juni 1997 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Undersøgelsen af spørgsmålet om den forvoldte skade omfattede perioden fra 1993 til udgangen af undersøgelsesperioden.(6) På tidspunktet for den oprindelige undersøgelse omfattede den erhvervsgren i Fællesskabet, på hvis vegne klagen var indgivet, seks producenter, nemlig: Pechiney Electrometallurgie, Frankrig, SKW Trostberg AG, Tyskland, Ferrolegierungswerk Lippendorf GmbH, Tyskland, Carburos Metálicos, Spanien, Industria Elettrica Indel Spa, Italien og Utilizzazzioni Elettro Industriali UEI, Italien.(7) Efter indførelsen af de foranstaltninger, der er taget op til fornyet undersøgelse, ændredes EF-erhvervsgrenens struktur dels som følge af de nye medlemsstaters tiltrædelse, dels økonomiske forandringer inden for denne erhvervsgren. Dette resulterede i, at der var fire EF-producenter af den pågældende vare, som fremstillede varen med henblik på salg i Fællesskabet. Anmodningen om nærværende fornyede undersøgelse er indgivet på vegne af disse fire producenter, der tegner sig for hele produktionen til det frie marked i Fællesskabet af den pågældende vare.(8) Tre af de fire EF-producenter (Vargön Alloys AB i Sverige, Ferroatlantica i Spanien, tidligere Carburos Metálicos, og Pechiney Electrometallurgie i Frankrig), som tegnede sig for 96 %, og således en betydelig del, af produktionen i Fællesskabet, var rede til aktivt at medvirke i undersøgelsen og besvarede Kommissionens spørgeskema. Den fjerde producent, Industria Elettrica Indel Spa (Italien), var ikke i stand til at medvirke, da selskabet var under omstrukturering. I det følgende forstås ved "erhvervsgrenen i Fællesskabet" ovennævnte tre samarbejdsvillige EF-producenter.(9) Kommissionen underrettede officielt de producenter i Fællesskabet, på hvis vegne anmodningen var indgivet, eksporterende producenter og importører, som den vidste var berørt af sagen, repræsentanter for de berørte eksportlande samt anmodende part om indledningen af den fornyede undersøgelse, og den gav de interesserede parter lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledning af undersøgelsen.Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter, som den vidste var berørt af sagen, og den modtog svar fra producenter og importører i Fællesskabet og fra eksporterende producenter i Egypten og Polen.En række eksporterende producenter i de berørte lande samt producenter, brugere og importører i Fællesskabet tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, indrømmedes en høring.(10) Kommissionen indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige for at gennemføre undersøgelsen, og den aflagde kontrolbesøg hos følende selskaber:a) EF-producenter:- Vargön Alloys AB, Sverige- Ferroatlantica, Spanien- Pechiney Electrometallurgie, Frankrig.b) Importører:Deutsche Erz- und Metall-Union GmbH, Tyskland.c) Eksporterende producenter i Egypten:EFACO, KIMA.d) Eksporterende producenter i Polen:Huta Laziska.B. DEN PÅGÆLDENDE VARE1. Den pågældende vare(11) Den vare, der er omfattet af undersøgelsen, er den samme som den, der var omfattet af den oprindelige undersøgelse, dvs. ferrosilicium, der fremstilles ved reduktion af kvarts med kulholdige produkter i en elektrisk lysbueovn.Varen anvendes af jern- og stålindustrien som deoxideringsmiddel og legeringskomponent.Ferrosilicium sælges i form af klumper, granulat eller pulver og findes i forskellige kvaliteter alt efter siliciumindhold og indhold af urenheder (aluminium, kul osv.).(12) Det konstateredes, at alle de forskellige former for og kvaliteter af ferrosilicium, der eksporteredes fra de pågældende lande, havde de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og i det væsentlige samme anvendelsesformål. De ansås derfor for at være én og samme vare. Den pågældende vare tariferes i øjeblikket i KN-kode 7202 21 10, 7202 21 90 og 7202 29 90.2. Samme vare(13) Det konstateredes, at det ferrosilicium, der fremstilledes og solgtes på det egyptiske og polske marked, var samme vare som den, der eksporteredes fra Egypten og Polen til Fællesskabet, idet varerne var identiske eller lå meget tæt op ad hinanden i henseende til fysiske egenskaber og anvendelsesformål. Endvidere kunne det fastslås, at ferrosilicium, som EF-erhvervsgrenen fremstillede og solgte på EF-markedet, også var samme vare som den, der eksporteredes fra Egypten og Polen, jf. i øvrigt definitionen af samme vare i artikel l, stk. 4, i grundforordningen.C. DUMPING(14) Spørgsmålet om dumping undersøgtes ikke nærmere i betragtning af nedenstående undersøgelsesresultater vedrørende EF-erhvervsgrenens situation og fornyet skade.D. SITUATION PÅ EF-MARKEDET FOR FERROSILICIUM1. EF-markedet for ferrosilicium(15) Tages der hensyn til de klagende EF-producenters produktion, et skøn over de ikke-samarbejdsvillige producenters produktion plus den samlede import af den pågældende vare til Fællesskabet minus eksporten fra Fællesskabet, når man frem til følgende udvikling i det synlige forbrug i Fællesskabet af den pågældende vare:>TABELPOSITION>2. Den pågældende imports omfang og markedsandel(16) På grundlag af data hidrørende fra Eurostat udviklede importen fra de pågældende to eksportlande sig som følger:>TABELPOSITION>(17) Forskellen i udviklingen i importen fra Egypten og Polen fremgår af de to landes markedsandele. Polens andel af EF-markedet for ferrosilicium udgjorde:>TABELPOSITION>Bemærk, at Polen på tidspunktet for den tidligere undersøgelse havde en markedsandel på ca. 5 %.Egyptens markedsandel nåede derimod sit højdepunkt i 1995, men var ved udgangen af undersøgelsesperioden faldet tilbage til samme niveau som i 1993. Egyptens markedsandel udviklede sig således:>TABELPOSITION>På tidspunktet for den tidligere undersøgelse havde Egypten en markedsandel på ca. 4 %.3. Priserne på de importerede varer(18) Det fremgik af undersøgelsen, at de priser, som de eksporterende producenter i både Egypten og Polen beregnede ved eksport til Fællesskabet, i undersøgelsesperioden var højere end det ikke-skadevoldende niveau, der lå til grund for de pristilsagn, som Kommissionen havde godtaget med hensyn til både Egypten og Polen ved henholdsvis afgørelse 92/331/EØF og 92/572/EØF.(19) Hvad angår udviklingen i importpriserne for de af undersøgelsen omfattede varer i hele den betragtede periode, fastlagde Kommissionen trenden ved anvendelse af Eurostat-tallene. På dette grundlag var prisudviklingen som følger baseret på 1993 = 100:>TABELPOSITION>(20) Prisunderbud blev fastlagt i samme handelsled på grundlag af en sammenligning mellem EF-producenternes priser ab fabrik og priserne beregnet cif Fællesskabets grænse, fortoldet, for de fra de pågældende lande importerede varer.(21) Den eksporterende producent i Polen krævede en justering for kvalitetsforskelle og for emballageomkostninger med henblik på beregning af underbudsmargenen.Med hensyn til justeringen for kvalitetsforskelle blev det gjort gældende, at siliciumindholdet i de fra Polen importerede varer ofte var lavere end i ferrosilicium fremstillet i Fællesskabet. Endvidere anførtes det, at de typer af ferrosilicium, der fremstilledes i Polen og eksporteredes til Fællesskabet, var af en ringere kvalitet end de typer, der typisk fremstilledes af EF-erhvervsgrenen, hvilket kunne tilskrives det højere indhold af urenheder i polsk ferrosilicium, som gjorde det uegnet til visse anvendelsesformål.(22) Undersøgelsen bekræftede disse påstande. Af den liste over transaktioner, som selskabet havde indgivet, fremgik det, at det ferrosilicium, som eksporteredes fra Polen i undersøgelsesperioden, i ca. en tredjedel af tilfældene havde et indhold af silicium på under 75 %, som er standard for produktionen i Fællesskabet. Det konstateredes desuden, at indholdet af urenheder i form af aluminium og kulstof var højere i det eksporterede ferrosilicium end i det, som EF-producenterne solgte i Fællesskabet.Hvad angår forskelle i emballeringen af den pågældende vare, gjorde den eksporterende producent gældende, at der burde foretages en justering for at tage hensyn til forskelle i omkostningerne mellem varer, der leveredes henholdsvis uemballeret og i tønder eller sække. Denne påstand ansås også for begrundet, og der indrømmedes en justering. Eftersom disse justeringer for forskelle i siliciumindhold, urenheder og emballering allerede var taget i betragtning i de gældende pristilsagn, besluttedes det at bekræfte de deri fastsatte priser.(23) Der blev foretaget tilsvarende justeringer for importen fra Egypten, eftersom der konstateredes de samme forskelle med hensyn til den egyptiske eksporterende producent.(24) For så vidt angår både de berørte eksporterende producenters salg og EF-producenternes salg justeredes om nødvendigt salgspriserne for alle typer ferrosilicium, der solgtes på EF-markedet i undersøgelsesperioden, for at nå frem til prisen for en enkelt referencetype af ferrosilicium. Underbud beregnedes derefter ved at sammenligne salgsprisen, ab fabrik, for denne standard- og referencetype af ferrosilicium, som solgtes af EF-erhvervsgrenen, og prisen cif Fællesskabets grænse, fortoldet, for samme vare, som solgtes af de berørte eksporterende producenter.På dette grundlag udgjorde de vejede gennemsnitlige underbud 4,6 % for den polske eksport og 4,5 % for den egyptiske eksport.4. EF-erhvervsgrenens situation(25) EF-erhvervsgrenens salg målt i mængde udgjorde følgende:>TABELPOSITION>(26) Den dertil svarende markedsandel var i samme periode:>TABELPOSITION>(27) Prisudviklingen for de samarbejdsvillige EF-producenter anført som indekstal (1993=100) ser således ud:>TABELPOSITION>(28) EF-erhvervsgrenens omsætning (i 1000 ECU) udgjorde:>TABELPOSITION>Omsætningen øgedes altså i den betragtede periode med 53 %.(29) Det fremgik af undersøgelsen, at EF-erhvervsgrenens rentabilitet beregnet som overskudsgraden på grundlag af vejede gennemsnit udviste en forbedring på næsten 18 procentpoint, jf. nedenstående tabel:>TABELPOSITION>(30) EF-erhvervsgrenens produktion udgjorde:>TABELPOSITION>Det fremgår af ovenstående tabel, at produktionen steg med 25 % i løbet af den betragtede periode.(31) Udviklingen i produktionskapaciteten er vist nedenfor:>TABELPOSITION>Det fremgår heraf, at kapaciteten øgedes med 5 % i løbet af den betragtede periode.(32) Kapacitetsudnyttelsen beregnet på grundlag af vejede gennemsnit var derfor:>TABELPOSITION>Kapacitetsudnyttelsen øgedes med 19 % eller 11 procentpoint i løbet af den betragtede periode.Det skal anføres, at det er normalt, at en del af ferrosiliciumindustrien lukker produktionsanlæggene i vintermånederne. Fremstillingsprocessen for ferrosilicium er yderst energiintensiv, og for at reducere omkostningerne indstilles produktionen i den periode, hvor elektricitetspriserne stiger, dvs. i vinterperioden. Denne tilrettelæggelse af produktionen fremgår ikke af ovennævnte tabel over produktionskapaciteten, som afspejler den maksimale produktionskapacitet i en hel periode på tolv måneder. Dette forklarer også den forholdsvis lave kapacitetsudnyttelse.Der finder derfor en vis lageropbygning sted før vinterperioden, således at leveringerne kan fortsætte.(33) Den direkte beskæftigelse i forbindelse med ferrosiliciumproduktionen var forholdsvis stabil og fremgår af nedenstående tabel:>TABELPOSITION>5. Konklusion(34) Nogle af de vigtigste økonomiske indikatorer udviste en klar positiv udvikling i den betragtede periode med en særlig mærkbar forbedring af de finansielle resultater, hvor tab på over 5 % af omsætningen i 1993 blev til et overskud på over 12 % i undersøgelsesperioden, medens andre indikatorer, især markedsandelen, viser en mindre gunstig udvikling. Det er også fastslået, at importen fra Egypten og Polen tilsammen var betydelig og for Polens vedkommende steg den, omend fra et lavt udgangspunkt, og importen fandt sted til priser, der var lidt lavere end EF-erhvervsgrenens priser. Det skal imidlertid bemærkes, at den relative forbedring af situationen for Polens vedkommende indtraf efter indførelsen af endelige antidumpingforanstaltninger i Fællesskabet mod import fra andre tredjelande, jf. betragtning 2, og at de eksporterende producenters eksport var omfattet af tilsagn, der fuldt ud blev overholdt, dvs. at eksportpriserne var højere end tilsagnspriserne.Det konkluderes derfor, at EF-erhvervsgrenen har draget fordel af gældende antidumpingforanstaltninger, som har tjent deres formål ved at afhjælpe den skade, der forårsagedes af importen fra de pågældende to eksportlande.E. SANDSYNLIGHED FOR FORTSAT ELLER FORNYET SKADE1. Egypten(35) Udviklingen i importen fra Egypten er beskrevet i betragtning 20. Efter at have nået et højdepunkt i 1995 faldt import og markedsandel kraftigt og nåede ned på samme niveau som i 1993. Markedsandelen i undersøgelsesperioden (1,8 %) var noget lavere end den markedsandel, der konstateredes i den tidligere undersøgelse.(36) Eksportpriserne ved salg til EF-markedet var fortsat lavere end EF-erhvervsgrenens priser, omend der var tale om en fortsat stigning efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne, og de var også højere end tilsagnsprisen.Det kan tilføjes, at de priser, hvortil den pågældende vare eksporteredes til markeder uden for Fællesskabet, var højere end eksportpriserne til Fællesskabet i undersøgelsesperioden, hvilket lader formode, at en omdirigering af denne eksport til EF-markedet ikke var sandsynlig ud fra et økonomisk synspunkt.(37) I den egyptiske industri er kapacitetsudnyttelsen i øjeblikket meget høj, nemlig 94 %; kapaciteten er dermed faktisk fuldt udnyttet, og der forelå ingen planer om at øge kapaciteten i 1998.I 1995 tegnede eksporten til Fællesskabet sig for 68 % af det samlede salg målt i mængde, men denne andel var faldet til 45 % i undersøgelsesperioden; denne nedgang er udlignet ved eksportsalg til markeder uden for Fællesskabet, som næsten fordobledes i samme periode (en stigning fra 15 til 35 % af det samlede salg), medens salget på hjemmemarkedet procentuelt udviste en mindre stigning (fra 17 til 20 %).2. Polen(38) Målt i mængde udviste Fællesskabets import fra Polen en betydelig stigning mellem 1993 og undersøgelsesperioden. Den polske eksporterende producent har imidlertid påpeget, at selskabet i 1993 var udsat for en større driftsforstyrrelse på fabrikken, hvilket resulterede i, at der bogstavelig talt ikke produceredes ferrosilicium det pågældende år. Produktionen blev først genoptaget i 1994, men var betydeligt lavere end i perioden forud for 1993. Den polske producent gjorde derfor gældende, at 1993 ikke er et egnet referenceår, og at sammenligningerne burde finde sted på grundlag af tallene for 1995, hvor produktionen igen var normal.(39) Kommissionen undersøgte på grundlag af ovenstående udviklingen i mængder og eksportpriser mellem 1995 og undersøgelsesperioden og fandt, at disse to parametre udviste en stigende tendens. Det skal imidlertid anføres, at Polens markedsandel ved udgangen af den betragtede periode stadig var lavere end den markedsandel, der var konstateret i den tidligere undersøgelse. Stigningen i den polske eksport til Fællesskabet faldt også sammen med indførelsen af endelige antidumpingforanstaltninger på importen fra Rusland, Ukraine og Kasakhstan og den deraf følgende nedgang i importen fra disse lande.(40) Den polske eksporterende producent havde i undersøgelsesperioden en kapacitetsudnyttelse på 93 %, således at en stigning i produktionen på kort sigt var usandsynlig. Den andel af salget, der gik til Fællesskabet, steg fra 39 % af det samlede salg i 1995 til 45 % i undersøgelsesperioden.På baggrund af denne udvikling undersøgte Kommissionen muligheden for en ændring i fordelingen af den polske eksporterende producents salg, dvs. om der kunne tænkes en yderligere stigning i den andel, der var bestemt for eksport til Fællesskabet. Det undersøgtes navnlig, om omstruktureringen af den polske stålindustri forud for en eventuel tiltrædelse af EU ville føre til et sammenbrud i den indenlandske efterspørgsel efter ferrosilicium og dermed til en forøgelse af de mængder, der var disponible med henblik på eksport til bl.a. Fællesskabet. I betragtning af, at hjemmemarkedssalget i undersøgelsesperioden tegnede sig for 37 % af den polske eksporterende producents salg, måtte de potentielle virkninger af et fald i den indenlandske efterspørgsel anses for betydelige. Statistikker over stålmarkedet i Polen viser imidlertid, at produktionen af stål steg med 31 % i perioden 1992-1996, og ifølge skøn for 1997 ventes der en yderligere stigning.Hvad angår muligheden for at mindske eksporten til lande uden for Fællesskabet konstateredes det, at gennemsnitspriserne for 75 %-ferrosilicium af standardkvalitet er højere på markeder uden for Fællesskabet end i Fællesskabet, og der forventes ikke nogen væsentlig ændring i afsætningsmønstret for eksporten fra Polen til Fællesskabet og andre lande.(41) På baggrund af ovenstående forventes den polske eksport til Fællesskabet ikke at stige i væsentligt omfang, og priserne forventes ikke at falde, hvis antidumpingforanstaltningerne bortfalder. Selv med de gældende foranstaltninger og med priser, der er højere end i tilsagnet, er det lykkedes den polske eksporterende producent efter driftsforstyrrelserne på fabrikken i 1993/94 at konsolidere sin position på EF-markedet samtidig med, at der opretholdes et betydeligt salg på hjemmemarkedet; den pågældende producent har dermed vist sig i stand til at konkurrere på EF-markedet uden at sælge til skadevoldende priser. Prisniveauet i det pristilsagn, som den polske producent afgav, var således fastlagt på grundlag af skadestærsklen i den undersøgelse, der førte til de reviderede foranstaltninger. Hvis antidumpingforanstaltningerne bortfalder, vil det ikke være en økonomisk rationel handling at søge at vinde yderligere markedsandele i Fællesskabet ved at nedsætte eksportpriserne. Når hertil kommer, at produktionskapaciteten er fuldt udnyttet, er det kun muligt at øge eksporten til Fællesskabet på bekostning af hjemmemarkedssalget eller eksporten til andre tredjelande, hvilket gør en sådan strategi endnu mindre sandsynlig.3. Konklusion(42) Uanset at priserne på de pågældende importerede varer trods en stigning på ca. 30 % siden 1993 stadig er lidt lavere end EF-erhvervsgrenens priser, konkluderer Kommissionen, at det på baggrund af ovenstående undersøgelsesresultater og på grundlag af den pågældende erhvervsgrens betydeligt forbedrede finansielle situation, ikke er sandsynligt, at der fortsat eller igen vil blive forvoldt skade, hvis foranstaltningerne vedrørende importen fra Egypten og Polen bortfalder.I denne konklusion tog Kommissionen også hensyn til de argumenter, som EF-erhvervsgrenen har fremført, nemlig at selv uden en udvidelse af eksporten til Fællesskabet, vil de eksporterende producenter i de pågældende lande fortsat forvolde væsentlig skade ved at koncentrere salget og trykke priserne på spotmarkedet med deraf følgende pristryk aver for EF-erhvervsgrenen.Efter Kommissionens opfattelse er dette argument ikke velbegrundet. De eksporterende producenters priser på EF-markedet var noget højere end tilsagnspriserne, som på tidspunktet for godtagelsen heraf var fastsat på grundlag af det niveau, der var nødvendigt for at afhjælpe den skade, der kunne tilskrives dumping. Dette sammenholdt med den fuldt udnyttede produktionskapacitet og den øgede eller stabile efterspørgsel på hjemmemarkedet og markederne uden for Fællesskabet gør det usandsynligt, at Fællesskabets spotmarked vil blive berørt af eksporten fra disse lande i en sådan grad, at der igen vil blive forvoldt skade.Det skal i den forbindelse påpeges, at hvis EF-erhvervsgrenens situation forværres som følge af dumpingimport fra de pågældende lande, kan erhvervsgrenen blot indgive en ny antidumpingklage i henhold til artikel 5 i grundforordningen.(43) Kommissionen underrettede interesserede parter, herunder EF-erhvervsgrenen, om sine konklusioner. Efter at Kommissionen havde underrettet parterne om ovennævnte kendsgerninger og betragtninger, fremførte repræsentanter for EF-erhvervsgrenen yderligere bemærkninger, både skriftligt og mundtligt, vedrørende den pågældende imports følgevirkninger for EF-erhvervsgrenen. Der blev imidlertid ikke fremført oplysninger eller argumenter, som ved nærmere gennemgang kunne give anledning til at ændre ovennævnte konklusioner.F. AFSLUTNING AF PROCEDUREN(44) Det konkluderes derfor, at denne procedure bør afsluttes, og at de antidumpingforanstaltninger, der blev vedtaget den 14. december 1992 ved forordning (EØF) nr. 3642/92 og ved afgørelse 92/331/EØF og 92/572/EØF bør ophøre -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelAntidumpingproceduren vedrørende importen af ferrosilicium henhørende under KN-kode 7202 21 10, 7202 21 90 og 7202 29 90 og med oprindelse i Egypten og Polen afsluttes.Udfærdiget i Bruxelles, den 4. juni 1999.På Kommissionens vegneLeon BRITTANNæstformand(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.(2) EFT L 128 af 30.4.1998, s. 18.(3) EFT L 369 af 18.12.1992, s. 1.(4) EFT L 183 af 3.7.1992, s. 40.(5) EFT L 369 af 18.12.1992, s. 32.(6) EFT L 302 af 9.12.1993, s. 1.(7) EFT L 3 af 5.1.1994, s. 1.(8) EFT L 42 af 14.2.1998, s. 1.(9) EFT L 77 af 19.3.1994, s. 48.(10) EFT C 387 af 21.12.1996, s. 3.(11) EFT C 204 af 4.7.1997, s. 2.