title: 2011/564/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2011 om decharge for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2009

text:
               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/111

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2011
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2009
   (2011/564/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for regnskabsåret 2008 (KOM(2010) 650) og til de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SEK(2010) 1437 og SEK(2010) 1438),
   der henviser til balancer og regnskaber for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2009 (KOM(2010) 402 — C7-0220/2010),
   der henviser til Kommissionens årsberetning af 29. april 2010 om den finansielle forvaltning af 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond i 2009,
   der henviser til de finansielle oplysninger om de europæiske udviklingsfonde (KOM(2010) 319),
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter i regnskabsåret 2009 med Kommissionens svar (1),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (2),
   der henviser til Revisionsrettens ssærberetning nr. 10/2008 om EF's udviklingsbistand til sundhedstjenester i Afrika syd for Sahara,
   der henviser til Revisionsrettens særberetning nr. 18/2009 om effektiviteten af EUF-støtten til regional økonomisk integration i Østafrika og Vestafrika,
   der henviser til Rådets henstillinger af 15. februar 2011 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under de europæiske udviklingsfonde for regnskabsåret 2009 (05469/2011 — C7-0050/2011, 05472/2011 — C7-0049/2011, 05473/2011 — C7-0048/2011),
   der henviser til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (3) og revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 (4),
   der henviser til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (»associeringsafgørelse«) (5), ændret ved afgørelse 2007/249/EF (6),
   der henviser til artikel 33 i den interne aftale af 20. december 1995 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (7),
   der henviser til artikel 32 i den interne aftale af 18. september 2000 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (8),
   der henviser til Parlamentets beslutning af 5. maj 2010 (9) med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion III — Kommissionen og forvaltningsorganerne, særlig punkt 268-274,
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til artikel 74 i finansforordningen af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS/EF-konvention (10),
   der henviser til artikel 119 i finansforordningen af 27. marts 2003 for den 9. Europæiske Udviklingsfond (11),
   der henviser til artikel 142 i Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (12),
   der henviser til forretningsordenens artikel 76 og 77, tredje led, og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A7-0140/2011),

               1.

               meddeler Kommissionen decharge for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2009;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten og Den Europæiske Investeringsbank og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 243.

      (2)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 253.

      (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (4)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (5)  EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1 og EFT L 324 af 7.12.2001, s. 1.

      (6)  EUT L 109 af 26.4.2007, s. 33.

      (7)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

      (8)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

      (9)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 39.

      (10)  EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

      (11)  EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

      (12)  EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 250/113

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 10. maj 2011
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2009
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for regnskabsåret 2008 (KOM(2010) 650) og til de arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene, der er vedføjet denne beretning (SEK(2010) 1437 og SEK(2010) 1438,
   der henviser til balancer og regnskaber for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2009 (KOM(2010) 402 — C7-0220/2010),
   der henviser til Kommissionens årsberetning af 29. april 2010 om den finansielle forvaltning af 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond i 2009,
   der henviser til de finansielle oplysninger om de europæiske udviklingsfonde (KOM(2010) 319),
   der henviser til Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter i regnskabsåret 2009 med Kommissionens svar (1),
   der henviser til Revisionsrettens erklæring om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) (2),
   der henviser til Revisionsrettens særberetning nr. 10/2008 om EF's udviklingsbistand til sundhedstjenester i Afrika syd for Sahara,
   der henviser til Revisionsrettens særberetning nr. 18/2009 om effektiviteten af EUF-støtten til regional økonomisk integration i Østafrika og Vestafrika,
   der henviser til Den Europæiske Investeringsbanks årsberetning 2009 om investeringsfaciliteten,
   der henviser til Rådets henstillinger af 15. februar 2011 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under de europæiske udviklingsfonde for regnskabsåret 2009 (05469/2011 — C7-0050/2011, 05472/2011 — C7-0049/2011, 05473/2011 — C7-0048/2011),
   der henviser til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (3) og revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 (4),
   der henviser til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (»associeringsafgørelse«) (5), ændret ved afgørelse 2007/249/EF (6),
   der henviser til artikel 33 i den interne aftale af 20. december 1995 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF-konvention (7),
   der henviser til artikel 32 i den interne aftale af 18. september 2000 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (8),
   der henviser til Parlamentets beslutning af 5. maj 2010 (9) med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2008, Sektion III — Kommissionen og forvaltningsorganerne, særlig stk. 268-274 deri,
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til artikel 74 i finansforordningen af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS/EF-konvention (10),
   der henviser til artikel 119 i finansforordningen af 27. marts 2003 for den 9. Europæiske Udviklingsfond (11),
   der henviser til artikel 142 i Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (12),
   der henviser til de svar, som Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank (EIB) gav på spørgsmålene fra Budgetkontroludvalget den 25. januar 2011,
   der henviser til forretningsordenens artikel 76 og 77, tredje led, og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A7-0140/2011),

               A.

               der henviser til, at Den Europæiske Udviklingsfond (EUF) er EU's vigtigste finansielle instrument for udviklingssamarbejde med landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet,

               B.

               der henviser til, at EUF trods Parlamentets gentagne anmodning om, at EUF skal opføres på budgettet, på nuværende tidspunkt ikke hører under Den Europæiske Unions almindelige budget og finansforordningen, men i stedet gennemføres i henhold til særlige finansielle bestemmelser,

               C.

               der henviser til, at det samlede støttebeløb, der kanaliseres gennem EUF, vil stige betydeligt i de kommende år, fordi Unionens støttebeløb under 10. EUF for 2008-2013 er fastsat til 22 682 000 000 EUR, hvilket er en stigning på 64 % sammenlignet med de finansielle tildelinger under 9. EUF, og til, at der er behov for opmærksomhed om det truende problem med absorptionskapaciteten, hvilket kræver fuldt indblik i hensigtsmæssige udgifter,

               D.

               der henviser til, at den højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik den 2. februar 2011 meddelte Parlamentet, at Unionens naboskabspolitik er slået fejl; der henviser til, at de seneste begivenheder i Nordafrika har vist, at kombinationen af skarpe demografiske stigninger og stagnerende økonomier ofte fører til eksplosive situationer, og til, at disse begivenheder viser, at sådanne demografiske stigninger kræver vellykkede økonomier, og at politiske tiltag kun er hensigtsmæssige, hvis de har gennemslagskraft på det praktiske plan og skaber positiv forandring;

               1.

               minder om, at EUF (22 682 000 000 EUR til den nuværende 10. EUF for 2008-2013) ikke er integreret i EU-budgettet, samtidig med at den er det vigtigste instrument for EU-udviklingsbistand til landene i Afrika, Vestindien og Stillehavet (AVS-landene) og de oversøiske lande og territorier (OLT); understreger, at EUF består af flere instrumenter: tilskud, der forvaltes af Kommissionen, risikovillig kapital og lån til den private sektor forvaltet af EIB under investeringsfaciliteten og Flexmekanismen, der har til formål at afhjælpe de negative virkninger af instabilitet på eksportindtægterne;

      Opførelse af EUF på budgettet

               2.

               gentager sin støtte til opførelse af EUF på budgettet, hvilket vil styrke den demokratiske kontrol, ansvarligheden og gennemsigtigheden med hensyn til støtten og skabe en mere sammenhængende EU-politik vedrørende AVS-landene;

               3.

               minder igen om Kommissionens erklæring om, at den under drøftelserne af den næste finansielle ramme vil foreslå at integrere EUF i Unionens budget, og at den vil holde Parlamentets Budgetkontroludvalg orienteret om dette initiativ; insisterer dog på, at indarbejdelsen af EUF i Unionens budget ikke må føre til en generel reduktion af udviklingsmidlerne til de to nuværende finansieringsinstrumenter;

               4.

               opfordrer Rådet og medlemsstaterne til at reagere positivt på Kommissionens forslag og til at blive enige om at integrere EUF fuldstændigt i Unionens budget fra 2014 som en del af de kommende finansielle rammer; finder, at denne foranstaltning er hårdt tiltrængt, og at EUF bør optages på budgettet hurtigst muligt;

      Prioriteringer på udviklingsområdet

               5.

               minder om Kommissionens forpligtelse (13) til at sikre et referencebeløb på 20 % af den tildelte bistand under instrumentet for udviklingssamarbejde (DCI) til grundlæggende og sekundær undervisning og grundlæggende sundhed; opfordrer til, at der stilles rapportering til rådighed for EUF'erne på grundlag af det samme referencebeløb; opfordrer Kommissionen til at prioritere støtte til styrkelse af sundhedssystemer ved navnlig at målrette indsatsen mod de fattigste mennesker og til forbedring af undervisningskvaliteten og hjælp til at etablere politikrammer, der tilgodeser de fattige og inddrager kønsaspektet; rberetninger nr. 10/2008 og 12/2010; opfordrer Kommissionen til at forhøje dette beløb til 25 % i fremtiden; opfordrer Kommissionen til at lægge større vægt på mødresundhed og betoner betydningen af uddannelse og opmærksomhed om seksuel og reproduktiv sundhed som en integrerende del af sundhedsdagsordenen for kvinder, eftersom fremskridtene vedrørende netop dette 2015-mål har været mest skuffende;

               6.

               glæder sig over det rekordhøje antal forpligtelser, der blev nået i 2009; er også tilfreds med en række andre forbedringer i Kommissionens forvaltning af EUF, herunder styrkelse af regnskabsmiljøet (nyt periodiseringsbaseret system), bedre vejledning til svagt funderede stater i forbindelse med budgetstøtte og mere effektive, produktive og nøje overvågede eksterne revisioner; erkender imidlertid, at svagt funderede stater først og fremmest har brug for en bedre fastsat strategi og mere opmærksomhed omkring særlige sektorer i deres økonomier;

               7.

               understreger endnu en gang, at den 10. EUF bør fokusere på et begrænset antal områder og samtidig inddrage ikkestatslige organisationer (ngo'er), som er effektive på lokalt plan og behørigt revideres, for at undgå de skadelige virkninger af spredningen af mål; opfordrer Kommissionen til at gøre meritbaseret brug af lokale og europæiske ngo'er, særlig i de tilfælde hvor det er mere effektivt og omkostningseffektivt, at ngo'er eller internationale organisationer (multidonortrustfonde) forvalter projekter og programmer, end når Kommissionen forvalter dem, og hvor deres aktiviteter skaber projekter, der forbliver bæredygtige, efter at den finansielle støtte er ophørt; opfordrer indtrængende Kommissionen til at forsyne Parlamentet med klare oplysninger om sammensætningen af ngo'ernes egne ressourcer til specifikke projekter, der delvist finansieres af EUF og ngo'erne selv;

               8.

               fremhæver, at mekanismer for udviklingsbistand også bør have til formål at fremme skabelse af velstand og støtte små og mellemstore virksomheder, idet skabelse af velstand er et afgørende instrument til at bekæmpe fattigdom; minder om, at der hvert år går ca. 800 000 000 000 EUR tabt for udviklingslande gennem ulovlige kapitalstrømme, og at det kunne bidrage afgørende til bekæmpelsen af fattigdom og opnåelsen af 2015-målene, hvis dette tab blev forhindret;

      Finansiel forvaltning af EUF

               9.

               påpeger, at Kommissionens årsberetning om den økonomiske forvaltning af 8., 9. og 10. EUF i 2009 efter Revisionsrettens mening »giver en pålidelig redegørelse for virkeliggørelsen af Kommissionens operationelle mål for regnskabsåret (navnlig vedrørende den finansielle gennemførelse og kontrolaktiviteterne)«, på trods af den negative virkning af den økonomiske krise, som har ramt en lang række udviklingslande;

               10.

               understreger imidlertid, at Kommissionens opfølgning på Revisionsrettens bemærkninger i visse tilfælde er utilstrækkelig (f.eks. bør gennemførelsesorganisationernes forvaltning støttes bedre, de forudgående kontroller bør forbedres ved, at der fokuseres mere på centrale risici, og »CRIS Audits funktionaliteter« bør udvikles, så de muliggør en mere produktiv og effektiv overvågning af revisionerne); understreger, at Kommissionens opfølgning på Revisionsrettens anbefalinger er et vigtigt led i, at dechargemyndigheden skal være ansvarlig; opfordrer derfor Kommissionen til at underrette Parlamentets kompetente udvalg om de foranstaltninger, den har truffet eller agter at træffe, for at afhjælpe de mangler, Revisionsretten har påpeget;

               11.

               er bekymret over visse svagheder, som Revisionsretten har påpeget, navnlig med hensyn til offentlige indkøbsprocedurer (14), forudgående kontroller i delegationer (15) og partnerlandes interne kontrolsystemer (16), og opfordrer indtrængende Kommissionen til energisk at fremme og udvide eksisterende uddannelsesprogrammer for alle ansatte, der arbejder i delegationer og de nationale anvisningsberettigedes kontorer;

               12.

               påpeger, at Revisionsrettens revisionserklæring ikke dækker 9. og 10. EUF's midler, som EIB forvalter på eget ansvar (17); finder det politisk uheldigt og af hensyn til ansvarligheden, at investeringsfaciliteten ikke er dækket af Revisionsrettens revisionserklæring eller af Parlamentets dechargeprocedure og er enig med Revisionsretten i, at disse bestemmelser begrænser Parlamentets dechargebeføjelser, da EUF-midlerne tilmed stammer fra offentlige midler, som de europæiske skatteydere og ikke finansmarkederne bidrager med;

               13.

               glæder sig over, at det er Revisionsrettens opfattelse, at det endelige årsregnskab for 8., 9. og 10. EUF i alt væsentligt giver et retvisende billede af EUF's finansielle stilling pr. 31. december 2009; påpeger imidlertid, at Revisionsretten gør opmærksom på en for lav angivelse af beløbet for garantier modtaget med hensyn til forfinansiering og på en for høj angivelse af beløbet for tilbageholdelsesgarantier, som er oplyst i noterne til årsregnskabet; opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at afhjælpe disse mangler;

               14.

               understreger, at regnskaberne ved udgangen af 2009 vedrørende det løbende beløb for garantier modtaget med hensyn til forfinansiering omfattede et beløb på 413 600 000 EUR, og at dette beløb var ansat 82 300 000 EUR eller 19,9 % for lavt, og at beløbet for tilbageholdelsesgarantier til årsregnskabet var 186 200 000 EUR, og at dette beløb var ansat 58 400 000 EUR eller 31,4 % for højt; opfordrer Kommissionen til i hvert enkelt tilfælde at forklare disse for lave og for høje angivelser;

      EUF's regnskabssystem

               15.

               glæder sig over indførelsen af det nye periodiseringsbaserede regnskabssystem (ABAC-EUF) i februar 2009; understreger, at årsregnskabet 2009 for EUF er det første regnskab, som er udarbejdet på grundlag af ABAC-EUF; påpeger, at det nye system begrænser antallet af nødvendige manuelle justeringer, og at det styrker regnskabsmiljøet;

               16.

               understreger, at EuropeAids efterfølgende kontrol påviste en øget hyppighed af indkodningsfejl (kontrakttype og kontraktens start- og slutdato); erindrer imidlertid om, at EuropeAids centrale tjenestegrene ved udgangen af 2009 oprettede en afdeling, der skulle overvåge kvaliteten af de oplysninger, der blev indkodet i CRIS, hvilket bør forbedre pålideligheden af de data, der anvendes til at udarbejde årsregnskaberne yderligere; ønsker at blive holdt underrettet om fremskridtene i denne forbindelse;

      Transaktionernes formelle rigtighed

               17.

               glæder sig over, at det er Revisionsrettens opfattelse, at de indtægter, forpligtelser og betalinger, der ligger til grund for 8., 9. og 10. EUF's regnskab for det regnskabsår, der afsluttedes den 31. december 2009, i alt væsentligt er lovlige og formelt rigtige (revisionserklæringen, punkt VIII); beklager imidlertid, at Revisionsretten var nødt til at gøre opmærksom på den høje forekomst af ikkekvantificerbare fejl, der indvirker på forpligtelserne og betalingerne, men som ikke er medtaget i skønnet over den samlede fejlforekomst; minder imidlertid om, at selv om EuropeAids overvågnings- og kontrolsystemer er blevet forbedret væsentligt år for år, vurderede Revisionsretten generelt, at EuropeAids overvågnings- og kontrolsystemer kun er delvist effektive; forventer derfor en løbende opfølgning fra Kommissionen og anmoder om en rapport om de foranstaltninger, der træffes for at løse de ovennævnte problemer;

               18.

               understreger, at de påviste fejl vedrørte overensstemmelse med udbudsreglerne, lovbestemte frister for underskrivelse af kontrakter og bestemmelser om obligatoriske garantier; understreger, at Revisionsretten med hensyn til forpligtelserne til budgetstøtte fandt, at EuropeAid i forbindelse med Kommissionens dynamiske fortolkning af Cotonouaftalen (18) handlede i overensstemmelse med kravene i denne aftale; tager til efterretning, at der ifølge Kommissionen ikke blev foretaget udbetalinger, som ikke var dækket af finansielle garantier;

               19.

               understreger, at den primære type kvantificerbare fejl, der blev påvist vedrørende projektudbetalinger, var følgende: a) nøjagtighed: regnefejl, b) forekomst: manglende fakturaer eller anden dokumentation for ydede tjenesteydelser eller leverede varer, c) støtteberettigelse: udgifter afholdt uden for gennemførelsesperioden eller vedrørende punkter, der ikke var indeholdt i kontrakten, uretmæssig betaling af moms eller undladelse af at anvende obligatoriske sanktioner; bemærker, at de ikkekvantificerbare fejl primært vedrørte manglende overholdelse af de gældende regler for bankgarantier og forkerte beregninger af refusionen af forskud fra kontrahenter; understreger imidlertid Kommissionens bemærkning om, at alle fejlene i beregningen af refusionen af forskud blev rettet før kontraktens udløb; opfordrer alligevel Kommissionen til at styrke den forudgående kontrol for at forhindre denne type fejl og eventuelle tab som følge af manglende overholdelse af reglerne for bankgarantier;

      Tilsynet med gennemførelsesorganisationerne

               20.

               glæder sig over EuropeAids og delegationernes bestræbelser på at afhjælpe de forskellige svagheder, som stadig findes i gennemførelsesorganisationernes, de tilsynsførendes og de nationale anvisningsberettigedes finansielle procedurer og kontroller; opfordrer EuropeAid til at øge sin indsats på disse områder i fremtiden; minder også om Revisionsrettens anbefaling om, at EuropeAid bør fortsætte sine bestræbelser på at sikre, at delegationerne registrerer data i CRIS Audit i fuldt omfang og i rette tid (19);

               21.

               er dybt bekymret over Revisionsrettens konstatering af, at delegationernes overvågning og kontrol kun er delvist effektiv; beklager den manglende kapacitet hos de fleste nationale anvisningsberettigede i modtagerlandene, hvilket medfører ringe dokumenterede og ineffektive kontroller, samt manglerne i de finansielle procedurer og kontroller, som gennemførelsesorganisationerne og de tilsynsførende havde fastlagt; tilslutter sig Revisionsrettens konstatering af, at delegationerne er underlagt ressourcemæssige begrænsninger, hvilket ofte begrænser deres kapacitet til at udføre en række opgaver; opfordrer Kommissionen til hurtigst muligt at finde en løsning på dette problem;

      Revisionsrettens særberetning nr. 18/2009

               22.

               glæder sig over Revisionsrettens særberetning nr. 18/2009 om effektiviteten af EUF-støtten til regional økonomisk integration i Østafrika og Vestafrika og den grundige analyse, som Revisionsretten har foretaget, og beklager dybt den utilfredsstillende situation, som afdækkes heri; fremhæver samtidig sine betænkeligheder ved manglen på komplementaritet mellem Kommissionen regionale og nationale samarbejdsstrategier og indskærper, at en gensidig tilpasning af de regionale og nationale strategier er afgørende for at kunne forøge virkningen af den hjælp, der ydes;

               23.

               er dybt bekymret over de regionale organisationers utilstrækkelige absorptionskapacitet; opfordrer indtrængende Kommissionen til, i forbindelse med den midtvejsrevision af de regionale strategier, der skal foretages i første halvår af 2011, at tage hensyn til den regionale samarbejdssituation og i særlig grad til muligheden for at revidere de bevilligede beløb;

               24.

               finder det ikke desto mindre uacceptabelt, at Revisionsretten, som følge af mangel på ordentlig indrapportering, ikke var i stand til at vurdere en række finansierede projekter;

               25.

               er af den opfattelse, at Unionen bør være repræsenteret i hver regional organisation af en særligt udpeget delegationsformand, og at Unionens delegation skal have mandat til at drøfte tiltag til at afstemme medlemskaber inden for forskellige regionale grupperinger;

               26.

               understreger, at Revisionsretten i sin særberetning nr. 18/2009 vurderede EUF-støtten til regional økonomisk integration i Øst- og Vestafrika, hvortil der var tildelt en væsentlig del — over 50 % — af EUF-støtten, som kun delvist effektiv; opfordrer Kommissionen til at informere Parlamentet om de foranstaltninger, der træffes på grundlag af Parlamentets anmodninger i dens beslutning af 5. maj 2010 (20), der er en integrerende del af afgørelsen om decharge til den 7., 8., 9. og 10. EUF, før påbegyndelsen af dechargeproceduren for 2010; vil også glæde sig over et samlet overblik over, hvilke af disse foranstaltninger, der er blevet vellykket gennemført i de berørte regioner;

               27.

               erkender, at regional økonomisk integration kan skabe vækst og arbejdspladser i udviklingslandene og dermed bidrage til at reducere fattigdommen; glæder sig derfor over, at EUF's midler på dette område er mere end fordoblet i løbet af den pågældende regnskabsperiode;

               28.

               beklager, at EUF-støtten til regional integration endnu ikke har været fuldt effektiv hovedsagelig som følge af de afrikanske myndigheders manglende kapacitet, sammenfaldende medlemskaber af afrikanske regionale økonomiske organisationer, der fører til dobbeltarbejde og spredning af ressourcer såvel som til utilstrækkelig støtte og koordinering fra Kommissionens delegationer hovedsagelig som følge af ressourcemangel;

               29.

               opfordrer derfor Kommissionen til at styrke kapacitetsopbygningen for de øst- og vestafrikanske regionale økonomiske organisationer og deres institutioner, herunder støtte til nationale parlamenter og det lokale civilsamfund og aktivt at tilskynde til konvergens mellem regionale blokke med henblik på med tiden at eliminere de sammenfaldende medlemskaber, samtidigt med at partnerlandenes ejerskab af processen respekteres;

               30.

               opfordrer Kommissionen og EU-Udenrigstjenesten til at afsætte flere midler for at gøre det muligt for EU-delegationerne at håndtere regionale integrationsprocesser mere effektivt og sikre øget koordinering og mere sammenhæng mellem regionale og nationale programmer;

               31.

               fastholder, at Unionen ikke bør presse afrikanske stater til at indgå økonomiske partnerskabsaftaler (ØPA'er) hurtigere, eller som omfatter et bredere spektrum af spørgsmål, end de ønsker, og at Unionen bør undgå at undergrave eksisterende regionale koalitioner ved at indgå ØPA'er med enkelte lande;

               32.

               fastholder, at tildelingen af midler til små stater navnlig til de mindst udviklede lande bør være mere fokuseret på bæredygtig økonomisk udvikling, f.eks. via mekanismer for skabelse af velstand, for at reducere afhængigheden af regionale økonomiske »giganter« som f.eks. Nigeria i Vestafrika; opfordrer Kommissionen til at fortsætte sin finansiering af regionale programmer, som ellers var kendt som AVS-interne programmer, der omfatter flere eller alle lande i en bestemt region;

      Brug af påløbne renter

               33.

               bifalder ikke anvendelsen af de påløbne renter på EUF's løbende konti, (herunder overførsler fra perioden 2001-2007), som anslås til 34 000 000 EUR, til at finansiere personaleudgifter, og mener, at de kun skal anvendes til udgifter til projekter og programmer; anmoder Kommissionen om at redegøre for den tidligere politiske praksis og om nødvendigt fremsætte forslag til ændring af den gældende forordning i overensstemmelse med dette princip, så snart som muligt;

      Budgetstøtte

               34.

               minder om, at Parlamentets vurdering af budgetstøtte ikke kun bør fokusere på risiciene, men også på fordelene samt på risiciene og fordelene ved alternativ levering af bistand; anmoder Kommissionen om at fremlægge oplysninger om de tilfælde, hvor de fastsatte mål for EU-budgetstøtte blev nået, og om modtagerlande, hvor der blev konstateret særlige problemer;

               35.

               er bevidst om, at budgetstøtte er et kontroversielt udviklingsredskab, som giver en fordel med lave transaktionsomkostninger, større ejerskab og øget dialog mellem partnere og donorer, men samtidig indeholder en risiko for uretmæssig tilegnelse og uhensigtsmæssig anvendelse af midler, hvis modtagerlandenes forvaltning af offentlige midler ikke er tilstrækkelig gennemsigtig, ansvarlig eller effektiv; understreger, at budgetstøtte ikke er det rigtige svar på enhver situation og ikke bør opfattes som den eneste mulighed;

               36.

               minder om, at der i henhold til artikel 25, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (21) kan ydes budgetstøtte, når partnerlandets forvaltning af offentlige udgifter er tilstrækkelig gennemskuelig, pålidelig og effektiv; udtrykker i denne forbindelse bekymring over risikoen for ineffektive offentlige udgifter som følge af Kommissionens »dynamiske« fortolkning af udvælgelseskriterierne; opfordrer Kommissionen til at fortsætte bestræbelserne på at godtgøre dens beslutninger vedrørende retten til budgetstøtte og til at sikre, at alle finansieringsaftaler giver et omfattende og klart grundlag for vurderingen af opfyldelsen af betalingsbetingelserne;

               37.

               beklager det høje niveau af fejl i budgetstøttebetalinger (35 %); gentager sin opfordring til mere gennemsigtige og objektive tildelingskriterier for budgetstøtte og støtter Revisionsrettens henstilling til Kommissionen om, at »indikatorer, mål, beregningsmetoder og verifikationskilder defineres klart« (22); opfordrer Kommissionen til at intensivere revisioner samt overvågnings- og kontrolsystemer og overvåge og rapportere tilbage, om det omfang disse kriterier er blevet opfyldt, i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 25, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1905/2006;

               38.

               glæder sig over offentliggørelsen af grønbogen om EU's budgetstøtte til tredjelande i fremtiden (KOM(2010) 586), men beklager, at Kommissionen trods tidligere opfordringer fra Parlamentet ikke har udarbejdet en årlig rapport om anvendelsen af budgetstøtte, som omfatter nyttige, omfattende, pålidelige, analytiske og vurderende oplysninger om den planlagte og udbetalte budgetstøtte, opnåelsen af de forventede resultater som fastsat i donormålene og landestrategierne, eksistensen og kvaliteten af supplerende betingelser, dialogens effektivitet, status for donorharmonisering, den supplerende kapacitetsopbygning og virkningen af denne kapacitetsopbygning, om der er opnået forbedrede landesystemer, institutioner for ansvarlighed, institutioner til forvaltning af de offentlige finanser, overvågnings- og evalueringsinstitutioner, beløbet og satsen for uregelmæssige udgifter og en analyse af typerne af uregelmæssighed (systemiske og ikkesystemiske), som afsløres ved hjælp af kontroller og revisioner og trufne afhjælpende foranstaltninger;

               39.

               understreger, at Parlamentets rolle, hvad angår budgetstøtte, er at holde Kommissionen ansvarlig for resultaterne af udgifterne, og at budgetstøtte er et bistandsinstrument, der kræver et paradigmeskift i kontroladfærden væk fra blot at have kontrol med input og over til kontrol med resultater i forhold til indikatorer, hvorved det sikres, at støtteudgifter gavner befolkningen i modtagerlandet;

               40.

               mener, at der i forbindelse med Kommissionens revision af retningslinjerne for budgetstøtte skal lægges særlig vægt på overvågnings- og kontrolsystemer; forventer, at Kommissionen styrker overvågningen og den årlige rapportering om opfyldelsen af udvælgelseskriterierne; minder om, at kapacitetsopbygningsprojekter inden for budgetstøtteaktioners anvendelsesområde er underlagt det samme overvågnings- og kontrolsystem som ethvert andet projekt, der omfatter revisioner;

               41.

               minder om, at budgetstøtte og strukturtilpasning under den 10. EUF tegnede sig for en betydelig stigning i andelen af afgørelser om kumulativ støtte i forhold til den 8. og 9. EUF; giver udtryk for bekymring over denne udvikling;

               42.

               minder om, at Revisionsretten i sin årsberetning om EUF'erne for regnskabsåret 2009 anførte, at budgetstøttebetalingerne var berørt af en stor hyppighed af ikke-kvantificerbare fejl, og at »den væsentligste forklaring var, at delegationernes rapporter om vurderingen af forvaltningen af de offentlige finanser ikke beskrev de kriterier, som fremskridt skulle bedømmes […], de fremskridt, der var gjort, og årsagerne til, at reformprogrammet eventuelt ikke var gennemført efter modtagerregeringens plan« (23); opfordrer indtrængende Kommissionen til at vurdere budgetstøttebetalingerne endnu strengere og stramme op på sine betalingsprocedurer fremover;

               43.

               opfordrer Kommissionen til at sikre, at de særlige betingelser for resultatbaserede variable trancher klart angiver indikatorerne, målene, beregningsmetoderne og kontrolkilderne, og at delegationernes rapporter indeholder en struktureret og formaliseret påvisning af fremskridtene med hensyn til forvaltning af de offentlige finanser ved klart at fastsætte kriterierne for vurdering af fremskridtene, de gjorte fremskridt og grundene til, at reformprogrammet i givet fald ikke er gennemført i henhold til planen;

               44.

               opfordrer Kommissionen til at træffe alle nødvendige foranstaltninger for at bekæmpe korruption i modtagerlandene ved at føre en tæt dialog med partnerregeringer om korruptionsspørgsmål og til gennem en foregribende tilgang at sikre, at der etableres hensigtsmæssige systemer og kan iværksættes sanktioner, når det er nødvendigt; mener, at tildelingen af midler bør genovervejes, hvis der ikke kan opnås et sådant samarbejde eller nogen sikkerhed for, at systemerne grundlæggende set er effektive, for så vidt angår håndtering af korruption;

               45.

               gentager sin opfattelse af, at det er nødvendigt at inddrage de nationale parlamenter, det civile samfund og de lokale myndigheder i partnerlandene for at opnå et ægte ejerskab af processen; gentager sin opfordring til Kommissionen til at bestræbe sig på at styrke dialogen med disse organer i alle programmeringsprocessens faser;

               46.

               opfordrer Kommissionen til at hjælpe partnerlandene med at udvikle parlamentarisk kontrol og revisionskapacitet og til at inddrage nationale parlamenter såvel som partnere fra det lokale civilsamfund i udformningen af deres nationale udviklingsstrategier;

               47.

               opfordrer Parlamentets relevante udvalg til at etablere direkte kontakter med deres søsterudvalg i parlamenterne i AVS-modtagerlandene for at fremme og støtte deres rolle med hensyn til at sikre bistandseffektiviteten gennem parlamenternes overvågningsaktiviteter;

               48.

               opfordrer Kommissionen til at sikre bedre synlighed af aktiviteter i tredjelande, som finansieres af Unionen.

      Modtagerlandenes erklæringer

               49.

               understreger igen sin opfattelse af, at udviklingsbistand generelt og budgetstøtte i særdeleshed bør knyttes til en ex-ante oplysningserklæring, der afgives af modtagerlandets regering og undertegnes af finansministeren, vedrørende udvalgte spørgsmål, der indvirker på modtagerlandets styrings- og ansvarlighedsstruktur;

      Menneskelige ressourcer

               50.

               er særdeles bekymret over, at omfanget af ubesatte stillinger i tredjelandsdelegationer betragtes som en »kritisk risiko« (24), og at ressourcemæssige mangler, personalemangel og stor personaleudskiftning i betydeligt omfang vanskeliggør Kommissionens effektive gennemførelse af EUF-midler, navnlig med hensyn til projektstyring, uddannelse, overvågning og pålidelige og rettidige revisioner; forventer derfor, at EU-Udenrigstjenesten gør det til en prioritet at udstyre alle delegationer med et passende niveau af kvalificeret personale, navnlig eksperter på udviklingsområdet;

      EuropeAid

               51.

               beklager, at selv om Revisionsretten fandt, at de anvisningsberettigedes forudgående kontrol i Europe-Aids centrale tjenestegrene var effektiv, konkluderede den, at EuropeAids overvågnings- og kontrolsystem kun var delvist effektivt til at sikre, at udbetalingerne foregik i overensstemmelse med reglerne;

               52.

               minder Kommissionen om, at:

                           —

                           EuropeAid i forbindelse med den planlagte revision af dens samlede kontrolstrategi bør udvikle en nøgleindikator for den skønnede finansielle virkning af de fejl, som ikke er blevet rettet, efter at alle kontroller er gennemført

                           —

                           EuropeAid i forbindelse med denne revision bør vurdere de forskellige kontrollers omkostningseffektivitet, særlig systemet til efterfølgende kontrol af transaktioner, og undersøge relevansen og gennemførligheden af en årlig revision af en repræsentativ statistisk stikprøve af afsluttede projekter

                           —

                           EuropeAid vedrørende budgetstøtte bør sikre, at de særlige betingelser for betalinger fastsættes klart, og at delegationernes rapporter indeholder en struktureret og formaliseret påvisning af fremskridtene med hensyn til forvaltning af de offentlige finanser;

      Investeringsfaciliteten

               53.

               glæder sig meget over, at EIB under dechargeproceduren for regnskabsåret 2009 for første gang fremlagde sin årsberetning om gennemførelsen af investeringsfaciliteten for Parlamentets Budgetkontroludvalg og gav omfattende svar på medlemmernes skriftlige og mundtlige spørgsmål; opfordrer EIB til at indgå en rammeaftale med det udvalg i Parlamentet, som er ansvarlig for dechargeproceduren for de kommende år, herunder de oplysninger, som EIB skal stille til rådighed; forventer en bekræftelse fra EIB på den manglende overlapning mellem de projekter, som den finansierer, og projekter finansieret af Kommissionen;

               54.

               forventer en bekræftelse fra EIB på den manglende overlapning mellem de projekter, som den finansierer, og projekter finansieret af Kommissionen og mener, at der er behov for en væsentlig styrkelse af koordinationen mellem Kommissionen og EIB, som generalsekretæren for eksterne aktioner i EIB mindede om den 25. januar 2011 i Budgetkontroludvalget; betvivler, at det er berettiget at stille EIB's personale til rådighed for EU-delegationer; forventer senest i september 2011 en fælles rapport fra begge institutioner om styrkelsen af deres samarbejde og de aftalte procedurer indeholdende bl.a. en analyse af det eventuelle behov for at udstationere personale fra EIB i delegationerne;

               55.

               opfordrer EIB til at udvise rettidig omhu ved at kontrollere tilstedeværelsen af passende lokal offentlig høring om udviklingsrelaterede aspekter af projekter dækket af EU-garantien, inden projektet godkendes, herunder finansielle formidleres resultater ved anvendelsen af lånet fra EIB vedrørende disse aspekter; mener, at EIB, hvad angår långivning i udviklingslande, bør udvise streng øget rettidig omhu i overensstemmelse med standardprocedurer i henhold til international bedste praksis, for at bekæmpe hvidvaskning af penge og finansiering af terrorisme;

               56.

               opfordrer endnu en gang EIB til at koncentrere sin rapportering om resultater og fremlægge fuldstændige, relevante og objektive oplysninger om resultater, fastsatte mål, opfyldte mål og grundene til en eventuel afvigelse samt udførte vurderinger og et resumé af resultaterne af vurderingen;

               57.

               glæder sig over, at EIB nu ser ud til at være mere indstillet på at fokusere på rapportering af resultater, og at der i årsberetningen 2010 om investeringsfaciliteten, som er ved at blive færdiggjort, vil blive lagt større vægt på resultater i forhold til 2009; mener, at det er en positiv udvikling, at EIB nu arbejder på at udvikle resultatindikatorer, som forventes at være klar til implementering i andet halvår af 2011;

               58.

               forventer, at EIB's næste årsberetning er mindre teoretisk og mere praktisk gennemførlig, særlig med hensyn til de resultater, der er opnået med de forskellige programmer og aktioner, som er finansieret af investeringsfaciliteten;

               59.

               anmoder EIB om at få tilsendt yderligere oplysninger om den sorte liste over bedragere under overholdelse af den normale fortrolighed, der gælder for de igangværende sager; glæder sig over EIB's vilje til at oprette en enhed til bekæmpelse af svindel og forventer at blive holdt underrettet om udviklingen i oprettelsen af den;

               60.

               er overrasket over EIB's erklæring om, at der ikke er konstateret tilfælde af svigagtig adfærd inden for rammerne af EIB's aktioner i investeringsfaciliteten;

               61.

               mener, at det er nødvendigt at indføre en generel revision af alle projekter i udviklingslandene finansieret af EIB, som ikke bør begrænses til vigtige projekter, men også bør undersøge alle de tildelinger og garantier, som EIB er nødt til at afskrive;

               62.

               opfordrer Kommissionen til at overvåge og nøje kontrollere gennemførelsen af investeringsfaciliteten med henblik på at garantere, at den opfylder målet med den, som er at være et udviklingsredskab, og til løbende at holde Parlamentets Budgetkontroludvalg orienteret om resultaterne.

      (1)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 243.

      (2)  EUT C 303 af 9.11.2010, s. 253.

      (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (4)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (5)  EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1 og EFT L 324 af 7.12.2001, s. 1.

      (6)  EUT L 109 af 26.4.2007, s. 33.

      (7)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

      (8)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

      (9)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 39.

      (10)  EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

      (11)  EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

      (12)  EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.

      (13)  Erklæring fra Kommissionen om artikel 5, DCI, vedføjet meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet af 24. oktober 2006 (KOM(2006) 628).

      (14)  Punkt IX, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

      (15)  Punkt 30, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

      (16)  Punkt 5, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

      (17)  Punkt 3, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

      (18)  Punkt 28 og 29 i Revisionsrettens særberetning nr. 2/2005 om budgetstøtten over EUF til AVS-landene (EUT C 249 af 7.10.2005, s. 1).

      (19)  Punkt 54, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

      (20)  EUT L 252 af 25.9.2010, s. 109.

      (21)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 af 18. december 2006 om oprettelse af et instrument til finansiering af udviklingssamarbejde (EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41).

      (22)  Punkt 55, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

      (23)  Punkt 25, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.

      (24)  Punkt 40, Revisionsrettens årsberetning for 2009 vedrørende EUF.


title: 2007/637/EF: Rådets afgørelse af 26. september 2007 om beskikkelse af fire spanske medlemmer af og syv spanske suppleanter til Regionsudvalget

text:
               4.10.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 258/29

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 26. september 2007
   om beskikkelse af fire spanske medlemmer af og syv spanske suppleanter til Regionsudvalget
   (2007/637/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,
   under henvisning til indstilling fra den spanske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 24. januar 2006 afgørelse 2006/116/EF (1) om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2006 til 25. januar 2010.

               (2)

               Der er blevet fire pladser ledige som medlemmer af Regionsudvalget, efter at Jaume MATAS PALOUs, Adán MARTÍN MENIS’s, Miguel Ángel REVILLA ROIZ’s og Juan Carlos RODRÍGUEZ IBARRAs mandat er udløbet. Der er blevet syv pladser ledige som suppleanter til Regionsudvalget, efter at Dolores GOROSTIAGA SÁIZ’s, Ignacio SÁNCHEZ AMORs, Tomás VILLANUEVA RODRÍGUEZ’s, Gema AMOR PÉREZ’s, Darío DÍAZ ÁLVAREZ’s, Manuel JAÉN PALACIOS’s og Laura DE ESTEBAN MARTÍNs mandat er udløbet —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2010, beskikkes:

               a)

               som medlemmer:

                           Francesc ANTICH i OLIVER, Presidente del Gobierno de la Comunidad Autónoma de las Islas Baleares

                           Paulino RIVERO BAUTES, Presidente de la Comunidad Autónoma de Canarias

                           Guillermo FERNÁNDEZ VARA, Presidente de la Junta de Extremadura

                           Dolores GOROSTIAGA SÁIZ, Vicepresidenta del Gobierno de Cantabria y Consejera de Empleo y Bienestar Social (ændring af mandat)

                     og

               b)

               som suppleanter:

                           Vicente RAMBLA MOMPLET, Vicepresidente Primero y Consejero de Presidencia, Comunidad Valenciana

                           Jaime RABANAL GARCÍA, Consejero de Economía y Asuntos Europeos, Comunidad Autónoma del Principado de Asturias

                           Gabriel AMER AMER, Delegado del Gobierno de las Islas Baleares en Bruselas, Comunidad Autónoma de las Islas Baleares

                           José Félix GARCÍA CALLEJA, Director General Asuntos Europeos y Cooperación al Desarrollo, Comunidad Autónoma de Cantabria

                           María de DIEGO DURANTEZ, Directora General Relaciones Institucionales y Acción Exterior, Comunidad Autónoma de Castilla y León

                           Lucía MARTÍN DOMÍNGUEZ, Directora General de Acción Exterior, Comunidad Autónoma de Extremadura

                           Antonio GONZÁLEZ TEROL, Director General de Asuntos Europeos, Comunidad Autónoma de Madrid.

         Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. september 2007.

            På Rådets vegne

         J. SILVA

            Formand

      (1)  EUT L 56 af 25.2.2006, s. 75.


AFGOERELSE AF 5. APRIL 1966 TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE OEKONOMISKE FAELLESSKABS MEDLEMSSKABER, FORSAMLET I RAADET, OM TOBAK


title: 2012/622/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2012 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2010

text:
               17.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 286/377

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2012
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2010
   (2012/622/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2010, med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 21. februar 2012 (06083/2012 — C7-0051/2012),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (3) om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur, særlig artikel 68,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0107/2012),

               1.

               udsætter sin afgørelse om meddelelse af decharge til eksekutivdirektøren for Det Europæiske Lægemiddelagentur for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2010;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til eksekutivdirektøren for Det Europæiske Lægemiddelagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Formand

         Martin SCHULZ

            Generalsekretær

         Klaus WELLE

      (1)  EUT C 366 af 15.12.2011, s. 27.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.
   BILAG

      EUROPA-PARLAMENTETS HENSTILLINGER I DE FOREGÅENDE ÅR

               Det Europæiske Lægemiddelagentur

               2006

               2007

               2008

               2009

               Resultater

               Ikke relevant

                           —

                           Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning blev ikke konsekvent fulgt; agenturets prognose for kontantbeholdningen var ikke ordentligt udarbejdet

                           —

                           Agenturet udførte sine opgaver på to steder, hvilket medførte merudgifter (direkte poster: 450 000 EUR)

                           —

                           Gode resultater som følge af indførelsen af et avanceret aktivitetsbaseret budgetteringssystem og brugertilfredshedsovervågning;

                           —

                           Opfordrede agenturet til at genoverveje dets kurtagepolitik i lyset af de finansielle risici, der var opstået i løbet af året

                           —

                           Agenturet udførte sine opgaver på to steder, hvilket medførte merudgifter

                           —

                           Finder det uacceptabelt, at agenturet reelt set ikke anvendte de relevante regler for håndtering af interessekonflikter

                           —

                           12 meget vigtige henstillinger & 1 essentiel henstilling fra en lang række tidligere årsberetninger fra Den Interne Revisionstjeneste var endnu ikke implementeret i 2009
                           Uacceptabelt, at agenturet ikke overholder sin adfærdskodeks, tilskynder det til at dokumentere & vurdere dets styringsmekanismer & indgive de relevante allokeringsafgørelser, som skal gøres tilgængelige via dets websted

                           —

                           Tilskynder agenturet til omgående at underrette dechargemyndigheden om, hvilke foranstaltninger det siden sin oprettelse har iværksat for at sikre eksperters uafhængighed

                           —

                           Anmoder agenturet om at færdiggøre & regelmæssigt ajourføre databasen over europæiske eksperter som fastsat i forordning (EF) nr. 726/2004

               Bevillingsfremførsler

               Budgetprincippet om etårighed blev ikke overholdt fuldt ud: Anvendelsesraten for forpligtelsesbevillinger var på mindre end 60 %; mere end 40 % af forpligtelserne blev fremført til regnskabsåret 2007

               Agenturet oplevede vanskeligheder i forbindelse med programmering, budgettering og gennemførelse af sine aktiviteter; 32 000 000 EUR blev fremført og 4 000 000 EUR annulleret: opfordrer agenturet til at efterleve princippet om etårighed

               Opfordrer agenturet til at efterleve princippet om etårighed: Fremførte og annullerede budgetbevillinger beløb sig til hhv. 36 000 000 EUR (19,7 % af budgettet) og 9 700 000 EUR (5,3 % af budgettet)

               Revisionsretten anførte en fremførsel på 19 500 000 EUR (38 % af agenturets forpligtelser) hvoraf 14 800 000 var til aktiviteter, der endnu ikke var blevet implementeret ved årets udgang, viser forsinkelser i gennemførelse af aktiviteter finansieret over afsnit II. Agenturet overholder ikke budgetprincippet om etårighed

               Udbudsprocedurer

               Ikke relevant

                           —

                           Problemer med gennemsigtighed vedr. udvælgelseskriterier og evalueringsmetoder for priskriterier og udbudsprocedurer

                           —

                           Opfordrer igen til forbedring af forvaltningen af udbudsprocedurer

               Opfordrer agenturet til at forbedre dets udbudsprocedurer og dermed afhjælpe manglerne ved disse, dvs. anvendelsen af evalueringsmetoder for priskriterier og den grundlæggende nødvendighed af begrundelser for udvælgelsesproceduren

                           —

                           Er betænkelig ved, at Revisionsretten har fundet fejl i udbudsprocedurerne i et omfang, der svarer til en betydelig andel af agenturets samlede budget for regnskabsåret 2009; mangler ved evalueringskriterierne såsom prisprocedurer og valg af procedure

                           —

                           Opfordrer indtrængende agenturet til at forbedre sine udbudsprocedurer og afhjælpe de svagheder, Revisionsretten har konstateret

                           —

                           Opfordrer agenturet til at opstille en flerårig plan for offentlige indkøb

                           —

                           Opfordrer agenturet til at sikre, at resultaterne af udbudsprocedurerne verificeres, inden der tildeles kontrakter

               Indtægter fra gebyrer

               Agenturet har ikke været i stand til at foretage en altomfattende analyse af de udgifter, som medlemsstaternes rapportører har haft, med henblik på at opnå en objektiv og dokumenteret basis, hvormed det kan tilpasse sine betalinger til disse og dermed det gebyr, som dets kunder opkræves; denne situation var i strid med gebyrforordningen

               Problemer med gennemsigtighed vedr. det beløb, der tilbagebetaltes til medlemsstaternes rapportører

               Opfordrer Kommissionen til at evaluere agenturets kronisk høje kontantbeholdning (41 887 000 EUR)

               Opfordrer agenturet til at tilsikre bedre koordinering mellem dets finansielle & videnskabelige tjenestegrene for at råde bod på de uacceptabelt lange frister for indtægtsordrer

               Intern revision

               Ikke relevant

               Ikke relevant

               Opfordrer agenturet til at efterkomme en »essentiel henstilling« fremsat af Kommissionens Interne Revisionstjeneste vedrørende eksperters interessekonflikter, og otte øvrige »meget vigtige« henstillinger vedrørende påvisning af interessekonflikter hos agenturets ansatte, databaser anvendt til støtte for administrative vurderingsprocedurer og udarbejdelse af retningslinjer for registrering og komplet gennemførelse af sådanne retningslinjer

                           Finder det uacceptabelt, at eksekutivdirektørens revisionserklæring ikke indeholder et eneste forbehold og dermed ikke overholder forpligtelserne i den adfærdskodeks, agenturet har vedtaget under henvisning til revisionserklæringerne fra Den Interne Revisionstjeneste og Revisionsretten

                           Anmoder agenturet om at videresende Den Interne Revisionstjenestes beretninger fra og med 2007 til dechargemyndigheden senest den 30. juni 2011

                           Tilskynder agenturet til straks at efterkomme revisionstjenestens henstillinger og forsyne dechargemyndigheden med en oversigt over trufne og gennemførte foranstaltninger

          ---documentbreak---

               17.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 286/378

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
   af 10. maj 2012
   med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2010
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2010,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Lægemiddelagentur for regnskabsåret 2010, med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 21. februar 2012 (06083/2012 — C7-0051/2012),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (3) om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur, særlig artikel 68,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed (A7-0107/2012),

               A.

               der henviser til, at Revisionsretten i sin beretning om Det Europæiske Lægemiddelagenturs årsregnskab for regnskabsåret 2009 afgav en revisionserklæring med forbehold, for så vidt angår de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed,

               B.

               der henviser til, at Parlamentet i sin afgørelse af 10. maj 2011 vedtog at udsætte meddelelsen af decharge til agenturets eksekutivdirektør for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2009 (5), men derefter meddelte decharge i sin afgørelse af 25. oktober 2011 (6),

               C.

               der henviser til, at Parlamentet den 25. oktober 2011 meddelte decharge til agenturets eksekutivdirektør for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2009 og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.:

                           —

                           fremhævede, at dechargemyndigheden under de kommende dechargeprocedurer fortsat nøje ville overvåge gennemførelsesniveauet for de foranstaltninger, der træffes for at afhjælpe de alvorlige svagheder inden for agenturet, som blev afdækket i beretningerne fra såvel Revisionsretten som Den Interne Revisionstjeneste (IAS)

                           —

                           opfordrede agenturet til at orientere dechargemyndigheden om de skridt, der tages vedrørende effektiv overholdelse af dets adfærdskodeks, for så vidt angår håndtering af interessekonflikter

                           —

                           fastholdt og overtydede samtidig agenturet om vigtigheden af, at alle de tiltag, der nævntes i de respektive revisionsberetninger, herunder den for 2010, bør være gennemført fuldt ud inden indledningen på den næste dechargeprocedure,

               D.

               der henviser til, at Revisionsretten fastslog, at den har fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for regnskabsåret 2010 er rigtigt, og at de underliggende transaktioner er lovlige og formelt rigtige,

               E.

               der henviser til, at agenturets budget for 2010 var på 208 400 000 EUR, hvilket er en forhøjelse på 7,20 % i forhold til regnskabsåret 2009,

               F.

               der henviser til, at det oprindelige tilskud over Unionens budget til agenturets budget for 2010 var på 28 279 600 EUR mod 36 390 000 EUR i 2009 (7) og til, at det samlede tilskud fra Unionens budget til agenturets for 2010 var på 36 600 100 EUR,

      Opfølgning på 2009-decharge

               1.

               forventer, at agenturet underretter dechargemyndigheden om resultaterne af de skridt, der tages vedrørende følgende spørgsmål:

                           —

                           bestyrelsens vedtagelse af handlingsplanen med de særlige foranstaltninger til afhjælpning af de konstaterede mangler i udbudsprocedurerne og med en tidsplan for dens gennemførelse

                           —

                           den omhyggelige kontrol med den konkrete anvendelse af de eksisterende procedurer vedrørende afdækning og håndtering af interessekonflikter blandt personale og eksperter;

                     opfordrer Revisionsretten til at give rimelig sikkerhed for, at agenturet har foretaget en effektiv afhjælpning af manglerne vedrørende dets udbudsprocedurer, og opfordrer IAS til at give dechargemyndigheden sikkerhed for, at der er sket en virkningsfuld anvendelse af de eksisterende procedurer for håndtering af interessekonflikter blandt agenturets personale og eksperter;

               2.

               opfordrer agenturet og IAS til øjeblikkeligt at verificere, hvorvidt de tiltag, der er specificeret i revisionsberetningerne, inklusive den for 2010, er blevet gennemført i deres fulde udstrækning, og til at underrette dechargemyndigheden herom;

               3.

               bemærker på baggrund af agenturets oplysninger, at bestyrelsen den 15. december 2011 har godkendt forslaget om, at agenturet på bestyrelsesmødet i juni 2012 fremlægger detaljerede gennemførelsesbestemmelser vedrørende:

                           —

                           fastlæggelse af den nye struktur og ansvarsområdet for det rådgivende udvalg for udbud og kontrakter

                           —

                           gennemførelse af en flerårig plan for offentlige udbud

                           —

                           fastlæggelse af ansvaret for ovenstående;

                     kræver, at bestyrelsen sender handlingsplanen til dechargemyndigheden senest den 30. juni 2012;

      Budgetmæssig og økonomisk forvaltning

               4.

               minder om, at Unionens oprindelige bidrag til agenturet i 2010 var på 26 335 100 EUR; bemærker dog, at dette beløb blev forøget med 10 265 000 EUR, der stammede fra inddrivelser af overskydende midler, således at Unionens samlede bidrag for 2010 var på 36 600 100 EUR;

               5.

               understreger, at der af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2010 som endeligt vedtaget fremgår to forskellige tal for Unionens oprindelige bidrag til agenturets budget, nemlig 28 279 600 EUR og 26 335 100 EUR; opfordrer derfor indtrængende Kommissionen til at oplyse dechargemyndigheden om det nøjagtige støttebeløb, der er afsat til agenturet;

               6.

               erkender, at Det Europæiske Lægemiddelagenturs budget finansieres dels via Unionens budget og dels via de gebyrer, som lægemiddelindustrien betaler ved ansøgning om, opnåelse eller fornyelse af EU-markedsføringstilladelser; konstaterer ud fra årsberetningen, at 73 % af agenturets indtægter i 2010 anslås at stamme fra gebyrindtægter, og at den relative procentvise indtægt fra EU-bidraget sideløbende med stigningen i de gebyrbaserede indtægter faldt fra 23 % i 2006 til 14 % i 2010;

               7.

               uddrager af årsberetningen, at der blev opført 17 undtagelser i undtagelsesregisteret i 2010;

               8.

               konstaterer, at der er svagheder ved agenturets system til validering af kreditorfordringer vedrørende it-kontrakter; tager notits af agenturets bemærkning om, at de svagheder, som Revisionsretten har konstateret i forbindelse med en menneskelig fejl, er blevet rettet, at det har styrket sin forudgående operationelle og finansielle kontrol med fakturaer og at der ikke er blevet konstateret nogen yderligere svagheder; opfordrer Revisionsretten til at verificere disse forhold og underrette Parlamentet herom;

      Fremførte bevillinger og annulleringer

               9.

               konstaterer på baggrund af agenturets beretning om budgetmæssig og finansiel forvaltning, at de automatiske fremførsler til regnskabsåret 2011 var på et samlet beløb af 41 655 049,44 EUR svarende til 20,90 % af de forpligtede bevillinger, og at der anmodedes om en ikke-automatisk fremførsel til regnskabsåret 2011 på i alt 3 500 000 EUR eller 1,68 % af de endelige bevillinger;

               10.

               er betænkelig ved, at Revisionsretten endnu en gang påpegede en høj fremførsel på 17 600 000 EUR under afsnit II (administrative udgifter); understreger, at denne situation viser, at der var forsinkelser i gennemførelsen de aktiviteter, der blev finansieret under afsnit II i agenturets budget, og at agenturet ikke efterlever budgetprincippet om etårighed;

               11.

               tager med bekymring Revisionsrettens øvrige bemærkning til efterretning, nemlig at kun 36 % af de bevillinger, der fremførtes til 2011, svarer til udgifterne fra 2010, mens de resterende 64 % af de fremførte beløb ikke vedrørte regnskabsåret 2010;

               12.

               gør opmærksom på, at Revisionsretten allerede havde påpeget det høje antal af fremførsler i de foregående regnskabsår; konstaterer navnlig, at Revisionsretten påpegede en fremførsel i 2009-budgettet på 19 500 000 EUR (38 % af agenturets forpligtelser) og at dette i 2008 var på 36 000 000 EUR (19,7 % af 2008-budgettet);

               13.

               uddrager af agenturets beretning om budgetmæssig og økonomisk forvaltning, at bevillinger på i alt 9 074 296,49 EUR i 2010 blev annulleret, mod 7 693 276,58 EUR i 2009; noterer sig agenturets bemærkning om, at omfanget af annullerede bevillinger er resultatet af et skarpt tilsyn med de faktiske indtægter og justeringer i forhold til udgifter; opfordrer indtrængende agenturet til øjeblikkeligt at tage skridt til at begrænse omfanget af annullerede bevillinger og til at vedtage en handlingsplan indeholdende konkrete foranstaltninger — herunder med sigte på en mere striks vurdering af gebyrindtægterne og modtagelsesperioden — og tidsfrister til imødegåelse af disse vedblivende problemer, senest den 30. juni 2012;

      Udbudsprocedurer og overførsler

               14.

               uddrager af årsberetningen, at agenturet foruden de 165 specifikke kontrakter, der blev indgået under rammekontrakterne, indgik 70 nye offentlige indkøbskontrakter med en værdi af over 25 000 EUR i løbet af 2010;

               15.

               konstaterer i agenturets beretning om budgetmæssig og økonomisk forvaltning, at der i 2010 blev godkendt 13 overførsler til et samlet beløb af 13 714 500 EUR (15,29 % af de endelige bevillinger); bemærker endvidere, at agenturet allerede i 2009 havde vedtaget 10 overførsler til et samlet beløb af 9 609 000 EUR; opfordrer agenturet til at vedtage en handlingsplan indeholdende konkrete foranstaltninger og frister til løsning af dette vedvarende problem;

      System til godtgørelse for leverede tjenesteydelser

               16.

               opfordrer agenturet til at indføre et system til godtgørelse for tjenesteydelser, der udføres af medlemsstaternes myndigheder, og som skal baseres på medlemsstaterne reelle omkostninger; opfordrer også agenturet til straks at underrette dechargemyndigheden, når dette system er etableret; bemærker i denne forbindelse, at det nye betalingssystem allerede blev forelagt for bestyrelsen på dens møde den 10. december 2009, men at denne i sidste ende lod forslaget falde;

               17.

               støtter op om alle de bestræbelser, der gøres på agenturets styrende og administrative niveau for at reformere betalingssystemet for tjenesteydelser udført af medlemsstaternes myndigheder, idet dette klart skal være baseret på reelle omkostninger; opfordrer indtrængende bestyrelsen til at gøre fremskridt desangående;

               18.

               bemærker, at bestyrelsen ved at undlade at indføre et nyt betalingssystem accepterer og tager direkte ansvar for visse meget store risici, såsom manglende overholdelse af lovpligtige krav, de eventuelle finansielle effekter ved det nuværende betalingssystem og dets omdømme; agter derfor ikke at acceptere den tvivlsomme holdning, som bestyrelsen indtager, og opfordrer agenturet til at vedtage en handlingsplan om dette forhold og til at underrette dechargemyndigheden senest den 30. juni 2012;

      Personaleforvaltning

               19.

               opfordrer indtrængende agenturet til at styrke sine ansættelsesprocedurer og sikre, at den dertil hørende dokumentation forvaltes korrekt; opfordrer især agenturet til at forbedre dets dokumentation af ansættelsesforløbet for kontraktansatte og ansættelsesmyndigheden til at opstille en reserveliste med forslag forelagt af udvælgelsesudvalgene;

               20.

               fremdrager også fra Revisionsretten, at agenturet ikke sondrer tilstrækkeligt mellem vikarer og kontraktansatte; opfordrer derfor agenturet til kun at ansætte vikarer til kortvarige stillinger og give gennemsigtig adgang til stillinger for kontraktansatte;

      Håndtering af interessekonflikter

               21.

               opfordrer indtrængende agenturet til at sørge for central koordination af udarbejdelsen af en metodologi for vurdering af fælles eksperter, der skal være gældende for alle nationale kompetente myndigheder og for tilsynet hermed; bemærker, at en fælles hensigtserklæring indgået mellem agenturet og hver national kompetent myndighed om tilsyn med eksperternes videnskabelige niveau trådte i kraft den 4. juli 2011, og at agenturet herefter fortsat er ansvarlig for udarbejdelsen og samordningen af en fælles ekspertvurdering og ekspertmetodologi;

               22.

               fremhæver, at agenturet må færdiggøre indgåelsen af fælles hensigtserklæringer om uafhængigheden af videnskabelig evaluering, ændre dets interne procedurer i overensstemmelse hermed og opdatere eksperternes database; noterer sig agenturets svar om, at den fælles hensigtserklæring om uafhængigheden af videnskabelig evaluering blev underskrevet i oktober 2011, og at ekspertdatabasen blev opdateret således, at det nu er muligt at uploade elektroniske interesseerklæringer direkte i databasen; opfordrer agenturet til at underrette dechargemyndigheden om status for gennemførelsen af disse foranstaltninger senest den 30. juni 2012; opfordrer endvidere agenturet og IAS til at underrette dechargemyndigheden, så snart agenturet konkret har gennemført disse meget vigtige henstillinger;

               23.

               opfordrer agenturet til at underrette dechargemyndigheden om, hvordan det har i sinde at sikre, at procedurerne for inddragelse af eksperter er fuldt implementerede, indtil de fælles hensigtserklæringer om uafhængigheden af videnskabelig evaluering er blevet undertegnet af alle de nationale, kompetente myndigheder;

               24.

               opfordrer agenturet til at orientere om dets deltagelse i private organisationers tilrettelæggelse af konferencer, som f.eks. TOPRA (Organisation for Professionals in Regulatory Affairs);

               25.

               noterer sig agenturets meddelelse om, at dets bestyrelse den 1. februar 2012 har vedtaget en »beslutning om bestemmelserne vedrørende artikel 11a og 13 i personalevedtægten om håndtering af interesser erklæret af ansatte ved Det Europæiske Lægemiddelagentur« og at eksekutivdirektøren har vedtaget en »beslutning om reglerne om håndtering af interesser erklæret af udstationerede nationale eksperter, besøgende eksperter, praktikanter og midlertidigt ansatte ved Det Europæiske Lægemiddelagentur«; opfordrer agenturet til at underrette dechargemyndigheden om, hvilke konkrete foranstaltninger der er truffet for at gennemføre disse beslutninger senest den 30. juni 2012, således at Parlamentet kan vurdere de etablerede procedurer for håndtering af potentielle interessekonflikter for alle de kategorier, der er anført i de to beslutninger, såvel som for bestyrelsesmedlemmerne;

               26.

               konstaterer med bekymring, at der også inden for de finansielle kredsløb er potentielle interessekonflikter i forbindelse med behandling af betalinger, idet opdelingen af opgaver er utilstrækkelig; opfordrer derfor indtrængende agenturet til at være behørigt opmærksom på denne betydelige risiko og til at tage øjeblikkelige skridt til at udbedre denne svaghed;

               27.

               noterer sig, at den tidligere eksekutivdirektør for agenturet i en skrivelse af 28. december 2010 til agenturet skitserede de aktiviteter, som han agtede at påbegynde efter sin tjenesteperiode; mener, at den første beslutning af 11. januar 2011 om at godkende den tidligere eksekutivdirektørs nye aktiviteter, der blev truffet af formanden for agenturets bestyrelse, udgør en overtrædelse af EU-reglerne om interessekonflikter, især afsnit II, artikel 16, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union; minder om, at i henhold til afsnit II, artikel 11, og afsnit IV, artikel 91, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Unionen finder denne bestemmelse tilsvarende anvendelse på midlertidige ansatte og kontraktansatte; mener, at den omstændighed, at bestyrelsen den 17. marts 2011 først efter omfattende offentlige protester vedtog begrænsninger af den tidligere eksekutivdirektørs fremtidige aktiviteter, klart beviser, at agenturet i første omgang ikke havde anvendt personalevedtægten korrekt, hvilket giver videre anledning til bekymring om den generelle anvendelse af disse regler; anmoder agenturets eksekutivdirektør om at fremlægge en udførlig rapport om gennemførelsen af artikel 16 i vedtægten for tjenestemænd i agenturet;

               28.

               er yderst foruroliget over, at agenturet og dets bestyrelse ikke har formået reelt at løse problemet om interessekonflikter; bemærker, at agenturet i april 2012 vedtog en revideret politik for håndtering af interessekonflikter blandt eksperter og medlemmer af det videnskabelige udvalg, såvel som en procedure for tilfælde, hvor eksperter og udvalgsmedlemmer er indblandet i misbrug af betroede midler; fastholder, at anvendelse og konkrete resultater er den eneste måde, hvorpå effektiviteten af den nye politik og procedure kan efterprøves; mener, at agenturet i løbet af 2012 bør kontrollere alle de interesseerklæringer, som eksperterne og medlemmerne af det videnskabelige råd har afgivet; opfordrer derfor agenturet til at fremlægge data — inklusive tal og navne — vedrørende gennemførelsen af denne procedure; opfordrer desuden agenturet til senest ved udgangen af august 2012 at have kontrolleret mindst 75 % af eksperternes interesseerklæringer og mindst 75 % af interesseerklæringerne fra medlemmerne af det videnskabelige udvalg og til at forelægge dechargemyndigheden kontrolresultaterne tillige med en handlingsplan med tidsplan for det resterende forløb til kontrol af interesseerklæringer;

               29.

               minder om, at agenturets tidligere eksekutivdirektørs ansættelse ved et konsulentfirma, der blandt andet rådgiver medicinalfirmaer, næsten lige efter hans aftrædelse fra agenturet, gav budgetmyndigheden anledning til at sætte spørgsmålstegn ved agenturets reelle uafhængighed og den måde, hvorpå dets bestyrelse har anvendt personalevedtægtens artikel 16; er endvidere bekymret over forlydenderne om, at agenturets tidligere eksekutivdirektør etablerede sin egen konsulentvirksomhed, mens han endnu bestred sit embede; opfordrer agenturet til at forsyne dechargemyndigheden med yderligere oplysninger om denne sag senest den 30. juni 2012;

               30.

               opfordrer indtrængende Revisionsretten til at færdiggøre og fremlægge sin aktuelle revision af interessekonflikterne inden for agenturet;

               31.

               beklager, at mange af eksperterne ikke har offentliggjort nogen interesseerklæringer, og at sammenligning mellem interesseerklæringer offentliggjort af henholdsvis de relevante nationale styrelser og agenturet i nogle tilfælde fremviser betydelige forskelle; beklager endvidere dybt, at mindst ét medlem af agenturets bestyrelse, der også er suppleant i Udvalget for Humanmedicinske Lægemidler, undlod at erklære, at han for nylig overtog ledelsesansvaret i et medicinalfirma;

               32.

               glæder sig over agenturets initiativ til på sit websted at offentliggøre interesseerklæringer fra ansatte på ledelsesposter og fra de eksperter, der er involveret i evalueringen af lægemidler; bemærker med interesse, at denne liste også anførte graden af risiko for interessekonflikt; mener, at de forrige stillinger — den professionelle baggrund — som minimum bør offentliggøres sammen med interesseerklæringerne med det formål at muliggøre bekræftelse af interesseerklæringerne og indkredse eventuelle konfliktforhold; opfordrer derfor agenturet til at forsyne Parlamentet med oplysninger om status for gennemførelsen af disse foranstaltninger senest den 30. juni 2012;

               33.

               opfordrer indtrængende agenturet til at kontrollere de interesseerklæringer, som det får tilsendt, og til stikprøvevist at foretage en grundig kontrol, navnlig ved at gennemføre et system med henblik på at krydstjekke interesseerklæringerne med industriens og de relevante nationale styrelsers oplysninger;

               34.

               er ikke desto mindre betænkelig ved agenturets tilgang til efterprøvning af interesseerklæringerne, idet denne fortrinsvist er baseret på tillid og ikke på verifikation; er navnlig bekymret over, at sammenligning af eksperternes interesseerklæringer som offentliggjort af henholdsvis de relevante, nationale styrelser og agenturet i visse tilfælde afslører betydelige uoverensstemmelser; opfordrer derfor agenturet til at indføre en konkret mekanisme til grundig kontrol af de interesseerklæringer, som agenturet modtager, og til at underrette dechargemyndigheden om disse forhold senest den 30. juni 2012;

               35.

               opfordrer indtrængende agenturet til at anvende sin politik vedrørende interessekonflikter på sin bestyrelse;

               36.

               bemærker, at agenturet er blevet revideret af Revisionsretten inden for rammerne af særberetningen om interessekonflikter inden for Unionens agenturer; tager Revisionsrettens oplysning om, at denne særberetning vil blive offentliggjort i slutningen af juni 2012 til efterretning; er af den mening, at beslutningen om decharge i betragtning af omfanget af de kritiske spørgsmål, der er rejst vedrørende interessekonfliktproblematikken inden for agenturet, bør udsættes indtil offentliggørelsen af særberetningen, for at Revisionsrettens undersøgelsesresultater kan tages med i betragtning;

               37.

               mener, at en effektiv håndtering af interessekonflikter er af afgørende betydning for opretholdelsen af den offentlige tillid til agenturets arbejde;

               38.

               anerkender, at agenturet er villigt til at offentliggøre interesseerklæringer for de eksperter, der er involveret i evalueringen af lægemidler; finder det dog dybt beklageligt, at mange af eksperterne endnu ikke har offentliggjort deres interesseerklæringer;

               39.

               tager til efterretning, at bestyrelsen den 17. marts 2011 vedtog visse begrænsninger for den tidligere eksekutivdirektørs efterfølgende arbejdsliv, hvilket skete efter en offentlig protest, der blev støttet af Parlamentet, over bestyrelsens tidligere beslutning i januar 2011 om at give sin fulde opbakning til hans nye aktiviteter; minder i denne forbindelse om, at en delegation fra Udvalget om Miljø, Folkesundhed og Fødevaresikkerhed besøgte agenturet i juni 2011 for at følge op på denne sag og indhente yderligere oplysninger om de forbedrede procedurer; minder endvidere om, at udvalget holdt drøftelser med den udpegede eksekutivdirektør i juli 2011, hvor spørgsmålet på ny blev rejst med henblik på at undgå denne type hændelser i fremtiden;

      Resultater

               40.

               mener, at en vurdering af, om de systemer, der i agenturet skal støtte tilvejebringelsen af videnskabelig rådgivning om lægemidler beregnet til mennesker, er tilstrækkelige og effektive, er et vigtigt redskab til at måle agenturets arbejde med;

               41.

               bemærker den kvantitative forøgelse af varer og tjenesteydelser (udtalelser, rapporter, videnskabelig rådgivning, inspektioner) sammenlignet med 2009; er ligeledes tilfreds med gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme (8) og tilskynder agenturet til at fortsætte dets bestræbelser på at skabe incitamenter til forskning, udvikling og markedsføring af udpegede lægemidler til sjældne sygdomme;

      Intern revision

               42.

               noterer sig agenturets meddelelse om, at 11 af IAS's »meget vigtige« henstillinger stadig mangler at blive implementeret; tager til efterretning, at én af dem angiveligt er blevet implementeret af agenturet og i øjeblikket gennemgås af revisionstjenesten;

               43.

               er bekymret over, at syv af disse »meget vigtige« henstillinger er blevet forsinket i mere end 12 måneder; bemærker, at disse henstillinger angår:

                           —

                           efterlevelse af artikel 110 i personalevedtægten

                           —

                           ansættelsesproceduren

                           —

                           anvendelsen af databaser

                           —

                           opstillingen af regler for registrering af varer

                           —

                           retningslinjer for forvaltning af ansattes potentielle interessekonflikter

                           —

                           procedurerne for inddragelse af eksperter

                           —

                           adskillelse af opgaver inden for det finansielle kredsløb;

                     opfordrer derfor indtrængende agenturet til straks at udbedre disse mangler, som IAS har påpeget, og til at underrette dechargemyndigheden om de trufne foranstaltninger;

               44.

               er desuden betænkelig ved, at agenturet har afvist to »meget vigtige« henstillinger, som angår:

                           —

                           de gebyrer, der betales til nationale agenturer

                           —

                           reduktionen af antallet af konsulenter, der arbejder direkte under agenturet;

                     tilskynder agenturet til øjeblikkeligt at give dechargemyndigheden en redegørelse for afvisningen af disse to henstillinger;

               45.

               bemærker, at når IAS i sin opfølgningsberetning af september 2010 fortsat fandt »vurderingen af uafhængigheden af de eksperter, som deltog i vurderingsgruppen, utilstrækkelig«, bør eksekutivdirektøren offentliggøre en liste over alle de omhandlede autoriserede lægemidler og aflægge rapport om, hvordan agenturet agter at rette op på disse procedurer;

               46.

               henleder opmærksomheden på sine henstillinger i tidligere dechargebetænkninger, som fremgår af bilaget til denne beslutning;

               47.

               henviser med hensyn til de øvrige bemærkninger, der ledsager dechargeafgørelsen, og som er af horisontal karakter, til sin beslutning af 10. maj 2012 (9) om præstation, økonomisk forvaltning og kontrol af agenturer.

      (1)  EUT C 366 af 15.12.2011, s. 27.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 136 af 30.4.2004, s. 1.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (5)  EUT L 250 af 27.9.2011, s. 173.

      (6)  EUT L 313 af 26.11.2011, s. 27.

      (7)  EFT L 64 af 12.3.2010, s. 445.

      (8)  EFT L 18 af 22.1.2000, s. 1.

      (9)  Vedtagne tekster, P7_TA(2012)0164 (Se side 388 i denne EUT).


title: 2005/36/EF: Kommissionens beslutning af 8. september 2004 om ændring af beslutning 2004/166/EF om Frankrigs påtænkte omstruktureringsstøtte til fordel for Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (meddelt under nummer K(2004) 3359)EØS-relevant tekst.

text:
               21.1.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 19/70

      KOMMISSIONENS BESLUTNING

   af 8. september 2004
   om ændring af beslutning 2004/166/EF om Frankrigs påtænkte omstruktureringsstøtte til fordel for Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM)
   (meddelt under nummer K(2004) 3359)
   (Kun den franske udgave er autentisk)
   (EØS-relevant tekst)
   (2005/36/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,
   under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
   under henvisning til Kommissionens beslutning 2004/166/EF (1), særlig artikel 2, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   SAGSFREMSTILLING
   1.1.   Sagsforløb

               (1)

               Den 9. juli 2003 vedtog Kommissionen beslutning 2004/166/EF om Frankrigs påtænkte omstruktureringsstøtte til fordel for Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM), i det følgende benævnt »den endelige beslutning«, hvori en del af den anmeldte støtte blev erklæret for forenelig med fællesmarkedet på visse betingelser. En af betingelserne i artikel 2 i den endelige beslutning var, at SNCM indtil den 31. december 2006 skal afstå fra at købe nye skibe og fra at indgå kontrakter om bygning, ordrer eller befragtning, for så vidt angår nye eller nyistandsatte skibe. SNCM må kun operere med de 11 skibe, som virksomheden SNCM allerede rådede over på tidspunktet for den endelige beslutning, nemlig: Napoléon Bonaparte, Danielle Casanova, Île de Beauté, Corse, Liamone, Aliso, Méditerranée, Pascal Paoli, Paglia Orba, Monte Cinto og Monte d'Oro. Sidste afsnit i artiklen lyder således: »Hvis SNCM på grund af omstændigheder, som det ikke kan tilskrives, nødsages til at udskifte et af sine skibe før den 31. december 2006, kan Kommissionen godkende en sådan udskiftning på grundlag af en af Frankrig behørigt begrundet anmeldelse.«

               (2)

               De franske myndigheder har ved brev af 23. juni 2004 (2) anmodet Kommissionen om tilladelse til at udskifte skibet Aliso med skibet Asco på listen over skibene i artikel 2 i den endelige beslutning. Endvidere har de franske myndigheder anmodet Kommissionen om tilladelse til at sælge enten Aliso eller Asco, eftersom SNCM har haft vanskeligt ved at sælge Asco, således som det ellers var fastsat i omstruktureringsplanen (3).

         1.2.   Foranstaltningens betegnelse

               (3)

               Foranstaltningen har betegnelsen »Ændring af Kommissionens endelige beslutning af 9. juli 2003 om omstruktureringsstøtte til fordel for SNCM«.

         1.3.   Den af foranstaltningen begunstigede

               (4)

               Modtageren af omstruktureringsstøtten er som bekendt SNCM, et fransk rederi, der sejler mellem Korsika og Nordafrika og det franske fastland. De foreslåede ændringer begunstiger derfor også SNCM.

         1.4.   Ændringens formål

               (5)

               Hovedformålet med de foreslåede ændringer er for det første at tillade SNCM at benytte Aliso i stedet for Asco ved at ændre listen over de skibe, som SNCM har tilladelse til at bruge i overensstemmelse med artikel 2 i den endelige beslutning, og for det andet at gøre det lettere at sælge det fjerde skib, som anført i den endelige beslutning, ved at give potentielle købere mulighed for at vælge mellem Aliso og Asco, som er to identiske skibe.

         2.   DETALJERET BESKRIVELSE AF DEN FORESLÅEDE FORANSTALTNING
   2.1.   Forslag om ombytning af Aliso med Asco

               (6)

               De franske myndigheder har ved brev af 23. juni 2004 foreslået at udskifte Aliso med Asco på listen over de skibe, som SNCM må operere med i hele omstruktureringsperioden; listen er anført i artikel 2, andet afsnit, i den endelige beslutning. Det skal bemærkes, at Asco ikke var solgt på den dato, hvor de franske myndigheder fremsatte deres anmodning.

               (7)

               De franske myndigheder har bedt om ombytningen, fordi de ønsker at gøre det lettere at få solgt ét af skibene, eftersom SNCM har haft vanskeligt ved at afhænde hurtigfærgen Asco.

               (8)

               De franske myndigheder har endvidere sendt en erklæring fra Marseilles havnemyndigheder om, at Aliso har ligget ved kaj siden den 2. november 2003.

         2.2.   Forslag om at tillade SNCM at sælge enten Asco eller Aliso

               (9)

               De franske myndigheder har ligeledes anmodet om, at SNCM i forbindelse med omstruktureringsplanen kan sælge enten Asco eller Aliso, alt efter en eventuel købers ønske.

         3.   VURDERING AF DEN FORESLÅEDE ÆNDRING
   3.1.   Virkningerne af forslaget om ombytning af Aliso med Asco

               (10)

               Kommissionen konstaterer for det første, at Asco og Aliso er søsterskibe, dvs. at de er bygget af samme værft efter samme tegninger. De har nøjagtig samme dimensioner, udformning og kapacitet.

               (11)

               Efter Kommissionens opfattelse har ombytningen af de to skibe ikke til formål at øge SNCM's kapacitet, og derfor ændrer den ikke på den endelige beslutnings omfang, bl.a. for så vidt angår den bestemmelse om begrænsning af selskabets kapacitet, som er anført i beslutningens artikel 2.

               (12)

               Kommissionen erindrer endvidere om, at ændring af den flåde, som SNCM har tilladelse til at operere med, kun kan finde sted på grund af omstændigheder, som ikke kan tilskrives selskabet. I det foreliggende tilfælde finder Kommissionen, at de vanskeligheder, SNCM har haft med at afhænde Asco, ikke kan tilskrives selskabet og ikke kunne forudses på det tidspunkt, hvor den endelige beslutning blev vedtaget.

         3.2.   Virkningerne af forslaget om at tillade SNCM at sælge enten Asco eller Aliso

               (13)

               Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at hvis SNCM skulle finde en køber til Aliso i stedet for Asco, vil salget af Aliso have samme virkninger for selskabets kapacitet som salg af Asco, og at de franske myndigheder vil have opfyldt deres tilsagn om at overholde omstruktureringsplanen, for så vidt angår salg af fire af skibene i SNCM's operationelle flåde. SNCM har nemlig allerede solgt tre af de fire skibe, som ifølge omstruktureringsplanen skulle afhændes.

               (14)

               Hvis SNCM sælger Aliso i stedet for Asco, anser Kommissionen bestemmelsen om salg af fire skibe i omstruktureringsplanen for opfyldt.

         4.   KONKLUSIONER

               (15)

               Kommissionen konkluderer, at de ændringer, som de franske myndigheder har anmodet om, ikke ændrer den endelige beslutnings omfang, og at omstruktureringsstøtten i form af en kapitaltilførsel fortsat er forenelig med fællesmarkedet, forudsat at de ændrede betingelser nøje overholdes.

               (16)

               Kommissionen opfordrer Frankrig til

                           —

                           snarest muligt og senest femten arbejdsdage fra modtagelsen af denne beslutning at oplyse Kommissionen om, hvilke oplysninger den mener skal være omfattet af tavshedspligten i henhold til artikel 25 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (4)

                           —

                           snarest muligt at meddele støttemodtageren denne beslutning og i givet fald udelade nogle af de oplysninger, som den mener skal være omfattet af tavshedspligten, og hvis meddelelse til støttemodtageren kunne skade nogle af de interesserede parter, samt i den fremsendte version i givet fald angive de øvrige oplysninger, som den mener skal være omfattet af tavshedspligten, men som den ikke har udeladt —

         VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:
   Artikel 1
   1.   I artikel 2, andet afsnit, i beslutning 2004/166/EF ændres ordet »Aliso« til ordet »Asco«.
   2.   I betragtning 97, sidste led, i førnævnte beslutning ændres udtrykket »NGV’en Asco« til udtrykket »NGV’en Asco eller dens søsterskib NGV’en Aliso«.
   Artikel 2
   Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. september 2004.

            På Kommissionens vegne

         Loyola DE PALACIO

            Næstformand

      (1)  EUT L 61 af 27.2.2004, s. 13.

      (2)  Registreret indgået hos Kommissionen under TREN(2004) A/26015.

      (3)  Se betragtning 97 i den endelige beslutning.

      (4)  EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.


title: Rådets Afgørelse af 18. juni 1973 om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Verdens Fødevareprogram vedrørende levering af skummetmælkspulver som fødevarehjælp til fordel for udviklingslande

text:
24. 12 . 73                                   De Europæiske Fællesskabers Tidende                             Nr. L 355/ 1
                                                                II
                                     (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                           RÅD
                                                    RÅDETS AFGØRELSE
                                                        af 18. juni 1973
              om indgåelse af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og Verdens
              Fødevareprogram vedrørende levering af skummetmælkspulver som fødevarehjælp til
                                                   fordel for udviklingslande
                                                         (73 /408/EØF)
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE                                             vareprogram om levering af skummetmælkspulver
FÆLLESSKABER HAR                                                    som fødevarehjælp til fordel for udviklingslande, hvis
                                                                    tekst er bilagt denne afgørelse.
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det
europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artiklerne
113 , 114, og 228,
                                                                                Artikel 2
under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og
ud fra følgende betragtning:
                                                                    Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de
ved Rådets forordning (EØF) nr. 2721/72 af 19. de                  personer, som er beføjede til at underskrive aftalen,
cember 1972 om levering af skummetmælkspulver                       og til at overdrage dem den nødvendige fuldmagt til
som fødevarehjælp ( x ) er det besluttet at stille 29 450           at forpligte Fællesskabet.
tons skummetmælkspulver til rådighed for Verdens
Fødevareprogram,
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :                                        Udfærdiget i Luxembourg, den 18 . juni 1973 .
                          Artikel 1
                                                                                Få Rådets vegne
                                                                                A. LAVENS
På Fællesskabets vegne indgås aftalen mellem Det
europæiske økonomiske Fællesskab og Verdens Føde                                                        Formand
 x) EFT nr. L 291 af 28 . 12. 1972 , s . 28 .