title: Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/122 af 23. januar 2017 om anvendelsen af artikel 34 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU på kontrakter om aktiviteter i forbindelse med produktion af tørv i Finland (meddelt under nummer C(2017) 237) (EØS-relevant tekst. )

text:
               25.1.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 19/33

         KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2017/122
   af 23. januar 2017
   om anvendelsen af artikel 34 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU på kontrakter om aktiviteter i forbindelse med produktion af tørv i Finland

         (meddelt under nummer C(2017) 237)

   (Kun den finske og den svenske udgave er autentiske)
   (EØS-relevant tekst)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (1), særlig artikel 30, stk. 5,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU af 26. februar 2014 om fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester og om ophævelse af direktiv 2004/17/EF (2), særlig artikel 35, stk. 3,
   under henvisning til anmodning fra Vapo Oy,
   efter høring af Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Udbud, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   SAGSFREMSTILLING

   1.1.   Anmodningen

               (1)

               Den 2. februar 2016 modtog Kommissionen en anmodning fra Vapo Oy (i det følgende benævnt »Vapo« eller »ansøgeren«) i henhold til artikel 30 i direktiv 2004/17/EF (i det følgende benævnt »anmodningen«).

               (2)

               Vapo er en offentlig virksomhed, hvor den finske stat ejer 50,1 % af aktierne, og 49,9 % ejes af Suomen Energiavarat Oy, et selskab ejet af kommunale energiselskaber og kooperative elselskaber.

               (3)

               Anmodningen vedrører aktiviteter i forbindelse med produktion af tørv i Finland.

               (4)

               Anmodningen var vedlagt en erklæring fra den finske konkurrence- og forbrugermyndighed (i det følgende benævnt »NCA«) af 2. november 2015. Kommissionen mener ikke, at dette dokument kan betragtes som en begrundet og dokumenteret afgørelse i henhold til artikel 35, stk. 2, i direktiv 2014/25/EU, da det blot er en påstand om, at de nævnte betingelser er opfyldt, uden argumentation til støtte for denne påstand (3).

               (5)

               Kommissionen anmodede ansøgeren om yderligere oplysninger ved e-mail af 10. marts 2016, 2. juni 2016, 6. juli 2016, 8. juli 2016 og 23. september 2016. Ansøgerens svar på anmodningen om oplysninger blev fremsendt ved e-mail af 6. april 2016, 16. juni 2016, 26. august 2016 og 30. september 2016.

               (6)

               Parallelt dermed anmodede Kommissionen den 7. juni 2016 om yderligere oplysninger fra de finske myndigheder. De finske myndigheder fremsendte svaret pr. e-mail den 26. september 2016. Konklusionerne heri var baseret på en undersøgelse foretaget af det finske NCA af 24 af Vapos kunder, hvoraf otte var selskabets konkurrenter, og oplysninger modtaget fra sammenslutningen af tørveproducenter. Respondenterne blev udspurgt om deres brug af brændsler, evne til at skifte mellem brændsler, virkningen af en hypotetisk ændring i brændselsprisen, økonomisk bæredygtige transportafstande, brændselspriser, hindringer for at komme ind på markedet, udbudsprocessen for tørvegrave og udviklingen i tørve- og træbrændselsmarkeder over de næste par år.

         1.2.   Produktion af tørv i Finland

               (7)

               Tørv er et materiale med et højt organisk indhold, der findes i fugtige egne; det består af delvis forrådnede vegetabilske stoffer og skæres og tørres for at blive brugt som brændsel. I Finland bruges tørv hovedsagelig til elproduktion og fjernvarme. I 2014 udgjorde tørv i alt 4 % af det samlede produktionsbrændselsmiks i Finland (4).

               (8)

               Finland har et samlet areal på 9 mio. ha tørvemoser, hvoraf 1,2 mio. ha er egnet til tørveproduktion (5). Under 10 % af det område, der er egnet til tørveproduktion, bliver dog faktisk udnyttet (6). Konkurrencesituationen afgør, hvor den aktive produktion foregår, da tørv har en relativt kort økonomisk bæredygtig transportafstand på kun 150 km (7).

               (9)

               Finland har omkring 23 mio. ha skov og er en vigtig leverandør af skovprodukter til globale markeder (8).

               (10)

               Tørve- og træbrændsel bruges i ca. 400 kraftvarmeværker i Finland.

               (11)

               Vapo er den eneste aktive tørveproducent, der dækker hele det nationale område. Finland har også en række regionale producenter, omkring 300 lokale producenter, og nogle af de større kraftværker har deres egne tørveproduktionsområder.

               (12)

               Træbrændsel leveres af fem nationale producenter, 79 skovbrugsorganisationer og hundredvis af lokale producenter (9).

         2.   RETSGRUNDLAG

               (13)

               Direktiv 2014/25/EU finder anvendelse på tildeling af kontrakter vedrørende udførelse af aktiviteter i forbindelse med udnyttelse af et geografisk område med henblik på udvinding af kul eller andet fast brændsel, medmindre denne aktivitet er undtaget i henhold til artikel 34 i nævnte direktiv.

               (14)

               I artikel 34 i direktiv 2014/25/EU fastslås det, at kontrakter, der indgås med henblik på at muliggøre udførelse af en af de aktiviteter, der er omhandlet i direktivet, ikke er underlagt nævnte direktiv, hvis den pågældende aktivitet i den medlemsstat, hvor den udøves, er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår på markeder, hvortil adgangen er fri.

               (15)

               Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, afgøres på grundlag af objektive kriterier under hensyntagen til den pågældende sektors særlige kendetegn. Adgangen til et marked betragtes som fri, hvis medlemsstaten har gennemført og anvender den relevante EU-lovgivning om åbning af en given sektor eller en del heraf. Lovgivningen er opført på listen i bilag III til direktiv 2014/25/EU. Med hensyn til udvinding af kul og andet fast brændsel indeholder bilaget dog ikke en liste over relevant lovgivning om liberalisering af denne sektor. Følgelig foreligger der ikke en formodning om fri adgang til markedet, og det skal påvises, at der faktisk og retligt er fri adgang til det pågældende marked.

               (16)

               Denne afgørelse indskrænker ikke anvendelsen af konkurrencereglerne og andre områder af EU-retten. Navnlig svarer de kriterier og den metode, der anvendes til at vurdere, om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår i henhold til artikel 34 i direktiv 2014/25/EU, ikke nødvendigvis til dem, der anvendes til at foretage en vurdering efter traktatens artikel 101 eller 102 eller Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 (10). Dette blev også bekræftet af Domstolen i en nyere dom (11).

         3.   VURDERING

   3.1.   Fri adgang til markedet

               (17)

               Eftersom der ikke foreligger formodning om fri adgang til markedet, skal det påvises, at der retligt og faktisk er fri adgang til det pågældende marked.

               (18)

               Ansøgeren hævder, at der ikke er nogen retlige begrænsninger for adgangen til tørvemarkedet. Tørveproduktion kræver en miljøtilladelse, men dette kan ikke anses for at begrænse adgangen til markedet. Endvidere er der ikke knyttet nogen særlige eller eksklusive rettigheder til tørveproduktion.

               (19)

               En undersøgelse af de retlige bestemmelser for udstedelse af tilladelser til tørveproduktion i Finland viser, at disse tilladelser i øjeblikket gives på et ikkediskriminerende grundlag. Det kræver en miljøtilladelse at starte tørveproduktion. Skønt processen for at få en sådan tilladelse kan være meget lang (fra en til fire år), er proceduren for indrømmelse af tilladelsen og kriterierne for at indrømme den de samme for alle markedsoperatører, og derfor kan dette ikke anses for at begrænse adgangen til markedet ud fra et offentligt udbudsperspektiv. Med henblik på denne afgørelse kan muligheden for at få tilladelse til produktion af tørv retligt anses for at være fri.

               (20)

               En væsentlig del af det tørveområde, der er egnet til produktion af tørv, er endnu ikke blevet udnyttet (12). Ansøgeren hævder også, at antallet af tørveproducenter er steget i de seneste år (13), hvilket støtter argumentet om, at adgangen til markedet faktisk er fri.

               (21)

               Den frie adgang til denne aktivitet blev bekræftet af de finske myndigheder (14).

               (22)

               På baggrund af ovenstående og med henblik på vurdering af betingelserne i artikel 34 i direktiv 2014/25/EU, og uden at anvendelsen af konkurrencelovgivningen eller andre områder af EU-retten derved tilsidesættes, kan adgangen til markedet for udvinding af et geografisk område med henblik på udvinding af tørv faktisk og retligt anses for at være fri.

         3.2.   Direkte eksponering for konkurrence

               (23)

               Om en aktivitet er direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, bør bedømmes på grundlag af forskellige indikatorer, hvoraf ingen er afgørende i sig selv. Hvad angår de markeder, der er omfattet af denne afgørelse, er hovedaktørernes markedsandel på et givet marked ét kriterium, som bør tages i betragtning. I lyset af de relevante markeders kendetegn kan der også tages hensyn til yderligere kriterier.

               (24)

               Endvidere foregriber en definition som ovennævnte ikke på nogen måde anvendelsen af traktatens artikel 101 og/eller 102 og fusionskontrolreglerne ifølge forordning (EF) nr. 139/2004 samt alle de gældende forordninger og Kommissionens meddelelser og retningslinjer vedrørende håndhævelse af Unionens konkurrenceregler, herunder de relevante bestemmelser om markedsafgrænsning og beregning af markedsandele.

               (25)

               Formålet med nærværende afgørelse er at fastslå, om de tjenester, der er omfattet af anmodningen, er undergivet konkurrencevilkår i et sådant omfang i forbindelse med offentlige udbud (på markeder, hvortil der er fri adgang, jf. artikel 34 i direktiv 2014/25/EU), at det også ved fravær af de disciplinerende detaljerede kontraktregler i direktiv 2014/25/EU sikres, at kontrakter vedrørende udøvelsen af de berørte aktiviteter vil blive indgået på en gennemsigtig, ikkediskriminerende måde, på grundlag af kriterier, der gør det muligt for køberne at finde den løsning, som samlet set er den økonomisk mest fordelagtige.

               (26)

               Vapo er den eneste ordregivende enhed, som er aktiv på tørvemarkedet i Finland, og således den eneste enhed, der er underlagt Unionens offentlige udbudsregler. I den forbindelse er det vigtigt at huske på, at de selskaber, som ikke er underlagt de offentlige udbudsregler, har mulighed for at lægge et konkurrencepres på ansøgeren, når de handler på disse markeder.

         3.2.1.   Relevant produktmarked

               (27)

               Anmodningen dækker produktion og engrossalg af tørv. Producenterne udvinder og forarbejder tørv og sælger det direkte til forskellige produktionsenheder uden mellemled. Når man ser på konkurrencen på markedet for produktion af tørv, skal der tages hensyn til forbindelserne mellem produktionen og det første salg/engrosforhandlingen af den udvundne tørv. Med henblik på denne afgørelse, og uden at anvendelsen af anden EU-lovgivning derved tilsidesættes, vil produktion og engrossalg af tørv blive betragtet sammen på det samme produktmarked.

               (28)

               Ansøgeren hævder, at tørv tilhører det samme relevante marked som i hvert fald træbrændsler (dvs. skovflis og skovindustriens biprodukter). Vapo er aktiv på både tørve- og træmarkederne, men sælger hovedsagelig tørv.

               (29)

               Ifølge det finske NCA's tidligere praksis (15) tilhører tørv og træ separate produktmarkeder, men afgrænsningen er forblevet åben. Differentieringen i markedsafgrænsningen for tørv og træ var baseret på følgende argumenter: de høje investeringsomkostninger ved at skifte/ændre teknologi, tørv og træs forskellige tekniske egenskaber, mangler i træforsyningen, manglende specifik markedspris på træbrændsel og langsigtede aftaler. Kommissionen vurderede den aktuelle markedssituation ved at vurdere relevansen af ovenstående argumenter.

      Teknologiske forandringer

               (30)

               Ansøgeren hævder, at en af de væsentligste forandringer sammenlignet med tidspunktet for det finske NCA's tidligere afgørelser vedrører ændringerne i værkernes forbrændingsteknologi, som førte til en stigning i forbruget af træbrændsel og et fald i forbruget af tørv. Især hævder ansøgeren, at det nu til dags er muligt at forbrænde tørv og træ i praktisk talt alle varmeværker i Finland. Dette har ført til en stigning i forbruget af træbrændsel i de seneste 15 år (16).

               (31)

               Det finske NCA bekræftede, at tørv i de seneste par år har været udsat for stigende konkurrence fra træ (17). Det finske NCA bemærkede endvidere, at energiproducenter har foretaget investeringer i multibrændselsanlæg, hvor der kan bruges både tørv, træ og kul, for at sikre dem maksimal fleksibilitet under forskellige markedsbetingelser samt miljø- og beskatningspolitikker.

               (32)

               De 20 største tørvebrugere (18) i Finland bruger i øjeblikket alle tørvebrændsel sammen med træ og også med kul (gælder værker, der ligger langs kysten) (19).

               (33)

               Af de 400 kraftvarmeværker, som bruger tørv og træ, bruger under 20 små varmeværker tørv alene (20). Disse værkers forbrug er dog marginalt (21).

      Tørv og træs tekniske egenskaber

               (34)

               For så vidt angår de tekniske forskelle bemærker Kommissionen, at der nu til dags kan opnås en teknisk effektiv forbrænding ved at tilsætte kemikalier sammen med træ.

               (35)

               Det bemærkes, at det øger ætsning af kedlen, hvis der udelukkende anvendes træ, og der tilsættes normalt en minimumsprocentdel tørv (som er naturligt svovlholdig), kul eller kemikalier såsom svovl eller kalk i forbrændingsprocessen for at forebygge ætsning. Den optimerede procentdel nødvendigt brændselstørv varierer betydeligt alt efter værkets teknologi og planlagte emission, og den ligger mellem 0 og 60 % (22).

               (36)

               Med hensyn til de sæsonbestemte mønstre i forsyningsmikset af tørv og træ på et år spurgte Kommissionen mere præcist (23) ansøgeren, om kunderne de facto kun skulle bruge tørv eller kun træ. Ansøgeren forklarede, (24) at forbruget af tørv er højest fra januar til marts, mens forbruget er lavt om sommeren, da der ikke er behov for brændsel til opvarmning. Ansøgeren brugte situationen i 2015 som eksempel, hvor temperaturerne var meget lave (25), og fjernvarmeværkerne brugte mere tørv og olie i stedet for træ. De erstattede mængder var dog marginale i det samlede forbrug.

      Tilgængelighed af træbrændsel

               (37)

               Med hensyn til manglende træ hævder ansøgeren, at den aktuelle situation er helt forskellig fra situationen på tidspunktet for de tidligere NCA-afgørelser, da operatørerne investerede i skovningsmaskiner, hvilket førte til en betydelig vækst i markedet for træ (26).

               (38)

               Ifølge anmodningen (27) er tilgængeligheden af alternative brændsler til tørv god. I det nordlige og østlige Finland er træbrændsel lettilgængeligt, mens tilgængeligheden af indenlandsk træbrændsel i de sydlige og vestlige områder kan begrænse stigningen i brugen af træflis i fremtiden (28). De alternative brændsler, der bruges, er kul (i kystområderne), træ importeret fra Rusland og gas (hvor der er anlagt gasledninger). Skønt efterspørgslen kan overstige udbuddet af træ, er dette kun midlertidigt (29).

               (39)

               Det finske NCA anførte, at »I dag er markederne for både skovflis og skovindustriens biprodukter blevet mere kommercielle og har styrket deres position sammenlignet med tørv.« (30)

               (40)

               Ifølge offentligt tilgængelige data (31) viser tidsrækken for energikilder til elproduktion en stadig stigning i forbruget af træbrændsel og et fald for tørv, især fra 2010 og frem.

      Brændselspriser

               (41)

               Finland har driftsstøtteordninger (32) til skovflisfyrede kraftværker med det formål at øge produktionen af vedvarende energi ved at skabe incitamenter til brændselsomlægning fra tørv til biomasse.

               (42)

               EU's 2020-mål for energi fra vedvarende energikilder i Finland er 38 %. Andelen af energi fra vedvarende energikilder i Finlands endelige bruttoenergiforbrug steg fra 28,5 % i 2005 til 36,8 % i 2013 (33).

               (43)

               Ansøgeren bekræfter (34), at alle dens største kunder er berettigede til ovennævnte støtte.

               (44)

               Regeringens ændring af støttens størrelse (35) trådte i kraft den 1. marts 2016. Ifølge denne retsakt blev det maksimale støtteniveau for el produceret med skovflis øget fra 15,90 EUR pr. MWh til 18 EUR pr. MWh.

               (45)

               I Finland opkræves energiafgifter på el, kul, naturgas, brændselstørv, tallolie og flydende brændsler. Ifølge den seneste lovgivning (36) er den nye afgift på brændselstørv 1,90 EUR pr. MWh, hvilket er et fald fra 3,40 EUR pr. MWh. Denne nye afgift trådte også i kraft den 1. marts 2016.

               (46)

               I modsætning til brug af træ er brugen af tørv og andre fossile brændsler i energisektoren underlagt en CO2-afgift på emissioner. På tidspunktet for den tidligere NCA-afgørelse (37) var CO2-afgiften ikke gældende. Indførelsen af denne afgift førte til store investeringer i nye multibrændselsanlæg og til omstilling af gamle værker på en måde, så de kan bruges til både træ og andre fossile brændsler.

               (47)

               Ansøgeren hævder (38), at ved medregning af alle afgifterne på tørv og støtten til træ viser en sammenligning af kundens omkostninger til tørvebrændsel (inklusive tørveafgift og omkostninger til CO2-emissionsrettigheder) og omkostninger til træbrændsel, at begge brændselsformer giver sammenlignelige omkostninger for kunden, idet træ stadig er billigere end tørv.

               (48)

               De finske myndigheder bekræftede (39), at i den undersøgelse, som blev foretaget blandt Vapos kunder og konkurrenter, »nævnte mange respondenter, at kundernes endelige faktiske omkostninger i øjeblikket er de samme for tørv og træ på grund af størrelsen af gældende støtte, afgift og emissionskvoter«.

      Langfristede kontrakter

               (49)

               På tidspunktet for de tidligere NCA-afgørelser var der mangel på tørveforsyninger, og træbrændsel var ikke et alternativ i en sådan grad, som det er i dag. For at sikre tilstrækkelige forsyninger var kunderne villige til at indgå langfristede kontrakter.

               (50)

               Vapo arbejder i øjeblikket på grundlag af rammeaftaler med sine kunder. Disse rammeaftaler løber typisk i mere end et år, men priser og forsyningsmængder aftales årligt eller for en kortere periode på grundlag af markedssituationen. Vapo har ingen eneforhandlingskontrakter, og alle selskabets kunder har mulighed for at indkøbe tørv fra andre producenter. Så til trods for eksisterende rammeaftaler er kunderne ikke bundet af langfristede forpligtelser til at købe fra Vapo.

               (51)

               Under behørig hensyntagen til den aktuelle situation på markedet for tørv og træ, jf. betragtning 27-50, og også i lyset af den aktuelle statsstøtteordning for træ ser det ud til, at tørvebrændsel er udsat for betydelig konkurrence fra bl.a. træbrændsel.

               (52)

               På baggrund af ovenstående og med henblik på vurdering af betingelserne i artikel 34 i direktiv 2014/25/EU, og uden at anvendelsen af konkurrencelovgivningen eller anden EU-lovgivning derved tilsidesættes, finder Kommissionen, at tørvebrændsel og træbrændsel (skovflis og skovindustriens biprodukter) i øjeblikket konkurrerer med hinanden.

         3.2.2.   Relevant geografisk marked

               (53)

               Ifølge ansøgeren dækker det relevante marked Finlands nationale område. Ansøgeren samt andre tørve- og træproducenter er aktive i Finland.

               (54)

               I en tidligere afgørelse (40) fandt NCA, at det geografiske tørvemarked var nationalt. Den samme konklusion fastholder de finske myndigheder i brevet af 26. september 2016 (41).

               (55)

               Tørvebrændsel produceres typisk så tæt på kunden som muligt. Typisk leveres forsyninger til en kunde fra mange forskellige tørvemoser (42). Den økonomisk bæredygtige maksimale transportafstand blev af ansøgeren anslået til omkring 150 km for tørvebrændsel, 50 km for træflis og 150 km for træbiprodukter.

               (56)

               Ifølge NCA's markedsundersøgelse i 2016 blev den økonomisk bæredygtige transportafstand anslået til 160 km for tørv, 110 km for træflis og 155 km for træindustriens biprodukter (43).

               (57)

               Ansøgeren hævder, at der inden for det økonomisk bæredygtige forsyningsområde for et værk, der bruger tørve- eller træbrændsel, er flere tørvemoser eller trækilder og omvendt, at tørve- og træoperatører sælger deres brændselsprodukter til forskellige værker. De samme argumenter brugte NCA i en tidligere afgørelse (44), da de definerede det geografiske marked som nationalt.

               (58)

               Kommissionen bemærker, at de 20 største tørvebrugere i Finland alle bruger tørvebrændsel sammen med træ og også med kul, og hver af dem har mere end én leverandør af tørv og træ og et højt antal potentielle leverandører inden for den økonomisk bæredygtige transportradius.

               (59)

               Det finske NCA fastholder (45), at det geografiske markeds situation sammenlignet med situationen ved NCA's tidligere afgørelse fra 2001 ikke ser ud til at have ændret sig, og derfor kan det geografiske marked defineres som nationalt.

               (60)

               På baggrund af ovenstående og med henblik på vurdering af betingelserne i artikel 34 i direktiv 2014/25/EU, og uden at anvendelsen af konkurrencelovgivningen eller anden EU-lovgivning derved tilsidesættes, behøver Kommissionen ikke drage konklusioner om det geografiske markeds præcise omfang, da resultatet af vurderingen af konkurrencesituationen i enhver situation ville være den samme.

         3.2.3.   Konkurrencevurdering

               (61)

               Hvad angår markedet for tørv og træ konkluderes det, at en af indikatorerne for omfanget af konkurrencen på de nationale markeder er den markedsandel, som de tre største producenter råder over. Dette er i overensstemmelse med Kommissionens præcedens (46).

               (62)

               De tre største producenters markedsandel målt i salgsværdier var på […] (47) % i 2012, […] % i 2013 og […] % i 2014 (48). Vapo Oy er den største aktør på dette marked, men selskabets markedsandele har været faldende i de seneste år ([…] i 2012, […] i 2013 og […] i 2014).

               (63)

               Analysen af konkurrencesituationen for hver af de 20 største forbrugere viser, at Vapos markedsandele ligger mellem […] og […] (49) med to undtagelser (50), mens Vapo samlet tegner sig for […] (51) af alle leverancer til de 20 største kunder.

               (64)

               Det forhold, at Vapos markedsandel for leverancer til de største kunder er højere end den samlede markedsandel beregnet på nationalt plan, kan tyde på, at Vapo måske ikke er i stand til at udnytte sin markedsposition i forhold til de små kunder.

               (65)

               Selv hvis man rent hypotetisk ser på et alternativt scenario, hvor Finland opdeles i fire regionale forsyningsområder (nord, øst, vest og syd), forbliver resultatet af vurderingen stort set det samme; Vapos markedsandele (52) vil ligge mellem […] og […] (53).

               (66)

               Som forklaret i betragtning 50 sælger ansøgeren tørv og træ på grundlag af rammeaftaler med sine kunder, og leverede mængder og priser aftales med dem årligt eller med kortere mellemrum. De største 20 tørvebrugere i Finland (54), som er beliggende over hele landet, bruger alle tørv sammen med træ og undertiden med kul. Alle værker har mere end én leverandør af tørv og træ, og ansøgeren har ikke nogen eneretskontrakter.

               (67)

               Med hensyn til omstilling kan det bemærkes, at ændringer i værkernes teknologi, gældende afgifter på tørv og tilskud til træ har ført til et fald i tørveforbruget. Ansøgeren mistede en række tørvekunder, som har omstillet til brændsler fra andre leverandører, mens andre kunder har reduceret deres efterspørgsel efter tørv fra ansøgeren.

               (68)

               Der er de seneste år kommet en række nye aktører (55) ind på tørvemarkedet; dette antal er dog begrænset på grund af den lavere efterspørgsel efter tørv.

               (69)

               Den finske regering fremmer forbruget af træbrændsel til energiproduktion. Afgiftsniveauet for brændselstørv blev sænket, men samtidig blev tilskuddet til træbrændsler forhøjet, hvilket viser regeringens hensigt om at opretholde konkurrencen mellem indenlandsk brændselstørv og træbrændsel. Træ er allerede den mest brugte energikilde, idet brugen heraf har været stigende fra 2000 og frem, mens den respektive andel for tørv er faldende.

               (70)

               Som forklaret i betragtning 41-48 er forbrugerens endelige omkostninger, som inkluderer brændselsafgift, emissionskvoter (for tørv) og tilskud (til træ), sammenlignelige, idet træ gennemsnitligt er billigere end tørv.

               (71)

               Kommissionen noterer sig, at det nuværende konkurrencepres på tørv i al væsentlighed drives af den gældende lovgivning (tørvebrændselsafgift, CO2-afgift og tilskud til træflis), og at ændringer i de pågældende politikker kan ændre markedsdynamikken mellem tørv og træ, deres evne til at konkurrere mod hinanden og det samlede konkurrencepres på Vapo.

         4.   KONKLUSIONER

               (72)

               Med hensyn til produktion og engrossalg af tørv kan situationen således opsummeres som følger: De tre største konkurrenters samlede markedsandele er lave, idet kunderne har mulighed for at skifte fra tørv til træ og andre brændsler.

               (73)

               På baggrund af de faktorer, der er gennemgået i betragtning 23-71, bør betingelsen om, at den pågældende aktivitet skal være direkte undergivet almindelige konkurrencevilkår, jf. artikel 34, stk. 1, i direktiv 2014/25/EU, anses for at være opfyldt, hvad angår produktion og engrossalg af tørv i Finland.

               (74)

               Da betingelsen om fri adgang til markedet endvidere må anses for at være opfyldt, bør direktiv 2014/25/EU ikke finde anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter med henblik på at muliggøre produktion og engrossalg af tørv i Finland, eller når de afholder projektkonkurrencer med henblik på udøvelsen af en sådan aktivitet i det geografiske område.

               (75)

               Denne afgørelse bygger på de retlige og faktiske forhold i perioden februar 2016 til oktober 2016, som de fremgår af de oplysninger, som er indgivet af ansøgeren og de finske myndigheder. Den kan ændres, hvis betydelige ændringer af de retlige og faktiske forhold medfører, at betingelserne for at anvende artikel 34 i direktiv 2014/25/EU ikke længere er opfyldt.

               (76)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelsen fra Det Rådgivende Udvalg for Offentlige Aftaler —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Direktiv 2014/25/EU finder ikke anvendelse, når ordregivere indgår kontrakter med henblik på at muliggøre produktion og engrossalg af tørv i Finland.
   Artikel 2
   Denne afgørelse er rettet til Republikken Finland.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. januar 2017.

            På Kommissionens vegne

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 134 af 30.4.2004, s. 1.

      (2)  EUT L 94 af 28.3.2014, s. 243.

      (3)  Ifølge denne udtalelse anfører NCA, at man »ikke ser nogen særlig grund til ikke at indrømme en undtagelse fra de offentlige udbudsregler«. NCA underbygger dog ikke konklusionerne deri. Især indeholder udtalelsen ingen henvisning til den første undtagelsesbetingelse, dvs. fri adgang til markedet, og der drages ingen konklusion om en aktuel præcis afgrænsning af det relevante produktmarked eller det geografiske marked.

      (4)  National Report 2016 to the Agency for the Cooperation of Energy Regulators and to the European Commission, s. 35.

      (5)  Ansøgerens brev af 26.8.2016, s. 6.

      (6)  Ansøgerens brev af 26.8.2016, s. 6 og 7.

      (7)  Anmodningen, afsnit 3.2, s. 12.

      (8)  »Forest Finland in brief« http://www.metla.fi/metinfo/tilasto/julkaisut/muut/Forest-Finland_2013.pdf

      (9)  Afsnit 5.1 i anmodningen, s. 13.

      (10)  Rådets forordning (EF) nr. 139/2004 af 20. januar 2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (EF-fusionsforordningen) (EUT L 24 af 29.1.2004, s. 1).

      (11)  Rettens dom 27. april 2016, Österreichische Post mod Kommissionen, T-463/14, EU:T:2016:243, præmis 28.

      (12)  Se fodnote 6.

      (13)  Ansøgerens brev af 16.6.2016, sidste afsnit på s. 3, og de første tre afsnit på s. 4.

      (14)  De finske myndigheders brev af 26.9.2016, s. 3.

      (15)  Afgørelse nr. 267/61/94 af 5.9.2000, afgørelse nr. 021/81/2000 af 8.3.2001, s. 5, 7 og 8.

      (16)  Ifølge ansøgerens skrivelse af 22. januar 2016, s. 2, afsnit 2, og ansøgerens brev af 16.6.2016, næstsidste og sidste afsnit på s. 5.

      (17)  De finske myndigheders brev af 26.9.2016, s. 2.

      (18)  De tegnede sig for 56 % af det samlede tørveforbrug i 2014.

      (19)  Anmodningen, afsnit 3.1, s. 9.

      (20)  Ansøgerens brev af 6.4.2016, s. 14.

      (21)  Under 1 % af det samlede tørveforbrug.

      (22)  De finske myndigheders brev af 26.9.2016, s. 2. Ansøgerens brev af 30.9.2016, s. 2.

      (23)  Kommissionens brev af 2.6.2016, s. 3.

      (24)  Ansøgerens brev af 16.6.2016, s. 10.

      (25)  Temperaturer under minus 20 grader i tre uger.

      (26)  Ansøgerens brev af 16.6.2016, s. 1.

      (27)  Anmodningen, afsnit 3.2, s. 13.

      (28)  Ansøgerens brev af 16.6.2016, s. 7.

      (29)  Se fodnote 28.

      (30)  De finske myndigheders brev af 26.9.2016, s. 2.

      (31)  Statistics Finland http://pxweb2.stat.fi/sahkoiset_julkaisut/energia2015/html/engl0002.htm

      (32)  State Aid SA.42218(2015/N) Finland Operating aid for forest chips fired power plants, C(2016) 976, State aid SA.31204(2011/N) Finland Operating aid for small wood fired CHP-plants and forest chips power plants, C(2011) 1950 (EUT C 153 af 24.5.2011, s. 2).

      (33)  http://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:4f8722ce-1347-11e5-8817-01aa75ed71a1.0001.02/DOC_2&format=PDF, s. 2.

      (34)  Ansøgerens brev af 26.8.2016, s. 5.

      (35)  Regeringens dekret om produktionsstøtte til el produceret fra vedvarende energikilder.

      (36)  Lov om ændring af tillægget til lov om punktafgift på el og visse brændsler (1724/2015).

      (37)  NCA's afgørelse nr. 021/81/00 af 8.3.2001.

      (38)  Ansøgerens brev af 16.6.2016, s. 13.

      (39)  De finske myndigheders brev af 26.9.2016, s. 2.

      (40)  Afgørelse nr. 021/81/2000 af 8.3.2001, s. 9.

      (41)  Brev fra de finske myndigheder af 26.9.2016, s. 3.

      (42)  Ansøgerens brev af 16.6.2016, s. 12.

      (43)  Se fodnote 41.

      (44)  Se fodnote 40.

      (45)  Brev fra de finske myndigheder af 26.9.2016, s. 3, og NCA's udtalelse af 2.11.2011, s. 3.

      (46)  Kommissionens gennemførelsesbeslutning 2011/306/EU af 20.5.2011 om, at udvinding af bituminøse kul i Tjekkiet ikke er omfattet af artikel 30, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/17/EF om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af kontrakter inden for vand- og energiforsyning, transport samt posttjenester (EUT L 137 af 25.5.2011, s. 55).

      (47)  […] fortrolige oplysninger.

      (48)  Anmodningen, s. 15 og 17.

      (49)  Ansøgerens brev af 16.6.2016, s. 6.

      (50)  Disse to undtagelser er ikke problematiske, da værket i det ene tilfælde ligger samme sted som andre værker, hvor Vapo har lave markedsandele, og det andet er et af de mindste værker.

      (51)  Markedsandele baseret på 2014-data.

      (52)  Markedsandele baseret på 2013-data.

      (53)  Ansøgerens brev af 6.4.2016, s. 13.

      (54)  De 20 største tørvekunder tegner sig for 56 % af det samlede tørveforbrug.

      (55)  Ansøgerens brev af 16.6.2016, s. 3.


title: 2006/41/EF: Rådets afgørelse af  24. januar 2006  om makrofinansiel bistand til Georgien

text:
               28.1.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 25/28

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 24. januar 2006
   om makrofinansiel bistand til Georgien
   (2006/41/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved afgørelse 97/787/EF (2) bevilgede Rådet ekstraordinær finansiel bistand til Armenien og Georgien i form af langfristede lån og gavebistand.

               (2)

               Ved afgørelse 2000/244/EF bevilgede Rådet ekstraordinær finansiel bistand til Tadsjikistan, og udvidede gennemførelsesperioden for bistand til Armenien og Georgien til 2004.

               (3)

               For Georgiens vedkommende er målene for bistanden ikke fuldt ud blevet nået, hvilket skyldes utilfredsstillende omstændigheder for den økonomiske politik i landet i størstedelen af gennemførelsesperioden.

               (4)

               Derfor blev kun 31,5 mio. EUR af det samlede gavebistandselement på 65 mio. EUR bevilget og udbetalt som led i den ekstraordinære finansielle bistand.

               (5)

               De nuværende myndigheder i Georgien arbejder på økonomisk stabilisering og strukturreformer, som støttes af Den Internationale Valutafond (IMF) ved en treårig ordning efter fattigdomsbekæmpelses- og vækstfaciliteten på i alt 98 mio. SDR, der blev godkendt den 4. juni 2004. Efterfølgende godkendte kreditorerne i Paris-klubben den 21. juli 2004 en omlægning af Georgiens bilaterale statsgæld på Houston-vilkårene.

               (6)

               Georgiens nye regering fik også kraftig opbakning fra det internationale samfund på en bidragyderkonference, der blev afholdt i Bruxelles den 16. juni 2004.

               (7)

               I juni 2004 godkendte Verdensbanken en reformstøttekredit på 24 mio. USD, og den vil fortsat støtte Georgien som led i en ny partnerskabsstrategi i form af støtteoperationer til bekæmpelse af fattigdommen.

               (8)

               Georgiens myndigheder har erklæret, at de agter at tilbagebetale deres gæld til Fællesskabet før tiden med henblik på at forbedre gældssituationens holdbarhed.

               (9)

               Da forbindelserne mellem EU og Georgien udvikler sig inden for EU’s naboskabspolitik, som forventes at føre til dybere økonomisk integration, betragtes Fællesskabets støtte til regeringens økonomiske reformprogram som hensigtsmæssig.

               (10)

               Frigivelsen af et beløb svarende til det uudnyttede gavebistandselement i den ekstraordinære finansielle bistand, som vil støtte landets økonomiske reformer og medvirke til at mindske den eksterne gæld, er et hensigtsmæssigt bidrag fra Fællesskabet til gennemførelsen af fattigdomsbekæmpende og vækstfremmende strategier i Georgien.

               (11)

               For at sikre en mere effektiv beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser i forbindelse med denne makrofinansielle bistand er det nødvendigt, at der fastlægges hensigtsmæssige foranstaltninger, som Georgien skal tage for at forebygge og i øvrigt bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med denne bistand, og derudover kontrol og revision, der udføres af henholdsvis Kommissionen og Revisionsretten.

               (12)

               Kommissionens tjenestegrene udførte med behørigt udpegede eksterne eksperter i oktober 2004 en driftsmæssig vurdering af de finansielle kredsløb og administrative procedurer i Georgiens finansministerium og nationalbank med henblik på at konstatere, om der forelå en ramme for fornuftig finansstyring.

               (13)

               Frigivelsen af denne gavebistand sker med forbehold af budgetmyndighedens bemyndigelse.

               (14)

               Kommissionen har hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, før forslaget blev fremsat.

               (15)

               Traktaten indeholder ikke anden hjemmel end artikel 308 til vedtagelse af denne afgørelse

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Fællesskabet stiller makrofinansiel bistand til rådighed for Georgien i form af direkte gavebistand på op til 33,5 mio. EUR med henblik på at støtte de økonomiske reformer og hjælpe landet med at forbedre sin gældsholdbarhed.
   2.   Denne makrofinansielle bistand fra Fællesskabet forvaltes af Kommissionen i samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og i fuld overensstemmelse med de aftaler, der er indgået mellem IMF og Georgien.
   3.   Fællesskabets makrofinansielle bistand stilles til rådighed i to år fra dagen for denne afgørelses ikrafttræden. Hvis omstændighederne imidlertid gør det nødvendigt, kan Kommissionen efter at have hørt Det Økonomiske og Finansielle Udvalg beslutte at udvide perioden i op til ét år.
   Artikel 2
   1.   Kommissionen bemyndiges til efter høring af Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og sammen med Georgiens myndigheder at aftale de økonomisk-politiske og finansielle betingelser, der knytter sig til denne støtte, som fastlægges i et aftalememorandum. Disse betingelser skal være i overensstemmelse med de aftaler, der er indgået mellem IMF og Georgien.
   2.   Under gennemførelsen af fællesskabsbistanden overvåger Kommissionen, om Georgien har fornuftige finansielle kredsløb, administrative procedurer samt interne og eksterne kontrolmekanismer, der har relevans for denne makrofinansielle bistand fra Fællesskabet.
   3.   Kommissionen kontrollerer jævnligt, om regeringens økonomiske politik er i overensstemmelse med denne bistands målsætninger, og at de aftalte økonomisk-politiske og finansielle betingelser opfyldes.
   Artikel 3
   1.   Gavebistandsbeløbet stilles til rådighed for Georgien i mindst to trancher, såfremt dets nettogældsposition over for Fællesskabet principielt er blevet mindsket, som minimum med et tilsvarende beløb.
   2.   Første bistandstranche frigives efter tilfredsstillende gennemførelse af det økonomiske program, der støttes af IMF som led i fattigdoms- og vækstfaciliteten.
   Anden tranche og eventuelle efterfølgende trancher frigives efter tilfredsstillende gennemførelse af det IMF-støttede økonomiske program og eventuelle øvrige foranstaltninger som fastlagt i det aftalememorandum, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, og i øvrigt tidligst tre måneder efter frigivelsen af den foregående tranche.
   3.   Midlerne udbetales til Georgiens nationalbank. Den endelige modtager af midlerne bliver Georgiens finansministerium.
   Artikel 4
   Gennemførelsen af denne bistand sker i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3) og gennemførelsesreglerne. Især gælder det, at det aftalememorandum, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, skal indeholde hensigtsmæssige foranstaltninger, som Georgien skal træffe med hensyn til forebyggelse og bekæmpelse af svig, korruption og eventuelle andre uregelmæssigheder i forbindelse med denne støtte. Det vil også indeholde bestemmelser om kontrol, der udføres af Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), med retten til at udføre kontrol og inspektion på stedet og revision, der udføres af Revisionsretten, i relevante tilfælde på stedet.
   Artikel 5
   Kommissionen forelægger mindst én gang om året før september en rapport for Europa-Parlamentet og Rådet, hvori der skal indgå en vurdering af gennemførelsen af denne afgørelse i det foregående år.
   Artikel 6
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 24. januar 2006.

            På Rådets vegne

         K.-H. GRASSER

            Formand

      (1)  Udtalelse afgivet den 15.12.2005 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  EFT L 322 af 25.11.1997, s. 37. Ændret ved afgørelse 2000/244/EF (EFT L 77 af 28.3.2000, s. 11).

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.


title: Rådets afgørelse af 12. juli 2011 om undertegnelse og indgåelse af en monetær aftale mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om bibeholdelse af euroen på Saint-Barthélemy efter ændringen af øens status i forhold til Den Europæiske Union

text:
               20.7.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 189/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 12. juli 2011
   om undertegnelse og indgåelse af en monetær aftale mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om bibeholdelse af euroen på Saint-Barthélemy efter ændringen af øens status i forhold til Den Europæiske Union
   (2011/433/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 219, stk. 3,
   under henvisning til Rådets afgørelse af 13. april 2011 om arrangementer for forhandling af en monetær aftale med Den Franske Republik, som handler til fordel for det franske oversøiske område Saint-Barthélemy, særlig artikel 4,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved Det Europæiske Råds afgørelse 2010/718/EU af 29. oktober 2010 om ændring af øen Saint-Barthélemys status i forhold til Den Europæiske Union (1) skal øen ophøre med at være en region i Unionens yderste periferi pr. 1. januar 2012 og opnår med virkning fra denne dato status af oversøisk land og territorium som omhandlet i fjerde del i traktaten. Den Franske Republik har forpligtet sig til at indgå de nødvendige aftaler for at sikre, at Unionens interesser beskyttes, når denne ændring sker.

               (2)

               Den Franske Republik har meddelt EU-institutionerne, at det er hensigten at beholde euroen som fælles valutaenhed på Saint-Barthélemy. Der bør derfor indgås en monetær aftale.

               (3)

               Den 13. april 2011 bemyndigede Rådet Kommissionen til at forhandle med Den Franske Republik, som handler til fordel for det franske oversøiske område Saint-Barthélemy, og fuldt ud tilknytte Den Europæiske Centralbank til forhandlingerne og søge at opnå en aftale med den om spørgsmål, der hører under dens kompetenceområder, med henblik på indgåelse af en monetær aftale. Den 30. maj 2011 blev den monetære aftale mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om bibeholdelse af euroen på Saint-Barthélemy efter ændringen af øens status i forhold til Den Europæiske Union (»aftalen«) paraferet.

               (4)

               Aftalen bør undertegnes og indgås —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Den monetære aftale mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om bibeholdelse af euroen på Saint-Barthélemy efter ændringen af øens status i forhold til Den Europæiske Union (»aftalen«) godkendes herved på Unionens vegne.
   2.   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Unionen.
   Artikel 3
   Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 11.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens vedtagelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2011.

            På Rådets vegne

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

            Formand

      (1)  EUT L 325 af 9.12.2010, s. 4.

      OVERSÆTTELSE
      MONETÆR AFTALE
      mellem Den Europæiske Union og Den Franske Republik om bibeholdelse af euroen på Saint-Barthélemy efter ændringen af øens status i forhold til Den Europæiske Union
      DEN EUROPÆISKE UNION, repræsenteret af Europa-Kommissionen,
      og
      DEN FRANSKE REPUBLIK, som handler til fordel for øen Saint-Barthélemy,
      som tager følgende i betragtning:

                  (1)

                  Selv om Saint-Barthélemy udgør en integrerende del af Den Franske Republik, vil øen i medfør af Det Europæiske Råds afgørelse 2010/718/EU af 29. oktober 2010 om ændring af øen Saint-Barthélemys status i forhold til Den Europæiske Union (1) ikke længere være en del af Den Europæiske Union fra den 1. januar 2012.

                  (2)

                  Den Franske Republik ønsker, at Saint-Barthélemy fortsætter med at anvende samme valuta som den, der anvendes på Frankrigs europæiske område, og har i den forbindelse til hensigt fortsat at give eurosedler og -mønter udstedt af Eurosystemet og de medlemsstater, der har indført euroen, status af eneste lovlige betalingsmiddel på Saint-Barthélemys område.

                  (3)

                  Det bør sikres, at nuværende og kommende bestemmelser i EU-lovgivningen, som er nødvendige for Den Økonomiske og Monetære Unions funktion, fortsat anvendes, navnlig med henblik på at sikre en ensartet monetær politik i Eurosystemet, sikre lige konkurrencevilkår for de finansielle institutioner i euroområdet og forhindre svig og forfalskning af kontanter og andre betalingsmidler end kontanter og hvidvaskning af penge.

                  (4)

                  Denne monetære aftale indgås med en medlemsstat, der handler til fordel for en ikke suveræn enhed, og indeholder derfor ingen ret til at slå mønt. Valutaen, banklovgivningen og lovgivningen på det finansielle område hører under den franske stats kompetenceområde. På de områder, der er nødvendige for, at Den Økonomiske og Monetære Union kan fungere efter hensigten, finder franske love og bestemmelser automatisk anvendelse på Saint-Barthélemy i kraft af øens status,

            ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
      Artikel 1
      Euroen forbliver Saint-Barthélemys valuta.
      Artikel 2
      Den Franske Republik giver fortsat eurosedler og -mønter status af lovlige betalingsmidler på Saint-Barthélemy.
      Artikel 3
      1.   Den Franske Republik anvender fortsat de EU-retsakter og -regler på Saint-Barthélemy, som er nødvendige for Den Økonomiske og Monetære Unions funktion, på følgende områder:

                  a)

                  eurosedler og -mønter

                  b)

                  forebyggelse af svig og forfalskning af kontanter og andre betalingsmidler end kontanter

                  c)

                  medaljer og møntefterligninger

                  d)

                  nødvendige foranstaltninger vedrørende anvendelsen af euroen som fælles valuta, som vedtages på grundlag af artikel 133 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

                  e)

                  lovgivning på bank- og finansområdet, herunder retsakter vedtaget af Den Europæiske Centralbank

                  f)

                  forebyggelse af hvidvaskning af penge

                  g)

                  Eurosystemets krav om statistiske indberetninger.

            2.   Den Franske Republik forpligter sig til at samarbejde uindskrænket med Europol på Saint-Barthélemys område om at forebygge svig og forfalskning af betalingsmidler samt om at forebygge og bekæmpe hvidvaskning af penge.
      Artikel 4
      De kompetente franske myndigheders dispositioner med henblik på at gennemføre de retsakter, som Den Europæiske Union har vedtaget — herunder Den Europæiske Centralbanks retsakter — på de områder, der er nævnt i artikel 3, stk. 1, gælder automatisk og på samme betingelser på Saint-Barthélemy.
      Artikel 5
      Retsakter vedtaget af Den Europæiske Union på de områder, der er nævnt i artikel 3, stk. 1 — herunder Den Europæiske Centralbanks retsakter — og som finder direkte anvendelse i medlemsstaterne, gælder automatisk og på samme betingelser på Saint-Barthélemy.
      Artikel 6
      Kreditinstitutter og i påkommende tilfælde andre finansielle institutioner med tilladelse til at udøve deres aktiviteter på Saint-Barthélemy har adgang til systemer til interbank-, betalings- og værdipapirafvikling i euroområdet på samme vilkår, som der gælder for institutioner, der er hjemmehørende på Frankrigs europæiske område.
      Artikel 7
      Den Franske Republik forelægger hvert andet år en beretning for Kommissionen og Den Europæiske Centralbank om anvendelsen på Saint-Barthélemy af EU-retsakter og -regler, der falder ind under denne aftale. Beretningen skal indeholde en fortegnelse over umiddelbart anvendelige EU-retsakter, herunder Den Europæiske Centralbanks retsakter, som automatisk gælder på Saint-Barthélemy i medfør af artikel 5. Den første beretning fremsendes inden udgangen af 2012.
      Artikel 8
      1.   Efter behov indkaldes et blandet udvalg. Kommissionens repræsentant er formand for udvalget, der er sammensat af repræsentanter for Den Europæiske Union og Den Franske Republik.
      2.   Kommissionen har formandskabet for Den Europæiske Unions delegation, der omfatter repræsentanter for Den Europæiske Centralbank.
      3.   Det blandede udvalg mødes på anmodning af Den Europæiske Unions eller Den Franske Republiks medlemmer af delegationen for at tage eventuelle problemer op, der måtte opstå i forbindelse med anvendelsen af denne aftale.
      Artikel 9
      Den Europæiske Unions Domstol har enekompetence til at bilægge eventuelle tvister, som denne aftale måtte give anledning til, og som ikke kan løses af det blandede udvalg.
      Artikel 10
      Denne aftale kan opsiges af Den Europæiske Union eller Den Franske Republik med et års varsel.
      Artikel 11
      Denne aftale træder i kraft den 1. januar 2012, efter at parterne har givet hinanden notifikation om afslutningen af deres respektive ratifikationsprocedurer.
      Artikel 12
      Denne aftale er udfærdiget i to eksemplarer på fransk og engelsk, idet begge tekster har samme gyldighed.

         Udfærdiget i Bruxelles, den tolvte juli to tusind og elleve.

               For Den Europæiske Union

               For Den Franske Republik

         (1)  EUT L 325 af 9.12.2010, s. 4.


title: 2012/561/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. maj 2012 om afslutning af regnskaberne for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2010

text:
               17.10.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 286/139

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 10. maj 2012
   om afslutning af regnskaberne for gennemførelsen af budgettet for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2010
   (2012/561/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Kommissionens beretning om opfølgning af dechargeafgørelserne for 2009 (KOM(2011) 736), og til de medfølgende arbejdsdokumenter fra Kommissionens tjenestegrene (SEC(2011)1350 og SEC(2011) 1351),

               —

               der henviser til balancer og regnskaber for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2010 (KOM(2011) 471 — C7-0273/2011),

               —

               der henviser til Kommissionens årsberetning af 27. april 2011 om den økonomiske forvaltning af 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond i 2010,

               —

               der henviser til de finansielle oplysninger om de europæiske udviklingsfonde (KOM(2011) 334),

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfonds (EUF's) aktiviteter i regnskabsåret 2010, med Kommissionens svar (1) og til Revisionsrettens særberetninger,

               —

               der henviser til Revisionsrettens revisionserklæring (2) om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstillinger af 21. februar 2012 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemførelsen af transaktionerne under de europæiske udviklingsfonde for regnskabsåret 2010 (05458/2012 — C7-0047/2012, 05459/2012 — C7-0048/2012, 05460/2012 — C7-0049/2012),

               —

               der henviser til partnerskabsaftalen mellem medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet på den ene side og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den anden side, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000 (3) og revideret i Luxembourg den 25. juni 2005 (4),

               —

               der henviser til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab (»associeringsafgørelsen«) (5), ændret ved Rådets afgørelse 2007/249/EF (6),

               —

               der henviser til artikel 33 i den interne aftale af 20. december 1995 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand inden for anden finansprotokol til fjerde AVS-EF- konvention (7),

               —

               der henviser til artikel 32 i den interne aftale af 18. september 2000 mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse (8),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til artikel 74 i finansforordningen af 16. juni 1998 vedrørende samarbejdet med henblik på udviklingsfinansiering under fjerde AVS/EF-konvention (9),

               —

               der henviser til artikel 119 i finansforordningen af 27. marts 2003 for den 9. Europæiske Udviklingsfond (10),

               —

               der henviser til artikel 142 i Rådets forordning (EF) nr. 215/2008 af 18. februar 2008 om finansforordningen for den 10. Europæiske Udviklingsfond (11),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 76, artikel 77, tredje led, og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udviklingsudvalget (A7-0100/2012),

               1.

               noterer sig, at det endelige årsregnskab for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond fremgår af tabel 2 i Revisionsrettens årsberetning;

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for 8., 9. og 10. Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 2010;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet, Kommissionen, Domstolen, Revisionsretten og Den Europæiske Investeringsbank og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

            Formand

         Martin SCHULZ

            Generalsekretær

         Klaus WELLE

      (1)  EUT C 326 af 10.11.2011, s. 251.

      (2)  EUT C 326 af 10.11.2011, s. 262.

      (3)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.

      (4)  EUT L 287 af 28.10.2005, s. 4.

      (5)  EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1, og EFT L 324 af 7.12.2001, s. 1.

      (6)  EUT L 109 af 26.4.2007, s. 33.

      (7)  EFT L 156 af 29.5.1998, s. 108.

      (8)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.

      (9)  EFT L 191 af 7.7.1998, s. 53.

      (10)  EUT L 83 af 1.4.2003, s. 1.

      (11)  EUT L 78 af 19.3.2008, s. 1.


Avis juridique important

|

32001D0055

2001/55/EF: Rådets afgørelse af 22. december 2000 om undertegnelse og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kroatien om handel med tekstilvarer, paraferet i Bruxelles den 8. november 2000

EF-Tidende nr. L 025 af 26/01/2001 s. 0001 - 0001

Rådets afgørelseaf 22. december 2000om undertegnelse og midlertidig anvendelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kroatien om handel med tekstilvarer, paraferet i Bruxelles den 8. november 2000(2001/55/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionen har på Fællesskabets vegne forhandlet en aftale med Republikken Kroatien om handel med tekstilvarer.(2) Aftalen blev paraferet den 8. november 2000.(3) Aftalen bør undertegnes på Fællesskabets vegne med forbehold af senere indgåelse.(4) Det er hensigtsmæssigt at anvende denne aftale midlertidigt fra 1. januar 2001 i afventning af gennemførelsen af de relevante procedurer for dens formelle indgåelse under forudsætning af gensidighed -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Med forbehold af senere indgåelse bemyndiges formanden for Rådet til at udpege de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Republikken Kroatien om handel med tekstilvarer på Fællesskabets vegne.Artikel 2Den i artikel 1 nævnte aftale anvendes midlertidigt fra 1. januar 2001 i afventning af gennemførelsen af procedurerne for dens indgåelse under forudsætning af gensidighed.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. december 2000.På Rådets vegneC. PierretFormand


title: 2009/432/EF: Rådets afgørelse af 4. november 2008 om undertegnelse på vegne af Fællesskabet og dets medlemsstater af en protokol om ændring af aftalen om søtransport mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og regeringen for Folkerepublikken Kina på den anden side

text:
               9.6.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 144/20

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 4. november 2008
   om undertegnelse på vegne af Fællesskabet og dets medlemsstater af en protokol om ændring af aftalen om søtransport mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og regeringen for Folkerepublikken Kina på den anden side
   (2009/432/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til tiltrædelsesakten af 2005, særlig artikel 6, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om søtransport mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og regeringen for Folkerepublikken Kina på den anden side (1) (i det følgende benævnt »aftalen«) blev undertegnet den 6. december 2002 i Bruxelles og trådte i kraft den 1. marts 2008.

               (2)

               Rådet bemyndigede den 23. oktober 2006 Kommissionen til at forhandle med Kina om en protokol om ændring af aftalen for at tage hensyn til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union.

               (3)

               Protokollen blev paraferet af begge parter den 28. februar 2008.

               (4)

               Protokollen bør derfor undertegnes, med forbehold af dens indgåelse efter at de nødvendige forfatningsmæssige og institutionelle procedurer er afsluttet —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Undertegnelsen af protokollen om ændring af aftalen om søtransport mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og regeringen for Folkerepublikken Kina på den anden side godkendes hermed på Det Europæiske Fællesskabs og dets medlemsstaters vegne, med forbehold af Rådets afgørelse om indgåelse af nævnte protokol.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den eller de personer, der har beføjelse til at undertegne protokollen på vegne af Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater med forbehold af dens indgåelse.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 4. november 2008.

            På Rådets vegne

         C. LAGARDE

            Formand

      (1)  EUT L 46 af 21.2.2008, s. 25.
    ---documentbreak---

               9.6.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 144/21

         PROTOKOL
   om ændring af aftalen om søtransport mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og regeringen for Folkerepublikken Kina på den anden side
   KONGERIGET BELGIEN,
   REPUBLIKKEN BULGARIEN,
   DEN TJEKKISKE REPUBLIK,
   KONGERIGET DANMARK,
   FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,
   REPUBLIKKEN ESTLAND,
   IRLAND,
   DEN HELLENSKE REPUBLIK,
   KONGERIGET SPANIEN,
   DEN FRANSKE REPUBLIK,
   DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
   REPUBLIKKEN CYPERN,
   REPUBLIC OF LETLAND,
   REPUBLIKKEN LITAUEN,
   STORHERTUGDØMMET LUXEMBOURG,
   REPUBLIKKEN UNGARN,
   MALTA,
   KONGERIGET NEDERLANDENE,
   REPUBLIKKEN ØSTRIG,
   REPUBLIKKEN POLEN,
   DEN PORTUGISISKE REPUBLIK,
   RUMÆNIEN,
   REPUBLIKKEN SLOVENIEN,
   DEN SLOVAKISKE REPUBLIK,
   REPUBLIKKEN FINLAND,
   KONGERIGET SVERIGE,
   DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND,
   i det følgende benævnt »medlemsstaterne«, repræsenteret ved Rådet for Den Europæiske Union,
   og DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB, i det følgende benævnt »Fællesskabet«, repræsenteret ved Rådet for Den Europæiske Union,
   på den ene side, og
   REGERINGEN FOR FOLKEREPUBLIKKEN KINA
   på den anden side,
   SOM TAGER HENSYN TIL Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union den 1. januar 2007,
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:
   Artikel 1
   Republikken Bulgarien og Rumænien er parter i aftalen om søtransport mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og regeringen for Folkerepublikken Kina på den anden side, der blev undertegnet i Bruxelles den 6. december 2002 og trådte i kraft den 1. marts 2008 (i det følgende benævnt »aftalen«).
   Artikel 2
   Teksten til aftalen på bulgarsk og rumænsk, der er knyttet til denne protokol, får gyldighed på samme vilkår som de andre sproglige udgaver, der er udfærdiget i overensstemmelse med artikel 14 i aftalen.
   Artikel 3
   De kontraherende parter meddeler hinanden, at de har afsluttet deres interne lovgivningsmæssige procedurer med henblik på protokollens ikrafttræden. Protokollen træder kraft på datoen for modtagelse af den sidste skriftlige notifikation.
   Artikel 4
   Denne protokol er udfærdiget i Bruxelles den enogtredivte marts to tusind og ni i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og kinesisk, hvilke tekster alle har samme gyldighed.

         За държавите-членки
         Por los Estados miembros
         Za členské státy
         For medlemsstaterne
         Für die Mitgliedstaaten
         Liikmesriikide nimel
         Για τα κράτη μέλη
         For the Member States
         Pour les États membres
         Per gli Stati membri
         Dalībvalstu vārdā
         Valstybių narių vardu
         A tagállamok részéről
         Għall-Istati Membri
         Voor de lidstaten
         W imieniu państw członkowskich
         Pelos Estados-Membros
         Pentru statele membre
         Za členské štáty
         Za države članice
         Jäsenvaltioiden puolesta
         På medlemsstaternas vägnar

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         За правителството на Китайската народна република
         Por el Gobierno de la República Popular China
         Za vládu Čínské lidové republiky
         For Folkerepublikken Kinas regering
         Im Namen der Regierung der Volksrepublik China
         Hiina Rahvavabariigi valitsuse nimel
         Για την κυβέρνηση της Λαϊκής Δημοκρατίας της Κίνας
         For the Government of the People's Republic of China
         Pour la gouvernement de la République populaire de Chine
         Per il Governo della Repubblica popolare cinese
         Kīnas Tautas Republikas vārdā
         Kinijos Liaudies Respublikos Vyriausybės vardu
         A Ķīnas Népköztársaság kormánya részéről
         Għall-Gvern tar-Repubblika Popolari taċ-Ċina
         Voor de regering van de Volksrepubliek China
         W imieniu rządu Chińskiej Republiki Ludowej
         Pelo Governo da República Popular da China
         Pentru Guvernul Republicii Populare Chineze
         Za vládu Čínskej l'udovej republiky
         Za Vlado Ljudske republike Kitajske
         Kiinan kansantasavallan hallituksen puolesta
         På Folkrepubliken Kinas regerings vägnar


title: Rettens afgørelse af 5. april 2017 vedrørende retsferierne

text:
               29.5.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 168/4

         RETTENS AFGØRELSE
   af 5. april 2017
   vedrørende retsferierne
   (2017/C 168/03)
   RETTEN HAR
   under henvisning til procesreglementets artikel 41, stk. 2,
   VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:

      Artikel 1

   For det retsår, der begynder den 1. september 2017, er datoerne for retsferierne som omhandlet i procesreglementets artikel 41, stk. 2 og 6, fastsat således:

               —

               Jul 2017: fra mandag den 18. december 2017 til og med søndag den 7. januar 2018

               —

               Påske 2018: fra mandag den 26. marts 2018 til og med søndag den 8. april 2018

               —

               Sommer 2018: fra mandag den 16. juli 2018 til og med fredag den 31. august 2018.

      Artikel 2

   Denne afgørelse træder i kraft på datoen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 5. april 2017.

         E. COULON

            Justitssekretær

         M. JAEGER

            Præsident


Vigtig juridisk meddelelse

|

52004DP0004

Europa-Parlamentets afgørelse om medlemstallet for interparlamentariske delegationer, delegationer til de blandede parlamentariske udvalg og delegationer til parlamentariske samarbejdsudvalg

EU-Tidende nr. 140 E af 09/06/2005 s. 0049 - 0049

		P6_TA(2004)0004Medlemstal for interparlamentariske delegationer, delegationer til de blandede parlamentariske udvalg og delegationer til parlamentariske samarbejdsudvalgEuropa-Parlamentets afgørelse om medlemstallet for interparlamentariske delegationer, delegationer til de blandede parlamentariske udvalg og delegationer til parlamentariske samarbejdsudvalgEuropa-Parlamentet,- der henviser til forretningsordenens artikel 188,- der henviser til sin afgørelse af 10. marts 2004 om antallet af de interparlamentariske delegationer, delegationerne til de blandede parlamentariske udvalg og delegationerne til de parlamentariske samarbejdsudvalg [1],1. fastsætter medlemstallet for delegationerne som følger:D01 | Delegationen for Forbindelserne med Schweiz, Island og Norge og Det Blandede EØS-Parlamentarikerudvalg: | 17 medlemmer |D02 | Delegationen for Forbindelserne med Albanien, Bosnien-Hercegovina og Serbien og Montenegro (herunder Kosovo): | 15 medlemmer |D03 | Delegationen til Det Parlamentariske Samarbejdsudvalg EU-Rusland: | 31 medlemmer |D04 | Delegationen til Det Parlamentariske Samarbejdsudvalg EU-Ukraine: | 16 medlemmer |D05 | Delegationen til Det Parlamentariske Samarbejdsudvalg EU-Moldova: | 14 medlemmer |D06 | Delegationen for Forbindelserne med Belarus: | 15 medlemmer |D07 | Delegationen til De Parlamentariske Samarbejdsudvalg EU-Kasakhstan, EU-Kirgisistan og EU-Usbekistan og for Forbindelserne med Tadsjikistan, Turkmenistan og Mongoliet: | 19 medlemmer |D08 | Delegationen til De Parlamentariske Samarbejdsudvalg EU-Armenien, EU-Aserbajdsjan og EU-Georgien: | 18 medlemmer |D09 | Delegationen for Forbindelserne med Israel: | 20 medlemmer |D10 | Delegationen for Forbindelserne med Det Palæstinensiske Lovgivende Råd: | 20 medlemmer |D11 | Delegationen for Forbindelserne med Maghreb-landene og Den Arabiske Maghreb-Union (inkl. Libyen): | 20 medlemmer |D12 | Delegationen for Forbindelserne med Machrek-landene: | 20 medlemmer |D13 | Delegationen for Forbindelserne med Golfstaterne, herunder Yemen: | 18 medlemmer |D14 | Delegationen for Forbindelserne med Iran: | 19 medlemmer |D15 | Delegationen for Forbindelserne med De Forenede Stater: | 34 medlemmer |D16 | Delegationen for Forbindelserne med Canada: | 16 medlemmer |D17 | Delegationen for Forbindelserne med Landene i Mellemamerika: | 22 medlemmer |D18 | Delegationen for Forbindelserne med Andes-landene: | 17 medlemmer |D19 | Delegationen for Forbindelserne med Mercosur: | 25 medlemmer |D20 | Delegationen for Forbindelserne med Japan: | 24 medlemmer |D21 | Delegationen for Forbindelserne med Folkerepublikken Kina: | 32 medlemmer |D22 | Delegationen for Forbindelserne med Landene i Sydasien og Den Sydasiatiske Sammenslutning for Regionalt Samarbejde (SAARC): | 22 medlemmer |D23 | Delegationen for Forbindelserne med Landene i Sydøstasien og Sammenslutningen af Stater i Sydøstasien (ASEAN): | 19 medlemmer |D24 | Delegationen for Forbindelserne med Den Koreanske Halvø: | 15 medlemmer |D25 | Delegationen for Forbindelserne med Australien og New Zealand: | 20 medlemmer |D26 | Delegationen for Forbindelserne med Sydafrika: | 14 medlemmer |D27 | Delegationen for Forbindelserne med NATO's Parlamentariske Forsamling: | 10 medlemmer |DM01 | Delegationen til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Rumænien: | 25 medlemmer |DM02 | Delegationen til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Bulgarien: | 25 medlemmer |DM03 | Delegationen til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Kroatien: | 15 medlemmer |DM04 | Delegationen til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien: | 13 medlemmer |DM05 | Delegationen til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Tyrkiet: | 25 medlemmer |DM06 | Delegationen til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Mexico: | 14 medlemmer |DM07 | Delegationen til Det Blandede Parlamentariske Udvalg EU-Chile: | 15 medlemmer |ACP | Delegationen til Den Blandede Parlamentariske Forsamling AVS-EU: | 77 medlemmer |EUROMED | Delegationen til Den Blandede Parlamentariske Forsamling EU-Middelhavsområdet: | 45 medlemmer. |[1] P5_TA(2004)0166.--------------------------------------------------


Avis juridique important

|

31980D0317

80/317/EØF, Euratom: Rådets afgørelse af 13. marts 1980 om fastlæggelse af et forskningsprogram, der skal gennemføres af Det fælles Forskningscenter for Det europæiske Atomenergifællesskab og for Det europæiske økonomiske Fællesskab (1980-1983)

EF-Tidende nr. L 072 af 18/03/1980 s. 0011 - 0017 den græske specialudgave: Kapitel 12 bind 2 s. 0036

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 13 . marts 1980  om fastlaeggelse af et forskningsprogram , der skal gennemfoeres af Det faelles Forskningscenter for Det europaeiske Atomenergifaellesskab og for Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 1980-1983 )   ( 80/317/EOEF , Euratom )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Atomenergifaellesskab , saerlig artikel 7 ,  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 235 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen , forelagt efter hoering af Det videnskabelige og tekniske Udvalg for saa vidt angaar de nukleare aktioner ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Inden for rammerne af den faelles politik paa det videnskabelige og teknologiske omraade er det fleraarige forskningsprogram et af Det europaeiske Atomenergifaellesskabs vigtigste midler til at bidrage til sikkerhed og udvikling i forbindelse med kerneenergi samt erhvervelse og udbredelse af viden paa kerneenergiomraadet ;  i henhold til artikel 2 i traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab har Faellesskabet blandt andet til opgave at fremme en harmonisk udvikling af den oekonomiske virksomhed i Faellesskabet som helhed , en varig og afbalanceret ekspansion og en oeget stabilitet ; maalene for Faellesskabets virke med henblik herpaa er fastlagt i artikel 3 i naevnte traktat ;  de ikke-nukleare aktioner , der omfattes af denne afgoerelse , forkommer noedvendige for at naa disse maal ;  traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab indeholder ikke udtrykkelig fornoeden hjemmel hertil ;  Raadet har den 14 . januar 1974 vedtaget en resolution om samordning af den nationale politik og om definition af aktioner af Faellesskabsinteresse paa det videnskabelige og teknologiske omraade ( 4 ) ;  programmet er blevet udarbejdet i overensstemmelse med Raadets resolution af 17 . december 1970 om fremgangsmaaden for fastlaeggelse af forsknings - og undervisningsprogrammer ( 5 ) ;  den italienske regering har paataget sig indtil 31 . december 1980 at overtage ESSOR-komplekset , der er blevet stillet til dens raadighed af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 6 , litra c ) , i traktaten om oprettelse af Det europaeiske Atomenergifaellesskab ;  det er af faelles interesse at fremme forsoeg inden for reaktorsikkerhed , og ESSOR-anlaegget vil kunne anvendes hertil ;  i henhold til artikel 3 i afgoerelse 77/488/EOEF , Euratom ( 6 ) skal programmet tages op til revision i loebet af det tredje aar , hvorefter der kan vedtages et nyt fleraarigt program for 1980-83 , idet begge programmer saaledes kommer til at daekke 1980 ; afgoerelse 77/488/EOEF , Euratom boer herefter ophaeves ;  ved denne ophaevelse vil der fra det foregaaende program blive et beloeb paa 100 millioner ERE til raadighed , som boer overgaa til det nye program ; ved bestemmelsen af stoerrelsen af de udgiftsforpligtelser , der er noedvendige for gennemfoerelsen af det nye program , maa der tages hensyn til ovennaevnte beloeb -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Et forskningsprogram som indeholdt i bilag A , B og C fastlaegges for en periode af fire aar fra den 1 . januar 1980 .  Artikel 2  De udgiftsforpligtelser , der er noedvendige for gennemfoerelsen af det i bilag A fastlagte program , og det maksimale antal ansatte fastsaettes til henholdsvis 510,87 millioner europaeiske regningsenheder , heri medregnet de i artikel 6 , stk . 2 , naevnte beloeb , og 2 260 personer . En vejledende oversigt over fordelingen af midler og personale er indeholdt i bilag B . Fordelingsnoeglen for medlemsstaternes finansielle bidrag til Det europaeiske Atomenergifaellesskabs supplerende forsknings - og undervis ingsprogram er fastsat i bilag C .  Den europaeiske regningsenhed er den i artikel 10 i finansforordningen af 21 . december 1977 vedroerende De europaeiske Faellesskabers almindelige budget definerede ( 7 ) .  Artikel 3  Programmet tages op til revision i loebet af det tredje aar , hvorefter Raadet kan traeffe afgoerelse om et nyt firaarigt program efter en passende fremgangsmaade .  Artikel 4  Udbredelsen af den viden , der erhverves ved gennemfoerelsen af de ikke-nukleare dele af programmet , sker i overensstemmelse med Raadets forordning ( EOEF ) nr . 2380/74 af 17 . september 1974 om den ordning om udbredelse af viden , der skal gaelde for forskningsprogrammerne for Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 8 ) .  Artikel 5  Kommissionen drager omsorg for programmets gennemfoerelse og benytter sig med henblik herpaa af Det faelles Forskningscenters tjenester .  Artikel 6  Afgoerelse 77/488/EOEF , Euratom ophaeves med virkning fra den 1 . januar 1980 .  Beloeb , som i henhold til denne afgoerelse er bevilget paa tilsvarende konti i budgetterne for 1977 , 1978 , 1979 og 1980 , men hvorover der pr . 1 . januar 1980 endnu ikke er disponeret , eller hvorover der er disponeret , men som endnu ikke er opbrugt , kan dog anvendes til gennemfoerelse af dette program .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 13 . marts 1980 .  Paa Raadets vegne  G . ZAMBERLETTI  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 110 af 3 . 5 . 1979 , s . 4 .  ( 2 ) EFT nr . C 140 af 5 . 6 . 1979 , s . 83 .  ( 3 ) EFT nr . C 297 af 28 . 11 . 1979 , s . 9 .  ( 4 ) EFT nr . C 7 af 29 . 1 . 1974 , s . 2 .  ( 5 ) EFT nr . L 16 af 20 . 1 . 1971 , s . 13 .  ( 6 ) EFT nr . L 200 af 8 . 8 . 1977 , s . 4 .  ( 7 ) EFT nr . L 356 af 31 . 12 . 1977 , s . 1 .  ( 8 ) EFT nr . L 255 af 20 . 9 . 1974 , s . 1 .  BILAG A  FORSKNINGSPROGRAM ( 1980-83 )  A . NUKLEAR SIKKERHED OG BRAENDSELSCYKLEN  ( FAELLESPROGRAM )  A.1 . Reaktorsikkerhed ( nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende 11 projekter :   - LOBI-projektet : undersoegelse af tab-af-koelemiddel-uheld i latvandsreaktorer ;   - Super-SARA-projektet : kerneinternt forsoeg vedroerende letvandsreaktorbraendsels adfaerd i tilfaelde af tab af koelemiddel ;   - integriteten af primaerkredsloebet i letvandsreaktorer : tidlig havaridetektering i letvandsreaktortanke ;   - braendselsunderenheders termohydraulik i hurtige formeringsreaktorer ;   - mekanisk afproevning af konstruktionsmaterialer til hurtige formeringsreaktorer ;   - udvikling af koder for hypotetiske uheld i hurtige formeringsreaktorer ;   - PAHR-projekt : undersoegelse af bortledning af residualvarme i en smeltet kerne af en hurtig formeringsreaktor ;   - PAHR-projekt - kerneinternt   - undersoegelse af braendsel/koelemiddel-vekselvirkning under uheldsforhold ;   - undersoegelse af reaktionerne i strukturer og indeslutninger udsat for uheldsspaendinger ;   - paalidelighedsanalyse og risikovurdering samt databank .  A.2 . Plutoniumbraendsel og aktinideforskning ( nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende tre projekter :   - graenser for udnyttelse af plutoniumbraendsel ;   - aktinidekredsloebets sikkerhed ;   - aktinideforskning .  A.3 . Nukleare materialers sikkerhed ( nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende fire projekter :   - risikovurdering ;   - beskyttelsesbarrierer ;   - separation af aktinider ;   - overvaagning af aktinider .  A.4 . Sikkerhedskontrol og forvaltning af fissile materialer ( nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende fire projekter :   - tilvejebringelse af data til materialeregnskab vurdering af materialebalancen ;   - udvikling af maalemetoder og -instrumenter samt metoder til vurdering af bestraalet braendsels isotopsammensaetning ;   - indeslutnings - og overvaagningsteknik ;   - undersoegelse af sikkerhedskontrolsystemer for hele braendselscyklen .  B . NYE ENERGIFORMER ( FAELLESPROGRAM )  B.1 . Solenergi ( ikke-nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende fire projekter :   - europaeisk solproeveanlaeg ( ESTI ) ;   - udnyttelse af solenergi i boliger og lavtemperaturanvendelser ;   - materialer til solkraftvaerker ;   - fotoelektrokemisk og fotokemisk omdannelse .  B.2 . Hydrogenfremstilling , energioplagring og -transport ( ikke-nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende tre projekter :   - termokemisk fremstilling af hydrogen ;   - avancerede undersoegelser vedroerende energibaerere ;   - systemundersoegelser .  B.3 . Termonuklear fusionsteknologi ( nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende fem projekter :   - konceptstudier vedroerende fusionsreaktorer ;   - kappeteknologistudier ;   - undersoegelser vedroerende konstruktionsmaterialer ;   - undersoegelser vedroerende avancerede materialer ;   - drift af cyklotronen .  B.4 . Hoejtemperaturmaterialer ( nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende tre projekter :   - informationscenter for hoejtemperaturmaterialer ;   - materialeundersoegelser og ingenioerarbejde ;   - databank for hoejtemperaturmaterialer .  C . UNDERSOEGELSE OG BESKYTTELSE AF MILJOEET  ( FAELLESPROGRAM )  C.1 . Beskyttelse af miljoeet ( ikke-nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende seks projekter :   - ECDIN-projektet ;   - paavirkning fra kemikalier , specielt vedroerende indendoers forurening og organiske stoffer ;   - analyse af luftkvalitet ;   - analyse af vandkvalitet ;   - tungmetalforurening og virkninger heraf paa sundheden ;   - konventionelle kraftvaerkers indvirkning paa miljoeet .  C.2 . Teledetektion fra rummet ( ikke-nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende to projekter :   - landbrug ;   - beskyttelse af havene .  D . NUKLEARE MAALINGER ( FAELLESPROGRAM )  D.1 . Nukleare maalinger ( nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende to projekter :   - maaling af nukleare data ;   - nukleare referencematerialer og -teknikker .  E . SPECIFIK STOETTE TIL KOMMISSIONENS SEKTORBESTEMTE AKTIVITETER ( FAELLESPROGRAM )  E.1 . Databehandling ( nuklear aktion )  Programmet bestaar af foelgende tre projekter   - datakommunikation ;   - Eurocopi ;   - European shielding information services ( ESIS ) .  E.2 . Stoette til sikkerhedskontrol ( nuklear aktion )  E.3 . Stoette til Faellesskabets Referencebureau  ( ikke-nuklear aktion )  E.4 . Undervisning og uddannelse ( nuklear og ikke-nuklear aktion )  E.5 . Udnyttelse af forskningsresultater ( nuklear og ikke-nuklear aktion )  E.6 . Ydelse af videnskabelige og tekniske tjenester ( nuklear og ikke-nuklear aktion )  F . DRIFT AF STORE ANLAEG  Supplerende program  F.1 . Drift af HFR-reaktoren ( nuklear aktion )  BILAG B  VEJLEDENDE OVERSIGT OVER FORDELINGEN AF PERSONALE OG MIDLER  Programmer * Udgiftsforpligtelser ( mio . ERE ) * Personale i alt * Heraf forskningspersonale *  A . NUKLEAR SIKKERHED OG BRAENDSELSCYKLEN * * * *  1 . Reaktorsikkerhed * 151,30 ( 1 ) ( 2 ) * 716 * 308 *  2 . Plutoniumbraendsel og aktinideforskning * 56,35  207 * 117 *  3 . Nukleare materialers sikkerhed * 20,85 * 115 * 52 *  4 . Sikkerhedskontrol og forvaltning af fissile materialer * 20,50 * 112 * 55 *  I alt * 249,00 * 1 150 * 532 *  B . NYE ENERGIFORMER * * * *  1 . Solenergi * 22,90 * 117 * 60 *  2 . Hydrogenfremstilling energioplagring og -transport * 14,10 * 79 * 40 *  3 . Termonuklear fusionsteknologi * 26,10 * 124 * 60 *  4 . Hoejtemperaturmaterialer * 14,90 * 63 * 38 *  I alt * 78,00 * 383 * 198 *  C . UNDERSOEGELSE OG BESKYTTELSE AF MILJOEET * * * *  1 . Beskyttelse af miljoeet * 33,90 * 174 * 90 *  2 . Teledetektion fra rummet * 18,35 * 97 * 50 *  I alt * 52,25 * 271 * 140 *  D . NUKLEARE MAALINGER * 43,20 * 184 * 108 *  E . SPECIFIK STOETTE TIL KOMMISSIONENS AKTIVITETER * * * *  1 . Databehandling * 13,83 * 69 * 34 *  2 . Stoette til sikkerhedskontrol * 5,90 * 25 * 13 *  3 . Stoette til Faellesskabets Referencebureau * 2,62 * 13 * 7 *  4 . Undervisning og uddannelse * 3,31 * 17 * 9 *  5 . Udnyttelse af forskningsresultater * 1,74 * 8 * 1 *  6 . Ydelse af videnskabelige og tekniske tjenester * 8,80 * 52 * 27 *  I alt * 36,20 * 184 * 91 *  TILSAMMEN * 458,65 * * *  F . STORE ANLAEG * * * *  1 . Drift af HFR-reaktoren * 52,22 * 88 * 41 *  TILSAMMEN I ALT * 510,87 ( 1 ) ( 2 ) * 2 260 ( 3 ) * 1 110 *  ( 1 ) Inklusive et anslaaet beloeb paa 6,77 mio ERE til det kerneinterne PAHR-projekt .  ( 2 ) Inklusive et anslaaet beloeb paa 40,61 mio ERE til anden fase af Super SARA-projektet .  ( 3 ) I dette tal er for 1980 , og kun for dette aar , medregnet maksimalt 20 ansatte , hvilket svarer til den gradvise nedskaering i centrets personale , der er fastsat i afgoerelse 77/488/EOEF , Euratom  BILAG C  FORDELINGSNOEGLE FOR MEDLEMSSTATERNES FINANSIELLE BIDRAG TIL EURATOMS SUPPLERENDE FORSKNINGS - OG UNDERVISNINGSPROGRAM  Fast fordelingsnoegle  Drif af HFR-reaktoren :   - Forbundsrepublikken Tyskland : 50 %   - Nederlandene : 50 %


title: 2009/662/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 23. april 2009 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2007

text:
               26.9.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 255/156

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 23. april 2009
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2007
   (2009/662/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2007 (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2007 med agenturets svar (2),

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 10. februar 2009 (5588/2009 — C6-0060/2009),

               —

               der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3), særlig artikel 185,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 460/2004 af 10. marts 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for net- og informationssikkerhed (4), særlig artikel 17,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (5), særlig artikel 94,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 71 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0158/2009),

               1.

               noterer sig, at det endelige årsregnskab for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed ser ud som vedføjet til Revisionsrettens beretning;

               2.

               godkender afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed for regnskabsåret 2007;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Hans-Gert PÖTTERING

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 278 af 31.10.2008, s. 23.

      (2)  EUT C 311 af 5.12.2008, s. 13.

      (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (4)  EUT L 77 af 13.3.2004, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.