title: 2008/785/EF: Kommissionens afgørelse af 9. oktober 2008 om ændring af afgørelse 2005/56/EF om oprettelse af Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur til forvaltning af Fællesskabets indsats inden for områderne undervisning, audiovisuelle medier og kultur i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 58/2003

text:
               10.10.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 269/11

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 9. oktober 2008
   om ændring af afgørelse 2005/56/EF om oprettelse af Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur til forvaltning af Fællesskabets indsats inden for områderne undervisning, audiovisuelle medier og kultur i medfør af Rådets forordning (EF) nr. 58/2003
   (2008/785/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19. december 2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (1), særlig artikel 3, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Forvaltningsorganet for Undervisning, Audiovisuelle Medier og Kultur (i det følgende benævnt »organet«) blev oprettet ved Kommissionens afgørelse 2005/56/EF (2). Det forvalter Fællesskabets indsats inden for områderne undervisning, audiovisuelle medier og kultur, herunder projekter, som finansieres ved hjælp af instrumenter, der er til rådighed for den europæiske politik for tredjelandebistand, via den 9. Europæiske Udviklingsfond og gennem visse aftaler, som Fællesskabet har indgået med USA og Canada.

               (2)

               Den 31. december 2006 udløb den tredje fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (Tempus III). Kommissionen har besluttet at forlænge denne aktion for perioden 2007-2013 (Tempus IV) og at finansiere den ved hjælp af tre instrumenter, som er til rådighed for den europæiske politik for tredjelandebistand, dvs. instrumentet til førtiltrædelsesbistand (Ipa), det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument og instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde.

               (3)

               På grundlag af de initiativer, Fællesskabet har truffet sammen med USA og Canada, har Kommissionen endvidere besluttet at udvide samarbejdet inden for områderne uddannelse og ungdomsanliggender med industrialiserede lande og andre højindkomstlande og -territorier.

               (4)

               Ifølge en ekstern undersøgelse, som blev iværksat af Kommissionen og afsluttet i april 2008, er organet den bedste løsning, når det drejer sig om forvaltning af Tempus-programmet (programmets fjerde fase og afslutningen på den tredje fase) og de projekter, der finansieres ved hjælp af instrumentet til finansiering af samarbejdet med industrialiserede lande og andre højindkomstlande og -territorier. I forbindelse med evalueringen anbefales det derfor at udvide organets opgaver til at omfatte forvaltningen af disse programmer og projekter.

               (5)

               Afgørelse 2005/56/EF bør derfor ændres.

               (6)

               Foranstaltningerne i nærværende afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningsorganudvalget —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Artikel 4, stk. 1, i afgørelse 2005/56/EF affattes således:

      »1.   Organet skal være ansvarligt for forvaltningen af visse dele af følgende EF-programmer:

                  1)

                  de projekter inden for videregående uddannelser, som kan finansieres i henhold til bestemmelserne om økonomisk bistand til visse lande i Øst- og Centraleuropa (Phare), godkendt ved Rådets forordning (EØF) nr. 3906/89 (3)

                  2)

                  programmet til fremme af udvikling og distribution af europæiske audiovisuelle produktioner (Media II — Udvikling og Distribution) (1996-2000), godkendt ved Rådets afgørelse 95/563/EF (4)

                  3)

                  uddannelsesprogrammet for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media II — Uddannelse) (1996-2000), godkendt ved Rådets afgørelse 95/564/EF (5)

                  4)

                  anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for almen uddannelse, Socrates (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 253/2000/EF (6)

                  5)

                  anden fase af Fællesskabets handlingsprogram for erhvervsuddannelse, Leonardo da Vinci (2000-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 1999/382/EF (7)

                  6)

                  EF-handlingsprogrammet for unge (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1031/2000/EF (8)

                  7)

                  Kultur 2000-programmet (2000-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 508/2000/EF (9)

                  8)

                  projekter inden for videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til partnerstater i Østeuropa og Centralasien (2000-2006), som omhandlet i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 99/2000 (10)

                  9)

                  projekter inden for videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til Albanien, Bosnien-Hercegovina, Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Montenegro, Serbien og Kosovo (UNSCR 1244) (2000-2006), godkendt inden for rammerne af Rådets forordning (EF) nr. 2666/2000 (11)

                  10)

                  projekter inden for videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne for finansielle og tekniske ledsageforanstaltninger (Meda) i forbindelse med reformen af de økonomiske og sociale strukturer inden for rammerne af Euro-Middelhavs-partnerskabet, godkendt ved Rådets forordning (EF) nr. 2698/2000 (12)

                  11)

                  tredje fase af programmet for tværeuropæisk samarbejde inden for de videregående uddannelser (Tempus III) (2000-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 1999/311/EF (13)

                  12)

                  projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved Rådets afgørelse 2001/196/EF (14)

                  13)

                  projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2001-2005), godkendt ved Rådets afgørelse 2001/197/EF (15)

                  14)

                  program til fremme af udvikling, distribution og markedsføring af europæiske audiovisuelle produktioner (Media Plus — Udvikling, distribution og markedsføring) (2001-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 2000/821/EF (16)

                  15)

                  uddannelsesprogram for branchefolk inden for den europæiske audiovisuelle programindustri (Media-uddannelse) (2001-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 163/2001/EF (17)

                  16)

                  flerårigt program for effektiv integrering af informations- og kommunikationsteknologi (ikt) i uddannelses- og erhvervsuddannelsessystemerne i Europa (eLearning-programmet) (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2318/2003/EF (18)

                  17)

                  EF-handlingsprogram til fremme af aktivt medborgerskab i Europa (2004-2006), godkendt ved Rådets afgørelse 2004/100/EF (19)

                  18)

                  EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på ungdomsområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 790/2004/EF (20)

                  19)

                  EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på uddannelsesområdet, og støtte til enkeltforanstaltninger på uddannelses- og erhvervsuddannelsesområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 791/2004/EF (21)

                  20)

                  EF-handlingsprogram til fremme af organer, der er aktive på europæisk plan på kulturområdet (2004-2006), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 792/2004/EF (22)

                  21)

                  program, der skal øge kvaliteten af de videregående uddannelser og fremme den mellemfolkelige forståelse gennem samarbejde med tredjelande (Erasmus Mundus) (2004-2008), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 2317/2003/EF (23)

                  22)

                  projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Amerikas Forenede Stater om forlængelse af samarbejdsprogrammet inden for højere uddannelse og erhvervsuddannelse (2006-2013), godkendt ved Rådets afgørelse 2006/910/EF (24)

                  23)

                  projekter, som kan finansieres via bestemmelserne i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Canadas regering om oprettelse af et samarbejdsprogram inden for højere uddannelse, erhvervsuddannelse og ungdomsanliggender (2006-2013), godkendt ved Rådets afgørelse 2006/964/EF (25)

                  24)

                  handlingsprogrammet for livslang læring (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1720/2006/EF (26)

                  25)

                  kulturprogrammet (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1855/2006/EF (27)

                  26)

                  programmet Borgernes Europa, som sigter mod at fremme aktivt medborgerskab i Europa (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1904/2006/EF (28)

                  27)

                  programmet Aktive Unge (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1719/2006/EF (29)

                  28)

                  programmet for støtte til den europæiske av-sektor (Media 2007) (2007-2013), godkendt ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1718/2006/EF (30)

                  29)

                  projekter inden for området videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne for bistand til økonomisk samarbejde med udviklingslandene i Asien, godkendt i forbindelse med Rådets forordning (EØF) nr. 443/92 (31)

                  30)

                  projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via bestemmelserne i instrumentet til førtiltrædelsesbistand (Ipa), oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 (32)

                  31)

                  projekter inden for området videregående uddannelser, som kan finansieres via bestemmelserne i det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 (33)

                  32)

                  projekter inden for området videregående uddannelser, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1905/2006 (34)

                  33)

                  projekter inden for højere uddannelse og ungdomsanliggender, som kan finansieres via instrumentet til finansiering af samarbejdet med industrialiserede og andre højindkomstlande og -territorier, oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1934/2006 (35)

                  34)

                  projekter inden for højere uddannelse, som kan finansieres under den 9. Europæiske Udviklingsfond (2000-2007) (36).

      Udfærdiget i Bruxelles, den 9. oktober 2008.

            På Kommissionens vegne

         Ján FIGEĽ

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

      (2)  EUT L 24 af 27.1.2005, s. 35.

      (3)  EFT L 375 af 23.12.1989, s. 11.

      (4)  EFT L 321 af 30.12.1995, s. 25.

      (5)  EFT L 321 af 30.12.1995, s. 33.

      (6)  EFT L 28 af 3.2.2000, s. 1.

      (7)  EFT L 146 af 11.6.1999, s. 33.

      (8)  EFT L 117 af 18.5.2000, s. 1.

      (9)  EFT L 63 af 10.3.2000, s. 1.

      (10)  EFT L 12 af 18.1.2000, s. 1.

      (11)  EFT L 306 af 7.12.2000, s. 1.

      (12)  EFT L 311 af 12.12.2000, s. 1.

      (13)  EFT L 120 af 8.5.1999, s. 30.

      (14)  EFT L 71 af 13.3.2001, s. 7.

      (15)  EFT L 71 af 13.3.2001, s. 15.

      (16)  EFT L 336 af 30.12.2000, s. 82.

      (17)  EFT L 26 af 27.1.2001, s. 1.

      (18)  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 9.

      (19)  EUT L 30 af 4.2.2004, s. 6.

      (20)  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 24.

      (21)  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 31.

      (22)  EUT L 138 af 30.4.2004, s. 40.

      (23)  EUT L 345 af 31.12.2003, s. 1.

      (24)  EUT L 346 af 9.12.2006, s. 33.

      (25)  EUT L 397 af 30.12.2006, s. 14.

      (26)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 45.

      (27)  EUT L 372 af 27.12.2006, s. 1.

      (28)  EUT L 378 af 27.12.2006, s. 32.

      (29)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 30.

      (30)  EUT L 327 af 24.11.2006, s. 12.

      (31)  EFT L 52 af 27.2.1992, s. 1.

      (32)  EUT L 210 af 31.7.2006, s. 82.

      (33)  EUT L 310 af 9.11.2006, s. 1.

      (34)  EUT L 378 af 27.12.2006, s. 41.

      (35)  EUT L 405 af 3.12.2006, s. 37.

      (36)  EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.«


title: 2014/744/EU: Rådets afgørelse af 21. oktober 2014 om Estlands elektroniske udveksling af oplysninger fra køretøjsregistre

text:
               29.10.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/102

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 21. oktober 2014
   om Estlands elektroniske udveksling af oplysninger fra køretøjsregistre

      (2014/744/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (1), særlig artikel 25,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/616/RIA af 23. juni 2008 om gennemførelse af afgørelse 2008/615/RIA (2), særlig artikel 20 og kapitel 4 i bilaget, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til protokollen om overgangsbestemmelser, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, bevares retsvirkningerne af retsakter, der er vedtaget af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer inden Lissabontraktatens ikrafttræden, så længe disse retsakter ikke er ophævet, annulleret eller ændret i medfør af traktaterne.

               (2)

               Artikel 25 i afgørelse 2008/615/RIA finder derfor anvendelse, og Rådet afgør med enstemmighed, om medlemsstaterne har gennemført bestemmelserne i nævnte afgørelses kapitel 6.

               (3)

               Artikel 20 i afgørelse 2008/616/RIA bestemmer, at afgørelser som omhandlet i artikel 25, stk. 2, i afgørelse 2008/615/RIA træffes på grundlag af en evalueringsrapport, der baseres på et spørgeskema. For så vidt angår elektronisk dataudveksling i henhold til kapitel 2 i afgørelse 2008/615/RIA skal evalueringsrapporten baseres på et evalueringsbesøg og en forsøgsfase.

               (4)

               I henhold til kapitel 4, punkt 1.1, i bilaget til afgørelse 2008/616/RIA vedrører det spørgeskema, der udarbejdes af den relevante arbejdsgruppe i Rådet, hver af de elektroniske dataudvekslinger, og det skal besvares af en medlemsstat, så snart den mener, at den opfylder forudsætningerne for dataudveksling i den relevante datakategori.

               (5)

               Estland har besvaret spørgeskemaet om databeskyttelse og spørgeskemaet om oplysninger fra køretøjsregistre.

               (6)

               Estland har gennemført en vellykket forsøgsfase med Nederlandene.

               (7)

               Der er blevet gennemført et evalueringsbesøg i Estland, og den nederlandske/finske evalueringsgruppe har udarbejdet en rapport om evalueringsbesøget, som er blevet sendt til den relevante arbejdsgruppe i Rådet.

               (8)

               Rådet har fået forelagt en samlet evalueringsrapport, som opsummerer resultaterne af spørgeskemaerne, evalueringsbesøget og forsøgsfasen vedrørende oplysninger fra køretøjsregistre —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Med henblik på elektronisk søgning af oplysninger i køretøjsregistre har Estland fuldt ud gennemført de generelle bestemmelser om databeskyttelse i kapitel 6 i afgørelse 2008/615/RIA og har ret til at modtage og levere personoplysninger i henhold til artikel 12 i nævnte afgørelse fra dagen for nærværende afgørelses ikrafttræden.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 21. oktober 2014.

            På Rådets vegne

         S. GOZI

            Formand

      (1)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1.

      (2)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 12.


title: 2011/66/EU: Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 25. november 2010 om fordelingen af de monetære indtægter til de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta (ECB/2010/23)

text:
               9.2.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 35/17

         DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
   af 25. november 2010
   om fordelingen af de monetære indtægter til de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta
   (omarbejdning)
   (ECB/2010/23)
   (2011/66/EU)
   STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
   under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«), særlig artikel 32, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Afgørelse ECB/2001/16 af 6. december 2001 om fordelingen af de deltagende medlemsstaters nationale centralbankers monetære indtægter fra regnskabsåret 2002 (1) har undergået væsentlige ændringer flere gange (2). Da der skal foretages yderligere ændringer, er det for at sikre klarhed hensigtsmæssigt, at den omarbejdes.

               (2)

               De monetære indtægter er i følge artikel 32.1 i ESCB-statutten de indtægter, som tilfalder de nationale centralbanker i forbindelse med udførelse af de pengepolitiske opgaver. I henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten er størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter identisk med den årlige indtægt, som den har af de aktiver, den besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. Disse aktiver øremærkes af de nationale centralbanker i overensstemmelse med de retningslinjer, som Styrelsesrådet fastsætter. De nationale centralbanker skal øremærke de aktiver, der er et led i udførelsen af de pengepolitiske opgaver, som aktiver, de besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. I henhold til artikel 32.4 i ESCB-statutten reduceres den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter med et beløb svarende til den pågældende nationale centralbanks rentebetalinger på forpligtelser i forbindelse med kreditinstitutters indlån i overensstemmelse med artikel 19.

               (3)

               I medfør af artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af Den Europæiske Centralbanks (ECB) kapital.

               (4)

               I henhold til artikel 32.6 og 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet hjemmel til at fastsætte retningslinjer for ECB's udligning og betaling vedrørende saldi hidrørende fra fordelingen af de monetære indtægter og til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32.

               (5)

               I overensstemmelse med artikel 10 i Rådets forordning (EF) nr. 974/98 af 3. maj 1998 om indførelse af euroen (3) sætter ECB og de nationale centralbanker eurosedler i omløb. I henhold til artikel 15 i denne forordning vedbliver pengesedler denomineret i en national valutaenhed at være lovlige betalingsmidler inden for deres respektive territoriale grænser i højst seks måneder efter den pågældende indførelse af eurosedler og -mønter. Året for indførelse af eurosedler og -mønter må således anses for et særligt år, idet pengesedler i nationale valutaenheder, som er i omløb, fortsat kan udgøre en betydelig andel af de pengesedler, som er i omløb.

               (6)

               I henhold til artikel 15, stk. 1, i retningslinje ECB/2006/9 af 14. juli 2006 om visse forberedelser til overgangen til eurosedler og -mønter og om forhåndsudsendelse og forhåndsvideresendelse af eurosedler og -mønter uden for euroområdet (4) debiteres eurosedler, som er forhåndsudsendt til godkendte modparter, disse modparters konto hos den nationale centralbank til pålydende værdi, i overensstemmelse med følgende »lineære debiteringsmodel«: Det samlede beløb af forhåndsudsendte eurosedler debiteres i tre lige store dele, på afviklingsdagen for Eurosystemets første, fjerde og femte primære markedsoperationer efter datoen for indførelse af euroen. Beregningen af de monetære indtægter for året for indførelse af eurosedler og -mønter skal tage hensyn til denne »lineære debiteringsmodel«.

               (7)

               Denne afgørelse er knyttet til afgørelse ECB/2010/29 af 13. december 2010 om udstedelse af eurosedler (5), hvori det fastsættes, at ECB og de nationale centralbanker udsteder eurosedler. Afgørelse ECB/2010/29 fastsætter fordelingen af eurosedler i omløb blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele i ECB's kapital. Desuden tildeles ECB 8 % af det samlede beløb af eurosedler i omløb. Fordelingen af eurosedler blandt Eurosystemets medlemmer indebærer, at der opstår saldi inden for Eurosystemet. Forrentningen af disse Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet har direkte betydning for indtægterne for alle medlemmer af Eurosystemet og bør derfor reguleres i denne afgørelse. De indtægter, som tilfalder ECB ved forrentning af dens Eurosystem-interne tilgodehavender hos de nationale centralbanker, svarende til dens andel af euroseddelomløbet, bør principielt fordeles til de nationale centralbanker i overensstemmelse med afgørelse ECB/2010/24 af 25. november 2010 om foreløbig fordeling af Den Europæiske Centralbanks indtægter fra eurosedler i omløb og fra værdipapirer købt i henhold til programmet vedrørende værdipapirmarkederne (6) i forhold til deres andele af kapitalindskudsnøglen i det regnskabsår, hvor indtægten falder.

               (8)

               Forrentningen af Eurosystem-interne nettosaldi for tilgodehavender og forpligtelser med hensyn til euroseddelomløbet bør foretages på grundlag af et objektivt kriterium, som definerer prisen på penge. Renten på primære markedsoperationer, som anvendes af Eurosystemet i dets auktioner i de primære markedsoperationer, anses i denne sammenhæng for hensigtsmæssig.

               (9)

               Ved beregningen af de nationale centralbankers monetære indtægter i henhold til artikel 32.2 i ESCB-statutten bør Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet medtages i passivgrundlaget, da de svarer til seddelomløbet. Betaling af renter på Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet vil derfor give anledning til en fordeling af betydelige beløb af Eurosystemets monetære indtægter blandt de nationale centralbanker i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. Disse Eurosystem-interne saldi bør justeres af hensyn til en gradvis tilpasning af de nationale centralbankers balancer og resultatopgørelser. Justeringerne bør baseres på beløbet af pengesedler i omløb for hver national centralbank i en periode forud for indførelsen af eurosedler. Disse justeringer bør anvendes på årsbasis i henhold til en fast formel i en periode på ikke over fem år derefter.

               (10)

               Justeringerne af de Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet er beregnet med henblik på at yde kompensation for alle væsentlige ændringer i de nationale centralbankers indkomstpositioner, der er en følge af indførelsen af eurosedler og den efterfølgende fordeling af monetære indtægter.

               (11)

               De generelle regler, der er fastlagt i artikel 32 i ESCB-statutten, gælder også for indtægter, der følger af afskrivning på eurosedler, der er taget ud af omløb.

               (12)

               Ifølge artikel 32.5 i ESCB-statutten fordeles summen af de nationale centralbankers monetære indtægter mellem dem indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele af ECB's kapital. I henhold til artikel 32.7 i ESCB-statutten har Styrelsesrådet kompetence til at træffe alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 32. Denne kompetence omfatter kompetence til at tage højde for andre faktorer ved en beslutning vedrørende fordelingen af indtægter, som følger af afskrivning på eurosedler, som er taget ud af omløb. I denne sammenhæng kræver principperne om ligebehandling og rimelighed, at der tages hensyn til den periode, hvor de inddragne eurosedler blev udstedt. Fordelingsnøglen for disse specifikke indtægter skal derfor afspejle både den relevante andel af ECB's kapital og varigheden af udstedelsesperioden.

               (13)

               Inddragelsen af eurosedler skal reguleres af særskilte afgørelser, som træffes efter artikel 5 i beslutning ECB/2003/4 af 20. marts 2003 om pålydende værdi, specifikationer, gengivelse, ombytning og inddragelse af eurosedler (7) —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:
   a)   »national centralbank«: den nationale centralbank i en medlemsstat, der har euroen som valuta
   b)   »passivgrundlag«: summen af de særligt angivne passiver i de nationale centralbankers balance, som nærmere specificeret i bilag I
   c)   »aktiver som kan øremærkes«: aktivbeløb, opført som modværdi til passivgrundlaget på de nationale centralbankers balance, som specificeret i overensstemmelse med bilag II
   d)   »Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet«: tilgodehavender og forpligtelser, som opstår mellem en national centralbank og ECB og mellem to nationale centralbanker, som følge af anvendelse af artikel 4 i afgørelse ECB/2010/29
   e)   »kapitalindskudsnøgle«: de nationale centralbankers andele, udtrykt i procent, af den i ECB indskudte kapital, som fås ved på de nationale centralbanker at anvende de vægte i den i artikel 29.1 i ESCB-statutten omhandlede fordelingsnøgle, som er gældende for det relevante regnskabsår
   f)   »kreditinstitut«: enten a) et kreditinstitut som defineret i artikel 2 og artikel 4, stk.1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (8), som gennemført i national lovgivning, der er underlagt tilsyn af en kompetent national myndighed, eller b) et andet kreditinstitut som defineret i artikel 123, stk. 2, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, som er underlagt kontrol efter normer, som er sammenlignelige med tilsyn af en kompetent national myndighed
   g)   »HB«: den harmoniserede balance som angivet i bilag VIII til retningslinje ECB/2010/20 af 11. november 2010 om den retlige ramme for bogføring og regnskabsrapportering i Det Europæiske System af Centralbanker (9)

   h)   »referencerente«: den senest foreliggende marginale rentesats, som anvendes af Eurosystemet i forbindelse med auktioner vedrørende primære markedsoperationer i henhold til punkt 3.1.2 i bilag I til retningslinje ECB/2000/7 af 31. august 2000 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (10). I tilfælde, hvor flere primære markedsoperationer afvikles samme dag, anvendes et simpelt gennemsnit af de marginale renter af samtidig udførte operationer
   i)   »dato for indførelse af eurosedler og -mønter«: den dato, hvor eurosedler og -mønter opnår status som lovligt betalingsmiddel i en medlemsstat, som har indført euroen
   j)   »referenceperiode«: en periode på 24 måneder, som begynder 30 måneder før datoen for indførelse af eurosedler og -mønter
   k)   »året for indførelse af eurosedler og -mønter«: en 12-måneders periode, som begynder på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter
   l)   »daglige referencekurs«: den daglige referencekurs, som er baseret på den normale daglige koncertationsprocedure mellem centralbankerne inden for og uden for Det Europæiske System af Centralbanker, som normalt finder sted kl.14.15 centraleuropæisk tid
   m)   »inddragne eurosedler«: en euroseddeltype eller -serie, som ved Styrelsesrådets beslutning er inddraget fra omløb i medfør af artikel 5 i beslutning ECB/2003/4
   n)   »udstedelsesnøgle«: den gennemsnitlige kapitalindskudsnøgle i udstedelsesperioden for den inddragne type eller serie af eurosedler
   o)   »udstedelsesperiode«: i forbindelse med euroseddeltyper eller -serier den periode, som begynder med den dato, hvor for den første udstedelse af en euroseddel af den pågældende type eller serie er bogført i passivgrundlaget, og som slutter med den dato, hvor den sidste udstedelse af en euroseddel af denne type eller serie er bogført i passivgrundlaget
   p)   »afskrive«: at fjerne inddragne eurosedler fra balanceposten »seddelomløbet«.
   Artikel 2
   Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet
   1.   Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes månedligt og optages i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber den første bankdag i måneden, med valørdato den sidste bankdag i foregående måned.
   Når en medlemsstat indfører euroen, optages beregningen af Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet i ECB's og de nationale centralbankers regnskaber med valørdato for indførelsen af eurosedler og -mønter.
   De Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet beregnes for perioden fra 1. januar til 31. januar i det første år, med virkning fra hvilket hver enkelt femårig justering i henhold til artikel 29.3 i ESCB-statutten finder anvendelse, på grundlag af den justerede kapitalindskudsnøgle, som er anvendt på det samlede euroseddelomløb den 31. december i det foregående år.
   2.   Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, herunder sådanne som er et resultat af anvendelsen af artikel 4, forrentes med referencerenten.
   3.   Den i stk. 2 nævnte rentebetaling afvikles kvartalsvis ved betalinger gennem TARGET2.
   Artikel 3
   Metode til beregning af de monetære indtægter
   1.   Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter fastsættes ved beregning af den faktiske indtægt, som hidrører fra de aktiver, der kan øremærkes, og som angivet i regnskaberne. Som undtagelse hertil skal guld ikke anses for at skabe indtægt, og værdipapirer, der besiddes med henblik på pengepolitiske formål i henhold til afgørelse ECB/2009/16 af 2. juli 2009 om indførelse af programmet om køb af særligt dækkede obligationer (11) skal anses for at skabe indkomst til referencerenten.
   2.   Hvis en national centralbanks aktiver, som kan øremærkes, er større eller mindre end værdien af dens passivgrundlag, udlignes forskellen ved at anvende referencerenten på værdien af forskellen.
   Artikel 4
   Justeringer af Eurosystem-interne saldi
   1.   Til brug for beregningen af monetære indtægter justeres hver national centralbank Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet med et udligningsbeløb, som bestemmes ved følgende formel:
   C = (K – A) × S
   hvor:

               C

               er udligningsbeløbet

               K

               er det eurobeløb, som fremkommer for den enkelte nationale centralbank ved at anvende kapitalindskudsnøglen på gennemsnitsbeløbsværdien af pengesedler i omløb i referenceperioden, idet beløbet af pengesedler i omløb denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som indfører euroen, omsættes til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden

               A

               er den gennemsnitlige beløbsværdi i euro for hver national centralbank for pengesedler i omløb i referenceperioden, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden

               S

               er følgende koefficient for hvert regnskabsår, begyndende på datoen for indførelse af euro:

                           Regnskabsår

                           Koefficient

                           År for overgang til eurosedler og -mønter

                           1

                           År for overgang til eurosedler og -mønter plus ét år

                           0,8606735

                           År for overgang til eurosedler og -mønter plus to år

                           0,7013472

                           År for overgang til eurosedler og -mønter plus tre år

                           0,5334835

                           År for overgang til eurosedler og -mønter plus fire år

                           0,3598237

                           År for overgang til eurosedler og -mønter plus fem år

                           0,1817225

         2.   Summen af alle nationale centralbankers udligningsbeløb skal være nul.
   3.   Der beregnes udligningsbeløb, hver gang en medlemsstat indfører euroen eller ECB's kapitalindskudsnøgle ændres.
   4.   Når en national centralbank indtræder i Eurosystemet, fordeles dens udligningsbeløb til de øvrige nationale centralbanker i forhold til de øvrige nationale centralbankers respektive andele i kapitalindskudsnøglen, med modsat tegn (+/–), og tillægges eventuelle udligningsbeløb, som allerede består for de øvrige nationale centralbanker.
   5.   Udligningsbeløbene og regnskabsposteringerne, som modsvarer disse udligningsbeløb, bogføres på særlige Eurosystem-interne konti i regnskaberne hos hver national centralbank, med valørdato på datoen for indførelse af eurosedler og -mønter og samme valørdato i hvert følgende år i tilpasningsperioden. Regnskabsposterne, som modsvarer udligningsbeløbene, forrentes ikke.
   6.   I særlige situationer i forbindelse med ændringer i mønstrene for pengesedler i omløb som angivet i bilag III, foretages uanset bestemmelsen i stk. 1 en justering af den enkelte nationale centralbanks Eurosystem-interne saldi for euroseddelomløbet, som angivet i bilagets bestemmelser.
   7.   Tilpasningerne af Eurosystem-interne saldi som bestemt i denne artikel ophører med virkning fra første dag i det 6. år efter det pågældende år for indførelse af eurosedler og -mønter.
   Artikel 5
   Beregning og fordeling af de monetære indtægter
   1.   Beregningen af hver national centralbanks monetære indtægter foretages dagligt af ECB. Beregningen sker på grundlag af regnskabsoplysninger, som de nationale centralbanker har indberettet til ECB. ECB underretter hvert kvartal de nationale centralbanker om størrelsen af de akkumulerede beløb.
   2.   Hver national centralbanks monetære indtægter reduceres med et beløb svarende til påløbne eller betalte renter på de passiver, der indgår i passivgrundlaget, og i overensstemmelse med Styrelsesrådets beslutninger truffet i medfør af ESCB-statuttens artikel 32.4, andet led.
   3.   Fordelingen af summen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter i forhold til kapitalindskudsnøglen foretages ved udgangen af hvert regnskabsår.
   Artikel 6
   Opgørelse og fordeling af indtægter som følge af afskrivning på eurosedler
   1.   Inddragne eurosedler forbliver en del af passivgrundlaget, indtil de er ombyttede eller afskrevne, afhængigt af, hvad der forekommer først.
   2.   Styrelsesrådet kan beslutte at afskrive inddragne eurosedler og skal i givet fald angive afskrivningsdatoen og det samlede beløb for den hensættelse, der skal foretages for så vidt angår de inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet.
   3.   Inddragne eurosedler afskrives som følger:

               a)

               På afskrivningsdatoen nedsættes balanceposten »seddelomløbet« i ECB's og de nationale centralbankers balancer med det samlede beløb af inddragne eurosedler, som stadig er i omløb. Til brug herfor justeres de faktiske beløb af inddragne eurosedler, som var sat i omløb, i forhold til deres pro-rata beløb, beregnet i overensstemmelse med udstedelsesnøglen, og forskellene afvikles blandt ECB og de nationale centralbanker indbyrdes.

               b)

               Det justerede beløb for inddragne eurosedler afskrives på balance-posten »seddelomløbet« over de nationale centralbankers resultatopgørelser.

               c)

               Alle nationale centralbanker skal oprette en hensættelse til inddragne eurosedler, som endnu forventes ombyttet. Denne hensættelse skal svare til den pågældende nationale centralbanks andel i det samlede beløb for hensættelsen beregnet ved anvendelse af udstedelsesnøglen.

         4.   Inddragne eurosedler, som ombyttes efter afskrivningsdatoen, bogføres hos den nationale centralbank, som har modtaget dem. Indgangen af inddragne eurosedler skal omfordeles blandt de nationale centralbanker mindst én gang årligt ved anvendelse af udstedelsesnøglen, og forskellene skal afvikles mellem dem. De nationale centralbanker skal hensætte pro-rata beløbet på hensættelsen eller, såfremt indgangen overstiger hensættelsen, bogføre en tilsvarende udgift i resultatopgørelsen.
   5.   Styrelsesrådet vurderer årligt det samlede beløb for hensættelsen.
   Artikel 7
   Ophævelse
   Afgørelse ECB/2001/16 ophæves hermed. Henvisninger til den ophævede afgørelse skal forstås som henvisninger til denne afgørelse og læses efter sammenligningstabellen i bilag V.
   Artikel 8
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft den 31. december 2010.

      Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 25. november 2010.

         Jean-Claude TRICHET

            Formand for ECB

      (1)  EFT L 337 af 20.12.2001, s. 55.

      (2)  Jf. bilag IV.

      (3)  EFT L 139 af 11.5.1998, s. 1.

      (4)  EUT L 207 af 28.7.2006, s. 39.

      (5)  Se side 26 i denne EUT. Afgørelse ECB/2010/29 vedtaget før offentliggørelse af afgørelse ECB/2010/23.

      (6)  Endnu ikke offentliggjort i EUT. Afgørelse ECB/2010/29 vedtaget før offentliggørelse af afgørelse ECB/2010/23.

      (7)  EUT L 78 af 25.3.2003, s. 16.

      (8)  EUT L 177 af 30.6.2006, s. 1.

      (9)  Se side 31 i denne EUT.

      (10)  EFT L 310 af 11.12.2000, s. 1.

      (11)  EUT L 175 af 4.7.2009, s. 18.

      BILAG I

         PASSIVGRUNDLAGETS SAMMENSÆTNING

                  A

                  Passivgrundlaget omfatter udelukkende:

                              1.

                              Seddelomløb
                              I dette bilag gælder følgende i året for indførelse af eurosedler og -mønter for hver national centralbank, der indtræder i Eurosystemet: »Seddelomløb«:

                                          a)

                                          omfatter pengesedler udstedt af den nationale centralbank og denomineret i dens nationale valutaenhed, og

                                          b)

                                          skal fratrækkes værdien af ikke-forrentede lån i forbindelse med frontloadede eurosedler, som endnu ikke er debiteret (indgår i aktivpost 6 i HB).

                                    Efter året for indførelse af eurosedler og -mønter skal »seddelomløb« for alle nationale centralbanker forstås som sedler denomineret i euro, undtaget alle andre pengesedler.
                              Såfremt datoen for indførelse af eurosedler og -mønter falder på en dag, hvor TARGET2 er lukket, udgør en national centralbanks passiv, der opstår som følge af eurosedler, der er forhåndsudsendt i medfør af retningslinje ECB/2006/9, og som er indgået i seddelomløbet inden datoen for indførelse af eurosedler og -mønter, en del af passivgrundlaget (indeholdt i korrespondentkonti under passivpost 10.4 i HB), indtil passivet indgår i Eurosystem-interne passiver hidrørende fra TARGET2-transaktioner.

                              2.

                              Forpligtelser i euro over for kreditinstitutter i euroområdet i forbindelse med pengepolitiske operationer, herunder en eller flere af følgende poster:

                                          a)

                                          anfordringskonti, herunder mindstereserver i henhold til ESCB-statuttens artikel 19.1 (passivpost 2.1 i HB)

                                          b)

                                          indlån inden for rammerne af Eurosystemets indlånsfacilitet (passivpost 2.2 i HB)

                                          c)

                                          tidsindskud (passivpost 2.3 i HB)

                                          d)

                                          forpligtelser som følge af finjusterende tilbageførselstransaktioner (passivpost 2.4 i HB)

                                          e)

                                          indlån i forbindelse med marginbetalinger (passivpost 2.5 i HB).

                              3.

                              Indlånsforpligtelser over for misligholdende Eurosystem-modparter, som er blevet genklassificeret fra passivpost 2.1 i HB.

                              4.

                              De nationale centralbankers Eurosystem-interne forpligtelser i forbindelse med udstedte ECB-gældsbeviser i henhold til kapitel 3.3 i bilag I til ECB's retningslinje ECB/2000/7 (passivpost 10.2 i HB)

                              5.

                              Eurosystem-interne nettoforpligtelser vedrørende euroseddelomløbet, herunder forpligtelser som følge af anvendelse af artikel 4 (del af passivpost 10.3 i HB).

                              6.

                              Eurosystem-interne nettopassiver hidrørende fra TARGET2-transaktioner, forrentet med referencerenten (del af passivpost 10.4 i HB),

                  B

                  Størrelsen af hver national centralbanks passivgrundlag beregnes i overensstemmelse med de harmoniserede regnskabsprincipper og -regler, som er fastsat i retningslinje ECB/2010/20.

      BILAG II

         AKTIVER, SOM KAN ØREMÆRKES

                  A

                  Aktiver, der kan øremærkes, omfatter udelukkende:

                              1.

                              Udlån i euro til kreditinstitutter i euroområdet i forbindelse med pengepolitiske operationer denomineret i euro (aktivpost 5 i HB).

                              2.

                              Værdipapirer der besiddes til pengepolitiske formål (aktivpost 7.1 i HB).

                              3.

                              Eurosystem-interne tilgodehavender, svarende til overførsel af valutareserver til ECB bortset fra guld i henhold til artikel 30 i ESCB-statutten (del af aktivpost 9.2 i HB).

                              4.

                              Eurosystem-interne nettotilgodehavender vedrørende euroseddelomløbet, herunder tilgodehavender som følge af anvendelse af artikel 4 (del af passivpost 9.4 i HB).

                              5.

                              Eurosystem-interne nettopassiver hidrørende fra TARGET2-transaktioner, forrentet med referencerenten (del af passivpost 9.5 i HB).

                              6.

                              Guld, herunder tilgodehavender vedrørende guld overført til ECB, i en størrelsesorden, der giver hver national centralbank mulighed for at øremærke en del af sit guld, svarende til anvendelsen af dens andel i den indskudte kapitalfordelingsnøgle i forhold til den samlede mængde guld, der er øremærket af alle nationale centralbanker (aktivpost 1 og del af aktivpost 9.2 i HB).
                              I denne afgørelse værdisættes guld på basis af guldprisen i euro per fine ounce den 31. december 2002.

                              7.

                              Tilgodehavender der opstår som følge af eurosedler, der er forhåndsudsendt i henhold til retningslinje ECB/2006/9, og som er indgået i seddelomløbet inden datoen for indførelse af eurosedler og -mønter (indeholdt i aktivpost 4.1 i HB indtil datoen for indførelse af eurosedler og -mønter og derefter indeholdt i korrespondentkonti i aktivpost 9.5 i HB), dog kun indtil disse tilgodehavender indgår i Eurosystem-interne tilgodehavender hidrørende fra TARGET2-transaktioner.

                              8.

                              Tilgodehavender, der opstår på grund af misligholdelse fra Eurosystemets modparter i forbindelse med Eurosystemets kreditoperationer, og/eller finansielle aktiver og tilgodehavender (i forhold til tredjeparter) tilegnet og/eller erhvervet i forbindelse med realisation af sikkerheder, der er stillet af misligholdende modparter i Eurosystemet i forbindelse med Eurosystemets kreditoperationer, nyklassificeret fra aktivpost 5 i HB (del af aktivpost 11.6 i HB).

                  B

                  Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks aktiver, som kan øremærkes, beregnes i overensstemmelse med de harmoniserede regnskabsprincipper og -regler, som er fastsat i retningslinje ECB/2010/20.

      BILAG III
      A   Første eventualjustering
      Hvis det gennemsnitlige samlede beløb af pengesedler i omløb i året for indførelse af eurosedler og -mønter er mindre end det gennemsnitlige samlede eurobeløb af pengesedler i omløb i referenceperioden (inkl. pengesedler denomineret i den nationale valuta i den medlemsstat, som har indført eurosedler og -mønter, omsat til euro til den daglige referencekurs i referenceperioden), reduceres koefficient »S«, som anvendes for året for indførelse af eurosedler og -mønter i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, med tilbagevirkende kraft i samme forhold, som faldet i den gennemsnitlige sum af pengesedler i omløb.
      Reduktionen må ikke føre til en koefficient, som er mindre end 0,8606735. Hvis denne undtagelse anvendes, tillægges en fjerdedel af den deraf følgende reduktion i den nationale centralbanks udligningsbeløb (»C«), som gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, til hver national centralbanks udligningsbeløb for 2.-5. år efter året for indførelse af eurosedler og -mønter i henhold til artikel 4, stk. 1.
      B   Anden eventualjustering
      Såfremt de nationale centralbanker, hvor udligningsbeløbet i medfør af artikel 4, stk. 1 er positivt, betaler nettorenter på Eurosystem-interne saldi for pengesedler i omløb, som sammenlagt med posten »nettoresultat af sammenlægning af monetære indtægter« i deres resultatopgørelse ultimo året giver en nettoudgift, reduceres koefficienten »S«, som efter artikel 4, stk. 1, gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, i nødvendigt omfang for at undgå dette.
      Reduktionen må ikke føre til en koefficient, som er mindre end 0,8606735. Hvis denne undtagelse anvendes, tillægges en fjerdedel af den modsvarende nedsættelse af den nationale centralbanks udligningsbeløb (»C«), som gælder for året for indførelse af eurosedler og -mønter, til hver national centralbanks udligningsbeløb for 2.-5. år efter året for indførelse af eurosedler og -mønter i henhold til artikel 4, stk. 1.

      BILAG IV

         OPHÆVET AFGØRELSE OG ÆNDRINGER

                  Afgørelse ECB/2001/16

                     EFT L 337 af 20.12.2001, s. 55

                  Afgørelse ECB/2003/22

                     EUT L 9 af 15.1.2004, s. 39

                  Afgørelse ECB/2006/7

                     EUT L 148 af 2.6.2006, s. 56

                  Afgørelse ECB/2007/15

                     EUT L 333 af 19.12.2007, s. 86

                  Afgørelse ECB/2009/27

                     EUT L 339 af 22.12.2009, s. 55

      BILAG V

         SAMMENLIGNINGSTABEL

                  Afgørelse ECB/2001/16

                  Nærværende afgørelse

                  Artikel 5a

                  Artikel 6

                  Artikel 6

                  Artikel 7


title: Rådets afgørelse (EU) 2016/275 af 12. februar 2016 om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Trinidad og Tobago om visumfritagelse for kortvarige ophold

text:
               27.2.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 52/17

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/275
   af 12. februar 2016
   om indgåelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Trinidad og Tobago om visumfritagelse for kortvarige ophold
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a), sammenholdt med artikel 218, stk. 6, andet afsnit, litra a), nr. v),
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Kommissionen har på Den Europæiske Unions vegne forhandlet en aftale med Republikken Trinidad og Tobago om visumfritagelse for kortvarige ophold (»aftalen«).

               (2)

               Aftalen er i overensstemmelse med Rådets afgørelse (EU) 2015/1037 (2) blevet undertegnet og anvendes midlertidigt fra den 28. maj 2015.

               (3)

               Ved aftalen nedsættes der et blandet ekspertudvalg til forvaltning af aftalen. Unionen skal repræsenteres i dette blandede udvalg af Kommissionen, der bør bistås af medlemsstaternes repræsentanter.

               (4)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (3); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.

               (5)

               Denne afgørelse udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (4); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.

               (6)

               Aftalen bør godkendes —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Trinidad og Tobago om visumfritagelse for kortvarige ophold godkendes herved på Unionens vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet giver på Unionens vegne den meddelelse, der er omhandlet i artikel 8, stk. 1, i aftalen (5).
   Artikel 3
   Kommissionen repræsenterer, bistået af medlemsstaternes repræsentanter, Unionen i det blandede ekspertudvalg, der er nedsat ved artikel 6 i aftalen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2016.

            På Rådets vegne

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

            Formand

      (1)  Godkendelse af 15. december 2015 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (2)  Rådets afgørelse (EU) 2015/1037 af 7. maj 2015 om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne og om midlertidig anvendelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Republikken Trinidad og Tobago om visumfritagelse for kortvarige ophold (EUT L 173 af 3.7.2015, s. 64).

      (3)  Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43).

      (4)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

      (5)  Datoen for aftalens ikrafttrædelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende på foranledning af Generalsekretariatet for Rådet.


Avis juridique important

|

42001D0629(01)

Afgørelse truffet af De Faste Repræsentanters Komité den 13. juni 2001 om nedsættelse af en gruppe på højt plan

EF-Tidende nr. C 183 af 29/06/2001 s. 0001 - 0001

Afgørelse truffet af De Faste Repræsentanters Komitéden 13. juni 2001om nedsættelse af en gruppe på højt plan(2001/C 183/01)DE FASTE REPRÆSENTANTERS KOMITÉ HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 207, stk. 1,under henvisning til Rådets forretningsorden, særlig artikel 19, stk. 3, ogud fra følgende betragtninger:(1) Rådet besluttede den 5. juni 2001, at der skal nedsættes en gruppe på højt plan for at sikre samordningen af arbejdet med skattepakken og opnå parallelle fremskridt.(2) Rådet kan overdrage gruppen andre opgaver på skatteområdet -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Der nedsættes en gruppe på højt plan, i det følgende benævnt "gruppen", for at sikre samordningen af arbejdet med skattepakken og opnå parallelle fremskridt.Artikel 2Gruppen består af repræsentanter på højt plan, der udpeges af medlemsstaterne. Kommissionen udpeger en repræsentant på højt plan, der skal deltage i gruppens drøftelser. Den har en repræsentant for den medlemsstat, der varetager formandskabet for Rådet, som formand.Artikel 3Gruppen aflægger rapoprt til Rådet under fuld overholdelse af EF-traktatens artikel 207.Artikel 4Når gruppen drøfter spørgsmål, der er relevante for den overordnede økonomiske udvikling og de økonomiske politikker, skal dens rapporter, uden at dette berører De Faste Repræsentanters Komités rolle, også tilsendes Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og/eller Udvalget for Økonomiske Politik med henblik på en eventuel udtalelse.Artikel 5Gruppens fremtid tages op til overvejelse, når der er opnået endelig enighed om skattepakken.Artikel 6Denne afgørelse træder i kraft på dagen for dens vedtagelse.Den offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juni 2001.På De Faste Repræsentanters Komités vegneG. LundFormand


Avis juridique important

|

E1995C0309(01)

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om at afslutte en statsstøttesag på grund af, at støtteordningen er afskaffet

EF-Tidende nr. C 060 af 09/03/1995 s. 0005 - 0005

Godkendelse af statsstøtte i henhold til artikel 61 i EØS-aftalen og artikel 1, stk. 3, i protokol 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning om at afslutte en statsstøttesag på grund af, at støtteordningen er afskaffet (95/C 60/05)Vedtagelsesdato: 1. 12. 1994EFTA-medlemsstat: FinlandSag nr.: 94-042Titel: Ophævelse af skattelettelse i forbindelse med industriproduktionFormål: At afskaffe en eksisterende ordning, der tager sigte på at yde støtte til kapacitetsforøgelser på fremstillingsvirksomheders eksisterende produktionsanlæg. Et forslag om ophævelse af loven skal forelægges for parlamentet inden udgangen af 1994Retsgrundlag: Lov om statsstøtte til industriproduktion (Laki tuotannollisen toiminnan edistämiseksi myönnettävistä veronhuojennuksista, 221/79)Betingelser: EFTA-Tilsynsmyndigheden skal underrettes om lovens ophævelse, så snart loven herom er vedtaget


title: 2009/17/EF: Kommissionens afgørelse af 19. december 2008 om nedsættelse af et ekspertudvalg for udstationering af arbejdstagere

text:
               13.1.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 8/26

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 19. december 2008
   om nedsættelse af et ekspertudvalg for udstationering af arbejdstagere
   (2009/17/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/71/EF af 16. december 1996 om udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (1), særlig artikel 4, følger klare forpligtelser for så vidt angår samarbejde mellem medlemsstaternes myndigheder, ligesom det i henhold til direktivet er medlemsstaternes ansvar at skabe de nødvendige betingelser for et sådant samarbejde. Medlemsstaterne har desuden ifølge direktivet en klar forpligtelse til at træffe passende foranstaltninger til at gøre oplysninger om arbejds- og ansættelsesvilkår alment tilgængelige, ikke kun for udenlandske tjenesteydere, men også for de berørte udstationerede arbejdstagere.

               (2)

               I sin meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »Udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser — Maksimering af fordele og potentiale og sikring af arbejdstageres beskyttelse« (2) af 13. juni 2007 bekendtgjorde Kommissionen, at den havde til hensigt at nedsætte et højtstående udvalg med henblik på at støtte og bistå medlemsstaterne med at afgrænse og udveksle god praksis, at institutionalisere den nuværende uformelle gruppe af regeringseksperter og formelt at inddrage arbejdsmarkedsparterne regelmæssigt.

               (3)

               I sin henstilling af 3. april 2008 om udbygning af det administrative samarbejde i forbindelse med udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser (3) anfører Kommissionen, at medlemsstaterne bør deltage aktivt i en systematisk og formel proces til indkredsning og udveksling af god praksis i forbindelse med udstationering af arbejdstagere gennem samarbejdsfora etableret af Kommissionen til formålet.

               (4)

               I Rådets konklusioner af 9. juni 2008 opfordres Kommissionen til at institutionalisere den uformelle gruppe vedrørende udstationering af arbejdstagere ved at nedsætte et ekspertudvalg.

               (5)

               Udvalget, som skal nedsættes, bør ifølge samme rådskonklusioner indlede et samarbejde med de offentlige organer, der er ansvarlige for kontrol, som f.eks. arbejdstilsyn, og på passende niveauer og i overensstemmelse med national lov og praksis formelt og regelmæssigt inddrage arbejdsmarkedets parter, navnlig repræsentanter for arbejdsmarkedets parter i sektorer med udstrakt brug af udstationerede arbejdstagere.

               (6)

               Det er derfor nødvendigt at nedsætte et ekspertudvalg på området udstationering af arbejdstagere og at fastlægge udvalgets opgaver, ansvarsområder og struktur.

               (7)

               Ekspertudvalget bør blandt andet støtte og bistå medlemsstaterne med at identificere og udveksle erfaringer og eksempler på god praksis, fremme udveksling af relevante oplysninger, behandle alle spørgsmål og vanskeligheder i forbindelse med anvendelsen og håndhævelsen i praksis af lovgivningen om udstationering af arbejdstagere samt nøje følge de fremskridt, der gøres med at forbedre såvel adgangen til oplysninger som det administrative samarbejde, herunder eventuelt udviklingen af et elektronisk informationsudvekslingssystem.

               (8)

               Udvalget bør bestå af eksperter, der repræsenterer de nationale myndigheder, som i de enkelte medlemsstater er ansvarlige for eller involveret i gennemførelsen, anvendelsen og overvågningen af bestemmelserne vedrørende udstationering af arbejdstagere som led i udveksling af tjenesteydelser. Eksperterne bør kunne dække hele registret af viden, kompetence og erfaring på alle de relevante politikområder. Specialiserede organer med ansvar for kontrol med overholdelsen af lovgivningen, som f.eks. arbejdstilsyn, og arbejdsmarkedets parter kunne — i overensstemmelse med national lovgivning og praksis — være repræsenteret i udvalget.

               (9)

               Udvalget bør desuden inddrage arbejdsmarkedets parter på europæisk plan formelt og regelmæssigt, navnlig i sektorer med mere udstrakt brug af udstationerede arbejdstagere, såsom inden for bygge og anlæg, vikarvirksomhed, catering, landbrug og transport. Udvalget bør ligeledes kunne trække på ekspertise fra fagfolk med særlige kompetencer i forbindelse med behandling af særlige emner, der sættes på udvalgets dagsorden.

               (10)

               Repræsentanter for EØS/EFTA-landene, EFTA-Tilsynsmyndigheden, tiltrædelses- og kandidatlandene og Schweiz bør have mulighed for at deltage som observatører.

               (11)

               Der bør fastsættes regler for medlemmernes videregivelse af oplysninger, uden at det i øvrigt påvirker Kommissionens sikkerhedsforskrifter i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom (4).

               (12)

               Personoplysninger om udvalgets medlemmer bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (5).

               (13)

               De afholdte udgifter bør finansieres under Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1672/2006/EF af 24. oktober 2006 om et fællesskabsprogram for beskæftigelse og social solidaritet — Progress (6) —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der nedsættes et udvalg under navnet »Ekspertudvalget for udstationering af arbejdstagere«, i det følgende benævnt »udvalget«.
   Artikel 2
   Opgaver
   Udvalget har til opgave at:

               1)

               støtte og bistå medlemsstaterne med at identificere og fremme udveksling af erfaringer og eksempler på god praksis

               2)

               fremme udveksling af relevante oplysninger, herunder oplysninger om eksisterende former for (bilateralt) administrativt samarbejde mellem medlemsstater og/eller arbejdsmarkedsparter

               3)

               behandle alle spørgsmål, vanskeligheder og særlige emner vedrørende gennemførelsen og den praktiske anvendelse af direktiv 96/71/EF eller de nationale gennemførelsesforanstaltninger samt direktivets håndhævelse i praksis

               4)

               analysere eventuelle vanskeligheder, der måtte opstå i forbindelse med anvendelsen af artikel 3, stk. 10, i direktiv 96/71/EF

               5)

               følge de fremskridt, der gøres med at forbedre såvel adgangen til oplysninger som det administrative samarbejde, og i den forbindelse blandt andet vurdere de forskellige mulige modeller for passende teknisk støtte til den udveksling af oplysninger, der er nødvendig for at kunne udvide det administrative samarbejde, herunder et elektronisk informationsudvekslingssystem

               6)

               undersøge, hvilke muligheder der er for om nødvendigt at øge den faktiske overensstemmelse med og håndhævelse af arbejdstageres rettigheder og beskyttelsen af deres stilling

               7)

               gennemføre en tilbundsgående undersøgelse af praktiske problemer med håndhævelsen på tværs af grænserne med henblik på at løse eksisterende problemer, forbedre anvendelsen i praksis af gældende retsforskrifter og forbedre den gensidige bistand medlemsstaterne imellem i den udstrækning, det er nødvendigt.

         Artikel 3
   Medlemskab — udnævnelse
   1.   Medlemsstaterne udnævner hver to repræsentanter til udvalget. De kan også udnævne to suppleanter.
   Ved udnævnelsen af repræsentanterne inddrager medlemsstaterne de offentlige organer, såsom arbejdstilsyn, der er ansvarlige for kontrollen med lovgivningen om udstationerede arbejdstagere. De kan ligeledes, i overensstemmelse med national lov og/eller praksis, inddrage arbejdsmarkedets parter.
   2.   Repræsentanter for arbejdsmarkedets parter på fællesskabsplan samt i sektorer med udstrakt brug af udstationerede arbejdstagere kan deltage i udvalgets møder som observatører i overensstemmelse med procedurer fastlagt af deres organisationer og Kommissionen.
   Repræsentanterne udnævnes af Kommissionen efter forslag fra de relevante arbejdsmarkedsparter på fællesskabs- eller sektorplan.
   Denne gruppe af observatører må højst have 20 medlemmer og skal være sammensat som følger:

               —

               5 repræsentanter for arbejdsgiverorganisationer på fællesskabsplan

               —

               5 repræsentanter for arbejdstagerorganisationer på fællesskabsplan

               —

               højst 10 repræsentanter for arbejdsmarkedets parter (ligeligt fordelt mellem arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationer) i sektorer med udstrakt brug af udstationerede arbejdstagere.

         3.   Repræsentanter for EØS/EFTA-landene, EFTA-Tilsynsmyndigheden, tiltrædelses- og kandidatlandene og Schweiz kan ligeledes deltage i udvalgets møder som observatører.
   4.   Indsamling, behandling og offentliggørelse af medlemmernes navne sker i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
   Artikel 4
   Udvalgets virke
   1.   Udvalgets formandskab varetages af Kommissionen.
   2.   Efter aftale med Kommissionen kan der nedsættes undergrupper til at undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et af udvalget fastlagt mandat. Sådanne undergrupper opløses, så snart de har opfyldt deres mandat.
   3.   Efter aftale med Kommissionen kan eksperter, herunder f.eks. repræsentanter for internationale organisationer med særlig kompetence i et bestemt emne på dagsordenen indbydes til at deltage i udvalgets eller undergruppernes drøftelser fra sag til sag, i det omfang dette er formålstjenligt og/eller nødvendigt.
   4.   Udvalget og dets undergrupper mødes almindeligvis i Kommissionens lokaler i overensstemmelse med de procedurer og den tidsplan, der er fastsat. Udvalget kan indkaldes til møde i andre lokaler, især efter anmodning herom fra en medlemsstat, der ønsker at være vært for udvalget eller en af dets undergrupper i forbindelse med en begivenhed af særlig interesse for udvalget, udvalgets undergruppe(r) eller den pågældende medlemsstat.
   Sekretariatsarbejdet varetages af Kommissionen. Andre tjenestemænd i Kommissionen med en særlig interesse i de behandlede spørgsmål kan deltage i møder i udvalget og dets undergrupper.
   5.   Udvalget fastsætter selv sin forretningsorden på grundlag af Kommissionens standardforretningsorden.
   6.   Oplysninger, som deltagelse i udvalgets eller en undergruppes arbejde giver adgang til, må ikke videregives, hvis Kommissionen vurderer, at de pågældende oplysninger vedrører fortrolige anliggender.
   7.   Kommissionen kan offentliggøre alle udvalgets resuméer, konklusioner, delkonklusioner eller arbejdsdokumenter på internettet på det pågældende dokuments originalsprog.
   Artikel 5
   Godtgørelse af udgifter
   Kommissionen godtgør rejseudgifter og, hvis det er relevant, opholdsudgifter for medlemmer, observatører og indbudte eksperter i forbindelse med udvalgets arbejde i overensstemmelse med Kommissionens regler for godtgørelser til eksterne eksperter.
   Medlemmer, observatører og indbudte eksperter modtager ikke vederlag for det udførte arbejde.
   De nødvendige personalemæssige og administrative ressourcer dækkes via den tildeling, der kan ydes til det ansvarlige generaldirektorat inden for rammerne af den årlige tildelingsprocedure og i overensstemmelse med de budgetmæssige begrænsninger.
   Artikel 6
   Ikrafttrædelse
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2008.

            På Kommissionens vegne

         Vladimír ŠPIDLA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 18 af 21.1.1997, s. 1.

      (2)  KOM(2007) 304 endelig.

      (3)  EUT C 85 af 4.4.2008, s. 1.

      (4)  EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1.

      (5)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

      (6)  EUT L 315 af 15.11.2006, s. 1.