title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2017/1737 af 27. april 2017 om afslutning af regnskaberne for fællesforetagendet ECSEL for regnskabsåret 2015

text:
               29.9.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/350

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2017/1737
   af 27. april 2017
   om afslutning af regnskaberne for fællesforetagendet ECSEL for regnskabsåret 2015
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for fællesforetagendet ECSEL for regnskabsåret 2015,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for fællesforetagendet for elektronikkomponenter og -systemer for europæisk lederskab (ECSEL) for regnskabsåret 2015 med fællesforetagendets svar (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2015 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 21. februar 2017 om meddelelse af decharge til fællesforetagendet for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2015 (05875/2017 — C8-0091/2017),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 209,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EU) nr. 561/2014 af 6. maj 2014 om oprettelse af fællesforetagendet ECSEL (4), særlig artikel 12,

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 110/2014 af 30. september 2013 om en finansforordningsmodel for offentlig-private partnerskabsorganer, jf. artikel 209 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag IV,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A8-0113/2017),

               1.

               godkender afslutningen af regnskaberne for fællesforetagendet ECSEL for regnskabsåret 2015;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til den administrerende direktør for fællesforetagendet ECSEL, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Antonio TAJANI

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 473 af 16.12.2016, s. 24.

      (2)  EUT C 473 af 16.12.2016, s. 25.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 169 af 7.6.2014, s. 152.

      (5)  EUT L 38 af 7.2.2014, s. 2.


title: Rådets afgørelse 2008/389/FUSP af 7. april 2008 om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Centralafrikanske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Centralafrikanske Republik

text:
               24.5.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 136/45

         RÅDETS AFGØRELSE 2008/389/FUSP
   af 7. april 2008
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Centralafrikanske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Centralafrikanske Republik
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,
   under henvisning til formandskabets henstilling, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 25. september 2007 vedtog FN’s Sikkerhedsråd resolution 1778 (2007) om etablering af en FN-mission i Den Centralafrikanske Republik og Tchad (MINURCAT) og om bemyndigelse af Den Europæiske Union til i en periode på 12 måneder fra erklæringen om indledende operativ kapacitet i disse lande at gennemføre en operation til støtte for FN’s mission. I resolutionen opfordres Tchads og Den Centralafrikanske Republiks regeringer og Den Europæiske Union i øvrigt til snarest muligt at indgå aftaler om status for de styrker, der skal deltage i Den Europæiske Unions operation.

               (2)

               Den 15. oktober 2007 vedtog Rådet fælles aktion 2007/677/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation i Republikken Tchad og Den Centralafrikanske Republik (1) (EUFOR Tchad/RCA).

               (3)

               I forlængelse af Rådets bemyndigelse af 18. september 2007 har formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, i henhold til artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Den Centralafrikanske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Centralafrikanske Republik.

               (4)

               Denne aftale bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Centralafrikanske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Centralafrikanske Republik godkendes hermed på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. april 2008.

            På Rådets vegne

         R. ŽERJAV

            Formand

      (1)  EUT L 279 af 23.10.2007, s. 21.
    ---documentbreak---

               24.5.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 136/46

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem Den Europæiske Union og Den Centralafrikanske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Centralafrikanske Republik
   DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »EU«,
   på den ene side, og
   DEN CENTRALAFRIKANSKE REPUBLIK, i det følgende benævnt »værtsstaten«,
   på den anden side,
   herefter tilsammen benævnt »parterne«,
   ER UNDER HENSYN TIL —

               —

               FN’s Sikkerhedsråds resolution 1778 (2007) af 25. september 2007

               —

               Rådets fælles aktion 2007/677/FUSP af 15. oktober 2007 om Den Europæiske Unions militæroperation i Republikken Tchad og Den Centralafrikanske Republik (EUFOR Tchad/RCA)

               —

               at denne aftale ikke anfægter de rettigheder og forpligtelser, som parterne har i henhold til internationale aftaler og andre internationale instrumenter om oprettelse af internationale domstole, herunder statutten for Den Internationale Straffedomstol —

         BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde og definitioner
   1.   Bestemmelserne i denne aftale finder anvendelse på EU-ledede styrker og disses personel.
   2.   Denne aftales bestemmelser finder kun anvendelse på værtsstatens område.
   3.   I denne aftale forstås ved:

               a)

               »EU-ledede styrker (EUFOR)«: EU’s militære hovedkvarter og de nationale kontingenter, der bidrager til operationen, samt disses udstyr og transportmidler.

               b)

               »operation«: forberedelse, fastlæggelse, gennemførelse og opretholdelse af militærmissionen på baggrund af det mandat, der følger af FN’s Sikkerhedsråds resolution 1778 (2007) af 25. september 2007

               c)

               »øverstbefalende for EU-styrken«: den øverstbefalende i operationsområdet

               d)

               »EU’s militære hovedkvarter«: det militære hovedkvarter og dele heraf, uanset disses placering, som er under kommando af EU-officerer, der har ansvaret for den militære kommando eller ledelse af operationen

               e)

               »nationale kontingenter«: enheder og elementer, som tilhører Den Europæiske Unions medlemsstater og andre stater, der deltager i operationen

               f)

               »EUFOR-personel«: civilt og militært personel, som er udstationeret ved EUFOR, samt personel, der er deployeret til forberedelse af operationen, og personel på tjenesterejse for en udsenderstat eller en EU-institution som led i operationen, og som, medmindre andet er bestemt i aftalen, befinder sig på værtsstatens område, dog ikke lokalt personel og personel ansat af internationale kommercielle entreprenører

               g)

               »lokalt personel«: personel, der er statsborgere i eller har fast bopæl i værtsstaten

               h)

               »faciliteter«: alle bygninger, kvarterer og områder, der er nødvendige for EUFOR og EUFOR-personel

               i)

               »udsenderstat«: den stat, der stiller et nationalt kontingent til rådighed for EUFOR.

         Artikel 2
   Almindelige bestemmelser
   1.   EUFOR og EUFOR-personel skal overholde værtsstatens love og forskrifter og afstå fra enhver handling eller aktivitet, der er uforenelig med operationens mål.
   2.   EUFOR underretter regelmæssigt værtsstatens regering om størrelsen af det EUFOR-personel, der er stationeret på værtsstatens område.
   Artikel 3
   Identifikation
   1.   EUFOR-personel skal altid bære deres pas eller deres militære identitetskort på sig.
   2.   EUFOR-køretøjer, -fly og -fartøjer og andre EUFOR-transportmidler skal være forsynet med EUFOR-kendingsmærker og/eller -nummerplader, som meddeles værtsstatens relevante myndigheder.
   3.   EUFOR har ret til at føre Den Europæiske Unions flag samt anvende mærker, som f.eks. militære emblemer, navne og officielle symboler, på sine bygninger, køretøjer og andre transportmidler. Der skal på EUFOR-personellets uniformer bæres et særligt EUFOR-emblem. Nationale flag eller emblemer for de nationale kontingenter, som udgør operationen, kan anvendes på EUFOR-bygninger og -køretøjer og andre EUFOR-transportmidler samt på uniformer efter afgørelse truffet af den øverstbefalende for EU-styrken.
   Artikel 4
   Grænsepassage og bevægelser på værtsstatens område
   1.   EUFOR-personel kan kun indrejse på værtsstatens område på grundlag af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede dokumenter eller, ved første indrejse, en individuel eller kollektiv marchordre udstedt af EUFOR. De er undtaget fra pas- og visumregler samt indrejse- og toldkontrol ved indrejse i, udrejse fra eller ophold på værtsstatens område.
   2.   EUFOR-personel er undtaget fra værtsstatens regler for registrering af og kontrol med udlændinge, men anses ikke for at opnå nogen ret til varigt ophold eller bopæl på værtsstatens område.
   3.   EUFOR-aktiver og -transportmidler, der til støtte for operationen føres ind i, gennem eller ud af værtsstatens område, er fritaget for at skulle medføre materielfortegnelser og enhver anden tolddokumentation samt for kontrol.
   4.   EUFOR-personel kan føre motorkøretøjer og flyve fly på værtsstatens område, hvis det har gyldigt nationalt, internationalt eller militært henholdsvis kørekort eller pilotcertifikat.
   5.   Med henblik på operationen sikrer værtsstaten EUFOR og EUFOR-personel bevægelses- og rejsefrihed på sit område, herunder også i sit luftrum.
   6.   Med henblik på operationen kan EUFOR inden for værtsstatens område, herunder også dets luftrum, gennemføre øvelser eller manøvrer med våben.
   7.   Med henblik på operationen kan EUFOR benytte offentlige veje, broer, færger og lufthavne uden betaling af afgifter, gebyrer, vejafgifter, skatter og lignende. EUFOR er ikke fritaget for at betale rimelige takster for bestilte og modtagne ydelser på samme betingelser som dem, der gælder for værtsstatens væbnede styrker.
   Artikel 5
   EUFOR’s privilegier og immuniteter ydet af værtsstaten
   1.   EUFOR-faciliteter er ukrænkelige. Værtsstatens repræsentanter har kun adgang til dem med tilladelse fra den øverstbefalende for EU-styrken.
   2.   EUFOR-faciliteter, disses inventar og andre aktiver samt transportmidler nyder immunitet med hensyn til ransagning, rekvisition, arrest eller tvangsfuldbyrdelse. Dog kan den øverstbefalende for EU-styrken give værtsstatens myndigheder tilladelse til at foretage en ransagning. Den skal i så fald foretages under overværelse af en repræsentant for den øverstbefalende for EU-styrken.
   3.   EUFOR-ejendom og -aktiver, uanset deres lokalisering og indehaver, nyder immunitet med hensyn til enhver form for retsforfølgning.
   4.   EUFOR-arkiver og -dokumenter er ukrænkelige på et hvilket som helst tidspunkt, og uanset hvor de end måtte befinde sig.
   5.   EUFOR’s officielle korrespondance er ukrænkelig. Ved officiel korrespondance forstås al korrespondance vedrørende operationen og dens funktioner.
   6.   EUFOR og EUFOR’s leverandører og kontrahenter er, for så vidt som de ikke er statsborgere i værtsstaten, for indkøbte og importerede varer, præsterede tjenesteydelser og faciliteter, som EUFOR anvender med henblik på operationen, fritaget for alle nationale, regionale og kommunale skatter, afgifter og gebyrer af lignende art. EUFOR er ikke fritaget for skatter, afgifter eller gebyrer, der udgør betaling for præsterede tjenesteydelser.
   7.   Værtsstaten tillader indførsel af genstande til brug for operationen og fritager disse for told, gebyrer, vejafgifter, skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og fragtydelser samt tilsvarende ydelser.
   Artikel 6
   EUFOR-personellets privilegier og immuniteter ydet af værtsstaten
   1.   EUFOR-personel må hverken fængsles eller tilbageholdes.
   2.   EUFOR-personels dokumenter, korrespondance og ejendom er ukrænkelige, medmindre der er tale om gennemførelsesforanstaltninger, der er tilladt i henhold til stk. 6.
   3.   EUFOR-personel nyder under alle vilkår immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion.
   EUFOR-personellets immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion kan ophæves af udsenderstaten eller den pågældende EU-institution. En sådan ophævelse skal altid være eksplicit.
   4.   EUFOR-personel nyder immunitet med hensyn til værtsstatens civilretlige og administrative jurisdiktion for så vidt angår mundtlige eller skriftlige udtalelser og alle handlinger, de har udført som led i udøvelsen af deres officielle funktioner. Hvis der indledes civilretlig retssag mod EUFOR-personel for en domstol i en værtsstat, skal den øverstbefalende for EU-styrken og udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen omgående underrettes. Før sagen indledes ved domstolen, skal den øverstbefalende for EU-styrken og udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen over for vedkommende domstol attestere, om den pågældende handling blev begået af EUFOR-personel som led i udøvelsen af dettes officielle funktioner. Hvis handlingen blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, må retssagen ikke indledes, og bestemmelserne i artikel 15 finder anvendelse.
   Hvis handlingen ikke blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, kan retssagen fortsættes. Den attestering, der afgives af den øverstbefalende for EU-styrken og udsenderstatens kompetente myndighed eller EU-institutionen, er bindende i forhold til jurisdiktionen i værtsstaten, som ikke må anfægte den.
   Hvis EUFOR-personel indleder en retssag, afskærer dette dem fra at påberåbe sig jurisdiktionel immunitet med hensyn til ethvert modkrav, der er direkte forbundet med den principale påstand.
   5.   EUFOR-personel er ikke forpligtet til at vidne i retten.
   6.   Der må ikke træffes nogen gennemførelsesforanstaltninger over for EUFOR-personel, medmindre de sagsøges i en civilretlig retssag, der ikke vedrører deres officielle funktioner. Ejendom tilhørende EUFOR-personel, som af den øverstbefalende for EU-styrken attesteres som værende nødvendig for udøvelsen af personellets officielle funktioner, må ikke konfiskeres med henblik på fuldbyrdelse af en dom, retsafgørelse eller kendelse. I civilretlige retssager må EUFOR-personel ikke underkastes nogen begrænsninger i deres personlige frihed eller nogen anden tvangsforanstaltning.
   7.   EUFOR-personellets immunitet med hensyn til værtsstatens jurisdiktion fritager det ikke for at være underlagt de respektive udsenderstaters jurisdiktioner.
   8.   EUFOR-personel er med hensyn til tjenesteydelser præsteret for EUFOR fritaget for de bestemmelser om social sikring, der eventuelt gælder i værtsstaten.
   9.   EUFOR-personel er fritaget for enhver form for beskatning i værtsstaten af de vederlag og honorarer, som EUFOR og udsenderstaterne betaler dem, samt af enhver indkomst, der modtages uden for værtsstaten.
   10.   EUFOR-personel skal betale told, skatter og lignende afgifter på genstande til personligt brug, bortset fra genstande, det medbragte ved indrejsen på værtsstatens område, og nødvendighedsgenstande. Det er ikke fritaget for betaling for lager- og fragtydelser eller for betaling for tilsvarende ydelser i forbindelse med genstande til personligt brug.
   EUFOR-personellets personlige bagage er fritaget for kontrol, medmindre der er vægtige grunde til at antage, at den indeholder genstande, der ikke er til EUFOR-personellets personlige brug, eller import- eller eksportartikler, der i værtsstaten er forbudt ved lov eller underlagt karantæneregler. En sådan inspektion må kun foretages under overværelse af det berørte EUFOR-personel eller af en bemyndiget repræsentant for EUFOR.
   Artikel 7
   Lokalt personel
   Lokalt personel nyder kun privilegier og immuniteter i det omfang, dette tillades af værtsstaten. Værtsstaten skal dog udøve sin jurisdiktion over dette personel på en sådan måde, at det ikke i urimeligt omfang griber forstyrrende ind i udførelsen af operationens funktioner.
   Artikel 8
   Strafferetlig jurisdiktion
   En udsenderstats kompetente myndigheder kan på værtsstatens område udøve den strafferetlige og disciplinære jurisdiktion, de er tillagt i henhold til udsenderstatens lovgivning, over EUFOR-personel, der er underlagt udsenderstatens relevante lovgivning.
   Artikel 9
   Uniform og våben
   1.   Uniform bæres efter regler, der er fastlagt af den øverstbefalende for EU-styrken.
   2.   Militært EUFOR-personel må bære våben og ammunition, hvis de har tjenstlig bemyndigelse til det.
   Artikel 10
   Værtsstatens støtte og indgåelse af kontrakter
   1.   Værtsstaten bistår på anmodning EUFOR med at finde egnede faciliteter.
   2.   Værtsstaten stiller, så vidt dens midler rækker, gratis egne faciliteter til rådighed, såfremt sådanne faciliteter er nødvendige med henblik på udførelse af EUFOR’s administrative og operative aktiviteter. Hvad angår faciliteter, der ejes af private juridiske enheder, støtter værtsstaten for EUFOR’s regning bestræbelserne på at finde sådanne og få dem stillet til rådighed.
   3.   Værtsstaten bidrager, så vidt dens midler og kapacitet rækker, til forberedelsen, fastlæggelsen, gennemførelsen og opretholdelsen af operationen. Bistanden og støtten fra værtsstaten til operationen ydes på samme betingelser som til værtsstatens væbnede styrker.
   4.   Lovvalg i forbindelse med kontrakter, der indgås af EUFOR i værtsstaten, fastsættes i kontrakten.
   5.   Det kan i kontrakten fastsættes, at den procedure for bilæggelse af tvister, der er omhandlet i artikel 15, stk. 3 og 4, finder anvendelse på tvister, der skyldes kontraktens gennemførelse.
   6.   Værtsstaten fremmer gennemførelsen af kontrakter, som EUFOR har indgået med handelsvirksomheder med henblik på operationen.
   Artikel 11
   Ændringer af faciliteter
   1.   EUFOR er bemyndiget til at opføre, ombygge eller på anden måde ændre faciliteter, når dette er nødvendigt af operative hensyn.
   2.   Værtsstaten kan ikke kræve erstatning af EUFOR for sådanne opførelser, ombygninger eller ændringer.
   Artikel 12
   EUFOR-personel, der er afgået ved døden
   1.   Den øverstbefalende for EU-styrken har ret til at forestå og træffe hensigtsmæssige foranstaltninger til hjemsendelse af EUFOR-personel, der er afgået ved døden, samt den pågældende persons personlige ejendele.
   2.   Der foretages ikke obduktion af EUFOR-medlemmer uden den pågældende stats samtykke og overværelse af en repræsentant for EUFOR og/eller den pågældende stat.
   3.   Værtsstaten og EUFOR samarbejder i videst muligt omfang med henblik på hurtig hjemsendelse af EUFOR-personel, der er afgået ved døden.
   Artikel 13
   EUFOR’S sikkerhed og militærpoliti
   1.   Værtsstaten træffer passende foranstaltninger til at sikre EUFOR’s og dets personels sikkerhed.
   2.   EUFOR er bemyndiget til at træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at beskytte sine faciliteter, herunder også træningsfaciliteter, mod ethvert angreb eller enhver indtrængen udefra.
   3.   Den øverstbefalende for EU-styrken kan oprette en militærpolitienhed til opretholdelse af ro og orden på EUFOR-faciliteterne.
   4.   Militærpolitienheden kan også, i samråd og i samarbejde med værtsstatens militærpoliti eller politi, uden for disse faciliteter sikre opretholdelse af god orden og disciplin blandt EUFOR-personellet.
   Artikel 14
   Kommunikation
   1.   EUFOR kan installere og drive radiosende- og modtageanlæg samt satellitsystemer. Det rådfører sig med værtsstatens kompetente myndigheder for at undgå konflikter vedrørende brug af de dertil egnede frekvenser. Værtsstaten giver gratis adgang til frekvensspektret.
   2.   EUFOR har ret til ubegrænset radio- (herunder satellitradio, bærbar eller håndholdt radio-), telefon-, telegraf- og faxkommunikation samt anden kommunikation og til at installere de nødvendige anlæg til opretholdelse af sådan kommunikation på og mellem EUFOR-faciliteter, herunder ret til at trække kabler og jordledninger til brug for operationen.
   3.   EUFOR kan ved hjælp af egne faciliteter, og hvis den øverstbefalende for EU-styrken anser det for nødvendigt, i samarbejde med værtsstatens kompetente myndigheder træffe de nødvendige foranstaltninger til befordring af post, der er adresseret til eller afsendt af EUFOR eller EUFOR-personel.
   Artikel 15
   Erstatningskrav for død, tilskadekomst, skade eller tab
   1.   EUFOR og EUFOR-personel drages ikke til ansvar for skade på eller tab af privat eller statsejendom, der er forbundet med operativ nødvendighed eller skyldes aktiviteter i forbindelse med borgerlige uroligheder eller beskyttelse af EUFOR.
   2.   Med henblik på afgørelse ved mindelig ordning skal erstatningskrav for skade på eller tab af privat eller statsejendom, der ikke er omfattet af stk. 1, samt erstatningskrav for personers død eller tilskadekomst samt skade på eller tab af EUFOR-ejendom forelægges for EUFOR via værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra værtsstatens juridiske og fysiske personer eller for værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra EUFOR.
   3.   Hvis der ikke kan findes en mindelig ordning, forelægges erstatningskravet for en kravskommission, der er ligeligt sammensat af repræsentanter for EUFOR og repræsentanter for værtsstaten. Afgørelserne vedrørende erstatningskravene træffes i fællesskab.
   4.   Hvis der ikke kan opnås en ordning, skal tvisten

               a)

               for erstatningskrav på til og med 40 000 EUR bilægges ved diplomatiske midler mellem værtsstaten og EU-repræsentanterne

               b)

               for erstatningskrav på mere end det i litra a) nævnte beløb forelægges for en voldgiftsdomstol, hvis afgørelser er bindende.

         5.   Voldgiftsdomstolen sammensættes af tre voldgiftsmand, idet én voldgiftsmand udnævnes af værtsstaten, én voldgiftsmand af EUFOR og den tredje af værtsstaten og EUFOR i fællesskab. Har en af parterne inden senest to måneder ikke udnævnt nogen voldgiftsmand, eller kan der mellem værtsstaten og EUFOR ikke opnås enighed om udnævnelsen af den tredje voldgiftsmand, udnævnes den pågældende voldgiftsmand af præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol.
   6.   EUFOR og værtsstatens forvaltningsmyndigheder indgår en administrativ ordning for at fastlægge kravskommissionens og domstolens mandat, hvilken procedure der skal anvendes i disse instanser, og under hvilke betingelser erstatningskravene skal fremsættes.
   Artikel 16
   Forbindelser og tvister
   1.   Alle spørgsmål, der opstår i forbindelse med anvendelsen af denne aftale, drøftes i fællesskab af repræsentanter for EUFOR og værtsstatens kompetente myndigheder.
   2.   I mangel af forudgående bilæggelse løses tvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale mellem værtsstatens og EU’s repræsentanter udelukkende med diplomatiske midler.
   Artikel 17
   Andre bestemmelser
   1.   Når der i denne aftale henvises til EUFOR’s og EUFOR-personellets privilegier, immuniteter og rettigheder, er værtsstatens regering ansvarlig for, at dennes lokale myndigheder implementerer og overholder sådanne privilegier, immuniteter og rettigheder.
   2.   Intet i denne aftale tilsigter eller kan anses for at fravige rettigheder, som en EU-medlemsstat eller en anden stat, der bidrager til EUFOR, har ifølge andre aftaler.
   Artikel 18
   Gennemførelsesbestemmelser
   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale kan operative, administrative og tekniske spørgsmål gøres til genstand for separate arrangementer, som skal indgås mellem den øverstbefalende for EU-styrken og værtsstatens forvaltningsmyndigheder.
   Artikel 19
   Ikrafttræden og ophævelse
   1.   Denne aftale træder i kraft ved undertegnelsen og forbliver i kraft indtil den dato, hvor EUFOR’s sidste elementer og personel er udrejst som officielt meddelt af EUFOR.
   2.   Uanset stk. 1 anses bestemmelserne i artikel 4, stk. 7, artikel 5, stk. 1-3, 6 og 7, artikel 6, stk. 1, 3, 4, 6 og 8-10, artikel 10, stk. 2, artikel 11, artikel 13, stk. 1 og 2, samt artikel 15 for at finde anvendelse fra den dato, hvor det første EUFOR-personel deployeres, hvis denne dato er tidligere end datoen for denne aftales ikrafttræden.
   3.   Aftalen kan ændres på grundlag af en fælles skriftlig aftale mellem parterne.
   4.   Ophævelsen af denne aftale berører ikke eventuelle rettigheder eller forpligtelser, der følger af gennemførelsen af denne aftale forud for ophævelsen.

      Udfærdiget i Bangui, den 16. april 2008, i fire originaleksemplarer på fransk.

            For Den Europæiske Union

            For Den Centralafrikanske Republik


Avis juridique important

|

31990D0358

90/358/EØF: Europa-Parlamentets afgørelse af 3. april 1990 om meddelelse af decharge til bestyrelsen for Det Europaeiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for gennemfoerelsen af bevillingerne for regnskabsaaret 1988

EF-Tidende nr. L 174 af 07/07/1990 s. 0057 - 0058

*****  EUROPA-PARLAMENTETS  AFGOERELSE  af 3. april 1990  om meddelelse af decharge til bestyrelsen for Det Europaeiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for gennemfoerelsen af bevillingerne for regnskabsaaret 1988  (90/358/EOEF)  EUROPA-PARLAMENTET,  - der henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 206 b,  - der henviser til oversigten over indtaegter og udgifter for Det Europaeiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for regnskabsaaret 1988 og Revisionsrettens beretning om regnskaberne,  - der henviser til Raadets afgoerelse af 12. marts 1990 (dok. C3-85/90),  - der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget (dok. A3-69/90),  1. konstaterer foelgende tal vedroerende regnskabet for Det Europaeiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse:  Regnskabsaaret 1988  Indtaegter (ECU)  1. Tilskud fra Kommissionen 7 116 520,27  2. Bankrenter 18 621 06  3. Kursgevinster 0,00  4. Andre indtaegter 8 764,48  Udgifter  1. Endelige bevillinger 7 318 000,00  2. Forpligtelser 7 133 118,41  3. Uudnyttede bevillinger (1-2) 184 881,59  4. Betalinger 5 831 561,54  5. Fremfoerte bevillinger fra 1987 1 221 527,02  6. Betalinger over fremfoerte bevillinger 1 054 402,86  7. Bortfaldne, fremfoerte bevillinger (5-6) 167 124,16  8. Bevillinger, som fremfoeres til 1989 1 301 556,87  9. Bortfaldne bevillinger (1-4-8) 184 881,59  2. anmoder om, at de finansielle bestemmelser for Centret straks aendres i overensstemmelse med kravene i den reviderede finansforordning for De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget;  3. noterer sig Revisionsrettens henstilling til Centret om at indfoere et analytisk regnskabssystem opdelt paa forskningsmaal, og anmoder Centret om at gennemfoere pilotforsoeg med henblik paa at paavise en saadan regnskabsmetodes effektivitet;  4. konstaterer, at Det Europaeiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse som svar paa Revisionsrettens henstilling vedroerende forbedring af Centrets edb-faciliteter allerede har ladet en ekstern konsulent udarbejde en rapport, der stoetter de afgoerelser, bestyrelsen har truffet; 5. giver bestyrelsen for Det Europaeiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse decharge paa grundlag af Revisionsrettens beretning om regnskaberne for regnskabsaaret 1988;  6. paalaegger sin formand at sende denne afgoerelse til bestyrelsen for Det Europaeiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse, Raadet, Kommissionen og Revisionsretten samt foranledige, at den offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (L-udgaven).  Udfaerdiget i Strasbourg, den 3. april 1990.  1.2 // Generalsekretaeren   // Formanden   // Enrico VINCI  // Enrique BARÓN CRESPO


title: Rådets afgørelse af 27. november 1967 om indgåelse af aftaler med Canada, Uruguay og USA i henhold til GATT's artikel XXVIII om visse rester fra udvindingen af olivenolie

text:
Avis juridique important

|

31967D0729

EF-Tidende nr. 292 af 01/12/1967 s. 0044 den danske specialudgave: serie II bind I(2) s. 0127  den engelske specialudgave: serie II bind I(2) s. 0212

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 27 . november 1967  om indgaaelse af aftaler med Canada , Uruguay og USA i henhold til GATT's artikel XXVIII om visse rester fra udvindingen af olivenolie   ( 67/729/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artiklerne 111 , 114 og 228 ,  under henvisning til Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs faelles toldtarif ,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 26 . og 27 . oktober 1966 ,  under henvisning til beretning fra Kommissionen , og  ud fra foelgende betragtninger :  Kommissionen har paa Faellesskabets vegne i henhold til artikel XXVIII i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel forhandlet om at traekke de toldindroemmelser for pos . ex 15.17 og pos . ex 23.04 tilbage , der er anfoert paa Det europaeiske oekonomiske Faellesskabs liste XL , som er bilag til ovennaevnte aftale . Disse forhandlinger er foert med Canada , Uruguay og USA :  ingen anden kontraherende part har vist interesse for disse forhandlinger , resultatet af disse forhandlinger er tilfredsstillende -  VEDTAGET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Paa Faelleskabets vegne bliver aftalerne , hvis ordlyd er vedfoejet som bilag til afgoerelsen , indgaaet med Canada , Uruguay og USA .  Artikel 2  Indgaaelsen af disse aftaler meddeles de kontraherende parter i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 27 . november 1967 .  Paa Raadets vegne  H . HOECHERL  Formand


Avis juridique important

|

32000D0268

2000/268/EF, Euratom: Rådets afgørelse af 30. marts 2000 om beskikkelse af et svensk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg

EF-Tidende nr. L 085 af 06/04/2000 s. 0024 - 0024

Rådets afgørelseaf 30. marts 2000om beskikkelse af et svensk medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg(2000/268/EF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 258,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 166,under henvisning til Rådets afgørelse af 15. september 1998 om beskikkelse af medlemmerne af Det Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 1998 til den 20. september 2002(1),i betragtning af, at en plads som medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg er blevet ledig efter Anita Harrimans fratrædelse, der blev meddelt Rådet den 12. marts 1999,under henvisning til den kandidatliste, som den svenske regering har forelagt, ogefter at have indhentet udtalelse fra Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelInger Persson beskikkes som medlem af Det Økonomiske og Sociale Udvalg som efterfølger for Anita Harriman for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 20. september 2002.Udfærdiget i Bruxelles, den 30. marts 2000.På Rådets vegneJ. SócratesFormand(1) EFT L 257 af 19.9.1998, s. 37.


Avis juridique important

|

31994D0518(01)

RÅDETS AFGØRELSE af 6. maj 1994 om udnævnelse af et medlem af Det Rådgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturområdet

EF-Tidende nr. C 135 af 18/05/1994 s. 0001 - 0001

RAADETS AFGOERELSE af 6. maj 1994 om udnaevnelse af et medlem af Det Raadgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturomraadet (94/C 135/01)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR -under henvisning til Raadets afgoerelse 85/385/EOEF af 10. juni 1985 om nedsaettelse af et raadgivende udvalg for uddannelse inden for arkitekturomraadet (1), saerlig artikel 3 og 4, ogud fra foelgende betragtninger:Raadet udnaevnte ved afgoerelse af 9. november 1992 (2) Jan SOENDERGAARD til medlem for perioden indtil den 19. juni 1994;den danske regering har indstillet Bente BEEDHOLM til efterfoelger for Jan SOENDERGAARD -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Eneste artikel Bente BEEDHOLM udnaevnes til medlem af Det Raadgivende Udvalg for Uddannelse inden for Arkitekturomraadet som efterfoelger for Jan SOENDERGAARD for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 19. juni 1994.Udfaerdiget i Bruxelles, den 6. maj 1994.Paa Raadets vegneTh. PANGALOSFormand(1) EFT nr. L 223 af 21. 8. 1985, s. 26.(2) EFT nr. C 300 af 17. 11. 1992, s. 2.


title: 2009/121/EF: Rådets afgørelse af 18. december 2008 om forkastelse af forslaget fra Kommissionen til Rådets forordning om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 med hensyn til brug af antimikrobielle stoffer til behandling af fjerkrækroppe (EØS-relevant tekst)

text:
               13.2.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 42/13

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 18. december 2008
   om forkastelse af forslaget fra Kommissionen til Rådets forordning om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 med hensyn til brug af antimikrobielle stoffer til behandling af fjerkrækroppe
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/121/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 202,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 af 29. april 2004 om særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer (1), særlig artikel 3, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen til Rådets forordning om gennemførelse af forordning (EF) nr. 853/2004 med hensyn til brug af antimikrobielle stoffer til behandling af fjerkrækroppe,
   under henvisning til Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (2), særlig artikel 5, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved forordning (EF) nr. 853/2004 fastsættes der særlige hygiejnebestemmelser for animalske fødevarer gældende for ledere af fødevarevirksomheder. Det bestemmes, at lederen af en fødevarevirksomhed ikke må anvende andre stoffer end vand til at fjerne overfladeforurening fra animalske produkter, medmindre anvendelsen af et sådant stof er godkendt efter forordningen.

               (2)

               Der bør sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved gennemførelsen af Fællesskabets politikker. Fødevare- og foderforanstaltninger, der vedtages af Fællesskabet, skal baseres på en relevant vurdering af de mulige risici for menneskers og dyrs sundhed og skal under hensyntagen til de foreliggende videnskabelige beviser opretholde eller, hvis det er videnskabeligt begrundet, øge beskyttelsesniveauet for menneskers og dyrs sundhed i Fællesskabet. Høje hygiejnestandarder i hele fødevareproduktionskæden og undgåelse af eller forbud mod at anvende stoffer, der eventuelt kan dække over dårlig praksis på hygiejneområdet, har førsteprioritet i Fællesskabet.

               (3)

               Desuden bør der sikres et højt miljøbeskyttelsesniveau ved gennemførelsen af Fællesskabets politikker ved hjælp af såvel egentlige miljøpolitiske retsakter som integrering af miljøpolitiske krav i fastlæggelsen og gennemførelsen af andre fællesskabspolitikker og -aktiviteter.

               (4)

               I Kommissionens forslag understreges, at flere antimikrobielle stoffer som chlordioxid, sur natriumchlorit, trinatriumphosphat eller peroxysyrer, der anvendes til at fjerne overfladeforurening fra fjerkrækroppe, kan udgøre en risiko for vandmiljøet, for sundheden for personale, der arbejder i spildevandssystemer, og for kloaksystemers og/eller spildevandsrensningsanlægs drift og kapacitet. Anvendelse af antimikrobielle stoffer, der indeholder chlor, kan også føre til dannelse af organiske chlorforbindelser, hvoraf flere er persistente, bioakkumulerbare eller kræftfremkaldende. Phosphorforbindelser er ligeledes en af kilderne til eutrofiering af de regionale have i Europa, hvilket medfører en omfattende algevækst og andre uønskede forstyrrelser af vandmiljøet.

               (5)

               Den Videnskabelige Komité for Veterinærforanstaltninger med henblik på Folkesundheden forelagde den 30. oktober 1998 en rapport om fordele ved og begrænsninger for antimikrobiel behandling af fjerkrækroppe og anbefalede, at der, før der gives tilladelse til at anvende et dekontamineringsmiddel eller en dekontamineringsteknik, bør foretages en fuldstændig vurdering deraf.

               (6)

               Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) vedtog den 14.-15. december 2005 en videnskabelig udtalelse om evaluering af peroxysyrers effektivitet ved anvendelse som antimikrobielt stof på fjerkrækroppe. Det konkluderedes heri, at det var vanskeligt at vurdere peroxysyrers effektivitet, fordi beskrivelserne i de forelagte protokoller ikke altid var klare, og selv om de havde været det, ville det ikke være tilstrækkeligt til at påvise peroxysyrers effektivitet under kommercielle vilkår.

               (7)

               EFSA vedtog den 6. marts 2008 en videnskabelig udtalelse om vurdering af chlordioxids, sur natriumchlorits, trinatriumphosphats og peroxysyrers eventuelle indvirkning på fremkomsten af antimikrobiel resistens. Resultaterne fik EFSA til at tilskynde til yderligere forskning i sandsynligheden for fremkomst af følsomhed over for disse typer stoffer og muligheden for, at de bliver resistente over for terapeutiske antibiotika og andre antimikrobielle stoffer.

               (8)

               Den Videnskabelige Komité for Sundheds- og Miljørisici (VKSM) og Den Videnskabelige Komité for Nye og Nyligt Identificerede Sundhedsrisici (VKNNIS) vedtog den 18. marts 2008 og den 2. april 2008 en fælles videnskabelig udtalelse om den miljømæssige påvirkning og indvirkning på den antimikrobielle resistens for de fire stoffer, der anvendes til fjernelse af mikrobiel overfladekontaminering af fjerkrækroppe. De anførte, at der på nuværende tidspunkt ikke er tilstrækkelig viden om de potentielle negative virkninger af at bruge forskellige biocider, og konkluderede, at der ikke foreligger tilstrækkelig information til at kunne foretage omfattende kvantitative vurderinger. Der er betænkeligheder i miljømæssig henseende med hensyn til muligheden for at sprede eller udvælge mere resistente stammer og i relation til potentielle restkoncentrationer i fjerkrækroppene.

               (9)

               På baggrund af de foreliggende videnskabelige oplysninger kan det ikke udelukkes, at godkendelsen af disse stoffer kan medføre øget antimikrobiel resistens hos mennesker.

               (10)

               Internationale organer, der beskæftiger sig med humanmedicin, er også til stadighed meget opmærksomme på udviklingen af antimikrobiel resistens. Kommissionen har taget forskellige vigtige lovgivningsinitiativer for at reducere antimikrobiel resistens i forbindelse med foder, dyrlægebehandling af dyr samt fødevarer.

               (11)

               Rådet vedtog endvidere på samlingen den 9. - 10. juni 2008 Rådets konklusioner om antimikrobiel resistens, hvori det understregede, at antimikrobiel resistens fortsat er et voksende europæisk og globalt sundhedsproblem.

               (12)

               Europa-Parlamentet gav i sin beslutning af 19. juni 2008 udtryk for, at det af ovennævnte grunde ikke kan godkende Kommissionens forslag, og henstillede til Rådet, at det forkaster det.

               (13)

               Manglen på videnskabelige data om farerne ved brugen af disse stoffer fører til anvendelse af forsigtighedsprincippet, jf. artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 178/2002 af 28. januar 2002 om generelle principper og krav i fødevarelovgivningen, om oprettelse af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet og om procedurer vedrørende fødevaresikkerhed (3). Ifølge dette princip kan der i de særlige tilfælde, hvor det på baggrund af en vurdering af eksisterende oplysninger påvises, at der er mulighed for skadelige virkninger for sundheden, men hvor der stadig er videnskabelig usikkerhed, vedtages sådanne midlertidige risikostyringsforanstaltninger, som er nødvendige for at sikre det høje sundhedsbeskyttelsesniveau, som Fællesskabet ønsker, medens det afventes, at der fremskaffes yderligere videnskabelige oplysninger med henblik på en mere fuldstændig risikovurdering.

               (14)

               Ledere af fødevarevirksomheder og forskningsprogrammer bør derfor tilskyndes til at indsamle data, således at både disse stoffers virkning og udviklingen af antimikrobiel resistens samt en mulig miljøpåvirkning vil kunne vurderes fuldt ud. Med henblik herpå har EFSA offentliggjort et fælles vejledende AFC/BIOHAZ-dokument (4) om indsendelse af data til evaluering af sikkerhed og virkning for så vidt angår stoffer til antimikrobiel behandling af fødevarer af animalsk oprindelse. Rådet mener, at det er nødvendigt at afvente resultatet af indsamlingen og evalueringen af disse data og derfor indtil videre forkaste Kommissionens forslag —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Kommissionens forslag til Rådets forordning om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 853/2004 for så vidt angår brugen af antimikrobielle stoffer til behandling af fjerkrækroppe forkastes.
   Artikel 2
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2008.

            På Rådets vegne

         M. BARNIER

            Formand

      (1)  EUT L 139 af 30.4.2004, s. 55.

      (2)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.

      (3)  EFT L 31 af 1.2.2002, s. 1.

      (4)  EFSA Journal (2006) 3888, s. 1


title: 2010/557/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 5. maj 2010 om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2008

text:
               25.9.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/240

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 5. maj 2010
   om afslutning af regnskaberne for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2008
   (2010/557/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2008,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2008, med akademiets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 16. februar 2010 (5827/2010 — C7-0061/2010),
   der henviser til EF-traktatens artikel 276 og artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185,
   der henviser til Rådets afgørelse 2005/681/RIA af 20. september 2005 om oprettelse af Det Europæiske Politiakademi (Cepol) (3), særlig artikel 16,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A7-0075/2010),

               1.

               udsætter afslutningen af regnskaberne for Det Europæiske Politiakademi for regnskabsåret 2008,

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til direktøren for Det Europæiske Politiakademi, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at den offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Jerzy BUZEK

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 304 af 15.12.2009, s. 124.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 256 af 1.10.2005, s. 63.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.


Avis juridique important

|

31988D0382

88/382/EØF: Rådets afgørelse af 24. juni 1988 om supplering af bilag IV til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening for så vidt angår kviksølv fra andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider

EF-Tidende nr. L 183 af 14/07/1988 s. 0030 - 0033 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 14 s. 0094  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 14 s. 0094

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 24. juni 1988  om supplering af bilag IV til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening for saa vidt angaar kviksoelv fra andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider  (88/382/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig 130 S,  under henvisning til forslag fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),  under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Ved afgoerelse 77/586/EOEF (3) har Faellesskabet indgaaet Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening, i det foelgende benaevnt »Den Kemiske Konvention« samt tillaegsoverenskomsten til den i Bern den 29. april 1963 undertegnede Overenskomst om Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Rhinen mod Forurening, i det foelgende benaevnt »Den Internationale Kommission«;  i henhold til artikel 5 i Den Kemiske Konvention foreslaar Den Internationale Kommission graensevaerdier for udledninger af visse stoffer i overfladevandet i Rhinbassinet ved aendringer af bilag IV til Den Kemiske Konvention; i henhold til artikel 14 i Den Kemiske Konvention er en enstemmig vedtagelse blandt de kontraherende parter i Den Kemiske Konvention noedvendig for disse aendringers ikrafttraeden;  Den Internationale Kommission har udarbejdet graensevaerdier for kviksoelv fra andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider i form af et forslag om supplering af bilag IV til Den Kemiske Konvention;  i direktiv 84/156/EOEF (4) er der fastsat graensevaerdier for udledninger af kviksoelv fra andre sektorer end elektrolyse af alkalichlorider i Faellesskabets vandmiljoe; disse graensevaerdier er identiske med de vaerdier, der er fastsat i forslaget fra Den Internationale Kommission;  i artikel 4 i samme direktiv paalaegges det medlemsstaterne at udarbejde specifikke programmer med henblik paa at hindre udledninger af kvivsoelv fra de talrige kilder, som ikke er industrianlaeg; saadanne bestemmelser findes ikke i forslaget fra Den Internationale Kommission;  Faellesskabet boer som kontraherende part i Den Kemiske Konvention vedtage det naevnte forslag -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Forslaget fra Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Rhinen mod Forurening om supplering af bilag IV til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening for saa vidt angaar kviksoelv fra andre sektorer en elektrolyse af alkalichlorider vedtages paa Faellesskabets vegne.  Teksten til forslaget er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Denne afgoerelse gaelder med forbehold af de specifikke bestemmelser i andre faellesskabsforskrifter, navnlig artikel 4 i direktiv 84/156/EOEF.  Artikel 3  Formanden for Raadet giver efter fremgangsmaaden i Den Kemiske Konvention Schweiz' regering meddelelse om vedtagelsen af det i artikel 1 naevnte forslag.  Udfaerdiget i Luxembourg, den 24. juni 1988.  Paa Raadets vegne  M. BANGEMANN  Formand  (1) Udtalelse afgivet den 15. juni 1988 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (2) EFT nr. C 105 af 21. 4. 1987, s. 17.  (3) EFT nr. L 240 af 19. 9. 1977, s. 35.  (4) EFT nr. L 74 af 17. 3. 1984, s. 49.  Forslag  fra Den Internationale Kommission for Beskyttelse af Rhinen mod Forurening om supplering af bilag IV til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening, undertegnet i Bonn den 3. december 1976  DEN INTERNATIONALE KOMMISSION FOR BESKYTTELSE AF RHINEN MOD FORURENING,  som henviser til Konventionen om Beskyttelse af Rhinen mod Kemisk Forurening, undertegnet i Bonn den 3. december 1976, og  som navnlig henviser til artikel 3, 4, 5 og 14 i denne konvention,  og til sit forslag af 28. juni 1979 i Baden/Schweiz til supplering af bilag IV til denne konvention med graensevaerdier for udledninger af kviksoelv fra anlaeg til elektrolyse af alkalichlorider,  FORESLAAR DE KONTRAHERENDE PARTER TIL KONVENTIONEN,  at bilag IV til Konventionen af 3. december 1976 suppleres som foelger for saa vidt angaar kviksoelv:  1.2.3.4.5.6 //  //  //  //  //  //  // Stof eller stofgruppe  // Oprindelse  // Graensevaerdi udtrykt i maksimal- koncentration af et stof  // Graensevaerdi udtrykt i maksimalmaengde af et stof  // Udloeb af tidsfristen for de eksisterende udledninger  // Bemaerkninger  //  //  //  //  //  //  // 1  // 2  // 3  // 4  // 5  // 6  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  //  // Kviksoelv  // 1. Kemiske industrier, som anvender kviksoelvkatalysatorer  //   //   //   // (1), (2), (3), (4)   //   // 1.1. til produktion af vinylchlorid   // 0,05 mg kviksoelv pr. liter spildevand   // 0,1 g kviksoelv pr. ton produktionskapacitet for vinylchlorid   // 1. juli 1989   //   //   //   // For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,1 mg kviksoelv pr. liter spildevand   // For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,2 g kviksoelv pr. ton produktionskapacitet for vinylchlorid   // 1. juli 1986   //   //   // 1.2. i andre processer   // 0,05 mg kviksoelv pr. liter spildevand   // 5 g kviksoelv pr. kg behandlet kviksoelv   // 1. juli 1989   // (1), (2), (3), (4)  //   //   // For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,1 mg kviksoelv pr. liter spildevand   // For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 10 g kviksoelv pr. kg behandlet kviksoelv   // 1. juli 1986   //   //   //    //   //   //   //  //   // 2. Fabrikation af kviksoelvkatalysatorer anvendt til fremstilling af vinylchlorid   // 0,05 mg kviksoelv pr. liter spildevand For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,1 mg kviksoelv pr. liter spildevand   // 0,7 g kviksoelv pr. kg behandlet kviksoelv For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 1,4 g kviksoelv pr. kg behandlet kviksoelv   // 1. juli 1989 1. juli 1986   //   //  //   //   //   //   //  //  //  //  //  //  //  // Stof eller stofgruppe  // Oprindelse  // Graensevaerdi udtrykt i maksimal- koncentration af et stof  // Graensevaerdi udtrykt i maksimalmaengde af et stof  // Udloeb af tidsfristen for de eksisterende udledninger  // Bemaerkninger  //  //  //  //  //  //  // 1  // 2  // 3  // 4  // 5  // 6  //  //  //  //  //  //  //  // Kviksoelv (fortsat)  // 3. Fremstilling af organiske og uorganiske kviksoelvforbindelser (med undtagelse af de under punkt 2 omhandlede produkter)  // 0,05 mg kviksoelv pr. liter spildevand For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,1 mg kviksoelv pr. liter spildevand   // 0,05 g kviksoelv pr. kg behandlet kviksoelv For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,1 g kviksoelv pr. kg behandlet kviksoelv   // 1. juli 1989 1. juli 1986   //   //   //    //  //   //   //   //   // 4. Fremstilling af batterier indeholdende kviksoelv   // 0,05 mg kviksoelv pr. liter spildevand   // 0,03 g kviksoelv pr. kg behandlet kviksoelv  // 1. juli 1989   // (1), (2), (3), (4)   //   //   // For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,1 mg kviksoelv pr. liter spildevand   // For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,05 g kviksoelv pr. kg behandlet kviksoelv   // 1. juli 1986   //   //  //    //   //   //   //   //   // 5. Non-ferro metalindustrier   //   //   //   // (1), (2), (3), (4), (5)   //   // 5.1. Anlaeg til genindvinding af kviksoelv   // 0,05 mg kviksoelv pr. liter spildevand   //   // 1. juli 1989   //   //   //   // For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,1 mg kviksoelv pr. liter spildevand   //   // 1. juli 1986  //   //   // 5.2. Ekstraktion og raffinering af non-ferro metaller   // 0,05 mg kviksoelv pr. liter spildevand   //  // 1. juli 1989   //   //   //   // For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,1 mg kviksoelv pr. liter spildevand   //   // 1. juli 1986   //   //  //    //   //   //   //   //   // 6. Anlaeg til behandling af giftigt affald indeholdene kviksoelv   // 0,05 mg kviksoelv pr. liter spildevand   //   // 1. juli 1989   // (1), (2), (3), (4)   //   //   // For eksisterende udledninger gaelder den midlertidige graensevaerdi paa 0,1 mg kviksoelv pr. liter spildevand   //   // 1. juli 1986   //   //    //   //   //  //   //  (1) De i skemaet angivne graensevaerdier svarer til en gennemsnitlig maanedlig koncentration eller til en maksimal maanedlig belastning.  De udledte kviksoelvmaengder er angivet i behandlet kviksoelvmaengde pr. industrianlaeg i samme periode eller som funktion af den installerede produktionskapacitet for vinylchlorid.  (2) De graensevaerdier, udtrykt i koncentrationer, som i princippet ikke maa overskrides, fremgaar af ovenstaaende skema for industrisektorerne 1 til 4. Under alle omstaendigheder kan graensevaerdierne, udtrykt i maksimalkoncentrationer, ikke overstige dem, der er udtrykt, i maksimalmaengder divideret med vandbehovet pr. kg behandlet kviksoelv eller pr. ton installeret produktionskapacitet for vinylchlorid.  Da kviksoelvkoncentrationen i udledningerne imidlertid afhaenger af den noedvendige vandmaengde, som varierer med de forskellige processer og anlaeg, skal de graensevaerdier, udtrykt i maengden af udledt kviksoelv i forhold til maengden af behandlet kviksoelv eller den installerede produktionskapacitet for vinylchlorid, som fremgaar af oventaaende skema, under alle omstaendigheder overholdes.  (3) De i ovenstaaende skema anfoerte graensevaerdier gaelder for bestemmelsen af kviksoelv i en ikke-filtreret proeve. De gaelder for den samlede kviksoelvmaengde fra spildevand fra produktionsprocessen og stammende fra produktionsanlaegget.  Saafremt spildevandet, som indeholder kviksoelv, behandles uden for produktionsanlaegget i et anlaeg bestemt til fjernelse af kviksoelv, kan regeringerne tillade, at graensevaerdierne anvendes paa det sted, hvor udledningerne forlader dette anlaeg.  (4) De gennemsnitlige daglige graensevaerdier er lig med det dobbelte af de tilsvarende gennemsnitlige maanedlige graensevaerdier paa skemaet.  (5) Paa grundlag af de indhoestede erfaringer i forbindelse med anvendelsen af disse bestemmelser forelaegger Den Internationale Kommission de kontraherende parter for non-ferro metalindustriens vedkommende forslag med henblik paa en fastsaettelse af mere restriktive graensevaerdier til ikrafttraeden ti aar efter vedtagelsen af disse bestemmelser.  Den Internationale Kommission vil om fornoedent senere foreslaa graensevaerdier for andre industrisektorer saasom papirindustrien, staalindustrien eller kulfyrede kraftvaerker. I mellemtiden fastsaetter regeringerne paa egen haand i overensstemmelse med artikel 3 og 4 i Konventionen emmissionsnormer for kviksoelv. Ved disse normer skal der tages hensyn til de bedste til raadighed staaende tekniske midler, og de maa ikke vaere mindre strenge end den graensevaerdi i bilag IV, hvormed de bedst kan sammenlignes.  I medfoer af artikel 14 og 19 i Konventionen traeder disse bestemmelser i kraft efter de kontraherende parters enstemmige vedtagelse.  De kontraherende parter giver meddelelse om vedtagelsen til Schweiz' regering, som underretter dem om modtagelsen af disse erklaeringer.


title: AFGOERELSE TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE I DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RAADET AF 7. NOVEMBER 1974 OM INDFOERELSE AF TILSYN MED INDFOERSEL AF VISSE VARER MED OPRINDELSE I OESTRIG

text:
25 . 11 . 74                             De Europæiske Fællesskabers Tidende                                 Nr. L 313/55
                                                              II
                                    (Retsakter hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk)
                                                           RÅD
                                                        AFGØRELSE
                TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE I DET EURO
                PÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET
                                                    af. 7. november 1974
                       om indførelse af tilsyn med indførsel af visse varer med oprindelse i Østrig
                                                         (74/575/EKSF)
REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE I DET                           2. Afskrivningen på de indikative lofter foretages,
EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKABS MED                           efterhånden som varerne forelægges i tolden med an
LEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, HAR —                              givelse til fri omsætning ledsaget af et varecertifikat,
                                                                   der er i overensstemmelse med reglerne i den i stk. 1
                                                                  nævnte overenskomst.
i forståelse med Kommissionen,
                                                                  En vare kan kun afskrives på det indikative loft, så
                                                                  fremt varecertifikatet fremlægges før datoen for gen
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                                  indførelsen af toldopkrævninger.
                           Artikel 1
                                                                  Lofternes udnyttelsesgrad konstateres på fællesskabs
1 . Fra den 1 . januar 1975 til den 31 . december                 plan på grundlag af de indførsler, der afskrives på de
1975 undergives indførsler af varer med oprindelse i              i de foregående afsnit opstillede betingelser.
Østrig, som i medfør af artiklerne 1 og 2 i protokol
nr. 1 i overenskomsten mellem medlemsstaterne i Det
europæiske Kul- og Stålfællesskab og Det europæiske
Kul- og Stålfællesskab på den ene side og republik               Medlemsstaterne giver regelmæssigt Kommissionen
ken Østrig på den anden side er genstand for årlige               meddelelse om de indførsler, der er foretaget efter
                                                                  ovennævnte nærmere bestemmelser.
indikative lofter, tilsyn.
Beskrivelsen af de varer, der er omhandlet i første               3.    Når lofterne er nået, kan medlemsstaterne hver
led, deres told- og statistikpositioner og niveauet for           for sit område på begæring af en af disse eller af
de indikative lofter er angivet i Rådets forordning               Kommissionen indtil udgangen af kalenderåret gen
(EØF) nr. 2901 /74 af 7. november 1974 om indførel               indføre opkrævning af de toldsatser, der gælder over
se af fællesskabstilsyn med indførsler af visse varer             for tredjelande, eventuelt under anvendelse af de
med oprindelse i Østrig (1).                                      procentsatser, som er fastsat i artikel 2, litra e, i pro
                                                                  tokol nr. 1 , der er knyttet til den i stk. 1 nævnte
(*) Se side 1 i denne Tidende.                                    overenskomst.
 ---pagebreak--- Nr. L 313 /56                          De Europæiske Fællesskabers Tidende                              25 . 11 . 74
                        Artikel 2                                                 Artikel 3
Medlemsstaterne træffer alle nødvendige foranstalt
ninger til sikring af gennemførelsen af denne afgørel      Medlemsstaterne træffer alle foranstaltninger, som
se i snævert samarbejde med Kommissionen .                  gennemførelsen af denne afgørelse medfører.
              Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 1974.
                                                                           A. JARROT
                                                                             Formand


Avis juridique important

|

31978D0264

78/264/Euratom: Rådets afgørelse af 6. marts 1978 om fastlæggelse af et forsknings- og udviklingsprogram for Det europæiske Atomenergifællesskab inden for uranefterforskning og udvinding (Indirekte aktion)

EF-Tidende nr. L 072 af 14/03/1978 s. 0012 - 0013

++++   ( 1 ) EFT nr . C 6 af 9 . 1 . 1978 , s . 14 .   ( 2 ) EFT nr . C 59 af 8 . 3 . 1978 , s . 39 .   ( 3 ) EFT nr . C 192 af 11 . 8 . 1977 , s . 1 .  RAADETS AFGOERELSE  af 6 . marts 1978  om fastlaeggelse af et forsknings - og udviklingsprogram for Det europaeiske Atomenergifaellesskab inden for uranefterforskning og -udvinding ( Indirekte aktion )   ( 78/264/Euraton )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Atomenergifaellesskab , saerlig artikel 7 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen , forelagt efter hoering af Det videnskabelige og tekniske Udvalg ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 1 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Det oekonomiske og sociale Udvalg ( 2 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  I forbindelse med den faelles politik paa det videnskabelige og teknologiske omraade er det fleraarige forsknings - og udviklingsprogram en af de vaesentligste maader , hvorpaa Faellesskabet kan bidrage til udvikling af en kerneenergiindustri samt til erhvervelse og udbredelse af viden i den nukleare sektor ;  Faellesskabet er i sin uranforsyning i vid udstraekning afhaengig af tredjelande ; det er saaledes i Faellesskabets interesse at udvikle de eksisterende ressourcer inden for dets eget omraade ;  en forsknings - og udviklingsaktion paa faellesskabsplan inden for uranefterforskning og -udvinding vil kunne bidrage til virkeliggoerelsen af ovennaevnte maal _  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Et forsknings - og udviklingsprogram inden for uranefterforskning og -udvinding fastlaegges , saaledes som det fremgaar af bilaget , for en periode paa tre aar fra 1 . januar 1978 .  Artikel 2  Den oeverste graense for de oekonomiske forpligtelser og det personale , der er noedvendigt for gennemfoerelsen af dette program , fastsaettes til 3 millioner europaeiske regningsenheder , idet den europaeiske regningsenhed er fastsat i henhold til gaeldende finansforordninger , og personalet fastsaettes til hoejst tre ansatte .  Artikel 3  Kommissionen varetager programmets gennemfoerelse . Med henblik paa at bistaa den hermed nedsaettes et raadgivende udvalg for forvaltning af forsknings - og udviklingsprogrammet inden for uranefterforskning og -udvinding , hvis mandat og sammensaetning fastsaettes i henhold til Raadets resolution af 18 . juli 1977 om raadgivende udvalg for forvaltning af forskningsprogrammer ( 3 ) .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 6 . marts 1978 .  Paa Raadets vegne  P . DALSAGER  Formand  BILAG  1 . URANEFTERFORSKNING  1.1 . Efterforskning af uranfelter   _ Urangeologiske undersoegelser   _ Undersoegelse af blyisotoper   _ Udvikling af teknikker til hurtige rutinemaessige geokemiske analyser   _ Teledetektion   _ Luftbaaret geokemi  1.2 . Efterforskning af specifikke uranmaal   _ Urans gasformige biprodukters vandring   _ Transport og aflejring af uran fra oploesninger   _ Direkte maaling af uran paa stedet  1.3 . Kalibrering af instrumentering  2 . URANUDVINDING  2.1 . Teknisk-oekonomiske feasibility-undersoegelser  2.2 . Forsknings - og udviklingsaktioner  2.2.1 . Udvikling af udvindingsteknikker   _ Udludning paa stedet   _ Bakterieudludning   _ Hoejtemperatur-hoejtryksudludning   _ Udvinding fra tungt smeltelige malme og kalcineringer  2.2.2 . Oparbejdning af lavloedige malme og affald   _ Udvinding fra fosfataflejringer   _ Udvinding fra behandlingsaffald fra fosfatbjergarter  2.2.3 . Indvinding fra lavloedige ressourcer   _ Fosforsyreholdige vaesker   _ Havvand .  Undersoegelses - og forskningsarbejdet vil blive udfoert paa kontrakt .


Avis juridique important

|

32003D0046

2003/46/EF: Rådets afgørelse af 22. januar 2002 om undertegnelse og midlertidig anvendelse af den aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Laos om handel med tekstilvarer, der paraferedes den 3. december 2001 i Bruxelles

EF-Tidende nr. L 016 af 22/01/2003 s. 0023 - 0057

Rådets afgørelseaf 22. januar 2002om undertegnelse og midlertidig anvendelse af den aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Laos om handel med tekstilvarer, der paraferedes den 3. december 2001 i Bruxelles(2003/46/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133 sammenholdt med den første sætning i artikel 300, stk. 2, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionen har på Det Europæiske Fællesskabs vegne ført forhandlinger om en aftale om handel med tekstilvarer med Den Demokratiske Folkerepublik Laos.(2) Aftalen blev paraferet den 3. december 2001.(3) Aftalen bør undertegnes på Fællesskabets vegne under forudsætning af indgåelse på et senere tidspunkt.(4) Det er nødvendigt at anvende denne aftale midlertidigt fra den 1. januar 2002 indtil gennemførelsen af de relevante procedurer for dens formelle indgåelse under forudsætning af gensidighed -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Undertegnelsen af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Laos om handel med tekstilvarer på Det Europæiske Fællesskabs vegne godkendes herved på Fællesskabets vegne med forbehold af Rådets afgørelse om indgåelse af aftalen.Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalen på Fællesskabets vegne med forbehold af dens indgåelse.Artikel 3Under forudsætning af gensidighed anvendes den i artikel 1 omhandlede aftale midlertidigt fra den 1. januar 2002, og indtil procedurerne for dens indgåelse er gennemført.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. januar 2002.På Rådets vegneR. de Rato y FigaredoFormand(1) Forslag af 21.12.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).


Avis juridique important

|

31982D0031

82/31/EØF: Kommissionens afgørelse af 14. januar 1982 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedrørende importen af fluidiserbare krakningskatalysatorer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater og om afslutning af denne procedure

EF-Tidende nr. L 011 af 16/01/1982 s. 0025 - 0027

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 14. januar 1982  om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende importen af fluidiserbare krakningskatalysatorer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater og om afslutning af denne procedure  (82/31/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3017/79 af 20. december 1979 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10,  efter konsultationer i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  Kommissionen modtog i november 1980 en klage indgivet af »Conseil européen des féderations de l'industrie chimique« (CEFIC), der repraesenterer samtlige producenter i Faellesskabet af fluidiserbare krakningskatalysatorer; klagen indeholdt bevisligheder for, at der fandt dumping sted med hensyn til den tilsvarende vare med oprindelse i Amerikas Forenede Stater, og at der som foelge heraf forvoldtes vaesentlig skade;  disse bevisligheder var tilstraekkelige til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure og Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en procedure vedroerende importen af saadanne varer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater og indledte en undersoegelse af sagen paa faellesskabsplan;  Kommissionen underrettede officielt de eksportoerer og importoerer, som den vidste var beroert deraf, samt repraesentanter for Amerikas Forenede Stater;  Kommissionen gav de direkte beroerte parter lejlighed til skriftligt at give deres mening til kende og redegoere herfor mundtligt; hovedparten af de beroerte parter benyttede sig af denne lejlighed;  med henblik paa at foretage en vurdering af dumpingmargenen og skadens omfang indhentede og efterproevede Kommissionen alle de oplysninger, den ansaa for noedvendige, og aflagde kontrolbesoeg hos de tre stoerste producenter i USA, Davison Chemical Division of W R Grace & Co., Engelhard Minerals and Chemicals Division og Filtrol Corporation, som tilsammen tegner sig for hele den amerikanske eksport af fluidiserbare krakningskatalysatorer til Faellesskabet, samt hos importoererne Grace GmbH og Grace Italiana SpA; Kommissionen aflagde endvidere kontrolbesoeg hos de beroerte faellesskabsproducenter, AKZO Chemie Nederland BV og Joseph Crossfield and Sons;  som undersoegelsesperiode valgte Kommissionen perioden fra den 1. januar 1980 til den 30. april 1981;  for at fastlaa, om der fandt dumping sted, fastsatte Kommissionen den normale vaerdi paa grundlag af hver af de tre stoerste amerikanske producenters priser paa hjemmemarkedet i undersoegelsesperioden;  hvad angaar W R Grace & Co's eksportsalg, blev eksportpriserne beregnet paa grundlag af de priser, hvortil de importerede varer foerste gang blev videresolgt til en uafhaengig koeber i undersoegelsesperioden, fordi ekspoerten var forretningsmaessigt forbundet med importoererne; ved denne beregning blev der taget hensyn til alle omkostninger, der paaloeb mellem import og videresalg, herunder skatter og afgifter og til en rimelig fortjenstmagen paa 6,6 %;  hvad angaar anden eksport, blev eksportpriserne fastsat paa grundlag af de priser, der faktisk betaltes eller skulle betales for varer, der solgtes til eksport i undersoegelsesperioden;  sammenligningerne blev foretaget for hver enkelttransaktion paa grundlag af prisen ab fabrik;  Kommissionen tog i paakommende tilfaelde hensyn til forskelle, som paavirkede prisernes sammenlignelighed, saasom forskellige distributions- og salgsomkostninger, royalties og betalingsbetingelser, hvor det paa tilfredsstillende maade kunne godtgoeres, at krav i saa henseende var berettigede;  for W R Grace & Co. viste sammenligningerne en vejet gennemsnitlig dumpingmargen paa 104,3 % i 1980 og 97,5 % i de foerste fire maaneder af 1981; for Engelhard viste sammenligningerne en dumpingmargen paa 1,6 % for et salg i foerste halvaar 1980 og ingen dumping i andet halvaar 1980 eller de foerste fire maaneder af 1981; for Filtrol viste sammenligningerne en vejet gennemsnitlig dumpingmargen paa 8,1 % i 1980 og 6,8 % i de foerste fire maaneder af 1981;  hvad angaar de skadelige virkninger for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet, fremgaar det af de bevisligheder, som Kommissionen raader over, at importen i Faellesskabet af fluidiserbare krakningskatalysatorer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater steg fra 113 tons i 1978 til 317 tons i 1979, 529 tons i 1980 og 770 tons i de foerste fire maaneder af 1981;  USAs markedsandel oegedes saaledes fra 0,5 % i 1978 til ca. 8 % i de fire foerste maaneder af 1981;  de priser, hvortil de importerede dumpingvarer blev solgt og udbudt til salg i Faellesskabet i undersoegelsesperioden, havde til foelge, at faellesskabsproducenternes priser trykkedes, saaledes at der var tale om en nedgang i fortjenesten;  Kommissionen har taget hensyn til skade, der skyldes andre faktorer, saasom konkurrence mellem Faellesskabets producenter og overkapacitet i den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet; den betydelige stigning i dumpingimporten samt de priser, hvortil de importerede varer blev udbudt til salg i Faellesskabet, foranledigede Kommissionen til at fastslaa, at dumpingimporten af fluidiserbare krakningskatalysatorer med oprindelse i Amerikas Forende Stater, saerskilt betragtet, har vaeret til vaesentlig skade for den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet;  efter at vaere blevet underrettet om de vigtigste resultater af undersoegelsen har Grace GmbH paa egne vegne og paa vegne af Grace Italiana SPA, Davison Chemical Division of W R Grace & Co. og alle andre afdelinger af Grace GmbH, som maatte saelge fluidiserbare krakningskatalysatorer i Faellesskabet,givet visse tilsagn, der skal hindre, at der paa ny forvoldes skade for Faellesskabets producenter;  Kommissionen anser disse tilsagn for tilfredsstillende;  med hensyn til de to andre eksportoerer, er der for Engelhards vedkommende ikke konstateret dumping siden foerste halvaar 1980, og Filtrol Corporation, der eksporterer ubetydelige maengder til Faellesskabet udelukkende til forsoegsformaal, har over for Kommissionen tilkendegivet, at selskabet ikke agter at eksportere fluidiserbare krakningskatalysatorer til Faellesskabet i kommercielle maengder;  proceduren kan derfor ogsaa afsluttes for disse to eksportoerers vedkommende -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Kommissionen godtager de tilsagn, der i forbindelse med antidumpingproceduren vedroerende import af fluidiserbare krakningskatalysatorer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater er afgivet af Grace GmbH paa egne vegne og paa vegne af Grace Italiana SPA, Davison Chemical Division of W R Grace & Co. og alle andre afdelinger af Grace GmbH, som maatte saelge fluidiserbare krakningskatalysatorer i Faellesskabet. Artikel 2  Antidumpingproceduren vedroerende import af fluidiserbare krakningskatalysatorer med oprindelse i Amerikas Forenede Stater afsluttes herved.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. januar 1982.  Paa Kommissionens vegne  Étienne DAVIGNON  Naestformand  (1) EFT L 339, af 31. 12. 1979, s. 1.  (2) EFT C 29 af 10. 2. 1981, s. 2 og C 136 af 5. 6. 1981, s. 2.


title: 93/369/EØF: Europa-Parlamentets afgørelse af 22. april 1993 om decharge til Kommissionen for den økonomiske forvaltning af Den Syvende Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1991

text:
Nr. L 155/84                              De Europæiske Fællesskabers Tidende                           26. 6 . 93
                                      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
                                                      af 22. april 1993
              om decharge til Kommissionen for den økonomiske forvaltning af Den Syvende
                                Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1991
                                                        (93/369/EØF)
              EUROPA-PARLAMENTET,
             — der henviser til EØF-Traktaten,
             — der henviser til den fjerde AVS-EØF-konvention ('),
             — der henviser til status og regnskaber for Den Femte, Sjette og Syvende Europæiske
                  Udviklingsfond for regnskabsåret 1991 (KOM(92) 0256),
             — der henviser til Revisionsrettens Årsberetning for Regnskabsåret 1991 med institutio
                  nernes svar (2),
             — der henviser til Rådets henstilling om decharge af 15. marts 1993 (3) (C3-0 135/93),
             — der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om
                  Udvikling og Samarbejde (A3-0094/93),
              1 . giver decharge til Kommissionen for den økonomiske forvaltning af Den Syvende
                  Europæiske Udviklingsfond for regnskabsåret 1991 på grundlag af følgende beløb :
                  — betalinger : 195 538 099,11 ECU ;
             2. fremsætter sine bemærkninger i den beslutning, der ledsager denne afgørelse ;
             3. pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen med bemærkningerne
                  til Rådet, Kommissionen, Revisionsretten og Den Europæiske Investeringsbank samt
                  at sørge for, at de offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende (L-udgaven).
             Udfærdiget i Strasbourg, den 22. april 1993.
                         Generalsekretaren                                      Formanden
                            Enrico VINCI                                      Egon KLEPSCH
             (') EFT nr. L 229 af 17. 8. 1991 , s. 1 .
             (2) EFT nr. C 330 af 15. 12. 1992, s. 1 .
             O EFT nr. L 69 af 20. 3. 1993, s. 41 .


Avis juridique important

|

32004D0404

2004/404/EF,Euratom: Rådets afgørelse af 19. april 2004 om ændring af artikel 16 og 17 i protokollen vedrørende statutten for Domstolen

EU-Tidende nr. L 132 af 29/04/2004 s. 0001 - 0001

Rådets afgørelseaf 19. april 2004om ændring af artikel 16 og 17 i protokollen vedrørende statutten for Domstolen(2004/404/EF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 245, stk. 2,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 160, stk. 2,under henvisning til Domstolens anmodning af 14. november 2003,under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelse af 30. marts 2004,under henvisning til Kommissionens udtalelse af 16. marts 2004, ogud fra følgende betragtninger:(1) Med ikrafttrædelsen af traktaten vedrørende Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union(1) vil antallet af dommere ved Domstolen i medfør af artikel 221, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og artikel 137, stk. 1, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab stige fra de nuværende 15 til 25.(2) Der skal derfor foretages en tilpasning af det antal dommere, som udgør den store afdeling.(3) Der skal desuden foretages en tilpasning af det quorum, som er fastsat for afgørelser truffet af Domstolen i plenum -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Protokollen vedrørende statutten for Domstolen ændres således:1) I artikel 16, stk. 2, erstattes tallet "elleve" med tallet "tretten".2) I artikel 17, stk. 4, erstattes tallet "elleve" med tallet "femten".Artikel 2Denne afgørelse har virkning fra ikrafttrædelsen af traktaten vedrørende Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. april 2004.På Rådets vegneB. CowenFormand(1) EUT L 236 af 23.9.2003, s. 17.


Avis juridique important

|

31994D0750

94/750/EF: Rådets afgørelse af 10. november 1994 om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 298 af 19/11/1994 s. 0041 - 0041 den finske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0205  den svenske specialudgave: kapitel 1 bind 3 s. 0205

RAADETS AFGOERELSE af 10. november 1994 om beskikkelse af en suppleant til Regionsudvalget (94/750/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 198 A,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 26. januar 1994 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden fra 26. januar 1994 til 25. januar 1998 (1),  i betragtning af, at en plads som suppleant i ovennaevnte udvalg er ledig, efter at Johann Boehm er traadt tilbage, hvilket Raadet blev underrettet om den 8. november 1994;  under henvisning til indstillingen fra den tyske regering - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Eneste artikel  Erwin Huber beskikkes som suppleant til Regionsudvalget som efterfoelger for Johann Boehm for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 10. november 1994.  Paa Raadets vegne U. SEILER-ALBRING Formand  (1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.


Avis juridique important

|

31993D0331

93/331/Euratom, EKSF, EØF: Kommissionens afgørelse af 11. maj 1993 om tilpasning af de justeringskoefficienter, der fra 1. marts 1992 finder anvendelse på lønninger til tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, ansat i et tredjeland

EF-Tidende nr. L 131 af 28/05/1993 s. 0055 - 0056

KOMMISSIONENS AFGOERELSE af 11. maj 1993 om tilpasning af de  justeringskoefficienter, der fra 1. marts 1992 finder anvendelse paa loenninger til tjenestemaend i De  Europaeiske Faellesskaber, ansat i et tredjeland (93/331/Euratom, EKSF, EOEF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR  - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Et Faelles Raad og En Faelles Kommission for De  Europaeiske Faellesskaber, under henvisning til vedtaegten for tjenestemaend i De Europaeiske Faellesskaber, fastsat ved Raadets  forordning (EOEF, Euratom, EKSF) nr. 259/68  (1), senest aendret ved forordning (EOEF, Euratom, EKSF)  nr. 3761/92  (2), saerlig artikel 13, stk. 2, i bilag X til vedtaegten, og ud fra foelgende betragtninger: I Raadets forordning (EOEF) nr. 3948/92  (3) fastsattes i medfoer af artikel 13, stk. 1, i bilag X til  vedtaegten de justeringskoefficienter, hvormed de loenninger korrigeres fra 1. januar 1992, der i  tjenestestedets valuta udbetales til tjenestemaend ansat i tredjelande; Kommissionen har i de seneste maaneder foretaget forskellige tilpasninger af disse  justeringskoefficienter  (4) i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i bilag X til vedtaegten; fra 1. marts 1992 boer visse af disse justeringskoefficienter tilpasses, idet de statistiske  oplysninger, som Kommissionen raader over, har vist, at aendringerne i leveomkostningerne, maalt efter  justeringskoefficienten og den tilsvarende vekselkurs, for nogle tredjelandes vedkommende har  oversteget 5  % siden den sidste fastsaettelse eller tilpasning af koefficienterne  - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Eneste artikel Med virkning fra 1. marts 1992 tilpasses de  justeringskoefficienter, der finder anvendelse paa loenninger, som i tjenestestedets valuta udbetales  til tjenestemaend i tredjelande, som anfoert i bilaget. Ved udbetalingen af denne loen anvendes de vekselkurser, som blev brugt ved gennemfoerelsen af De  Europaeiske Faellesskabers budget for den maaned, der gik forud for den dato, hvor naervaerende  forordning fik virkning. Udfaerdiget i Bruxelles, den 11. maj 1993. Paa Kommissionens vegne Hans VAN DEN BROEK Medlem af Kommissionen  BILAG >TABELPOSITION>


title: Udnævnelse af et medlem af Revisionsretten - Jan Kinšt Europa-Parlamentets afgørelse af 25. marts 2010 om den foreslåede udnævnelse af Jan Kinšt til medlem af Revisionsretten (C7-0015/2010 – 2010/0803(NLE))

text:
               7.1.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               CE 4/70

         Torsdag den 25. marts 2010Udnævnelse af et medlem af Revisionsretten - Jan Kinšt
   P7_TA(2010)0082
   Europa-Parlamentets afgørelse af 25. marts 2010 om den foreslåede udnævnelse af Jan Kinšt til medlem af Revisionsretten (C7-0015/2010 – 2010/0803(NLE))
   2011/C 4 E/21
   (Høring)

      Europa-Parlamentet,
   der henviser til EUF-traktatens artikel 286, stk. 2, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C7-0015/2010),
   der henviser til, at Budgetkontroludvalget på sit møde den 16. marts 2010 foretog en høring af den af Rådet foreslåede kandidat til hvervet som medlem af Revisionsretten,
   der henviser til forretningsordenens artikel 108,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0044/2010),

               A.

               der henviser til, at Jan Kinšt opfylder de i EUF-traktatens artikel 286, stk. 1, fastsatte krav,

               1.

               afgiver positiv udtalelse om Rådets forslag om udnævnelse af Jan Kinšt til medlem af Revisionsretten;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og til orientering til Revisionsretten samt til De Europæiske Fællesskabers øvrige institutioner og medlemsstaternes revisionsinstitutioner.


Avis juridique important

|

32000D0541

2000/541/EF: Kommissionens afgørelse af 6. september 2000 om kriterierne for vurdering af nationale planer, som udarbejdes i henhold til artikel 6 i Rådets direktiv 1999/13/EF (meddelt under nummer K(2000) 2473)

EF-Tidende nr. L 230 af 12/09/2000 s. 0016 - 0019

Kommissionens afgørelseaf 6. september 2000om kriterierne for vurdering af nationale planer, som udarbejdes i henhold til artikel 6 i Rådets direktiv 1999/13/EF(meddelt under nummer K(2000) 2473)(2000/541/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 om begrænsning af emissionen af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg(1), og særlig artikel 6, stk. 5, ogud fra følgende betragtninger:(1) Medlemsstaterne kan udarbejde og iværksætte nationale planer for reduktion af emissionerne fra bestemte aktiviteter og anlæg, som omfattes af direktivet.(2) Det er vigtigt et opstille kriterier for de nationale planer for at sikre, at de fører til emissionsreduktioner, som svarer til dem, der kan opnås ved hjælp af emissionsgrænseværdier.(3) Kommissionen skal på grundlag af disse kriterier afgøre, om de nationale planer, medlemsstaterne forelægger, kan betragtes som fyldestgørende eller ikke.(4) Kommissionen underretter det rådgivende udvalg, som blev nedsat ved direktivets artikel 13, om kriterierne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelNationale planer, som udarbejdes i henhold til artikel 6 i direktiv 1999/13/EF, vurderes efter kriterierne i denne afgørelses bilag.Udfærdiget i Bruxelles, den 6. september 2000.På Kommissionens vegneMargot WallströmMedlem af Kommissionen(1) EFT L 85 af 29.3.1999, s. 1.BILAGKRITIERIER FOR VURDERING AF NATIONALE PLANER, SOM UDARBEJDES I HENHOLD TIL ARTIKEL 6 I DIREKTIV 1999/13/EFA. KRITERIER, SOM VISER, AT MEDLEMSSTATEN HAR INDGÅENDE KENDSKAB TIL DE NUVÆRENDE EMISSIONER1. Den nationale plan skal vise, at medlemsstaten har indgående kendskab til de nuværende emissioner.Acceptabelt minimumsmaterialeMedlemsstaten skal forelægge en skriftlig erklæring som: angiver den aktivitet eller de aktiviteter, planen gælder for; klassificerer aktiviteterne efter et dokumenteret system; angiver det antal anlæg, planen gælder for; angiver den samlede emissionsmængde fra de anlæg, planen gælder for; opgiver kilden til emissionsfaktorer og aktivitetsstatistikker, som benyttes ved vurdering af emissionerne; beskriver de metoder, hvorefter emissionsfaktorerne er udledt, f.eks. målemetoderne.B. KRITERIER, SOM KAN BEGRUNDE OPSTILLINGEN AF EN NATIONAL PLAN2. Den nationale plan skal begrunde anvendelsen af en anden fremgangsmåde end bestemmelserne i artikel 5, stk. 2 og 3, og bilag II.Acceptabelt minimumsmaterialeMedlemsstaten skal forelægge en skriftlig erklæring hvori der gøres rede for fordelene ved at benytte en national plan i stedet for at anvende bestemmelserne i artikel 5, stk. 2 og 3, og bilag II.C. KRITERIER, SOM VISER, AT DEN NATIONALE PLAN ER I OVERENSSTEMMELSE MED EU'S LOVGIVNING, POLITIK OG GÆLDENDE INTERNATIONALE FORPLIGTELSER3. Den nationale plan skal godtgøre, at den er i overensstemmelse med EU's direktiver og erklærede politik og med bilaterale traktater og internationale traktater og aftaler.Acceptabelt minimumsmaterialeMedlemsstaten skal forelægge en skriftlig erklæring, som viser, at den har taget hensyn til den nationale plans overensstemmelse med al anden relevant lovgivning.D. MERE UDFØRLIGE KRITERIER, SOM SKAL TAGES I BETRAGTNING, NÅR DEN NATIONALE PLAN HAR OPFYLDT KRITERIERNE A-CDet foreslåede acceptable minimumsmateriale udarbejdes efter kriterierne 4-26 i det følgende.Kriterierne, som viser, at der er overensstemmelse med de særlige krav i artikel 6 i direktiv 1999/13/EF4. Planen må kun gælde bestående anlæg (artikel 6, stk. 1).5. Planen må ikke gælde aktiviteterne 4 og 11 i bilag IIA (artikel 6, stk. 1).6. Den nationale plan må ikke undtage nogen af aktiviteterne i bilag I fra direktiv 1999/13/EF (artikel 6, stk. 1).7. Den nationale plan må ikke undtage bestående anlæg fra bestemmelserne i direktiv 96/61/EF (artikel 6, stk. 1).8. Den nationale plan skal indeholde en liste over de foranstaltninger, som er blevet truffet eller vil blive truffet for at sikre, at målsætningen i artikel 6, stk. 1, opfyldes (artikel 6, stk. 2).9. Den nationale plan skal gøre rede for den foreslåede ordning for overvågning af planen (artikel 6, stk. 2).10. Den nationale plan skal opstille bindende foreløbige mål, der kan benyttes som udgangspunkt for vurdering af udviklingen hen imod opfyldelse af målsætningen i artikel 6, stk. 1 (artikel 6, stk. 2).11. Den nationale plan skal angive den aktivitet eller de aktiviteter, planen gælder for (artikel 6, stk. 2).12. Den nationale plan skal angive, hvilken emissionsreduktion de pågældende aktiviteter skal opnå, og denne reduktion skal svare til den, som kunne være opnået ved hjælp af emissionsgrænseværdierne og/eller værdierne for diffus emission i artikel 5, stk. 2 og 3, og i bilag II (artikel 6, stk. 2).13. Den nationale plan skal opgive det antal anlæg, planen gælder for, og deres samlede emission og den samlede emission fra hver enkelt aktivitet (artikel 6, stk. 2).14. Den nationale plan skal beskrive de ordninger, hvormed planens krav skal opfyldes, påvise, at disse ordninger kan håndhæves, og gøre rede for, hvordan planens overholdelse kan konstateres (artikel 6, stk. 2).Kriterier, som viser, at der er overensstemmelse med de øvrige relevante bestemmelser i direktiv 1999/13/EF15. Den nationale plan skal angive hvilke foranstaltninger der er blevet truffet eller vil blive truffet for at sikre, at de anlæg, planen gælder for, senest den 31. oktober 2007 opfylder kravene i artikel 5 (undtagen stk. 2 og/eller 3, hvis planen tillader det), artikel 8 og 9 og i selve planen (artikel 4, stk. 1).16. Den nationale plan skal angive, hvilke foranstaltninger, der er blevet truffet eller vil blive truffet for at sikre, at de anlæg, planen gælder for, er blevet registreret eller godkendt senest den 31. oktober 2007 (artikel 4, stk. 2).17. Den nationale plan skal angive, hvilke foranstaltninger, der er blevet truffet eller vil blive truffet for at sikre, at de anlæg, planen gælder for, opfylder overvågningskravene i artikel 8.18. Den nationale plan skal angive, hvilke foranstaltninger der er blevet truffet eller vil blive truffet for at sikre, at de anlæg, planen gælder for, godtgør, at de overholder den nationale plans emissionsgrænseværdier og/eller værdier for diffus emission i overensstemmelse med artikel 9.19. Den nationale plan skal angive, hvilke foranstaltninger, der er blevet truffet eller vil blive truffet for at sikre, at de anlæg, planen gælder for, overholder artikel 10, hvis det konstateres, at direktivets eller planens krav ikke bliver opfyldt.20. Den nationale plan skal redegøre for, hvordan data, som er tilstrækkelig repræsentative til at vise, at kravene i artikel 6 er blevet opfyldt, kan indgå i de rapporter, medlemsstaterne sender Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11 (artikel 11, stk. 2).21. Den nationale plan skal beskrive, hvilke foranstaltninger der er blevet truffet eller vil blive truffet for at sikre offentlig adgang til oplysninger om de anlæg, planen gælder for, i overensstemmelse med artikel 12.Kriterier som viser, at planen medfører en tilsvarende reduktion af de årlige emissioner22. Den nationale plan skal angive omfanget af de nuværende årlige emissioner fra de anlæg, planen gælder for.23. Den nationale plan skal angive, hvor stor en reduktion af de årlige emissioner fra de anlæg, planen gælder for, der kunne have været opnået ved hjælp af emissionsgrænseværdierne for spildgas og/eller værdierne for diffus emission i artikel 5, stk. 2 og 3, og bilag II.24. Den nationale plan skal angive, hvor stor en reduktion af de årlige emissioner fra de anlæg, planen gælder for, planens gennemførelse vil medføre.25. Den nationale plan skal vise, at reduktionen i kriterium 24 er mindst lige så stor som reduktionen i kriterium 23.Kriterier, som stadfæster de metoder, hvorefter planens opfyldelse skal påvises i overensstemmelse med kriterium 14 og artikel 6, stk. 226. Den nationale plan skal vise, at de metoder, hvorefter planens overholdelse skal konstateres, er tilstrækkelig effektive til, at en udenforstående kan kontrollere dens opfyldelse.Acceptabelt minimumsmateriale til kriterierne 4-26Der skal forelægges materiale for fire hovedområder, og det kan i korthed beskrives således:i) Medlemsstaterne skal forelægge en liste over de udpegede anlæg, som planen skal gælde for, med opdeling efter i hvert fald aktivitetsniveau (som angivet i bilag IIA) og helst efter Corinair/EMEP SNAP niveau 2.ii) Medlemsstaterne skal forelægge en redegørelse for, hvordan de kompetente myndigheder vil gennemføre planen, herunder:- den kompetente myndigheds benævnelse- hvorledes den kompetente myndighed har tænkt sig at opstille tidsplaner og overvåge dem- hvorledes den kompetente myndighed har tænkt sig at føre optegnelser over de enkelte anlæg, den nationale plan gælder for- hvorledes den vil lade oplysninger om de omfattede aktiviteter; de foretagne målinger; det antal timer, hvori udstyret er blevet anvendt, emissionsgrænseværdier og/eller værdier for diffus emission og/eller bindende midlertidige målsætninger, som skal opfyldes, metoder til overvågning/påvisning af overholdelse af emissionsgrænseværdierne og værdierne for diffus emission indgå i optegnelserne for de enkelte anlæg- metoder til overvågning og rapportering og til påvisning af planens opfyldelse. Medlemsstaten kan enten gå ud fra massebalancen i overensstemmelse med bilag III eller benytte måling af massekoncentration og massestrøm efter anerkendte internationale eller europæiske standarder. Hvis medlemsstaten foreslår andre metoder, skal den nationale plan påvise, at de er lige så nøjagtige.iii) Medlemsstaterne skal forelægge en emissionsfortegnelse for alle de anlæg, som den nationale plan gælder for. Medlemsstaterne skal forelægge bevismateriale i form af repræsentative data og dokumenterede metoder, så der kan foretages uafhængig kontrol af de opgivne emissioner. Fortegnelsen skal være tilstrækkelig fyldestgørende til at kunne påvise overensstemmelse med direktivet, og medlemsstaten skal forelægge repræsentative beregninger over de årlige emissionsreduktioner, som angives efter kriterium 23 og 24, så der kan foretages uafhængig kontrol af beregningsmetoderne.iv) Medlemsstaten skal redegøre for, hvordan den nationale plan, dens målsætninger og de enkelte anlægs fremskridt hen imod opfyldelse af disse målsætninger skal gøres tilgængelige for offentligheden. Der kan være tilfælde, hvor bestemte oplysninger betragtes som fortrolige og derfor tilbageholdes fra offentlighedens kundskab. Heriblandt er:- angivelse af militære anlæg- oplysninger om nogle anlæg, hvor produktionsoplysninger som tilførsel af opløsningsmidler, driftstid og massestrøm kan være forretningsmæssigt følsomme.


69/146/EØF: Kommissionens beslutning af 29. april 1969 om nedsættelse af et rådgivende udvalg for sukker