Avis juridique important

|

31994D0288

94/288/EF: RÅDETS AFGØRELSE af 16. maj 1994 om indgåelse af protokollen om videreførelse af arrangementet om international handel med tekstilvarer (MFA)

EF-Tidende nr. L 124 af 18/05/1994 s. 0011

RAADETS AFGOERELSE af 16. maj 1994 om indgaaelse af protokollen om viderefoerelse af arrangementet om international handel med tekstilvarer (MFA) (94/288/EF)RAADET FOR DEN EUROPAEISKE UNION HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saerlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelende betragtninger:  Kommissionen har paa Faellesskabets vegne deltaget i forhandlinger om en viderefoerelse af arrangementet om international handel med tekstilvarer (MFA) (1);  disse forhandlinger har foert til, at der er blevet udarbejdet en protokol om viderefoerelse af MFA for en ny periode paa tolv maaneder indtil 31. december 1994;  denne protokol boer derfor godkendes paa Faellesskabets vegne - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  Protokollen om viderefoerelse af arrangementet om international handel med tekstilvarer, som blev vedtaget af Tekstilkomitéen den 9. december 1993, godkendes herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til protokollen er knyttet til denne afgoerelse.   Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at foretage notifikation af accepten af naevnte protokol med bindende virkning for Faellesskabet, jf. protokollens punkt 2 og 3.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 16. maj 1994.  Paa Raadets vegne Th. PANGALOS Formand  (1) EFT nr. L 341 af 4. 12. 1986, s. 34.


Avis juridique important

|

32002D0647

2002/647/EF: Rådets afgørelse af 12. juli 2002 om vedtagelse af forretningsordenen for Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond

EF-Tidende nr. L 212 af 08/08/2002 s. 0008 - 0012

Rådets afgørelseaf 12. juli 2002om vedtagelse af forretningsordenen for Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond(2002/647/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til partnerskabsaftalen mellem på den ene side medlemmerne af gruppen af stater i Afrika, Vestindien og Stillehavet og på den anden side Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet i Cotonou den 23. juni 2000(1),under henvisning til den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse(2), undertegnet i Bruxelles den 18. september 2000, i det følgende benævnt "den interne aftale", særlig artikel 21, stk. 2,under henvisning til Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab ("associeringsafgørelse")(3),under henvisning til forslag fra Kommissionen -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Forretningsordenen for Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond, der er anført i bilaget, vedtages.Artikel 2Indtil den interne aftale træder i kraft, gælder forretningsordenen for Udvalget for Den Europæiske Udviklingsfond kun for programmeringsbehovet som omhandlet i artikel 1, nr. 1 og 2, i afgørelse 2000/770/EF truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 3. oktober 2000(4), og for så vidt angår OLT i artikel 20 i afgørelse 2001/822/EF.Artikel 3Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2002.På Rådets vegneT. PedersenFormand(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 3.(2) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.(3) EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1.(4) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 354.BILAGFORRETNINGSORDEN FOR UDVALGET FOR DEN EUROPÆISKE UDVIKLINGSFONDArtikel 1SammensætningUdvalget for Den Europæiske Udviklingsfond, i det følgende benævnt "udvalget", består af medlemsstaternes delegationer og har Kommissionens repræsentant som formand.En repræsentant for Den Europæiske Investeringsbank deltager i udvalgets arbejde.En repræsentant for Generalsekretariatet for Rådet deltager i udvalgets møder som observatør.Artikel 2Forelæggelse af spørgsmål for udvalget1. Spørgsmål fremlægges for udvalget i de tilfælde og ifølge de procedurer, der er fastsat i den interne aftale mellem repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, om finansiering og forvaltning af Fællesskabets bistand i henhold til finansprotokollen til partnerskabsaftalen mellem staterne i Afrika, Vestindien og Stillehavet og Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater, undertegnet den 23. juni 2000 i Cotonou, Benin, samt om finansiel bistand til de oversøiske lande og territorier, på hvilke EF-traktatens fjerde del finder anvendelse(1), undertegnet i Bruxelles den 18. september 2000, i det følgende benævnt "den interne aftale" og eventuelt i Rådets afgørelse 2001/822/EF af 27. november 2001 om de oversøiske landes og territoriers associering med Det Europæiske Fællesskab ("associeringsafgørelse")(2). Når der er tale om beføjelser, der tillægges udvalget ved afgørelse 2001/822/EF, betegnes det "EUF-OLT-Udvalget".2. Foruden de i stk. 1 omhandlede tilfælde, hvor spørgsmål forelægges for udvalget, gælder følgende:a) Kommissionen forelægger på hvert møde og for den foregående periode udvalget en liste over de afgørelser, den har truffet på grundlag af følgende bestemmelser i den interne aftale: artikel 24, stk. 2, litra b), artikel 24, stk. 3, artikel 24, stk. 4, og artikel 25, stk. 3, første led.b) Udvalget underrettes snarest muligt om forsinkelser eller vanskeligheder, der opstår i forbindelse med gennemførelsen af projekter eller handlingsprogrammer, og som risikerer at give anledning til væsentlige yderligere forpligtelser eller væsentlige ændringer, der vil kunne medføre obligatorisk forelæggelse af spørgsmål i overensstemmelse med den interne aftale.Artikel 3Mødeindkaldelse1. Udvalget indkaldes af formanden, enten på dennes initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat.2. Der kan afholdes fællesmøder mellem udvalget og andre udvalg om spørgsmål af fælles interesse, og som henhører under deres respektive beføjelser.Artikel 4Dagsorden1. Formanden udarbejder et forslag til dagsorden og forelægger det for udvalget.2. Der skelnes i dagsordenen mellem:- udkast til foranstaltninger, der skal træffes, og som udvalget skal udtale sig om i henhold til den interne aftale- andre spørgsmål, der forelægges udvalget i henhold til den interne aftale.3. Hver delegation kan anmode om at få et punkt opført på dagsordenen for udvalgets møder. Oplysningerne herom kan gives mundtligt.4. Dagsordenen omfatter godkendelse af referatet af det foregående møde.Artikel 5Fremsendelse af dokumenter til udvalgsmedlemmerne1. Normalt sender formanden mødeindkaldelse, forslag til dagsorden, udkast til foranstaltninger, som udvalget er blevet anmodet om at afgive udtalelse om, samt øvrige arbejdsdokumenter til udvalgets medlemmer via sekretariatet senest 15 hverdage inden mødet; alle dokumenter er udfærdiget på Fællesskabets officielle sprog.2. I hastende tilfælde, og når de foranstaltninger, der skal vedtages, skal anvendes straks, kan formanden efter anmodning fra et udvalgsmedlem eller på eget initiativ afkorte fristen i stk. 1 til seks hverdage inden mødet.3. Formanden kan undtagelsesvis i særligt hastende tilfælde, der er behørigt begrundet (f.eks. alvorlige økonomiske, sociale og politiske omstændigheder, naturkatastrofer i modtagerlandet eller andre omstændigheder, der kræver en hurtig reaktion), fravige de frister, der er fastsat i stk. 1 og 2.4. Med hensyn til de udkast til foranstaltninger, der skal forelægges udvalget ved mundtlig procedure ifølge den interne aftale, meddeler delegationerne senest tre hverdage inden mødet udvalgets sekretariat:- hvilke udkast de umiddelbart principielt kan godkende og ønsker opført som A-punkt (med eller uden bemærkninger eller anmodning om yderligere oplysninger) på dagsordenen, jf. artikel 4, stk. 1, og- hvilke de ønsker drøftet og opført som B-punkt.Delegationerne fremsætter ligeledes deres bemærkninger og anmodninger om yderligere oplysninger skriftligt inden for samme frist.Anmodninger om yderligere oplysninger samt delegationernes bemærkninger besvares af Kommissionen så vidt muligt skriftligt og før udvalgsmødet.Artikel 6Udvalgets udtalelser1. Udvalget anmodes om udtalelse i de tilfælde og ifølge de procedurer, der er fastsat i den interne aftale. Når udvalget anmodes om udtalelse, behandler det spørgsmålet på de betingelser og efter den procedure, der er fastsat i henholdsvis artikel 21 og 27 i den interne aftale.2. Ved den mundtlige procedure, og hvis der under mødet foretages en væsentlig ændring af eller tilføjes nye faktuelle elementer til udkastet til foranstaltninger, kan formanden på eget initiativ eller efter anmodning fra en medlemsstat udsætte afstemningen om et punkt på dagsordenen til mødets slutning eller til et efterfølgende møde.3. Hvis formanden i den i stk. 2 nævnte situation beslutter ikke at imødekomme en anmodning fra en delegation om udsættelse af en afstemning, kan den pågældende delegation tage et forbehold, som skal ophæves senest tre hverdage efter den dag, der følger efter mødets afholdelse. Ved udløbet af denne frist får udvalgets udtalelse gyldighed. Kommissionen orienterer medlemsstaterne om den pågældende medlemsstats endelige holdning.Artikel 7Repræsentation og beslutningsdygtigt flertal1. Hver medlemsstats delegation betragtes som ét medlem af udvalget. Hver medlemsstat træffer afgørelse om sammensætningen af sin delegation og orienterer formanden herom.Med formandens godkendelse kan delegationerne ledsages af ikke-statslige eksperter; udgifterne hertil afholdes af den pågældende medlemsstat.2. En medlemsstats delegation kan om nødvendigt repræsentere én anden medlemsstat. Formanden underrettes skriftligt af den delegation, der lader sig repræsentere.3. Udvalget er beslutningsdygtigt, når der er det antal udvalgsmedlemmer til stede, der kræves for, at udvalget kan afgive en udtalelse, der repræsenterer synspunkterne hos et flertal af udvalgsmedlemmerne i overensstemmelse med den interne aftale.Artikel 8Tredjemands deltagelse i udvalgets møder1. Formanden kan efter anmodning fra et medlem eller på eget initiativ vedtage at høre eksperter om særlige spørgsmål.2. Disse eksperter og de eksperter, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, deltager ikke i udvalgets afstemninger.Artikel 9Skriftlig procedure1. Delegationerne har en frist på 15 hverdage til at tage stilling til de udkast til foranstaltninger, der behandles efter den skriftlige procedure, regnet fra afsendelsen af udkastet til foranstaltningerne. Udvalgsmedlemmer, der ikke inden for den angivne frist har gjort indsigelse eller meddelt, at de agter at afholde sig fra at udtale sig om udkastet, anses for at have tiltrådt udkastet.I hastende eller særligt hastende tilfælde anvendes fristerne i artikel 5, stk. 2 og 3. I sidstnævnte tilfælde skal spørgsmålets særligt hastende karakter begrundes behørigt, og delegationerne har først tiltrådt udkastet, når de udtrykkeligt har givet meddelelse herom.2. Hvis et udvalgsmedlem anmoder om, at udkastet til foranstaltninger behandles på et udvalgsmøde, afsluttes den skriftlige procedure uden resultat; udkastet til foranstaltninger udsættes til næste udvalgsmøde.Artikel 10SekretariatKommissionens tjenestegrene varetager sekretariatsopgaverne for udvalget.Artikel 11MødereferaterFormanden har ansvaret for, at der udarbejdes et referat af hvert møde. Referatet indeholder de udtalelser, der er afgivet om de udkast til foranstaltninger og de holdninger, der er givet udtryk for på mødet. Mødereferaterne sendes til udvalgsmedlemmerne inden for højst 15 hverdage.Udvalgets medlemmer meddeler formanden eventuelle bemærkninger skriftligt. Udvalget informeres herom; i tilfælde af uenighed drøftes den foreslåede ændring i udvalget. Hvis der fortsat er uenighed, vedlægges ændringen som bilag til mødereferatet.Artikel 12Liste over tilstedeværende1. Ved hvert udvalgsmøde udarbejder formanden en liste over tilstedeværende med angivelse af de myndigheder eller organer, som deltagerne henhører under.2. Delegationsmedlemmer, der ikke repræsenterer en medlemsstats myndigheder eller organer, skal underskrive en erklæring om, at deres deltagelse ikke medfører interessekonflikter.Hvis en sådan interessekonflikt skulle opstå, afholder det pågældende medlem sig efter anmodning fra formanden fra at deltage i drøftelserne om det pågældende punkt på dagsordenen.Artikel 13Korrespondance1. Korrespondance vedrørende udvalget stiles til udvalgssekretariatet og sendes til Kommissionen.2. Sekretariatets korrespondance til udvalgets medlemmer sendes ligeledes til den pågældende medlemsstats faste repræsentation.3. Med undtagelse af særlige tilfælde foregår korrespondancen mellem Kommissionen og udvalgsmedlemmerne ved hjælp af de til formålet bestemte elektroniske hjælpemidler.Artikel 14Åbenhed1. De principper og betingelser for aktindsigt, der gælder for Kommissionen, finder anvendelse på EUF-OLT-Udvalget. Hvis anmodningen rettes til en medlemsstat, skal denne holde sig til artikel 5 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter(3).2. Drøftelserne i udvalget er fortrolige, hvilket gælder for alle deltagerne.Artikel 15Udgifter til afholdelse af møder mv.1. Udgifter til afholdelse af møder, herunder rejseudgifter for én deltager pr. medlemsstat, afholdes af Kommissionen.Kommissionen kan, hvis det er muligt inden for rammerne af de foreliggende bevillinger, afholde rejseudgifterne for to medlemmer af de delegationer, der anmoder herom.2. Kommissionen har tilladelse til at godtgøre de indbudte eksperters udgifter til rejse og ophold i overensstemmelse med artikel 8, stk. 1.3. Kommissionen stiller lokaler og nødvendigt udstyr til rådighed for udvalget.(1) EFT L 317 af 15.12.2000, s. 355.(2) EFT L 314 af 30.11.2001, s. 1.(3) EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43.


title: 2005/542/EF: Europa-Parlamentets afgørelse af 12. april 2005 om decharge til direktøren for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2003

text:
               27.7.2005

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 196/86

      EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE

   af 12. april 2005
   om decharge til direktøren for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2003
   (2005/542/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET,
   der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for regnskabsåret 2003 med Arbejdsmiljøagenturets svar (1),
   der henviser til Rådets henstilling af 8. marts 2005 (6851/2005 — C6-0069/2005),
   der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
   der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Rådets forordning (EF) nr. 1654/2003 af 18. juni 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 2062/94 om oprettelse af et europæisk arbejdsmiljøagentur (3), særlig artikel 14,
   der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
   der henviser til forretningsordenens artikel 70 og 71 og bilag V,
   der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0074/2005),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2003;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i vedføjede beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen til direktøren for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Josep BORRELL FONTELLES

            Formand

         Julian PRIESTLEY

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 324 af 30.12.2004, s. 1.

      (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 38.

      (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING

      med bemærkningerne til afgørelsen om decharge til direktøren for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2003
      EUROPA-PARLAMENTET,
      der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur for regnskabsåret 2003 med Arbejdsmiljøagenturets svar (1),
      der henviser til Rådets henstilling af 8. marts 2005 (6851/2005 — C6-0069/2005),
      der henviser til EF-traktaten, særlig artikel 276,
      der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (2), særlig artikel 185, og til Rådets forordning (EF) nr. 1654/2003 af 18. juni 2003 om ændring af forordning (EF) nr. 2062/94 om oprettelse af et europæisk arbejdsmiljøagentur (3), særlig artikel 14,
      der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (4), særlig artikel 94,
      der henviser til forretningsordenens artikel 70 og 71 og bilag V,
      der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A6-0074/2005),

                  A.

                  der henviser til, at Revisionsretten i ovennævnte særlige årsberetning fastslog, at den havde fået rimelig sikkerhed for, at årsregnskabet for det regnskabsår, der afsluttedes pr. 31. december 2003, var rigtigt, og at de underliggende transaktioner som helhed betragtet var lovlige og formelt rigtige,

                  B.

                  der henviser til, at Europa-Parlamentet den 21. april 2004 meddelte agenturets direktør decharge (5) for gennemførelsen af dets budget for regnskabsåret 2002 og i beslutningen med bemærkningerne til afgørelsen bl.a.

                              —

                              understregede nødvendigheden af, at agenturet forbedrer planlægningen af sine aktiviteter med henblik på at reducere det store antal fremførsler

                              —

                              opfordrede agenturet til at udnytte de erfaringer, der var gjort med forvaltningen af SMV-støtteordningen for 2002, med henblik på at sikre større stringens og rentabilitet i forbindelse med de kommende ordninger,

            1.   bemærker følgende tal fra Det Europæiske Arbejdsmiljøagenturs regnskab for regnskabsårene 2003 og 2002;
      Forvaltningsregnskab for regnskabsårene 2003 og 2002

                  (1000 EUR)

                  2003

                  2002

                  Indtægter

                  Tilskud fra Det Europæiske Fællesskab

                  11 641

                  12 324

                  Andre tilskud

                  66

                  252

                  Andre indtægter

                  157

                  81

                  Phare-indtægter

                  824

                  0

                  Indtægter i alt (a)

                  12 688

                  12 657

                  Udgifter

                  Personale — Budgetafsnit I

                  Betalinger

                  3 245

                  3 024

                  Fremførte bevillinger

                  87

                  136

                  Driftsudgifter — Budgetafsnit II

                  Betalinger

                  1 146

                  1 140

                  Fremførte bevillinger

                  186

                  247

                  Aktionsudgifter — Budgetafsnit III

                  Betalinger

                  2 559

                  2 030

                  Fremførte bevillinger

                  5 859

                  5 623

                  Phare-udgifter

                  Betalinger

                  548

                  0

                  Fremførte bevillinger

                  502

                  0

                  Udgifter i alt (b)

                  14 131

                  12 199

                  Regnskabsårets resultat (c = a – b) (6)

                  – 1 443

                  458

                  Saldo fremført fra det foregående regnskabsår

                  – 1 108

                  – 2 185

                  Bevillinger, der er fremført fra det foregående regnskabsår og bortfaldet

                  766

                  609

                  Indtægter fra det foregående regnskabsår, som kan anvendes på ny, men ikke er blevet det

                  1

                  0

                  Betalinger over forpligtelser, der blev annulleret i 2002r

                  – 191

                  0

                  Kursdifferencer

                  4

                  4

                  Periodeafgrænsningsposter

                  – 16

                  7

                  Regnskabsårets resultat før regnskabskorrektion (d)

                  – 1 987

                  – 1 108

                  Budgetindtægter at inkassere

                  850

                  0

                  Diverse indtægter at inkassere

                  3

                  0

                  Erhvervelse af ejendom

                  207

                  0

                  Afskrivninger (7)

                  – 186

                  0

                  Diverse udgifter

                  – 1

                  0

                  Regnskabskorrektion (e)

                  873

                  0

                  Regnskabsårets saldo (d + e) (8)

                  – 1 113

                  – 1 108

                     NB: Tallene er afrundet, og summen af tallene i tabellerne kan derfor afvige fra totalen.

                     Kilde: Arbejdsmiljøagenturet. Tabellerne er udarbejdet på grundlag af tallene i Arbejdsmiljøagenturets eget regnskab.

            2.   glæder sig over agenturets bestræbelser, som har resulteret i en betydelig reduktion af fremførslerne af aktionsbevillinger; er ligesom Revisionsretten af den opfattelse, at fremførselssatsen for disse bevillinger stadig er høj; forventer, at agenturet gør en større indsats for at begrænse fremtidige fremførsler;
      3.   opfordrer i den forbindelse agenturet til at udarbejde en plan med henblik på at reducere antallet af fremførsler, hvori der fastsættes årlige mål for reduktionen, som er forenelige med gennemførelsesplanen for agenturets arbejdsprogram;
      4.   opfordrer agenturet til klart at angive, hvilke af dets operationelle aktiviteter der bedst kan finansieres ved hjælp af opdelte bevillinger;
      5.   gentager sin opfordring til agenturet om at lægge strammere planer og forbedre kontrollen med de operationelle aktiviteter; opfordrer agenturet til at fortsætte sine bestræbelser på at fastsætte mere præcise og mere realistiske operationelle målsætninger, således som det blev foreslået i Kommissionens evaluering i 2003;
      6.   bemærker agenturets redegørelse om dets bestræbelser på at gennemføre sit arbejdsprogram i samarbejde med et mindre antal temacentre; opfordrer agenturet til i sin årlige aktivitetsrapport for 2004 at foretage en analyse af de erfaringer, der er opnået i forbindelse med dets arbejde med temacentre, som er omtalt i agenturets grundforordning, med en redegørelse for fordele og ulemper ved denne samarbejdsmodel; opfordrer endvidere agenturet til i sin rapport at fremhæve merværdien af de hidtidige resultater; opfordrer agenturet til yderligere at skærpe overvågningen og kontrollen med de udgifter, som temacentrene anmelder, og anmode om en ekstern revisors certificering af deres arbejde, som Revisionsretten har foreslået;
      7.   beklager, at der ikke findes nogen ligestillingsplan, og forventer, at agenturet snarest udvikler en plan, som gør det muligt for det som arbejdsgiver at sikre lige muligheder; forventer, at agenturet ikke blot behandler ligestillingsspørgsmål i forbindelse med ansættelse, men også gør en proaktiv og langsigtet indsats for at fremme ligestilling mellem kønnene;
      8.   glæder sig over agenturets løfte om at udlevere oplysninger om dets aktiviteter til borgerne og håber at se yderligere foranstaltninger, der bidrager til udvikling og styrkelse af agenturets informations- og kommunikationsstrategi;
      Generelle bemærkninger til Kommissionen og agenturerne

                  9.

                  gør opmærksom på, at det ganske vist støttede Kommissionens bestræbelser på at fastlægge et begrænset antal modeller, i det mindste for fremtidige »reguleringsagenturer«, men at det samtidig indtog den holdning, at nuværende og fremtidige agenturers opbygning burde overvejes grundigt på interinstitutionelt plan; understreger desuden, at der bør indgås en interinstitutionel aftale om fælles retningslinjer, inden Kommissionen fastlægger rammebetingelserne for anvendelsen af reguleringsagenturer; mener, at dette bør ske, før der fastlægges en harmoniseret ramme for agenturernes struktur;

                  10.

                  noterer sig Kommissionens holdning (9) med hensyn til uddelegering af ansvar for gennemførelse af opgaver til andre organer end Kommissionens hovedadministration, herunder agenturer; mener ikke, at den tager højde for Europa-Parlamentets krav om grundig overvejelse på interinstitutionelt plan af de eksisterende agenturers struktur; opfordrer derfor Kommissionen til at skabe klarhed med hensyn til dette punkt og den fremtidige generelle interinstitutionelle aftale vedrørende de nye ordninger, der skal indføres inden for rammerne af eller sideløbende med de finansielle overslag (10);

                  11.

                  opfordrer Kommissionen til at indføre og med jævne mellemrum, f.eks. regelmæssigt hvert tredje år, udarbejde en tværgående analyse af de evalueringer, der er foretaget af de enkelte agenturer, med henblik på

                              a)

                              at drage konklusioner med hensyn til overensstemmelsen mellem agenturernes aktiviteter og EU's politikker generelt, hvad angår de synergier, der findes eller bør udvikles mellem agenturerne og Kommissionens tjenestegrene samt undgåelse af overlapning mellem dem

                              b)

                              at vurdere den generelle europæiske merværdi, der opnås som følge af agenturernes resultater inden for deres respektive arbejdsområder, og agenturmodellens relevans, produktivitet og effektivitet, når det drejer sig om at gennemføre eller bidrage til EU's politikker

                              c)

                              at fastslå og øge virkningen af agenturernes aktioner, hvad angår EU's nærhed til samt tilgængelighed og synlighed for borgerne;

                  12.

                  forventer, at en sådan samlet analyse foreligger inden udgangen af 2005, således at den dækker den treårige periode fra indførelsen af den nye finansforordning og den deraf følgende nye struktur for agenturerne;

                  13.

                  opfordrer agenturerne til at deltage aktivt i denne proces og samarbejde med Kommissionen ved at bidrage med de nødvendige oplysninger om emner, som de mener har betydning for deres arbejde, rolle, mandat og behov, samt om et hvilket som helst emne, som kan bidrage til at forbedre hele dechargeproceduren, med henblik på at medvirke til, at processen lykkes og agenturernes regnskabspligt og gennemsigtighed øges; opfordrer agenturerne til også at give Europa-Parlamentets kompetente udvalg disse oplysninger;

                  14.

                  opfordrer Kommissionen til sideløbende med denne proces og senest inden udgangen af 2005 at fremsætte forslag til ændring af de eksisterende retsakter om oprettelse af agenturerne bl.a. med henblik på at forbedre forholdet til agenturerne mest muligt; mener, at disse forslag bør tage sigte på

                              a)

                              at øge kommunikationen mellem Kommissionen og agenturerne

                              b)

                              at etablere et samarbejde eller udvide et eventuelt eksisterende samarbejde om fastlæggelse af behov, der skal dækkes, af målsætninger og af tilstræbte resultater og strategier til at nå dem samt om fastsættelse af standarder for kontrol og evaluering

                              c)

                              at øge komplementariteten, forbedre organiseringen af de nødvendige ressourcer og den effektive fordeling heraf med henblik på at opnå resultater samt udarbejde en kommunikationsstrategi med henblik på udbredelse af disse resultater;

                  15.

                  understreger, at Kommissionen, inden der træffes nogen afgørelse om at foreslå oprettelse af et nyt agentur, bør foretage en grundig vurdering af nødvendigheden og merværdien af de funktioner, som dette agentur skal udfylde, idet der tages hensyn til de bestående strukturer, subsidiaritetsprincippet og budgetdisciplinen samt forenkling af procedurerne;

                  16.

                  forventer, at Kommissionen hurtigt forelægger de retningslinjer for agenturernes personalepolitik, som Europa-Parlamentet har anmodet Kommissionen om at forelægge inden afslutningen på 2005-budgetproceduren;

            Generelle bemærkninger til agenturerne

                  17.

                  forventer, at hvert enkelt agentur fra nu af sender det beretningen, som opsummerer det antal og de typer interne revisioner, der er foretaget af den interne revisor, de henstillinger, der er fremsat, og den opfølgning, der har fundet sted af disse henstillinger, jf. artikel 72, stk. 5, i forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002;

                  18.

                  opfordrer agenturerne til fortsat at bestræbe sig på at anvende ordningerne og forordningerne for tjenestemænd og øvrige ansatte korrekt på deres personale (ansættelsesprocedurer og dertil knyttede afgørelser, personlige akter, beregning af vederlag og andre rettigheder, forfremmelsespolitik, andelen af ledige stillinger, kønskvotering osv.);

                  19.

                  bemærker, at den procentvise andel af henholdsvis mandlige og kvindelige ansatte i agenturerne viser, at kønsfordelingen er skæv; beklager, at mændene udgør ca. en tredjedel af de ansatte, men er overrepræsenteret i stillinger i de højere lønklasser, mens kvinderne generelt er overrepræsenteret i stillinger i de lavere lønklasser; forventer, at agenturerne træffer omgående og effektive foranstaltninger til at afhjælpe denne situation;

                  20.

                  opfordrer agenturerne til at sikre, at alle de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (11) indføres i deres respektive personalepolitikker;

                  21.

                  forventer, at agenturerne tager Revisionsrettens bemærkninger til efterretning og nøje følger de budgetmæssige principper, der er fastlagt i finansforordningen, især principperne om budgettets enhed og om, at budgettet skal være realistisk; opfordrer de agenturer, der hidtil ikke har gjort det, til at opfylde finansforordningens regnskabsmæssige krav og yderligere stramme deres procedurer for intern forvaltning og kontrol med henblik på at øge regnskabspligten, gennemsigtigheden og den europæiske merværdi;

                  22.

                  opfordrer agenturerne, især dem, hvis aktiviteter på nogle punkter overlapper andre agenturers aktiviteter eller opgaver, til at forstærke deres samarbejde og derved skabe mulighed for udvikling af synergier; opfordrer dem til, hvor det er hensigtsmæssigt, at formalisere dette samarbejde igennem specifikke aftaler (fælleserklæringer, aftalememoranda, beslutninger om fælles planlægning og komplementære aktioner/programmer) for at sikre, at deres arbejde ikke overlapper hinanden, at det klart fremgår, hvilket agentur der har lavet hvad, og at resultatet af fælles bestræbelser skaber størst mulig merværdi og får den størst mulige virkning; forventer at blive holdt løbende underrettet om dette spørgsmål;

                  23.

                  opfordrer agenturerne til at være særligt opmærksomme på procedurerne for tildeling og forvaltning af kontrakter; opfordrer dem til at træffe alle egnede foranstaltninger, for så vidt angår deres administrative strukturer, for at styrke deres interne kontrolprocedurer, kanaler og forvaltning; mener, at disse foranstaltninger, hvor det er nødvendigt eller muligt, kan omfatte etablering af specialiserede enheder, der får til opgave på basis af risikoanalyser at vejlede i, hvordan procedurer for kontrakttildeling bedst kan tilrettelægges, at sikre kontrol og sørge for den opfølgning, der måtte være nødvendig; opfordrer Kommissionen og Revisionsretten til at forstærke samarbejdet med agenturerne på dette område;

                  24.

                  noterer sig de problemer, nogle direktører, især direktører fra de »nyoprettede« agenturer, har gjort gældende med hensyn til agenturernes overholdelse af tidsplanen og fristerne for aflæggelse af beretning som fastsat i finansforordningen; opfordrer agenturernes direktører til med henblik på den revision af finansforordningen, der skal finde sted i 2005, at underrette Budgetudvalget og Budgetkontroludvalget om de problemer, de hidtil er stødt på, således at de kan blive taget med i betragtning ved revisionen; forventer, at direktørerne fremsætter specifikke forslag til alternative ordninger med hensyn til tidsfrister, som passer bedst muligt til arbejdsgangen, samtidig med at agenturernes pligt til at aflægge beretning, som fastsat i finansforordningen, overholdes;

                  25.

                  noterer sig, at agenturernes direktører har reageret positivt på anmodningen fra Europa-Parlamentets udvalg med ansvar for decharge om, at der indføres et mere præcist kommunikationssystem, især med hensyn til agenturernes fremsendelse til dette udvalg af dokumenter, der vedrører deres pligt til at aflægge beretning; er af den opfattelse, at bedre tilrettelæggelse af kommunikationen vil forstærke samarbejdet med agenturerne og øge den demokratiske kontrol;

                  26.

                  opfordrer agenturernes direktører til fra nu af at lade deres årlige aktivitetsrapport, som forelægges sammen med oplysninger om den finansielle og administrative situation, ledsage af en erklæring om transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed i lighed med de erklæringer, der underskrives af Kommissionens generaldirektører;

                  27.

                  opfordrer agenturerne til at udvikle en omfattende kommunikationsstrategi for at tage højde for nødvendigheden af, at resultaterne af deres arbejde i passende form når ud til den brede offentlighed og ikke kun forelægges institutionerne, medlemsstaternes ansvarlige myndigheder, specialister, partnere eller specifikke modtagere; opfordrer agenturerne til med henblik på udvikling af en sådan strategi at forstærke deres samarbejde og udveksling af oplysninger om bedste praksis til opfyldelse af denne målsætning; forventer, at de kompetente udvalg inden den næste dechargeprocedure underrettes behørigt af agenturerne om de fremskridt, der er sket med udviklingen af en sådan strategi med henblik på at sikre effektiv og rettidig overvågning af deres aktiviteter;

            Generelle bemærkninger til Revisionsretten og agenturerne

                  28.

                  glæder sig over, at Revisionsretten har vedføjet de særlige årsberetninger om agenturerne en tabel, der giver en oversigt over det pågældende agenturs kompetenceområder, ledelse, disponible ressourcer og produkter/tjenesteydelser; mener, at denne tabel gør disse fællesskabsorganers arbejde mere klart og gennemskueligt, samtidig med at den danner et nyttigt grundlag for sammenligning, hvor det måtte være hensigtsmæssigt, med henblik på at etablere den harmoniserede struktur for agenturerne, som Europa-Parlamentet har krævet;

                  29.

                  opfordrer Revisionsretten og agenturerne til at forstærke deres samarbejde med henblik på at forbedre procedurerne og de tekniske redskaber til fremme af forsvarlig forvaltning af alle budgetmæssige og finansielle områder med henblik på at udvikle metoder, som kan berede vejen for en positiv dechargeprocedure lige fra begyndelsen; forventer at blive holdt løbende underrettet om de fremskridt, der gøres, og om anvendelsen af bedste praksis;

                  30.

                  opfordrer Revisionsretten og agenturerne til at forbedre gennemsigtigheden af den kontradiktoriske procedure forud for Revisionsrettens beretning om decharge for at undgå uoverensstemmelser eller tvetydigheder, som kan true hele processens troværdighed; opfordrer i den forbindelse Revisionsretten og Kommissionen til at foreslå en realistisk metode til opdatering af oplysninger om de forbedringer, der er sket, og/eller de problemer, der er konstateret, fra det tidspunkt, hvor Revisionsrettens forberedende beretning drøftes første gang, til det tidspunkt, hvor der træffes afgørelse om, hvorvidt der skal meddeles decharge, for at give et så nøjagtigt billede af agenturernes situation som muligt.

         (1)  EUT C 324 af 30.12.2004, s. 1.

         (2)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (3)  EUT L 245 af 29.9.2003, s. 38.

         (4)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

         (5)  EUT L 330 af 4.11.2004, s. 8.

         (6)  Beregnet efter principperne i artikel 15 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 (EFT L 130 af 31.5.2000, s. 8).

         (7)  Arbejdsmiljøagenturet har i 2003 for første gang foretaget afskrivninger af anlægsaktiverne.

         (8)  Regnskabets negative saldo skyldes, at fremførsler fortsat er at betragte som udgifter, og at der ikke er foretaget en korrektion af regnskabet. Efter et groft skøn vil regnskabsårets saldo efter korrektion af regnskabet være på ca. 1 mio. EUR.

         NB: Tallene er afrundet, og summen af tallene i tabellerne kan derfor afvige fra totalen.

         Kilde: Arbejdsmiljøagenturet. Tabellerne er udarbejdet på grundlag af tallene i Arbejdsmiljøagenturets eget regnskab.

         (9)  Se bilag 1 til Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet »Fremtiden skaber vi i fællesskab — Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013« (KOM(2004) 101, s. 38).

         (10)  Se bilaget til Kommissionens beretning om opfølgningen af decharge for 2002 (KOM(2004) 648, s. 108).

         (11)  EFT L 269 af 5.10.2002, s. 15.


Avis juridique important

|

31982D0754

82/754/EØF: Rådets afgørelse af 9. november 1982 om udnævnelse af medlemmer og suppleanter til Det rådgivende udvalg for Lægeuddannelsen

EF-Tidende nr. L 317 af 13/11/1982 s. 0025 - 0026

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 9. november 1982  om udnaevnelse af medlemmer og suppleanter til Det raadgivende udvalg for Laegeuddannelsen  (82/754/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Raadets afgoerelse 75/364/EOEF af 16. juni 1975 om oprettelse af et raadgivende udvalg for laegeuddannelsen (1), saerlig artikel 3 og 4,  under henvisning til Raadets afgoerelse 79/846/EOEF af 9. oktober 1979 om udnaevnelse af medlemmer og suppleanter til Det raadgivende udvalg for Laegeuddannelsen for perioden fra den 6. april 1979 til den 5. april 1982 (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Regeringen for Den hellenske Republik har forelagt en liste over kandidater med henblik paa udnaevnelse af medlemmer og suppleanter til dette udvalg;  de oevrige regeringer for de enkelte medlemsstater har forelagt en liste over kandidater med henblik paa udnaevnelse af efterfoelgere for disse medlemmer og suppleanter eller fornyelse af deres mandat;  paa grund af sin saerlige stilling udpeger Luxembourg for de sagkyndige fra de laegevidenskabelige universitetsfakulteter sagkyndige paa forslag af Commission d'homologation pour les diplômes étrangers de médecine (Homologationskommissionen for udenlandske eksamensbeviser for laeger) -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  Foelgende personer udnaevnes til medlemmer af og suppleanter til Det raadgivende udvalg for Laegeuddannelsen for perioden fra den 9. november 1982 til den 8. november 1985:  A. Sagkyndige fra laegeerhvervet  1.2.3 //   // Medlem  // Suppleant  // Belgien  // Hr. Wynen André  // Hr. Dekesel Marc  // Danmark  // Hr. Holst E.  // Hr. Steensen J. P.  // Tyskland  // Hr. Bechtoldt Wolfgang  // Hr. Braeuer Heinz-Peter  // Graekenland  // Hr. N. Papakyriazis  // Hr. Loucas Floros  // Frankrig  // Hr. Pouyaud  // Hr. Autin  // Irland  // Hr. Farelly P. A.  // Hr. Galvin C.  // Italien  // Hr. Baruchello Bruno  // Hr. Testa Guido  // Luxembourg  // Hr. Meisch G.  // Hr. Demoullin M.  // Nederlandene  // Hr. van Zeben W.  // Hr. van der Leeuw J. L.  // Det forenede Kongerige  // Hr. Brearley R.  // Hr. 16. 10. 1979, s. 12.  B. Sagkyndige fra de laegevidenskabelige universitetsfakulteter  1.2.3 //   // Medlem  // Suppleant  // Belgien  // Hr. Castermans André  // Hr. Vandenbroucke Jozuë  // Danmark  // Hr. Soerensen B.  // Hr. Melchior  // Tyskland  // Hr. Hinrichsen Klaus  // Hr. Seidler Eduard  // Graekenland  // Fru. Moulopoulou-Karakitsou E.  // Hr Carelis E.  // Frankrig  // Hr. Rey Jean  // Hr. Dorner Jean  // Irland  // Hr. McCormick J. C.  // Hr. O'Sullivan D. J.  // Italien  // Hr. Cortesini Raffaello  // Hr. Filadoro Francesco  // Luxembourg  // Hr. Dicato  // Hr. Betz A.  // Nederlandene  // Hr. van Faassen F.  // Hr. Dokter H. J.  // Det forenede Kongerige  // Hr. Whelan R. F.  // Hr. Bevan P. G.  C. Sagkyndige fra de kompetente myndigheder i medlemsstaten  1.2.3 //   // Medlem  // Suppleant  // Belgien  // Hr. De Schouwer Pieter  // Fru Rombouts Yvonne  // Danmark  // Hr. Karle H.  // Hr. Goldschmidt E.  // Tyskland  // Fru Schleicher Marilene  // Hr. Scholz Georg  // Graekenland  // Hr. Philalithis A.  // Hr. Sfangos K.  // Frankrig  // Hr. Tchernia Gilbert  // Hr. Labrousse Pierre  // Irland  // Hr. Brady M. P.  // Hr. Walsh A.  // Italien  // Hr. Vetere Carlo  // Hr. Cornetta Arturo  // Luxembourg  // Hr. Kohl J.  // Hr. Heisbourg E.  // Nederlandene  // Hr. Dersjant N. J.  // Hr. Krul R. M. A.  // Det forenede Kongerige  // Hr. Crisp Arthur  // Hr. Reid J. J. A.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 9. november 1982.  Paa Raadets vegne  K. ENGGAARD  Formand Cameron James  (1) EFT nr. L 167 af 30. 6. 1975, s. 17. (2) EFT nr. L 260 af


Avis juridique important

|

32002D0983

2002/983/EF: Kommissionens afgørelse af 16. december 2002 om fortsættelse af de sammenlignende EF-prøver på og -analyser af formeringsmateriale af Prunus domestica efter Rådets direktiv 92/34/EØF (EØS-relevant tekst)

EF-Tidende nr. L 341 af 17/12/2002 s. 0069 - 0069

Kommissionens afgørelseaf 16. december 2002om fortsættelse af de sammenlignende EF-prøver på og -analyser af formeringsmateriale af Prunus domestica efter Rådets direktiv 92/34/EØF(EØS-relevant tekst)(2002/983/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets direktiv 92/34/EØF af 28. april 1992 om afsætning af frugtplanteformeringsmaterialer og frugtplanter bestemt til frugtproduktion(1), senest ændret ved Kommissionens beslutning 2002/112/EF(2),under henvisning til Kommissionens beslutning 2001/896/EF af 12. december 2001 om ordningen for sammenlignende EF-prøver på og -analyser af formerings- og plantemateriale af frugtplanter efter Rådets direktiv 92/34/EØF(3), særlig artikel 2, ogud fra følgende betragtninger:(1) Med beslutning 2001/896/EF er der indført ordning for sammenlignende prøver og analyser, som skal foretages efter direktiv 92/34/EØF vedrørende Prunus domestica for 2002 til 2006.(2) De prøver og analyser, der er foretaget i 2002, bør fortsættes i 2003 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste ArtikelDe sammenlignende EF-prøver og -analyser af formerings- og plantemateriale Prunus domestica, som startede i 2002, skal fortsættes i 2003 i henhold til beslutning 2001/896/EF.Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2002.På Kommissionens vegneDavid ByrneMedlem af Kommissionen(1) EFT L 157 af 10.6.1992, s. 10.(2) EFT L 41 af 13.2.2002, s. 44.(3) EFT L 331 af 15.12.2001, s. 95.


title: 2012/114/EU: Rådets afgørelse af 14. februar 2012 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Almindelige Råd under Verdenshandelsorganisationen (WTO) til anmodningen om en WTO-undtagelse for yderligere autonome handelspræferencer tildelt Pakistan af Den Europæiske Union

text:
               24.2.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 52/2

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 14. februar 2012
   om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Almindelige Råd under Verdenshandelsorganisationen (WTO) til anmodningen om en WTO-undtagelse for yderligere autonome handelspræferencer tildelt Pakistan af Den Europæiske Union
   (2012/114/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Unionen er i øjeblikket i gang med at vedtage lovgivning om indrømmelse af yderligere autonome handelspræferencer til fordel for Pakistan. Hvis der ikke i fornødent omfang foreligger en undtagelse fra Unionens forpligtelser i henhold til artikel I, stk. 1, og artikel XIII i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (GATT 1994), vil det være nødvendigt at udvide anvendelsesområdet for disse yderligere autonome handelspræferenceordninger til at omfatte alle andre medlemmer af Verdenshandelsorganisationen (WTO). Det er derfor hensigtsmæssigt i fornødent omfang at anmode om en undtagelse fra artikel I, stk. 1, og artikel XIII i GATT 1994 i henhold til artikel IX, stk. 3, i Marrakeshoverenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen.

               (2)

               Unionen indsendte en sådan anmodning den 18. november 2010, og reviderede den efterfølgende den 26. oktober 2011 og den 19. januar 2012, og WTO's Almindelige Råd skal behandle denne.

               (3)

               Det er derfor hensigtsmæssigt at fastlægge, hvilken holdning Unionen skal indtage i WTO's Almindelige Råd med hensyn til denne anmodning —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i Det Almindelige Råd under Verdenshandelsorganisationen (WTO), skal være at godkende WTO-undtagelsen med hensyn til yderligere autonome handelspræferencer tildelt Pakistan af Den Europæiske Union.
   Holdningen tilkendegives af Kommissionen.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 14. februar 2012.

            På Rådets vegne

         M. LIDEGAARD

            Formand


title: 2013/792/EU: Rådets afgørelse af 16. december 2013 om elektronisk udveksling med Finland af fingeraftryksdata

text:
               21.12.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 349/103

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 16. december 2013
   om elektronisk udveksling med Finland af fingeraftryksdata
   (2013/792/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/615/RIA af 23. juni 2008 om intensivering af det grænseoverskridende samarbejde, navnlig om bekæmpelse af terrorisme og grænseoverskridende kriminalitet (1), særlig artikel 25,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2008/616/RIA af 23. juni 2008 om gennemførelse af afgørelse 2008/615/RIA (2), særlig artikel 20 og kapitel 4 i bilaget hertil, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til protokollen om overgangsbestemmelser, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union, til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, bevares retsvirkningerne af retsakter, der er vedtaget af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer inden Lissabontraktatens ikrafttræden, så længe disse retsakter ikke er ophævet, annulleret eller ændret i medfør af traktaterne.

               (2)

               Artikel 25 i afgørelse 2008/615/RIA finder derfor anvendelse, og Rådet afgør med enstemmighed, om medlemsstaterne har gennemført bestemmelserne i nævnte afgørelses kapitel 6.

               (3)

               Artikel 20 i afgørelse 2008/616/RIA bestemmer, at afgørelser som omhandlet i artikel 25, stk. 2, i afgørelse 2008/615/RIA træffes på grundlag af en evalueringsrapport, der baseres på et spørgeskema. For så vidt angår elektronisk dataudveksling i henhold til kapitel 2 i afgørelse 2008/615/RIA skal evalueringsrapporten baseres på et evalueringsbesøg og en forsøgsfase.

               (4)

               I henhold til kapitel 4, punkt 1.1, i bilaget til afgørelse 2008/616/RIA vedrører det spørgeskema, der udarbejdes af den relevante arbejdsgruppe i Rådet, hver af de elektroniske dataudvekslinger, og det skal besvares af en medlemsstat, så snart den mener, at den opfylder forudsætningerne for dataudveksling i den relevante datakategori.

               (5)

               Finland har besvaret spørgeskemaet om databeskyttelse og spørgeskemaet om udveksling af fingeraftryksdata.

               (6)

               Finland har gennemført en vellykket forsøgsfase med Østrig.

               (7)

               Der er blevet gennemført et evalueringsbesøg i Finland, og den østrigske evalueringsgruppe har udarbejdet en rapport om evalueringsbesøget, som er blevet sendt til den relevante arbejdsgruppe i Rådet.

               (8)

               Rådet har fået forelagt en samlet evalueringsrapport, som opsummerer resultaterne af spørgeskemaet, evalueringsbesøget og forsøgsfasen vedrørende udveksling af fingeraftryksdata —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Med henblik på elektronisk søgning af fingeraftryksdata har Finland fuldt ud gennemført de generelle bestemmelser om databeskyttelse i kapitel 6 i afgørelse 2008/615/RIA og har ret til at modtage og levere personoplysninger i henhold til artikel 9 i nævnte afgørelse fra datoen for nærværende afgørelses ikrafttræden.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2013.

            På Rådets vegne

         V. JUKNA

            Formand

      (1)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 1.

      (2)  EUT L 210 af 6.8.2008, s. 12.


Avis juridique important

|

41994D0029

Schengen-reglerne - Eksekutivkomitéens afgørelse af 22. december 1994 om iværksættelse af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 19. juni 1990 (SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2)

EF-Tidende nr. L 239 af 22/09/2000 s. 0130 - 0132

EKSEKUTIVKOMITÉENS AFGØRELSEaf 22. december 1994om iværksættelse af konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen af 19. juni 1990(SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2)EKSEKUTIVKOMITÉEN HAR -under henvisning til artikel 2 i konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen,under henvisning til artikel 131 i ovennævnte konvention,under henvisning til artikel 132 i ovennævnte konvention,under henvisning til artikel 139, stk. 2, sammenholdt med punkt 1 og 2 i den fælles erklæring nr. 1 om artikel 139 i slutakten til ovennævnte konvention -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen (i det følgende benævnt "konventionen") finder uigenkaldelig anvendelse:1) Iværksættelse af regler og bestemmelserKonventionen iværksættes i sin helhed den 26. marts 1995 for de første signatarstater, dvs. Belgien, Tyskland, Frankrig, Luxembourg og Nederlandene og de tiltrædende stater Spanien og Portugal.Fra denne dato finder alle konventionens bestemmelser anvendelse på forbindelserne mellem de kontraherende parter i Schengen-aftalen i overensstemmelse med eksekutivkomitéens afgørelser, især dem, der vedrører- ophævelse af personkontrollen ved de indre grænser, navnlig fjernelse af hindringer og restriktioner for vejtrafikken ved de indre grænsers overgangssteder(SCH/Com-ex (94) 1 rev. 2)- indførelse og anvendelse af Schengen-systemet i lufthavne og flyvepladser(SCH/Com-ex (94) 17 rev. 4)- udførelse af kontrol ved de ydre grænser og foranstaltninger til yderligere forbedring af sikkerheden ved de ydre grænser(SCH/Com-ex (93) 4 rev. 2 corr(1); SCH/Com-ex (94) decl. 8 cor(2); SCH/Com-ex (94) 12; SCH/Com-ex (94) 16 rev.; SCH/Com-ex (94) 23 rev.)- den fælles visumpolitik(SCH/Com-ex (93) 6; SCH/Com-ex (93) 7; SCH/Com-ex (93) 19; SCH/Com-ex (93) 24; SCH/Com-ex (93) 21; SCH/Com-ex (94) 15 rev.; SCH/Com-ex (94) 2; SCH/Com-ex (94) 5; SCH/Com-ex (94) 6; SCH/Com-ex (94) 7; SCH/Com-ex (94) 20 rev.; SCH/Com-ex (94) 24)- bekæmpelse af ulovlig handel med narkotika og psykotrope stoffer(SCH/Com-ex (93) 9; SCH/Com-ex (94) 28 rev.)- ansvaret for behandling af asylansøgninger(SCH/Com-ex (93) 15 corr.(3); SCH/Com-ex (94) 3, SCH/Com-ex (94) 11,- international gensidig retshjælp(SCH/Com-ex (93) 14).Der skal på et senere tidspunkt vedtages en afgørelse for de andre stater, der har tiltrådt konventionen, dvs. Italien og Grækenland, så snart de opfylder forudsætningerne for iværksættelse af konventionen.2) Erklæring om, at Schengen-informationssystemet (SIS) er operationeltSIS erklæres operationelt og tilgængeligt for de myndigheder, der er bemyndiget til direkte søgning efter oplysninger deri, den 26. marts 1995.Sirene-håndbogen (SCH/Com-ex (93) 8(4)) til støtte for SIS finder anvendelse i sin helhed fra denne dato.På baggrund af konklusionerne i rapporten fra SIS-Styringsgruppen er eksekutivkomitéen af den opfattelse, at SIS vil være operationelt inden denne dato, og at de eksisterende nationale oplysninger, som anses for at være vigtige i den betydning, hvormed udtrykket er anvendt i dens erklæring af 18. oktober 1993 (SCH/Com-ex (93) decl. 1(5)), da vil være indlæst i overensstemmelse med dens erklæring af 27. juni 1994 (SCH/Com-ex (94) decl. 4 rev. 2).).Den Fælles Tilsynsmyndighed, som skal oprettes i henhold til konventionens artikel 115, begynder sit virke fra nævnte dato.Konventionens bestemmelser om databeskyttelse finder anvendelse i deres helhed. Eksekutivkomitéen henviser til meddelelsen fra Den Midlertidige Fælles Tilsynsmyndighed for Databeskyttelse om, at de kontraherende parter, der har gennemført afprøvningerne med tilfredsstillende resultat, opfylder de databeskyttelseskrav, der skal være indfriet for at kunne sætte SIS i drift.3) Bestemmelser vedrørende forberedelsesperioden (22. december 1994-26. marts 1995)Eksekutivkomitéen anmoder de kontraherende parter, der har gennemført afprøvningerne med tilfredsstillende resultat, om at vedtage følgende foranstaltninger inden den 26. marts 1995:- organisatorisk og personalemæssig udbygning af de foranstaltninger, der er nødvendige for at kunne anvende Schengen-reglerne og -bestemmelserne i fuldt omfang, navnlig inden for samarbejdet på det konsulære, retslige og politimæssige område og i forbindelse med bekæmpelsen af narkotika, og fortsat uddannelse af det relevante personale i anvendelsen af Schengen-reglerne og -bestemmelserne- afslutning af de tekniske, organisatoriske og personalemæssige forberedelser med henblik på at sætte N.SIS i drift med forbindelse til C.SIS og give slutbrugerne adgang til systemet.Eksekutivkomitéen pålægger SIS-Styringsgruppen i god tid inden ovennævnte dato at bekræfte, at SIS er klar til at blive sat i drift både teknisk, organisatorisk og personalemæssigt.Eksekutivkomitéen anmoder de kontraherende parter om at bekræfte, at systemet er tilgængeligt for de myndigheder, der ifølge den meddelelse, der allerede er indsendt til eksekutivkomitéen, er bemyndiget til direkte søgning efter oplysninger i systemet (SCH/OR.SIS (94) 18 rev. 3).Eksekutivkomitéen anmoder de kontraherende parter om i denne periode retroaktivt at indlæse andre oplysninger om personer eller ting ud over dem, der anses for at være vigtige (SCH/Com-ex (94) decl. 4 rev. 2(6)). SIS-databaserne skal ajourføres løbende.Eksekutivkomitéen opfordrer de kontraherende parter til at sørge for, at luftfartsselskaberne foretager de tilpasninger, der er nødvendige for at sikre fri bevægelighed for personer, senest ved ændring af fartplanerne den 26. marts 1995, og at lufthavnsadministrationerne inden denne dato gennemfører de foranstaltninger, der skal træffes med henblik herpå ifølge afgørelsen om indførelse og anvendelse af Schengen-systemet i lufthavne og på flyvepladser (SCH/Com-ex (94) 17 rev. 4), og skaber de nødvendige organisatoriske og tekniske forudsætninger for den frie bevægelighed for personer.De kontraherende parter anmodes om at underrette luftfartsselskaberne og lufthavnsadministrationerne herom hurtigst muligt.4) Anvendelsen af konventionen efter dens iværksættelse, især i den indledende faseFormålet med gennemførelsen af konventionen er at styrke sikkerheden for borgerne i Europa og at skabe de nødvendige forudsætninger for at opnå fri bevægelighed for personer i overensstemmelse med artikel 7 A i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab.Eksekutivkomitéen tillægger derfor den indledende fase med anvendelse af samtlige dele af konventionen, dvs. de første tre måneder efter den 26. marts 1995, særlig betydning.Den enkelte kontraherende part er ansvarlig for anvendelsen af konventionen, navnlig ophævelsen af kontrollen ved de indre grænser i den indledende fase af anvendelsen. De kontraherende parter skal holde hinanden underrettet, konsultere hinanden, når det er nødvendigt, og arbejde tæt sammen.Med henblik på at få udformet det instrument, der er nødvendigt for at forvalte konventionen, beslutter eksekutivkomitéen at oprette en permanent opfølgningsstruktur, som skal bestå af den eksisterende centralgruppe og dennes arbejdsgruppe og undergruppe.Eksekutivkomitéen pålægger den permanente opfølgningsstruktur i den indledende fase at overvåge anvendelsen af Schengen-reglerne og -bestemmelserne særlig nøje, hurtigt at identificere, analysere og løse eventuelle tekniske problemer og om nødvendigt at træffe foranstaltninger med henblik på en mere effektiv anvendelse af konventionen.Eksekutivkomitéen pålægger formandskabet fra den 1. januar 1995 at forberede denne opfølgningsstrukturs arbejde og især at sikre, at arbejdsgrupperne identificerer eventuelle problemer og hurtigt udarbejder løsninger.I den indledende anvendelsesperiode på tre måneder holder grupperne under opfølgningsstrukturen møde regelmæssigt og så ofte, det er nødvendigt.Hvis der i konkrete tilfælde er behov for hurtige afgørelser, kan centralgruppen med kort varsel indkalde til et møde med begrænset deltagerkreds som opfølgningsudvalg. Opfølgningsudvalget består af delegationscheferne fra de enkelte kontraherende parter eller af højtstående embedsmænd udpeget af disse, bistået af repræsentanter fra arbejdsgrupperne, som skal høres, når der skal findes løsninger på eventuelle problemer.Hvis en kontraherende part anmoder om det, skal centralgruppen desuden foretage en generel analyse af eventuelle vanskeligheder og foreslå løsninger, som udarbejdes i samarbejde med arbejdsgrupperne og undergrupperne.Opnås der ikke enighed i centralgruppen, forelægges spørgsmålet for eksekutivkomitéen. De kontraherende parter skal i den forbindelse have mulighed for at udtale sig om dens konklusioner.De enkelte kontraherende parter kan også anmode centralgruppen om at vurdere forhold, som kun gør sig gældende på deres egne nationale territorier.Tre måneder efter iværksættelsen af konventionen forelægger centralgruppen eksekutivkomitéen en første rapport om erfaringerne med SIS' funktion, effektiviteten af kontrollen ved de ydre grænser, effektiviteten af bekæmpelsen af narkotika og resultaterne af politisamarbejdet og det retlige samarbejde.Centralgruppen forelægger eksekutivkomitéen en samlet rapport senest den 31. marts 1996.Bonn, den 22. december 1994.Bernd SchmidbauerFormand(1) Jf. SCH/Com-ex (99) 13.(2) Dette dokument er ikke medtaget i Schengen-reglerne.(3) Disse asylbestemmelser er medtaget i Bonn-protokollen (SCH/Com-ex (94) 3).(4) Erstattet af SCH/Com-ex (99) 5.(5) Dette dokument er ikke medtaget i Schengen-reglerne.(6) Dette dokument er ikke medtaget i Schengen-reglerne.


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2016/1112 af 6. juli 2016 om yderligere makrofinansiel bistand til Tunesien

text:
               9.7.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 186/1

         EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1112
   af 6. juli 2016
   om yderligere makrofinansiel bistand til Tunesien
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
   efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Forbindelserne mellem Den Europæiske Union (»Unionen«) og Den Tunesiske Republik (»Tunesien«) udvikles inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik. Tunesien var det første Middelhavsland til at indgå en associeringsaftale (2) med Unionen den 17. juli 1995, som trådte i kraft den 1. marts 1998. Som led i denne aftale tilendebragte Tunesien i 2008 afviklingen af tolden på industrivarer, hvorved Tunesien blev det første Middelhavsland, der indgik en frihandelsaftale med Unionen. Den bilaterale politiske dialog og det økonomiske samarbejde er blevet videreudviklet inden for rammerne af handlingsplaner under naboskabspolitikken, hvoraf den seneste dækker perioden 2013-2017.

               (2)

               Efter revolutionen og afsættelsen af præsident Ben Ali den 14. januar 2011 afholdt Tunesien sit første frie og demokratiske valg den 23. oktober 2011. I januar 2014 blev der vedtaget en ny forfatning, og i fjerde kvartal af 2014 blev der afholdt parlaments- og præsidentvalg, hvor de centrale politiske aktører samlede sig om en fælles indsats for at gennemføre reformer og indføre et fuldgyldigt demokratisk system.

               (3)

               Parallelt med den politiske transition har den tunesiske økonomi været påvirket af fortsatte interne uroligheder, ustabilitet i området (bl.a. følger af konflikten i Libyen) og svage internationale forhold (navnlig i Unionen, som er Tunesiens vigtigste handelspartner). Disse negative udviklinger har i betydeligt omfang svækket landets vækstresultater såvel som dets budgetstilling og betalingsbalance.

               (4)

               Siden 2011 har Unionen som følge af de politiske forandringer i Tunesien erklæret sit utvetydige engagement i at støtte landets økonomiske og politiske reformproces. Unionen har øget sin finansielle bistand til Tunesien, styrket samarbejdet på mange områder, bl.a. inden for civilsamfund, valgsystemet, sikkerhed, regional udvikling og sociale og økonomiske reformer. Den har endvidere åbnet mulighed for at indgå en vidtgående og bred frihandelsaftale, og forhandlingerne herom blev indledt i oktober 2014.

               (5)

               I denne vanskelige økonomiske og finansielle situation indgik de tunesiske myndigheder og Den Internationale Valutafond (IMF) i april 2013 en ikkeforebyggende treårig standby-aftale på 1 146 mio. SDR (særlige trækningsrettigheder) til støtte for Tunesiens økonomiske tilpasnings- og reformprogram, som efterfølgende blev forlænget til udgangen af 2015. Der er i alt blevet trukket 1 500 mio. USD under IMF-programmet efter gennemførelsen af seks programgennemgange.

               (6)

               I august 2013 anmodede Tunesien Unionen om supplerende makrofinansiel bistand. Det førte til vedtagelsen i maj 2014 af en afgørelse om makrofinansiel bistand på 300 mio. EUR i form af lån (MFA-I) (3). Aftalememorandummet, som fastsætter de politiske betingelser for MFA-I, trådte i kraft den 4. marts 2015. Efter implementeringen af de aftalte politiske foranstaltninger blev den første rate af MFA-I udbetalt den 7. maj 2015, og den anden rate udbetalt den 1. december 2015.

               (7)

               Unionen stillede som led i sit normale samarbejdsprogram 524 mio. EUR til rådighed i gavebistand for perioden 2011-2015 til støtte for Tunesiens økonomiske og politiske reformdagsorden. Desuden blev der under SPRING-programmet (støtte til partnerskaber, reformer og inklusiv vækst) bevilget 155 mio. EUR til Tunesien i 2011-2013 og 122 mio. EUR under paraplyprogrammet i 2014-2015. Den Europæiske Investeringsbank har desuden ydet lån på 1 338 mio. EUR siden 2011.

               (8)

               I 2015 blev den tunesiske økonomi alvorligt påvirket af flere terrorangreb, som var rettet mod centrale økonomiske sektorer såsom turisme og transport, og som havde til formål at forstyrre konsolideringen af den politiske transition. Disse angreb har påvirket det økonomiske opsving, som var ved at begynde i Tunesien, i negativ retning. Kombineret med den vedvarende ustabilitet i området (herunder genoplivelsen af konflikten i Libyen) og de fortsat svage økonomiske forhold i Europa og resten af verden har disse begivenheder forværret Tunesiens allerede svage betalingsbalance og budgetstilling. Det har skabt store huller i budgettet og betydelige eksterne finansieringsgab.

               (9)

               I denne vanskelige situation har Unionen gentaget sit tilsagn om at støtte Tunesien i landets økonomiske og politiske reformproces. Dette tilsagn kom navnlig til udtryk i konklusionerne fra mødet i associeringsrådet mellem Unionen og Tunesien i marts 2015 samt i Rådets konklusioner af 20. juli 2015 oven på terrorangrebene nær Sousse i juni 2015. Den politiske og økonomiske støtte fra Unionen til Tunesiens reformproces er i overensstemmelse med Unionens politik over for det sydlige Middelhavsområde, som fastsat i forbindelse med naboskabspolitikken.

               (10)

               Efter forværringen af Tunesiens økonomiske og finansielle situation har IMF og Tunesien indledt forhandlinger om en ny opfølgende aftale med IMF om et større beløb, som kunne tage form af en udvidet lånefacilitet (»IMF-program«) og ventes at have en varighed på fire år begyndende i foråret 2016. Det nye IMF-program vil sigte mod at afhjælpe Tunesiens kortsigtede betalingsbalanceproblemer og samtidig støtte gennemførelsen af stærke tilpasningsforanstaltninger.

               (11)

               I august 2015 anmodede Tunesien med henvisning til de forværrede økonomiske forhold og fremtidsudsigter Unionen om yderligere makrofinansiel bistand.

               (12)

               Eftersom Tunesien er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, bør landet betragtes som berettiget til at modtage makrofinansiel bistand fra Unionen.

               (13)

               Unionens makrofinansielle bistand bør være et ekstraordinært finansielt instrument til ubunden og uspecificeret betalingsbalancestøtte, som sigter mod at dække modtagerens umiddelbare behov for ekstern finansiering, og bør understøtte gennemførelsen af et politisk program, der indeholder stærke øjeblikkelige tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger for at forbedre betalingsbalancen på kort sigt.

               (14)

               Eftersom der stadig findes et stort resterende eksternt finansieringsgab på Tunesiens betalingsbalance, som overstiger de midler, der stilles til rådighed af IMF og andre multilaterale institutioner, anses Unionens makrofinansielle bistand til Tunesien, i kombination med IMF-programmet, under de nuværende ekstraordinære omstændigheder for at være et hensigtsmæssigt svar på Tunesiens anmodning om at støtte den økonomiske stabilisering. Unionens makrofinansielle bistand vil støtte Tunesiens økonomiske stabilisering og strukturreformdagsorden, idet den supplerer de midler, der stilles til rådighed som led i IMF's finansielle ordning.

               (15)

               Unionens makrofinansielle bistand bør sigte mod at støtte genoprettelsen af en holdbar ekstern finansieringssituation i Tunesien og derved støtte den økonomiske og sociale udvikling.

               (16)

               Fastsættelsen af beløbet for Unionens makrofinansielle bistand er baseret på en omfattende kvantitativ vurdering af Tunesiens resterende behov for ekstern finansiering og tager hensyn til landets evne til at finansiere sig selv med egne midler, navnlig med de internationale reserver landet har til rådighed. Unionens makrofinansielle bistand bør supplere IMF's og Verdensbankens programmer og midler. Fastsættelsen af bistandsbeløbet tager også højde for forventede finansielle bidrag fra multilaterale donorer og behovet for at sikre en rimelig byrdefordeling mellem Unionen og andre donorer samt for den allerede eksisterende anvendelse af Unionens andre eksterne finansieringsinstrumenter i Tunesien og merværdien af Unionens samlede engagement.

               (17)

               Kommissionen bør sikre, at Unionens makrofinansielle bistand juridisk og indholdsmæssigt er i overensstemmelse med de vigtigste principper, mål og foranstaltninger, der træffes som led i de forskellige eksterne foranstaltninger, og andre af Unionens relevante politikker.

               (18)

               Unionens makrofinansielle bistand bør støtte Unionens eksterne politik over for Tunesien. Kommissionens tjenestegrene og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør arbejde tæt sammen under hele det makrofinansielle bistandsforløb med henblik på at koordinere og sikre sammenhæng i Unionens udenrigspolitik.

               (19)

               Unionens makrofinansielle bistand bør understøtte Tunesiens tilslutning til fælles værdier med Unionen, herunder demokrati, retsstatsprincippet, god regeringsførelse, respekt for menneskerettighederne, bæredygtig udvikling og bekæmpelse af fattigdom, samt landets tilslutning til principperne om åben, regelbaseret og fair handel.

               (20)

               Det bør være en forudsætning for Unionens makrofinansielle bistand, at Tunesien respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem, og retsstatsprincippet, samt sikrer respekt for menneskerettighederne. De specifikke mål for Unionens makrofinansielle bistand bør samtidig være at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden af de offentlige finansforvaltningssystemer i Tunesien og at fremme strukturreformer, der har til formål at støtte en holdbar og inklusiv vækst, jobskabelse og finanspolitisk konsolidering. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør regelmæssigt føre kontrol med, såvel at forudsætningerne opfyldes, som at disse mål nås.

               (21)

               For at sikre, at Unionens finansielle interesser i forbindelse med denne makrofinansielle bistand beskyttes effektivt, bør Tunesien vedtage hensigtsmæssige foranstaltninger for at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med bistanden. Derudover bør det fastsættes, at Kommissionen gennemfører kontrol, og at Revisionsretten foretager den fornødne revision.

               (22)

               Frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand sker med forbehold af Europa–Parlamentets og Rådets bemyndigelse, som budgetmyndighed.

               (23)

               Størrelsen af den hensættelse, der kræves til den makrofinansielle bistand, bør være forenelig med budgetbevillingerne i den flerårige finansielle ramme.

               (24)

               Unionens makrofinansielle bistand bør forvaltes af Kommissionen. For at sikre, at Europa-Parlamentet og Rådet er i stand til at følge gennemførelsen af denne afgørelse, bør Kommissionen regelmæssigt holde dem underrettet om udviklingen i forbindelse med bistanden og forsyne dem med den relevante dokumentation.

               (25)

               For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne afgørelse bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (4).

               (26)

               Unionens makrofinansielle bistand bør ledsages af økonomisk-politiske betingelser, som nedfældes i et aftalememorandum. For at sikre ensartede gennemførelsesbetingelser, samt af effektivitetshensyn, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at forhandle om disse betingelser med de tunesiske myndigheder under tilsyn af et udvalg sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. I henhold til denne forordning bør rådgivningsproceduren som hovedregel finde anvendelse i alle tilfælde, medmindre andet er fastsat i nævnte forordning. I betragtning af den potentielt store betydning af bistand på mere end 90 mio. EUR er det hensigtsmæssigt, at undersøgelsesproceduren anvendes for transaktioner over denne tærskel. I betragtning af størrelsen af Unionens makrofinansielle bistand til Tunesien bør undersøgelsesproceduren finde anvendelse for vedtagelsen af aftalememorandummet og for enhver reduktion, suspendering eller annullering af bistanden —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Unionen stiller makrofinansiel bistand på højst 500 mio. EUR til rådighed for Tunesien (»Unionens makrofinansielle bistand«) for at støtte Tunesiens økonomiske stabilisering og omfattende reformdagsorden. Bistanden skal bidrage til at dække Tunesiens betalingsbalancebehov som angivet i IMF-programmet.
   2.   Hele Unionens makrofinansielle bistand ydes til Tunesien i form af lån. Kommissionen tillægges beføjelse til på vegne af Unionen at låne de nødvendige midler på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner og til at udlåne dem til Tunesien. Lånene skal have en gennemsnitlig løbetid på højst 15 år.
   3.   Kommissionen forvalter frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand på en måde, der er i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der er indgået mellem IMF og Tunesien, og med de centrale principper og mål i de økonomiske reformer, som er fastlagt i associeringsaftalen mellem EU og Tunesien. Kommissionen holder regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet underrettet om udviklingen med hensyn til Unionens makrofinansielle bistand, herunder udbetalingen heraf, og forsyner i god tid disse institutioner med den relevante dokumentation.
   4.   Unionens makrofinansielle bistand stilles til rådighed i en periode på to et halvt år regnet fra den første dag efter ikrafttrædelsen af det aftalememorandum, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.
   5.   Sker der i løbet af den periode, hvor den makrofinansielle bistand udbetales, et afgørende fald i Tunesiens finansieringsbehov i forhold til de oprindelige prognoser, nedsætter, suspenderer eller annullerer Kommissionen bistanden efter undersøgelsesproceduren i artikel 7, stk. 2.
   Artikel 2
   1.   Det er en forudsætning for Unionens makrofinansielle bistand, at Tunesien respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem, og retsstatsprincippet, samt sikrer respekt for menneskerettighederne.
   2.   Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil kontrollerer, at forudsætningerne fastsat i stk. 1 overholdes i hele den periode, hvor Unionen yder makrofinansiel bistand.
   3.   Stk. 1 og 2 anvendes i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/427/EU (5).
   Artikel 3
   1.   Efter undersøgelsesproceduren omhandlet i artikel 7, stk. 2, aftaler Kommissionen med de tunesiske myndigheder klart definerede økonomisk-politiske og finansielle betingelser med fokus på strukturreformer og sunde offentlige finanser, som Unionens makrofinansielle bistand skal være underlagt, og disse betingelser fastlægges i et aftalememorandum (»aftalememorandummet«). De økonomisk-politiske og finansielle betingelser i aftalememorandummet skal være i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, herunder de makroøkonomiske tilpasnings- og strukturreformprogrammer, som Tunesien gennemfører med støtte fra IMF.
   2.   Betingelserne omhandlet i stk. 1 har navnlig til formål at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden af systemerne for forvaltning af de offentlige finanser i Tunesien og for anvendelsen af Unionens makrofinansielle bistand. Fremskridt med hensyn til gensidig markedsåbning, udvikling af regelbaseret og fair handel samt andre prioriteringer i sammenhæng med Unionens politik i forhold til tredjelande skal også tages behørigt i betragtning ved udformningen af de politiske foranstaltninger. Kommissionen fører regelmæssigt kontrol med de fremskridt, der gøres i retning af disse mål.
   3.   De detaljerede finansielle betingelser for Unionens makrofinansielle bistand fastlægges i en låneaftale, der indgås mellem Kommissionen og de tunesiske myndigheder.
   4.   Kommissionen kontrollerer regelmæssigt, at betingelserne i artikel 4, stk. 3, fortsat opfyldes, herunder om Tunesiens økonomiske politik er i overensstemmelse med målene for Unionens makrofinansielle bistand. I den forbindelse arbejder Kommissionen tæt sammen med IMF og Verdensbanken og, når det er nødvendigt, med Europa-Parlamentet og Rådet.
   Artikel 4
   1.   Forudsat at betingelserne i stk. 3 er opfyldt stiller Kommissionen Unionens makrofinansielle bistand til rådighed for Tunesien i tre lånerater. Raternes størrelse fastsættes i aftalememorandummet.
   2.   Unionens makrofinansielle bistand finansieres om nødvendigt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 (6).
   3.   Kommissionen træffer afgørelse om frigivelse af raterne under forudsætning af, at alle følgende betingelser er opfyldt:

               a)

               forudsætningen i artikel 2 er opfyldt

               b)

               kontinuerlig tilfredsstillende gennemførelse af et politisk program, der omfatter stærke tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger støttet af en ikke-forebyggende IMF-kreditaftale og

               c)

               tilfredsstillende gennemførelse af de økonomisk-politiske og finansielle betingelser i aftalememorandummet.

         Anden rate frigives i princippet ikke tidligere end tre måneder efter frigivelsen af første rate. Tredje rate frigives i princippet ikke tidligere end tre måneder efter frigivelsen af anden rate.
   4.   Såfremt betingelserne i stk. 3, første afsnit, ikke til stadighed opfyldes, suspenderer eller annullerer Kommissionen midlertidigt udbetalingen af Unionens makrofinansielle bistand. I sådanne tilfælde underretter den Europa-Parlamentet og Rådet om årsagerne til denne suspendering eller annullering.
   5.   Unionens makrofinansielle bistand udbetales til Tunesiens nationalbank. Under iagttagelse af de bestemmelser, der fastlægges i aftalememorandummet, herunder en bekræftelse af de resterende budgetfinansieringsbehov, kan Unionens midler udbetales til Tunesiens finansministerium som den endelige modtager.
   Artikel 5
   1.   Låntagnings- og långivningstransaktioner relateret til Unionens makrofinansielle bistand gennemføres i euro med samme valørdato og må ikke indebære nogen ændring af løbetiden for Unionen eller udsætte den for eventuelle valutakurs- eller renterisici eller nogen anden kommerciel risiko.
   2.   Tillader omstændighederne det, og anmoder Tunesien herom, kan Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der i lånebetingelserne indføjes en klausul om førtidig tilbagebetaling, og at betingelserne for låntagningstransaktionerne indeholder en tilsvarende klausul.
   3.   Tillader omstændighederne en forbedring af rentesatsen på lånet, og anmoder Tunesien herom, kan Kommissionen beslutte at refinansiere hele eller en del af sin oprindelige låntagning eller omlægge de tilsvarende finansielle betingelser. Refinansierings- eller omlægningstransaktioner gennemføres i overensstemmelse med stk. 1 og 4 og må ikke resultere i en forlængelse af løbetiden for de pågældende lån eller i en forhøjelse af restgælden på datoen for refinansieringen eller omlægningen.
   4.   Alle Unionens omkostninger relateret til låntagnings- og långivningstransaktioner, der gennemføres som led i denne afgørelse, afholdes af Tunesien.
   5.   Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen i de transaktioner, der er omhandlet i stk. 2 og 3.
   Artikel 6
   1.   Unionens makrofinansielle bistand gennemføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (7) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (8).
   2.   Unionens makrofinansielle bistand gennemføres ved direkte forvaltning.
   3.   Den låneaftale, som omhandlet i artikel 3, stk. 3, skal indeholde bestemmelser, som:

               a)

               sikrer, at Tunesien regelmæssigt kontrollerer, at midler modtaget fra Unionens almindelige budget er blevet anvendt efter hensigten, træffer passende foranstaltninger til at forebygge uregelmæssigheder og svig og i givet fald tager retlige skridt til at opnå tilbagebetaling af eventuelt misbrugte midler, der er udbetalt i henhold til denne afgørelse

               b)

               sikrer beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og navnlig fastlægger specifikke foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af svig, korruption og andre uregelmæssigheder, der kan påvirke Unionens makrofinansielle bistand, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (9), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (10) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (11)

               c)

               udtrykkeligt bemyndiger Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, eller dens repræsentant til at foretage kontrol og inspektion på stedet

               d)

               udtrykkeligt bemyndiger Kommissionen og Revisionsretten til at foretage revision i og efter rådighedsperioden for Unionens makrofinansielle bistand, herunder dokumentrevision og revision på stedet, f.eks. operationelle vurderinger

               e)

               sikrer, at Unionen har ret til førtidig tilbagebetaling af lånet, hvis det konstateres, at Tunesien i forbindelse med forvaltningen af Unionens makrofinansielle bistand har været involveret i svig eller korruption eller andre illegale aktiviteter, som skader Unionens finansielle interesser.

         4.   Inden gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand undersøger Kommissionen ved hjælp af en operationel vurdering forsvarligheden af Tunesiens finansielle ordninger, administrative procedurer samt interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for bistanden.
   Artikel 7
   1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
   Artikel 8
   1.   Senest den 30. juni hvert år forelægger Kommissionen en rapport for Europa–Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse i det foregående år, herunder en vurdering af denne gennemførelse. I rapporten:

               a)

               gennemgås de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand

               b)

               vurderes Tunesiens økonomiske situation og udsigter samt fremskridt med at gennemføre de i artikel 3, stk. 1, omhandlede politiske foranstaltninger

               c)

               redegøres der for forbindelsen mellem de økonomisk-politiske betingelser, der er fastlagt i aftalememorandummet, Tunesiens aktuelle økonomiske og finanspolitiske resultater og Kommissionens afgørelser om frigivelse af raterne af Unionens makrofinansielle bistand.

         2.   Senest to år efter udløbet af den rådighedsperiode, der er omhandlet i artikel 1, stk. 4, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en efterfølgende evalueringsrapport, som vurderer resultaterne og effektiviteten af Unionens gennemførte makrofinansielle bistand, og i hvilket omfang den har bidraget til bistandens mål.
   Artikel 9
   Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 6. juli 2016.

            På Europa-Parlamentets vegne

         M. SCHULZ

            Formand

            På Rådets vegne

         I. KORČOK

            Formand

      (1)  Europa-Parlamentets holdning af 8.6.2016 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 24.6.2016.

      (2)  Euro-Middelhavsaftale om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (EUT L 278 af 21.10.2005, s. 9).

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 534/2014/EU af 15. maj 2014 om makrofinansiel bistand til Den Tunesiske Republik (EUT L 151 af 21.5.2014, s. 9).

      (4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

      (5)  Rådets afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere (EUT L 201 af 3.8.2010, s. 30).

      (6)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 af 25. maj 2009 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjeland (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10).

      (7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1).

      (8)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1).

      (9)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1).

      (10)  Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2).

      (11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 af 11. september 2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 (EUT L 248 af 18.9.2013, s. 1).

      Fælles erklæring fra Europa-Parlamentet og Rådet
      Denne afgørelse vedtages med forbehold af den fælles erklæring, der er vedtaget sammen med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 778/2013/EU om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien, der fortsat skal betragtes som grundlaget for alle Europa-Parlamentets og Rådets afgørelser om makrofinansiel bistand til tredjelande og territorier.


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/236 af 12. februar 2015 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran

text:
               14.2.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 39/18

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/236
   af 12. februar 2015
   om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29,
   under henvisning til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (1), særlig artikel 23, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 26. juli 2010 afgørelse 2010/413/FUSP.

               (2)

               Afgørelse 2010/413/FUSP tillader bl.a. opfyldelsen af forpligtelser i henhold til kontrakter, der er indgået inden den 23. januar 2012 eller i henhold til tilknyttede kontrakter, der er nødvendige for opfyldelsen af sådanne forpligtelser, hvor levering af iransk råolie og iranske olieprodukter eller indtægterne fra levering af disse produkter sker med henblik på godtgørelse af udestående pengebeløb vedrørende kontrakter, der er indgået inden den 23. januar 2012, til personer eller enheder i medlemsstaternes områder eller under deres jurisdiktion, hvor disse kontrakter specifikt foreskriver sådanne godtgørelser.

               (3)

               Afgørelse 2010/413/FUSP foreskriver også, at de i nævnte afgørelse fastsatte foranstaltninger vedrørende indefrysning af aktiver ikke finder anvendelse på handlinger og overførsler, der udføres med hensyn til enheder opført på listen i bilag II til nævnte afgørelse, for så vidt de er nødvendige til opfyldelsen, indtil den 31. december 2014, af relevante forpligtelser.

               (4)

               Rådet mener, at denne undtagelse bør forlænges indtil den 30. juni 2015.

               (5)

               Der er behov for yderligere handling fra Unionens side for at gennemføre foranstaltninger, der fastsættes i nærværende afgørelse.

               (6)

               Den 12. december 2013 afsagde Den Europæiske Unions Ret dom i sag T-58/12, hvorved den annullerede Rådets afgørelse om at opføre Gholam Golparvar, Ghasem Nabipour, Mansour Eslami, Mohamad Talai, Mohammad Fard, Alireza Ghezelayagh, Hassan Zadeh, Mohammad Pajand, Ahmad Sarkandi, Seyed Rasool og Ahmad Tafazoly på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, i bilag II til afgørelse 2010/413/FUSP.

               (7)

               Gholam Golparvar bør igen opføres på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, på grundlag af en ny begrundelse.

               (8)

               Den 3. juli 2014 afsagde Den Europæiske Unions Ret dom i sag T-565/12, hvorved den annullerede Rådets afgørelse om at opføre National Iranian Tanker Company på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, i bilag II til afgørelse 2010/413/FUSP.

               (9)

               National Iranian Tanker Company bør igen opføres på listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, på grundlag af en ny begrundelse.

               (10)

               Afgørelse 2010/413/FUSP bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Artikel 20, stk. 14, i afgørelse 2010/413/FUSP affattes således:

      »14.   Stk. 1 og 2 finder ikke anvendelse på handlinger og overførsler, der udføres med hensyn til enheder opført på listen i bilag II, for så vidt de er nødvendige til opfyldelsen, indtil den 30. juni 2015, af forpligtelser omhandlet i artikel 3c, stk. 2, forudsat at disse handlinger og overførsler på forhånd er blevet tilladt af den relevante medlemsstat efter en konkret og individuel vurdering. Den relevante medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om dens hensigt til at give tilladelse.«

   Artikel 2
   Bilag II til afgørelse 2010/413/FUSP ændres som anført i bilaget til nærværende afgørelse.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 12. februar 2015.

            På Rådets vegne

         E. RINKĒVIČS

            Formand

      (1)  EUT L 195 af 27.7.2010, s. 39.

      BILAG

                  I.

                  Den enhed, der er opført på listen nedenfor, indsættes i bilag II, del I, til afgørelse 2010/413/FUSP:
                  I.   Personer og enheder, der er involveret i nukleare aktiviteter eller i aktiviteter vedrørende ballistiske missiler, og personer og enheder, der yder støtte til Irans regering

                  B.   Enheder

                              Navn

                              Identificerende oplysninger

                              Begrundelse

                              Opført på listen den:

                              140.

                              National Iranian Tanker Company (NITC)

                                          35 East Shahid Atefi Street, Africa Ave., 19177 Teheran, P.O. Box: 19395-4833,

                                          Tlf. +98 21 23801,

                                          E-mail: info@nitc-tankers.com; alle kontorer i hele verden

                              National Iranian Tanker Company yder finansiel støtte til Irans regering gennem sine aktionærer den iranske stats pensionskasse (Iranian State Retirement Fund), det iranske sociale sikringsorgan (Iranian Social Security Organisation) og olieindustriens ansattes pensions- og opsparingsfond (Oil Industry Employees Retirement and Savings Fund), der er statskontrollerede enheder. Desuden er NITC en af de største ejere af råolietankskibe i verden og en af de vigtigste transportører af iransk råolie. NITC yder logistisk støtte til Irans regering gennem transport af iransk olie.

                  II.

                  Den person, der er opført på listen nedenfor, indsættes i listen i bilag II, del III, til afgørelse 2010/413/FUSP:
                  III.   Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL)

                  A.   Person

                              Navn

                              Identificerende oplysninger

                              Begrundelse

                              Opført på listen den:

                              8.

                              Gholam Hossein Golparvar

                              Født d. 23. januar 1957, iransk statsborger. Identitetskortnummer: 4207.

                              Gholam Hossein Golparvar handler på vegne af IRISL og tilknyttede virksomheder. Han har været kommerciel direktør i IRISL samt direktør for og aktionær i SAPID Shipping Company, eksternt bestyrelsesmedlem af og aktionær i HDSL og aktionær i Rhabaran Omid Darya Ship Management Company, der alle er opført på EU's liste, og som handler på vegne af IRISL.