title: Rådets afgørelse 2011/628/FUSP af 23. september 2011 om ændring af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien

text:
               24.9.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 247/17

         RÅDETS AFGØRELSE 2011/628/FUSP
   af 23. september 2011
   om ændring af afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 9. maj 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/273/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien (1).

               (2)

               I betragtning af hvor alvorlig situationen er i Syrien, har Unionen besluttet at vedtage supplerende restriktive foranstaltninger over for det syriske regime.

               (3)

               Investeringer i nøglesektorer inden for olieindustrien i Syrien bør forbydes.

               (4)

               Levering af syrisk udstedte pengesedler og mønter til Syriens centralbank bør forbydes.

               (5)

               Yderligere personer og enheder bør være omfattet af de restriktive foranstaltninger, som findes i afgørelse 2011/273/FUSP.

               (6)

               Oplysningerne vedrørende visse personer på listen i bilaget til afgørelsen bør ajourføres.

               (7)

               Afgørelse 2011/273/FUSP bør ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2011/273/FUSP ændres således:

               1)

               Artikel 2b affattes således:
               »Artikel 2b
               Det er forbudt:

                           a)

                           at yde lån eller kreditter til virksomheder i Syrien, der er beskæftiget i den syriske olieindustri inden for sektorerne efterforskning, produktion eller raffinering, eller til syriske eller syriskejede virksomheder, der er beskæftiget inden for disse sektorer uden for Syrien

                           b)

                           at erhverve eller udvide en kapitalinteresse i virksomheder i Syrien, der er beskæftiget i den syriske olieindustri inden for sektorerne efterforskning, produktion eller raffinering, eller i syriske eller syriskejede virksomheder, der er beskæftiget inden for disse sektorer uden for Syrien, herunder fuldstændig erhvervelse af sådanne virksomheder og erhvervelse af kapitalandele eller værdipapirer med karakter af kapitalinteresser

                           c)

                           at oprette joint ventures med virksomheder i Syrien, der er beskæftiget i den syriske olieindustri inden for sektorerne efterforskning, produktion eller raffinering og med datterselskaber eller filialer under deres kontrol.«

               2)

               Følgende artikler tilføjes:
               »Artikel 2c
               1.   Forbuddene i artikel 2a berører, indtil den 15. november 2011, ikke opfyldelsen af forpligtelser i henhold til kontrakter, der er indgået inden den 2. september 2011.
               2.   Forbuddene i artikel 2b, litra a) henholdsvis litra b),

                           i)

                           berører ikke opfyldelsen af en forpligtelse i henhold til kontrakter eller aftaler, der er indgået inden den 23. september 2011

                           ii)

                           er ikke til hinder for udvidelse af en kapitalinteresse, hvis en sådan udvidelse udgør en forpligtelse i henhold til en aftale, der er indgået inden den 23. september 2011

                     Artikel 2d
               Levering af syrisk udstedte pengesedler og mønter til Syriens centralbank forbydes.«

               3)

               Artikel 4, stk. 3, litra e), affattes således:

                           »e)

                           er nødvendige til humanitære formål, f.eks. at levere eller lette levering af bistand, herunder beholdninger af lægemidler og medicinsk udstyr, fødevarer, humanitære hjælpearbejdere og relateret bistand, eller til evakueringer fra Syrien.«

         Artikel 2
   De personer og enheder, der er opført på listen i bilag I til denne afgørelse, tilføjes på listen i bilaget til afgørelse 2011/273/FUSP.
   Artikel 3
   I bilaget til afgørelse 2011/273/FUSP erstattes angivelserne for følgende personer:

               1)

               Emad GHRAIWATI

               2)

               Tarif AKHRAS

               3)

               Issam ANBOUBA

         af angivelserne i bilag II til denne afgørelse.
   Artikel 4
   Denne afgørelse træder i kraft på datoen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. september 2011.

            På Rådets vegne

         M. DOWGIELEWICZ

            Formand

      (1)  EUT L 121 af 10.5.2011, s. 11.

      BILAG I

         Personer og enheder som omhandlet i artikel 2

         Personer

                  Navn

                  Identificerende oplysninger

                  Begrundelse

                  Dato for opførelse på listen

                  1.

                  Tayseer Qala Awwad

                  Født: 1943; fødested: Damaskus

                  Justitsminister. Tilknytning til det syriske regime, bl.a. i form af støtte til dets politik og praksis med hensyn til vilkårlig anholdelse og tilbageholdelse.

                  23.09.2011

                  2.

                  Dr. Adnan Hassan Mahmoud

                  Født: 1966; fødested: Tartous

                  Informationsminister. Tilknytning til det syriske regime, bl.a. i form af støtte til og fremme af dets informationspolitik.

                  23.09.2011

         Enheder

                  Navn

                  Identificerende oplysninger

                  Begrundelse

                  Dato for opførelse på listen

                  1.

                  Addounia TV (alias Dounia TV)

                  Tlf.:+963-11-5667274, +963-11-5667271,
                  Fax:+963-11-5667272
                  Websted: http://www.addounia.tv

                  Addounia TV har opfordret til vold mod civilbefolkningen i Syrien.

                  23.09.2011

                  2.

                  Cham Holding

                              Cham Holding Building Daraa Highway - Ashrafiyat Sahnaya Rif Dimashq – Syrien P.O. Box 9525

                              Tlf.: +963 (11) 9962 +963 (11) 668 14000 +963 (11) 673 1044 Fax:+963 (11) 673 1274

                              Fax +963 (11) 673 1274

                              E-mail: info@chamholding.sy

                              www.chamholding.sy

                  Kontrolleres af Rami Makhlouf; største holdingselskab i Syrien, der nyder godt af og støtter regimet.

                  23.09.2011

                  3.

                  El-Tel Co. (alias El-Tel Middle East Company)

                              Adresse: Dair Ali Jordan Highway, P.O. Box 13052, Damaskus – Syrien

                              Tlf.: +963-11-2212345

                              Fax: +963-11-44694450

                              E-mail: sales@eltelme.com

                              Websted: www.eltelme.com

                  Fremstilling og levering af telekommunikationsudstyr til hæren.

                  23.09.2011

                  4.

                  Ramak Constructions Co.

                              Adresse: Daa'ra Highway, Damaskus – Syrien Tlf.: +963-11-6858111

                              Tlf.: +963-11-6858111

                              Mobil: +963-933-240231

                  Bygning af militærkaserner, grænseforlægninger og andre bygninger til hæren.

                  23.09.2011

                  5.

                  Souruh Company (alias SOROH Al Cham Company)

                              Adresse: Adra Free Zone Area

                              Damaskus – Syrien

                              Tlf.:+963-11-5327266

                              Mobil:+963-933-526812

                              +963-932-878282

                              Fax:+963-11-5316396

                              E-mail: sorohco@gmail.com

                              Websted: http://sites.google.com/site/sorohco

                  Investeringer i lokale militærindustrielle projekter, fremstilling af våbendele og lignende. 100 % af virksomheden ejes af Rami Makhlouf.

                  23.09.2011

                  6.

                  Syriatel

                              Thawra Street, Ste Building 6ème étage, P.O. Box 2900

                              Tlf.: +963 11 61 26 270

                              Fax: +963 11 23 73 97 19

                              E-mail: info@syriatel.com.sy

                              Websted: http://syriatel.sy

                  Kontrolleres af Rami Makhlouf; støtter regimet økonomisk: via sin licensaftale betaler selskabet 50 % af sit overskud til regeringen.

                  23.09.2011

      BILAG II

         Personer, der er omhandlet i artikel 3

                  Navn

                  Identificerende oplysninger (fødselsdato, fødested mv.)

                  Begrundelse

                  Dato for optagelse på listen

                  1.

                  Emad GHRAIWATI

                  Fødselsdato: marts 1959; fødested: Damaskus, Syrien

                  Formand for Damaskus' industrikammer (Zuhair Ghraiwati Sons). Støtter det syriske regime økonomisk.

                  2.9.2011

                  2.

                  Tarif AKHRAS

                  Fødselsdato: 1949; fødested: Homs, Syrien

                  Grundlægger af Akhras Group (råvarer, handel, forarbejdning og logistik), Homs. Støtter det syriske regime økonomisk.

                  2.9.2011

                  3.

                  Issam ANBOUBA

                  Fødselsdato: 1949; fødested: Latakia, Syrien

                  Formand for Issam Anbouba Est. for agro-industry. Støtter det syriske regime økonomisk.

                  2.9.2011


Avis juridique important

|

32002D0628

2002/628/EF: Rådets afgørelse af 25. juni 2002 om indgåelse på Fællesskabets vegne af Cartagena-protokollen om biosikkerhed

EF-Tidende nr. L 201 af 31/07/2002 s. 0048 - 0049

Rådets afgørelseaf 25. juni 2002om indgåelse på Fællesskabets vegne af Cartagena-protokollen om biosikkerhed(2002/628/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 175, stk. 1, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) I overensstemmelse med traktatens artikel 174 er et af målene for Fællesskabets politik på miljøområdet at fremme foranstaltninger til løsning af de regionale og globale miljøproblemer på internationalt plan, herunder bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed.(2) Fællesskabet har ved afgørelse 93/626/EØF(3) indgået konventionen om den biologiske mangfoldighed under De Forenede Nationers Miljøprogram.(3) Rådet bemyndigede i 1995 Kommissionen til på Fællesskabets vegne at deltage i forhandlingerne om en protokol om biosikkerhed i henhold til artikel 19, stk. 3, i konventionen om den biologiske mangfoldighed. Kommissionen deltog i disse forhandlinger sammen med medlemsstaterne.(4) Cartagena-protokollen om biosikkerhed blev vedtaget i Montreal den 29. januar 2000.(5) Protokollen bygger på forsigtighedsprincippet og udgør en ramme for sikker overførsel, håndtering og anvendelse af levende modificerede organismer hidrørende fra bioteknologi, som kan have negative virkninger for bevaring og bæredygtig udnyttelse af den biologiske mangfoldighed. Samtidig tages der hensyn til risikoen for menneskers sundhed, og der lægges særlig vægt på grænseoverskridende overførsel.(6) Fællesskabet og fjorten af dets medlemsstater undertegnede protokollen den 24. maj 2000 i Nairobi under det femte møde for parterne i konventionen om den biologiske mangfoldighed. Luxembourg undertegnede protokollen den 11. juli 2000.(7) I henhold til artikel 34 i konventionen om den biologiske mangfoldighed er enhver protokol til konventionen åben for ratifikation, accept eller godkendelse fra stater og regionale organisationer for økonomisk integration.(8) Cartagena-protokollen om biosikkerhed bidrager til opfyldelsen af Fællesskabets miljøpolitiske målsætninger. Protokollen bør derfor snarest muligt indgås på Fællesskabets vegne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Cartagena-protokollen om biosikkerhed, der er knyttet til konventionen om den biologiske mangfoldighed, godkendes hermed på Fællesskabets vegne.Teksten til protokollen er vedlagt som bilag A til denne afgørelse.Artikel 21. Rådets formand bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til på Fællesskabets vegne at deponere godkendelsesinstrumentet hos Generalsekretæren for De Forenede Nationer i overensstemmelse med artikel 34 og 41 i konventionen om den biologiske mangfoldighed.2. Rådets formand bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til på Fællesskabets vegne at deponere kompetenceerklæringen i bilag B til denne afgørelse i overensstemmelse med artikel 34, stk. 3, i konventionen om den biologiske mangfoldighed.Udfærdiget i Luxembourg, den 25. juni 2002.På Rådets vegneJ. Matas i PalouFormand(1) EFT C 181 E af 30.7.2002, s. 258.(2) Udtalelse afgivet den 11.6.2002 (endnu ikke offentliggjort i EFT).(3) EFT L 309 af 13.12.1993, s. 1.


Avis juridique important

|

32004D0008

2004/8/EF: Kommissionens afgørelse af 5. november 2003 om ændring af afgørelse 2001/528/EF om oprettelse af Det Europæiske Værdipapirudvalg (EØS-relevant tekst)

EU-Tidende nr. L 003 af 07/01/2004 s. 0033 - 0033

Kommissionens afgørelseaf 5. november 2003om ændring af afgørelse 2001/528/EF om oprettelse af Det Europæiske Værdipapirudvalg(EØS-relevant tekst)(2004/8/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, ogud fra følgende betragtninger:(1) I juni 2001 traf Kommissionen afgørelse 2001/527/EF(1) og 2001/528/EF(2) om oprettelse af henholdsvis Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg og Det Europæiske Værdipapirudvalg.(2) Ved afgørelse 2001/528/EF blev Det Europæiske Værdipapirudvalg oprettet som rådgivende organ. I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28. januar 2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug)(3) kan Det Europæiske Værdipapirudvalg ligeledes fungere som forskriftsudvalg i overensstemmelse med Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen(4).(3) I sine beslutninger af 5. februar 2002 og 21. november 2002 gav Europa-Parlamentet sin tilslutning til den reguleringsstruktur med fire niveauer, som blev foreslået i vismandsudvalgets endelige rapport om reguleringen af de europæiske værdipapirmarkeder, og til også at lade visse aspekter af ordningen gælde for bank- og forsikringssektoren, forudsat at Rådet afgiver et klart tilsagn om at sikre en passende balance mellem institutionerne.(4) Den 3. december 2002 opfordrede Rådet Kommissionen til at tage skridt til at overføre de opgaver og beføjelser, der i dag udøves af UCITS-kontaktudvalget, der blev nedsat ved Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), til de strukturer, der allerede er indrettet på værdipapirområdet(5), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/108/EF(6).(5) Kommissionen har fremsat et forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af bl.a. direktiv 85/611/EØF med det formål at fratage UCITS-kontaktudvalget de opgaver, det i dag udfører i henhold til nævnte direktivs artikel 53, og overføre de opgaver, der er beskrevet i artikel 53a i samme direktiv, til Det Europæiske Værdipapirudvalg.(6) En sådan ændring vil nødvendiggøre en tilsvarende og samtidig ændring af Det Europæiske Værdipapirudvalgs beføjelser som beskrevet i artikel 2 i afgørelse 2001/528/EF -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1I afgørelse 2001/528/EF foretages følgende ændringer:Artikel 2 affattes således:"Artikel 2Udvalget har til opgave at rådgive Kommissionen om politikspørgsmål og om de forslag til ny lovgivning, som Kommissionen måtte påtænke at vedtage på værdipapirområdet, herunder lovgivning om institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter)."Artikel 2Denne afgørelse træder i kraft samme dag som et eventuelt direktiv om ændring af UCITS-kontaktudvalgets opgaver og om overførsel af disse opgaver til Det Europæiske Værdipapirudvalg.Udfærdiget i Bruxelles, den 5. november 2003.På Kommissionens vegneFrederik BolkesteinMedlem af Kommissionen(1) EFT L 191 af 13.7.2001, s. 43.(2) EFT L 191 af 13.7.2001, s. 45.(3) EUT L 96 af 12.4.2003, s. 16.(4) EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23.(5) EFT L 375 af 31.12.1985, s. 3.(6) EFT L 41 af 13.2.2002, s. 35.


Avis juridique important

|

31998D0489

98/489/EF: Rådets afgørelse af 6. juli 1998 om indgåelse af den internationale kakaooverenskomst af 1993 på Fællesskabets vegne

EF-Tidende nr. L 220 af 07/08/1998 s. 0001 - 0024

RÅDETS AFGØRELSE af 6. juli 1998 om indgåelse af den internationale kakaooverenskomst af 1993 på Fællesskabets vegne (98/489/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 113 sammenholdt med artikel 228, stk. 2, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:Fællesskabet og dets medlemsstater har undertegnet den internationale kakaooverenskomst af 1993;i henhold til Rådets afgørelse 94/109/EF af 7. februar 1994 om undertegnelse og midlertidig anvendelse af den internationale kakaooverenskomst af 1993 på vegne af Fællesskabet (1) har Fællesskabet som importerende medlem meddelt De Forenede Nationers generalsekretær, at det agter at anvende overenskomsten midlertidigt, indtil de nødvendige interne procedurer for dens indgåelse er afsluttet;et flertal af Fællesskabets medlemsstater har meddelt, at de agter at anvende overenskomsten midlertidigt, indtil de sammen med Fællesskabet kan deponere ratificerings- eller godkendelsesinstrumenterne;ratificeringsprocedurerne i medlemsstaterne er tilstrækkeligt fremskredne til, at det er muligt at deponere ratificerings- eller godkendelsesinstrumenterne samtidigt -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Den internationale kakaooverenskomst af 1993 godkendes på Fællesskabets vegne.Teksten til overenskomsten er knyttet til denne afgørelse.Artikel 2Rådets formand bemyndiges til at udpege den person, der er beføjet til at deponere godkendelsesinstrumentet på Fællesskabets vegne.Udfærdiget i Bruxelles, den 6. juli 1998.På Rådets vegneR. EDLINGERFormand(1) EFT L 52 af 23.2.1994, s. 25.


Europa-Parlamentets afgørelse om anmodning om ophævelse af Vladimír Železnýs immunitet (2004/2173(IMM))


title: Kommissionens afgørelse af 13. december 2012 om ændring af afgørelse 2007/134/EF om oprettelse af et europæisk forskningsråd

text:
               14.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 385/10

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 13. december 2012
   om ændring af afgørelse 2007/134/EF om oprettelse af et europæisk forskningsråd
   2012/C 385/06
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 1982/2006/EF af 18. december 2006 om Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (1), særlig artikel 2 og 3,
   under henvisning til Rådets beslutning 2006/972/EF af 19. december 2006 om særprogrammet »Idéer« til gennemførelse af Det Europæiske Fællesskabs syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) (2), særlig artikel 4, stk. 2 og 3, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved afgørelse 2007/134/EF af 2. februar 2007 om oprettelse af et europæisk forskningsråd (3) oprettede Kommissionen et europæisk forskningsråd (herefter benævnt »EFR«) til at forvalte gennemførelsen af særprogrammet »Idéer«. EFR består af et uafhængigt videnskabeligt råd, der støttes af en specifik gennemførelsesstruktur, og er oprettet for perioden frem til den 31. december 2013.

               (2)

               Det Videnskabelige Råd sammensættes af højtrenommerede videnskabsfolk, ingeniører og forskere, der udpeges af Kommissionen og handler uafhængigt af enhver ydre påvirkning. Det har 22 medlemmer og handler i overensstemmelse med det mandat, der henvises til i artikel 3 i afgørelse 2007/134/EF.

               (3)

               Ved afgørelse 2009/357/EF af 27. april 2009 om ændring af afgørelse 2007/134/EF om oprettelse af et europæisk forskningsråd (4) udnævnte Kommissionen 3 nye medlemmer som erstatning for 3 medlemmer, der var fratrådt. Ved afgørelse 2011/12/EU af 12. januar 2011 om ændring af afgørelse 2007/134/EF om oprettelse af et europæisk forskningsråd (5) udnævnte Kommissionen 7 nye medlemmer som erstatning for 7 medlemmer, hvis mandatperiode udløb.

               (4)

               Den 1. og 26. februar 2013 udløber mandatperioden for 10 af medlemmerne af Det Videnskabelige Råd, hvorfor det er nødvendigt gradvist at forny Det Videnskabelige Råd.

               (5)

               Den gradvise fornyelse af Det Videnskabelige Råd skal ske i henhold til bestemmelserne i artikel 4, stk. 6 og 7, i afgørelse 2007/134/EF, der bl.a. fastsætter, at medlemmerne udnævnes med et firårigt mandat, der kan fornys én gang i et rotationssystem, der skal sikre kontinuiteten i Det Videnskabelige Råds arbejde, og at medlemmer kan udnævnes for mindre end den maksimale mandatperiode for at muliggøre forskudt rotation af medlemmerne.

               (6)

               I henhold til artikel 4, stk. 4, i afgørelse 2007/134/EF udnævnes fremtidige medlemmer af Kommissionen på grundlag af de faktorer og kriterier, der er anført i nævnte afgørelses bilag I, efter en uafhængig og åben indstillingsprocedure, som der er enighed om med Det Videnskabelige Råd, og som omfatter en høring af forskersamfundet og en rapport til Europa-Parlamentet og Rådet. Med henblik herpå blev der nedsat et højtstående indstillingsudvalg af uafhængige eksperter i form af en ekspertgruppe, der honoreres under driftsbudgettet for særprogrammet "Idéer". Udvalget har afgivet indstillinger om den gradvise fornyelse af Det Videnskabelige Råd, og indstillingerne er blevet godkendt.

               (7)

               I henhold til artikel 4, stk. 4, i afgørelse 2007/134/EF skal udnævnelsen af fremtidige medlemmer offentliggøres efter reglerne i forordning (EF) nr. 45/2001 (6).

               (8)

               Afgørelse 2007/134/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

         BESTEMT FØLGENDE:
   Artikel 1
   Bilag II til afgørelse 2007/134/EF erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2012.

            På Kommissionens vegne

         Máire GEOGHEGAN-QUINN

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 412 af 30.12.2006, s. 1.

      (2)  EUT L 54 af 22.2.2007, s. 81.

      (3)  EUT L 57 af 24.2.2007, s. 14.

      (4)  EFT L 110 af 16.1 2001, s. 37.

      (5)  EUT L 9 af 13.1.2011, s. 5.

      (6)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.


title: Rådets afgørelse af 23. januar 2017 om udnævnelse af et medlem af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg

text:
               27.1.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 27/10

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 23. januar 2017
   om udnævnelse af et medlem af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg
   (2017/C 27/07)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 134, stk. 2,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ved afgørelse 2013/412/Euratom (1) udnævnte Rådet medlemmerne af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg (»udvalget«) for perioden den 25. juli 2013 til den 24. juli 2018.

               (2)

               Efter at Frank-Peter WEISS er trådt tilbage, er en plads som medlem af udvalget blevet ledig. Der bør derfor udnævnes et nyt medlem for den resterende del af Frank-Peter WEISS' mandatperiode —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Uwe STOLL udnævnes hermed til medlem af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg indtil den 24. juli 2018.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. januar 2017.

            På Rådets vegne

         R. GALDES

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse 2013/412/Euratom af 22. juli 2013 om fornyelse af medlemskabet af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg og om ophævelse af afgørelsen af 13. november 2012 om udnævnelse af medlemmerne af Det Videnskabelige og Tekniske Udvalg (EUT L 205 af 1.8.2013, s. 11).


title: Rådets afgørelse 2006/475/FUSP af  12. juni 2006  om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Gabonesiske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Gabonesiske Republik

text:
               8.7.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/42

         RÅDETS AFGØRELSE 2006/475/FUSP
   af 12. juni 2006
   om indgåelse af aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Gabonesiske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Gabonesiske Republik
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 24,
   under henvisning til formandskabets henstilling, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 25. april 2006 vedtog FN's Sikkerhedsråd resolution 1671 (2006), der gav bemyndigelse til midlertidig deployering af en EU-styrke (EUFOR RD Congo) til støtte for MONUC i den periode, hvor der finder valg sted i Den Demokratiske Republik Congo. FN's Sikkerhedsråd anmodede endvidere alle FN's medlemsstater, navnlig dem, der ligger tæt på Den Demokratiske Republik Congo, om at yde al nødvendig støtte for at lette hurtig deployering af EUFOR RD Congo og især sikre fri, uhindret og hurtig transport til Den Demokratiske Republik Congo af dens personel samt af udstyr, forsyninger, leverancer og andre varer, herunder køretøjer og reservedele til eget og officiel brug.

               (2)

               Den 27. april 2006 vedtog Rådet fælles aktion 2006/319/FUSP om Den Europæiske Unions militæroperation til støtte for De Forenede Nationers mission i Den Demokratiske Republik Congo (MONUC) under valgprocessen (1) (Operation EUFOR RD Congo).

               (3)

               I forlængelse af en anmodning fra generalsekretæren/den højtstående repræsentant (GS/HR) af 27. april 2006 har Den Gabonesiske Republiks regering i skrivelse af 18. maj 2006 givet sin tilslutning til, at der udstationeres EU-ledede styrker på Den Gabonesiske Republiks område med henblik på denne operation.

               (4)

               I forlængelse af Rådets bemyndigelse af 23. maj 2005 har formandskabet, bistået af generalsekretæren/den højtstående repræsentant, i henhold til artikel 24 i traktaten om Den Europæiske Union forhandlet en aftale mellem Den Europæiske Union og Den Gabonesiske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Gabonesiske Republik.

               (5)

               Denne aftale bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Den Europæiske Union og Den Gabonesiske Republik om status for de EU-ledede styrker i Den Gabonesiske Republik godkendes hermed på Den Europæiske Unions vegne.
   Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den person, der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Den Europæiske Union.
   Artikel 3
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Artikel 4
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 12. juni 2006.

            På Rådets vegne

         J. PRÖLL

            Formand

      (1)  EUT L 116 af 29.4.2006, s. 98.
    ---documentbreak---

               8.7.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/43

         OVERSÆTTELSE
   AFTALE
   mellem den Europæiske Union og den Gabonesiske Republik om status for EU-ledede styrker i den Gabonesiske Republik
   DEN EUROPÆISKE UNION (EU),
   på den ene side, og
   DEN GABONESISKE REPUBLIK, i det følgende benævnt »værtsstaten«,
   på den anden side,
   i det følgende tilsammen benævnt »parterne«,
   UNDER HENSYN TIL

               —

               FN's Sikkerhedsråds resolution 1671 (2006) af 25. april 2006

               —

               Rådets fælles aktion 2006/319/FUSP af 27. april 2006 om Den Europæiske Unions militæroperation til støtte for De Forenede Nationers mission i Den Demokratiske Republik Congo (MONUC) under valgprocessen (1) (EUFOR RD Congo)

               —

               at denne aftale ikke anfægter de rettigheder og forpligtelser, som parterne har i henhold til aftaler og andre internationale instrumenter om oprettelse af internationale domstole, herunder statutten for Den Internationale Straffedomstol —

         ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   Artikel 1
   Anvendelsesområde og definitioner
   1.   Bestemmelserne i denne aftale finder anvendelse på EU-ledede styrker og disses personel.
   2.   Denne aftales bestemmelser finder kun anvendelse på værtsstatens område.
   3.   I denne aftale forstås ved:

               a)

               »EU-ledede styrker (EUFOR)«: EU's militære hovedkvarter og de nationale kontingenter, der bidrager til operationen, samt disses udstyr og transportmidler

               b)

               »operation«: forberedelse, fastlæggelse, gennemførelse og opretholdelse af militærmissionen på baggrund af det mandat, der følger af FN's Sikkerhedsråds resolution 1671 (2006) af 25. april 2006

               c)

               »EU-øverstbefalende«: den øverstbefalende i operationsområdet eller i værtsstaten

               d)

               »EU's militære hovedkvarter«: det militære hovedkvarter og dele heraf i de kantonnementer, som er under kommando af EU-officerer, der har ansvaret for den militære kommando eller ledelse af operationen

               e)

               »nationale kontingenter«: enheder og elementer, som tilhører Den Europæiske Unions medlemsstater og andre stater, der deltager i operationen

               f)

               »EUFOR-personel«: civilt og militært personel, som er udstationeret ved EUFOR, samt personale, der er deployeret til forberedelse af operationen, og personale på tjenesterejse for en udsenderstat eller en EU-institution som led i operationen, og som, medmindre andet er bestemt i denne aftale, befinder sig på værtsstatens område, dog ikke lokalt ansat personale og personale ansat af internationale kommercielle entreprenører

               g)

               »lokalt ansat personale«: personale, der er statsborgere i eller har fast bopæl i værtsstaten

               h)

               »faciliteter«: alle bygninger, kvarterer og områder, der er nødvendige for EUFOR og EUFOR-personel

               i)

               »udsenderstat«: den stat, der stiller et nationalt kontingent til rådighed for EUFOR.

         Artikel 2
   Almindelige bestemmelser
   1.   EUFOR og EUFOR-personel skal overholde værtsstatens love og forskrifter og afstå fra enhver handling eller aktivitet, der er uforenelig med operationens mål.
   2.   EUFOR underretter regelmæssigt værtsstatens regering om størrelsen af det EUFOR-personel, der er stationeret på værtsstatens område.
   Artikel 3
   Identifikation
   1.   EUFOR-personel skal altid bære pas eller militært identitetskort på sig.
   2.   Køretøjer, fly, fartøjer og andre transportmidler tilhørende EUFOR skal være forsynet med EUFOR-kendingsmærker og/eller -nummerplader, som meddeles værtsstatens relevante myndigheder.
   3.   EUFOR har ret til at føre Den Europæiske Unions flag samt anvende mærker, som f.eks. militære emblemer, navne og officielle symboler, på sine faciliteter, køretøjer og andre transportmidler. EUFOR-personellets uniformer skal bære et særligt EUFOR-emblem. Nationale flag eller emblemer for de nationale kontingenter, som udgør operationen, kan anvendes på installationer, køretøjer og andre transportmidler tilhørende EUFOR samt på EUFOR-uniformer efter afgørelse truffet af den EU-øverstbefalende.
   Artikel 4
   Grænsepassage og bevægelser på værtsstatens område
   1.   EUFOR-personel kan kun indrejse på værtsstatens område på grundlag af de i artikel 3, stk. 1, omhandlede dokumenter eller, ved første indrejse, en individuel eller kollektiv marchordre udstedt af EUFOR. De er efterfølgende undtaget fra pas- og visumregler samt indrejse- og toldkontrol ved indrejse i, udrejse fra eller ophold på værtsstatens område.
   2.   EUFOR-personel er undtaget fra værtsstatens regler for registrering af og kontrol med udlændinge, men opnår ikke nogen ret til varigt ophold eller bopæl på værtsstatens område.
   3.   EUFOR-aktiver og -transportmidler, der til støtte for operationen føres ind i, gennem eller ud af værtsstatens område, er fritaget for at skulle medføre materielfortegnelser og enhver anden tolddokumentation samt for kontrol.
   4.   EUFOR-personel kan føre motorkøretøjer, sejle fartøjer og flyve fly på værtsstatens område, hvis det har gyldigt nationalt, internationalt eller militært henholdsvis kørekort, skibsførercertifikat eller pilotcertifikat.
   5.   Med henblik på operationen sikrer værtsstaten EUFOR og EUFOR-personel bevægelses- og rejsefrihed på sit område, herunder også på sit søterritorium og i sit luftrum. Bevægelsesfrihed på værtsstatens søterritorium skal omfatte standsning og opankring under alle vilkår.
   6.   Med henblik på operationen kan EUFOR på værtsstatens område, herunder også dets søterritorium og dets luftrum, gennemføre enhver øvelse eller manøvre med våben, herunder afsendelse, landsætning eller ombordtagning af ethvert fly eller militært materiel.
   7.   Med henblik på operationen kræves det ikke, at EUFOR-undervandsbåde sejler uddykkede eller viser deres flag inden for værtsstatens søterritorium.
   8.   Med henblik på operationen kan EUFOR benytte veje, broer, færger, lufthavne og havne uden betaling af afgifter, gebyrer, vejafgifter, skatter og lignende. EUFOR er ikke fritaget for at betale rimelige takster for bestilte og modtagne ydelser.
   Artikel 5
   Privilegier og immuniteter, som værtsstaten yder EUFOR
   1.   EUFOR-faciliteter er ukrænkelige. Værtsstatens repræsentanter har kun adgang til dem med tilladelse fra den EU-øverstbefalende.
   2.   EUFOR-faciliteter, disses inventar og andre aktiver samt transportmidler nyder immunitet med hensyn til ransagning, rekvisition, arrest eller tvangsfuldbyrdelse.
   3.   EUFOR-ejendom og aktiver, uanset lokalisering og indehaver, nyder immunitet med hensyn til enhver form for retsforfølgning.
   4.   EUFOR-arkiver og -dokumenter er ukrænkelige på et hvilket som helst tidspunkt, og uanset hvor de end måtte befinde sig.
   5.   EUFOR's officielle korrespondance er ukrænkelig. Ved »officiel korrespondance« forstås al korrespondance vedrørende operationen og dens funktioner.
   6.   EUFOR er for indkøbte og importerede varer, præsterede tjenesteydelser og faciliteter, som anvendes med henblik på operationen, fritaget for alle nationale, regionale og kommunale skatter og afgifter og gebyrer af lignende art. EUFOR er ikke fritaget for skatter, afgifter eller gebyrer, der udgør betaling for præsterede tjenesteydelser.
   7.   Værtsstaten tillader indførsel af genstande til brug for operationen og fritager disse for told, gebyrer, vejafgifter, skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og fragtydelser samt tilsvarende ydelser.
   Artikel 6
   Privilegier og immuniteter, som værtsstaten yder EUFOR-personel
   1.   EUFOR-personel må hverken fængsles eller tilbageholdes.
   2.   EUFOR-personels dokumenter, korrespondance og ejendom er ukrænkelige, medmindre der er tale om gennemførelsesforanstaltninger, der er tilladt i henhold til stk. 6.
   3.   EUFOR-personel nyder under alle vilkår immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion.
   Udsenderstaten eller den berørte EU-institution kan give afkald på EUFOR-personellets immunitet med hensyn til værtsstatens strafferetlige jurisdiktion. Et sådant afkald skal altid være eksplicit.
   4.   EUFOR-personel nyder immunitet med hensyn til værtsstatens civilretlige og administrative jurisdiktion for så vidt angår mundtlige eller skriftlige udtalelser og alle handlinger, det har udført som led i udøvelsen af sine officielle funktioner. Hvis der indledes en civil retssag mod EUFOR-personel ved en domstol i værtsstaten, skal den EU-øverstbefalende og udsenderstatens kompetente myndighed eller den berørte EU-institution omgående underrettes. Før sagen indledes ved domstolen, skal den EU-øverstbefalende og udsenderstatens kompetente myndighed eller den berørte EU-institution attestere, om den pågældende handling blev begået af EUFOR-personel som led i udøvelsen af dettes officielle funktioner.
   Hvis handlingen blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, må retssagen ikke indledes, og bestemmelserne i artikel 15 finder anvendelse. Hvis handlingen ikke blev begået som led i udøvelsen af officielle funktioner, kan retssagen fortsætte. Den attestering, der afgives af den EU-øverstbefalende og udsenderstatens kompetente myndighed eller den berørte EU-institution, er bindende i forhold til jurisdiktionen i værtsstaten, som ikke må anfægte den.
   Hvis EUFOR-personel indleder en retssag, afskærer dette personellet fra at påberåbe sig jurisdiktionel immunitet med hensyn til ethvert modkrav, der er direkte forbundet med den principale påstand.
   5.   EUFOR-personel er ikke forpligtet til at vidne i retten.
   6.   Der må ikke træffes nogen tvangsfuldbyrdelsesforanstaltninger over for EUFOR-personel, medmindre dette sagsøges i en civil retssag, der ikke vedrører dets officielle funktioner. Ejendom tilhørende EUFOR-personel, som af den EU-øverstbefalende attesteres som værende nødvendig for udøvelsen af personellets officielle funktioner, må ikke gøres til genstand for udlæg eller arrest med henblik på fuldbyrdelse af en retsafgørelse. I forbindelse med civile retssager må EUFOR-personel ikke underkastes nogen begrænsninger i deres personlige frihed eller nogen anden tvangsforanstaltning.
   7.   EUFOR-personellets jurisdiktionelle immunitet i værtsstaten fritager det ikke for at være underlagt de respektive udsenderstaters jurisdiktioner.
   8.   EUFOR-personel er med hensyn til tjenesteydelser præsteret for EUFOR fritaget for de bestemmelser om social sikring, der eventuelt gælder i værtsstaten.
   9.   EUFOR-personel er fritaget for enhver form for beskatning i værtsstaten af de vederlag og honorarer, som EUFOR og udsenderstaterne betaler dem, samt af enhver indkomst, der modtages uden for værtsstaten.
   10.   Værtsstaten tillader i overensstemmelse med eventuelle love og anordninger, den kan vedtage, indførsel af genstande til EUFOR-personellets personlige brug og fritager disse for told, skatter og lignende afgifter bortset fra betaling for lager- og fragtydelser samt tilsvarende ydelser.
   EUFOR-personellets personlige bagage er fritaget for kontrol, medmindre der er vægtige grunde til at antage, at den indeholder genstande, der ikke er til EUFOR-personellets personlige brug, eller import- eller eksportartikler, der i værtsstaten er forbudt ved lov eller underlagt karantæneregler. En sådan kontrol må kun udføres i nærværelse af det berørte EUFOR-personel eller af en bemyndiget repræsentant for EUFOR.
   Artikel 7
   Lokalt ansat personel
   Lokalt ansat personel nyder kun privilegier og immuniteter, i det omfang dette tillades af værtsstaten. Værtsstaten skal dog udøve sin jurisdiktion over dette personel på en sådan måde, at det ikke i urimeligt omfang griber forstyrrende ind i udførelsen af operationens funktioner.
   Artikel 8
   Strafferetlig jurisdiktion
   En udsenderstats kompetente myndigheder kan på værtsstatens område udøve den strafferetlige og disciplinære jurisdiktion, de er tillagt i henhold til udsenderstatens lovgivning, over EUFOR-personel, der er underlagt denne lovgivning.
   Artikel 9
   Uniform og våben
   1.   Uniform bæres efter regler udstedt af den EU-øverstbefalende.
   2.   Militært EUFOR-personel må bære våben og ammunition, hvis det har tjenstlig bemyndigelse til det.
   Artikel 10
   Værtsstatens støtte og indgåelse af kontrakter
   1.   Værtsstaten bistår på anmodning EUFOR med at finde egnede faciliteter.
   2.   Værtsstaten stiller så vidt muligt gratis egne faciliteter til rådighed, såfremt sådanne faciliteter er nødvendige med henblik på udførelse af EUFOR's administrative og operative aktiviteter.
   3.   Værtsstaten bidrager, så vidt dens midler og kapacitet rækker, til forberedelsen, fastlæggelsen, gennemførelsen og opretholdelsen af operationen.
   4.   Lovvalg i forbindelse med kontrakter, der indgås af EUFOR i værtsstaten, fastsættes i de pågældende kontrakter.
   5.   Det kan i kontrakten fastsættes, at den procedure for bilæggelse af tvister, der er fastsat i artikel 15, stk. 3 og 4, finder anvendelse på tvister i forbindelse med kontraktens gennemførelse.
   Artikel 11
   Ændringer af faciliteter
   1.   EUFOR er bemyndiget til at opføre eller ombygge faciliteter, når dette er nødvendigt af operative hensyn.
   2.   Værtsstaten kan ikke kræve erstatning af EUFOR for sådanne opførelser eller ombygninger.
   Artikel 12
   EUFOR-personel, der er afgået ved døden
   1.   Den EU-øverstbefalende har ret til at forestå hjemsendelse af EUFOR-personel, der er afgået ved døden, samt den pågældende persons personlige ejendele og træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik herpå.
   2.   Der foretages ikke obduktion af EUFOR-personel uden den berørte stats samtykke og uden overværelse af en repræsentant for EUFOR og/eller den berørte stat.
   3.   Værtsstaten og EUFOR samarbejder i videst muligt omfang med henblik på hurtig hjemsendelse af EUFOR-personel, der er afgået ved døden.
   Artikel 13
   EUFOR's sikkerhed og militærpoliti
   1.   EUFOR er bemyndiget til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre beskyttelsen af sine faciliteter, herunder træningsfaciliteter, mod ethvert angreb eller enhver indtrængen udefra.
   2.   Den EU-øverstbefalende kan oprette en militærpolitienhed til opretholdelse af ro og orden på EUFOR-faciliteterne.
   3.   Militærpolitienheden kan også, i samråd og i samarbejde med værtsstatens militærpoliti eller politi, uden for disse faciliteter sikre opretholdelse af god orden og disciplin blandt EUFOR-personellet.
   Artikel 14
   Kommunikation
   1.   EUFOR kan installere og drive radiosende- og modtageanlæg samt satellitsystemer. Den samarbejder med værtsstatens kompetente myndigheder for at undgå konflikter vedrørende brug af de dertil egnede frekvenser. Værtsstaten giver gratis adgang til frekvensspektret.
   2.   EUFOR har ret til ubegrænset kommunikation via radio (herunder via satellit og bærbar eller håndholdt radio), telefon, telegraf og fax og andre midler og til at installere de nødvendige anlæg til opretholdelse af sådan kommunikation på og mellem EUFOR-faciliteter, herunder ret til at trække kabler og jordledninger til brug for operationen.
   3.   EUFOR kan på sine egne faciliteter træffe de fornødne dispositioner for at sikre fremsendelse af post, der er adresseret til og/eller afsendt af EUFOR-personel.
   Artikel 15
   Erstatningskrav ved død, tilskadekomst, skade eller tab
   1.   EUFOR og EUFOR-personel kan ikke drages til ansvar for skade på eller tab af privat ejendom eller statsejendom, der skyldes aktiviteter i forbindelse med beskyttelse af EUFOR.
   2.   Med henblik på en mindelig løsning skal erstatningskrav i forbindelse med skade på eller tab af privat ejendom eller statsejendom, der ikke er omfattet af stk. 1, samt erstatningskrav i forbindelse med personers død eller tilskadekomst samt skade på eller tab af EUFOR-ejendom forelægges for EUFOR via værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra juridiske og fysiske personer i værtsstaten eller for værtsstatens kompetente myndigheder for så vidt angår erstatningskrav fra EUFOR.
   3.   Hvis der ikke kan findes en mindelig løsning, forelægges erstatningskravet for en kravskommission, der er ligeligt sammensat af repræsentanter for EUFOR og repræsentanter for værtsstaten. Afgørelserne vedrørende erstatningskravene træffes efter fælles overenskomst.
   4.   Hvis der ikke kan findes en løsning i kravskommissionen, skal erstatningskrav

               a)

               på til og med 40 000 EUR bilægges ad diplomatisk vej mellem værtsstaten og repræsentanter for EU

               b)

               på over det i litra a) nævnte beløb forelægges for en voldgiftsinstans, hvis afgørelser er bindende.

         5.   Voldgiftsinstansen sammensættes af tre voldgiftsmænd, idet én voldgiftsmand udnævnes af værtsstaten, én voldgiftsmand af EUFOR og den tredje af værtsstaten og EUFOR efter fælles overenskomst. Har én af parterne inden for en frist på to måneder ikke udnævnt nogen voldgiftsmand, eller kan værtsstaten og EUFOR ikke nå til enighed om udnævnelsen af den tredje voldgiftsmand, udnævnes den pågældende voldgiftsmand på embeds vegne af præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol.
   6.   EUFOR og værtsstatens forvaltningsmyndigheder aftaler de nødvendige administrative dispositioner med henblik på at fastlægge kravskommissionens og voldgiftsinstansens mandat, hvilken procedure der skal anvendes i disse organer, og hvilke vilkår der gælder for fremsættelse af erstatningskrav.
   Artikel 16
   Forbindelser og tvister
   1.   Alle spørgsmål i forbindelse med anvendelsen af denne aftale behandles i fællesskab af repræsentanter for EUFOR og værtsstatens kompetente myndigheder.
   2.   I mangel af forudgående bilæggelse løses tvister om fortolkning eller anvendelse af denne aftale udelukkende ad diplomatiske vej mellem værtsstaten og repræsentanter for EU.
   Artikel 17
   Andre bestemmelser
   1.   Når der i denne aftale henvises til EUFOR's og EUFOR-personellets privilegier, immuniteter og rettigheder, er værtsstatens regering ansvarlig for, at værtsstatens lokale myndigheder implementerer og respekterer sådanne privilegier, immuniteter og rettigheder.
   2.   Intet i denne aftale tilsigter at fravige rettigheder, som en EU-medlemsstat eller en anden stat, der bidrager til EUFOR, har ifølge andre aftaler eller kan anses for at fravige sådanne rettigheder.
   Artikel 18
   Gennemførelsesbestemmelser
   Med henblik på gennemførelsen af denne aftale kan operative, administrative og tekniske spørgsmål gøres til genstand for separate arrangementer, som aftales mellem den EU-øverstbefalende og værtsstatens forvaltningsmyndigheder.
   Artikel 19
   Ikrafttræden og opsigelse
   1.   Denne aftale træder i kraft ved undertegnelsen og forbliver i kraft indtil den dato, hvor EUFOR's sidste elementer og personel er udrejst som officielt meddelt af EUFOR.
   2.   Uanset stk. 1 anses bestemmelserne i artikel 4, stk. 8, artikel 5, stk. 1-3, 6 og 7, artikel 6, stk. 1, 3, 4, 6 og 8-10, artikel 10, stk. 2, artikel 11 og artikel 15 for at finde anvendelse fra den dato, hvor det første EUFOR-personel deployeres, hvis denne dato er tidligere end datoen for denne aftales ikrafttræden.
   3.   Denne aftale kan ændres på grundlag af en fælles skriftlig aftale mellem parterne.
   4.   Opsigelsen af denne aftale berører ikke eventuelle rettigheder eller forpligtelser, der følger af gennemførelsen af denne aftale forud for opsigelsen.

      Udfærdiget i Libreville, den 16. juni 2006 i fire originaleksemplarer på fransk

            For Den Europæiske Union

            For værtsstaten

      (1)  EUT L 116 af 29.4.2006, s. 98.


Avis juridique important

|

31992D0482

92/482/EØF: Rådets afgørelse af 28. september 1992 om finansiel bistand til Albanien

EF-Tidende nr. L 287 af 02/10/1992 s. 0025 - 0026 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 20 s. 0020  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 20 s. 0020

RAADETS AFGOERELSE  af 28. september 1992  om finansiel bistand til Albanien  (92/482/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 235,  under henvisning til forslag fra Kommissionen (1), forelagt efter hoering af Det Monetaere Udvalg,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og  ud fra foelgende betragtninger:  Albanien er ved at gennemfoere fundamentale politiske og oekonomiske reformer og har besluttet at indfoere markedsoekonomi;  de handelsmaessige og oekonomiske forbindelser mellem Faellesskabet og Albanien forventes at udvikle sig inden for rammerne af samarbejdsaftalen af 1992;  Faellesskabets finansielle bistand vil bidrage til at stoette tilpasnings- og reformbestraebelserne i Albanien, vil styrke den gensidige tillid og knytte Albanien naermere til Faellesskabet;  Albanien er et lavindkomstland, der kan komme i betragtning ved tildeling af laan paa meget lempelige vilkaar fra Verdensbanken og Den Internationale Valutafond (IMF), og Gruppen af 24 Industrilande (G-24) enedes om at overveje yderligere finansiel  bistand, saerlig i form af gavebistand og langfristede laan paa gunstige vilkaar, saa snart IMF har indgaaet en aftale om et stabiliserings- og reformprogram med Albanien;  de albanske myndigheder har anmodet om finansiel bistand fra IMF, G-24 og Faellesskabet;  ud over det beloeb, der skoennes at kunne tilvejebringes via IMF, Verdensbanken og officielle bilaterale kreditorer inden for rammerne af det tolvmaaneders stand-by arrangement, der forventes at blive indgaaet mellem Albanien og IMF, vil der fortsat vaere et  finansieringsbehov paa omkring 165 mio. USD, der skal daekkes for at undgaa en yderligere nedgang i importen, som kunne true gennemfoerelsen af de maal, der ligger til grund for regeringens reformbestraebelser;  Kommissionen har i sin egenskab af koordinator af bistanden fra G-24 opfordret disse lande til at yde finansiel bistand paa meget lempelige vilkaar til Albanien for at stoette dette land i dets tilpasnings- og reformbestraebelser;  paa baggrund af den oekonomiske og finansielle situation i Albanien boer denne bistand til stoette for landets betalingsbalance ydes i form af gavebistand;  Faellesskabets gavebistand boer forvaltes af Kommissionen;  Traktaten indeholder ikke anden hjemmel til vedtagelse af denne afgoerelse end artikel 235 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  1. Faellesskabet yder Albanien finansiel bistand paa hoejst 70 mio. ECU i form af gavebistand med henblik paa at stoette betalingsbalancen og styrke reserverne.  2. Denne gavebistand forvaltes af Kommissionen i snaevert samraad med Det Monetaere Udvalg og paa en maade, der er i overensstemmelse med enhver aftale mellem IMF og Albanien.  Artikel 2  1. Kommissionen bemyndiges til, efter samraad med Det Monetaere Udvalg, at foere forhandlinger med de albanske myndigheder om de oekonomisk-politiske betingelser i tilknytning til gavebistanden. Disse betingelser skal vaere i overensstemmelse med  de aftaler, der er naevnt i artikel 1, stk. 2, og med aftaler indgaaet af G-24.  2. Kommissionen kontrollerer med regelmaessige mellemrum i samarbejde med Det Monetaere Udvalg og i snaever koordination med G-24 og IMF, at den oekonomiske politik i Albanien er i overensstemmelse med formaalene med gavebistanden, og at betingelserne herfor  overholdes.  Artikel 3  1. Gavebistanden stilles til raadighed for Albanien i to rater. Den foerste rate paa 35 mio. ECU udbetales, saa snart der er indgaaet en stand-by aftale mellem Albanien og IMF. Den anden rate udbetales tidligst i foerste kvartal af 1993, dog med  forbehold af artikel 2, stk. 2, og paa betingelse af, at der er konstateret tilfredsstillende fremskridt i Albaniens gennemfoerelse af stand-by aftalen.  2. Midlerne indbetales til Albaniens nationalbank.  Artikel 4  Kommissionen sender mindst én gang om aaret Europa-Parlamentet og Raadet en rapport, der indeholder en vurdering af gennemfoerelsen af denne afgoerelse. Udfaerdiget i Bruxelles, den 28. september 1992. Paa Raadets vegne  N. LAMONT  Formand   (1) EFT nr. C 188 af 25. 7. 1992, s. 5 og EFT nr. C 225 af 1. 9. 1992, s. 4. (2) Udtalelse afgivet den 18. 9. 1992 (endnu ikke offentliggjort i EFT).


Avis juridique important

|

31996D0083

96/83/Euratom, EKSF, EF: Kommissionens afgørelse af 8. januar 1996 om tilpasning af de justeringskoefficienter, der fra 1. februar 1994 finder anvendelse på lønninger til tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande

EF-Tidende nr. L 020 af 26/01/1996 s. 0067 - 0068

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 8. januar 1996 om tilpasning af de justeringskoefficienter, der fra 1. februar 1994 finder anvendelse på lønninger til tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, som gør tjeneste i tredjelande (96/83/Euratom, EKSF, EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af et fælles Råd og en fælles Kommission for De Europæiske Fællesskaber,under henvisning til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i disse Fællesskaber, fastsat ved forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (1), senest ændret ved forordning (EKSF, EF, Euratom) nr. 3161/94 (2), særlig artikel 13, stk. 2, i bilag X til vedtægten, ogud fra følgende betragtninger:I Rådets forordning (EF, Euratom, EKSF) nr. 2356/95 (3), fastsattes i medfør af artikel 13, stk. 1, i bilag X til vedtægten de justeringskoefficienter, hvormed de lønninger korrigeres fra 1. januar 1994, der i tjenestestedets valuta, udbetales til tjenestemænd ansat i tredjelande;fra 1. februar 1994 bør visse af disse justeringskoefficienter tilpasses, idet de statistiske oplysninger, som Kommissionen råder over, har vist, at ændringerne i leveomkostningerne, målt efter justeringskoefficienten og den tilsvarende vekselkurs, for nogle tredjelandes vedkommende har oversteget 5 % siden den sidste fastsættelse eller tilpasning af koefficienterne -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Med virkning fra 1. februar 1994 tilpasses de justeringskoefficienter, der finder anvendelse på lønninger, som i tjenestestedets valuta udbetales til tjenestemænd ansat i tredjelande, som anført i bilaget.Til beregning af disse vederlag anvendes de vekselkurser, der blev brugt ved gennemførelsen af Den Europæiske Unions budget for den måned, der gik forud for den i foregående afsnit omhandlede dato.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. januar 1996.På Kommissionens vegneHans VAN DEN BROEKMedlem af Kommissionen(1) EFT nr. L 56 af 4. 3. 1968, s. 1.(2) EFT nr. L 335 af 23. 12. 1994, s. 1.(3) EFT nr. L 241 af 10. 10. 1995, s. 1.BILAG >TABELPOSITION>


title: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1150/2007/EF af 25. september 2007 om et særprogram for perioden 2007-2013 Forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed

text:
               3.10.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 257/23

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1150/2007/EF
   af 25. september 2007
   om et særprogram for perioden 2007-2013 »Forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden« som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 152,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
   under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
   efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det fastslås i traktaten, at der skal sikres et højt sundhedsbeskyttelsesniveau ved fastlæggelsen og gennemførelsen af alle Fællesskabets politikker og aktiviteter. Fællesskabets indsats skal indebære bidrag til opnåelse af et højt sundhedsbeskyttelsesniveau.

               (2)

               Fællesskabets foranstaltninger bør supplere de nationale politikker vedrørende forbedring af folkesundheden, imødegåelse af risici for menneskers sundhed og begrænsning af narkotikarelaterede helbredsskader, herunder informations- og forebyggelsespolitikker.

               (3)

               Et betydeligt antal sygdomstilfælde og dødsfald blandt europæiske borgere hænger ifølge forskningen sammen med narkotikamisbrug, og narkotikarelaterede helbredsskader er derfor et stort problem for folkesundheden.

               (4)

               Kommissionens meddelelse til Rådet og Europa-Parlamentet om resultaterne af slutevalueringen af EU’s narkotikastrategi og handlingsplan for bekæmpelse af narkotikamisbrug (2000-2004) understregede behovet for regelmæssigt at høre civilsamfundet om fastlæggelsen af EU’s narkotikapolitik.

               (5)

               Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1786/2002/EF af 23. september 2002 om vedtagelse af et program for Fællesskabets indsats inden for folkesundhed (2003-2008) (4) nævner narkotikamisbrug som en af de vigtige livsstilsrelaterede sundhedsdeterminanter og formulerer strategier og foranstaltninger til bekæmpelse heraf.

               (6)

               I henstilling 2003/488/EF af 18. juni 2003 om forebyggelse og reduktion af helbredsskader forbundet med narkotikamisbrug (5) anbefalede Rådet, at medlemsstaterne satte sig som mål på folkesundhedsområdet at forebygge narkotikamisbrug og reducere de dermed forbundne risici samt at udvikle og implementere dertil svarende helhedsstrategier.

               (7)

               I december 2004 godkendte Det Europæiske Råd EU’s narkotikastrategi 2005-2012, der dækker alle EU’s narkotikarelaterede aktiviteter og opstiller overordnede mål. Disse mål omfatter opnåelse af et højt niveau for sundhedsbeskyttelse, trivsel og social samhørighed ved at forebygge og begrænse såvel brugen og afhængigheden af narkotika som de narkotikarelaterede skader for sundheden og samfundet.

               (8)

               Rådet har vedtaget EU’s narkotikahandlingsplan (2005-2008) (6) som et vigtigt instrument for at omsætte EU’s narkotikastrategi 2005-2012 til konkret handling. Handlingsplanens endelige mål er markant at mindske udbredelsen af brug af narkotika i befolkningen og reducere de sociale og helbredsmæssige skader, som brugen af og handelen med ulovlige stoffer medfører.

               (9)

               Særprogrammet »Forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden«, som oprettes ved denne afgørelse (i det følgende benævnt »programmet«) har til formål at gennemføre målene i EU’s narkotikastrategi 2005-2012 og EU’s narkotikahandlingsplaner 2005-2008 og 2009-2012 ved at yde støtte til projekter, der tager sigte på at forebygge brug af narkotika, bl.a. ved at begrænse narkotikarelaterede skader og anvende behandlingsmetoder, der tager hensyn til den seneste videnskabelige viden.

               (10)

               Det er vigtigt og nødvendigt at erkende narkotikaens alvorlige umiddelbare og mere langsigtede virkninger for den enkelte, familien og samfundet for så vidt angår sundhed, psykisk og social udvikling og de pågældende personers lige muligheder samt at erkende de høje sociale og økonomiske omkostninger for samfundet som helhed.

               (11)

               Der bør lægges særlig vægt på at forebygge brug af narkotika blandt unge, der er den mest sårbare gruppe i befolkningen. Den største udfordring for forebyggelsen er at tilskynde unge til en sund levevis.

               (12)

               Det Europæiske Fællesskab kan tilføre de foranstaltninger, som medlemsstaterne skal iværksætte vedrørende forebyggelse og oplysning, herunder behandling og begrænsning af narkotikarelaterede skader, merværdi ved at supplere disse og skabe synergier.

               (13)

               I henhold til artikel 7, stk. 3, i Rådets afgørelse 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (7), bør Europa-Parlamentet holdes underrettet af Kommissionen om udvalgenes arbejde vedrørende implementeringen af dette program. Europa-Parlamentet bør navnlig modtage udkastet til det årlige program, når det forelægges i forvaltningsudvalget. Europa-Parlamentet bør ligeledes modtage afstemningsresultater og mødeprotokoller fra nævnte udvalgs møder.

               (14)

               Der bør sikres komplementaritet med den tekniske ekspertise i Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (i det følgende benævnt »centret«) ved at gøre brug af metoder og god praksis udviklet af centret og ved at inddrage centret i udarbejdelsen af det årlige arbejdsprogram.

               (15)

               Målene for denne afgørelse kan på grund af behovet for en informationsudveksling på fællesskabsniveau og for en udbredelse af god praksis på fællesskabsplan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af behovet for en koordineret og tværfaglig tilgang og programmets omfang og virkninger bedre nås på fællesskabsplan; Fællesskabet kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, jf. traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.

               (16)

               Da det er vigtigt, at fællesskabsmidlerne er synlige, bør Kommissionen udstikke retningslinjer for at sikre, at alle myndigheder, ikke-statslige organisationer, internationale organisationer eller andre enheder, der modtager tilskud fra programmet, på passende vis anerkender den modtagne støtte.

               (17)

               I denne afgørelse fastlægges der for programmets samlede varighed en finansieringsramme, der udgør det primære referencegrundlag for budgetmyndigheden under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 37 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (8).

               (18)

               Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (9), (i det følgende benævnt »finansforordningen«) og Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2342/2002 af 23. december 2002 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (10), som beskytter Fællesskabets finansielle interesser, bør finde anvendelse under hensyntagen til principperne om enkelhed og konsekvens i valget af budgetinstrumenter, begrænsningen af de tilfælde, hvor Kommissionen bevarer det direkte ansvar for programmernes gennemførelse og forvaltning, og det krævede forhold mellem ressourcer og den administrative byrde, der er forbundet med deres anvendelse.

               (19)

               Der bør desuden træffes relevante foranstaltninger for at forebygge uregelmæssigheder og svig, og der bør tages de nødvendige skridt for at inddrive midler, der er gået tabt, er udbetalt uretmæssigt eller er anvendt forkert, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (11), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (13).

               (20)

               Ifølge finansforordningen skal der vedtages en basisretsakt til dækning af driftstilskud.

               (21)

               De nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af denne afgørelse bør vedtages i overensstemmelse med afgørelse 1999/468/EF, idet der skelnes mellem foranstaltninger, der skal vedtages efter forvaltningsproceduren, og foranstaltninger, der skal vedtages efter rådgivningsproceduren, eftersom rådgivningsproceduren i visse tilfælde af effektivitetshensyn er den bedst egnede.

               (22)

               For at sikre en effektiv og rettidig gennemførelse af programmet, bør denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2007 —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Oprettelse og rækkevidden af programmet
   1.   Ved denne afgørelse oprettes særprogrammet »Forebyggelse af narkotikamisbrug og information af offentligheden« (i det følgende benævnt »programmet«) som en del af det generelle program om grundlæggende rettigheder og retfærdighed for at bidrage til at sikre et højt sundhedsbeskyttelsesniveau og begrænse narkotikarelaterede helbredsskader.
   2.   Programmet dækker perioden fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.
   Artikel 2
   Generelle mål
   Programmet har følgende generelle mål:

               a)

               at forebygge og begrænse brug af narkotika, narkotikaafhængighed og narkotikarelaterede skader

               b)

               at bidrage til bedre information om brug af narkotika, og

               c)

               at støtte gennemførelsen af EU’s narkotikastrategi.

         Artikel 3
   Specifikke mål
   Programmet har følgende specifikke mål:

               a)

               at fremme tværnationale foranstaltninger med henblik på at:

                           i)

                           oprette tværfaglige netværk

                           ii)

                           sikre udvidelse af videnbasen, udveksling af oplysninger og identifikation og udbredelse af god praksis, herunder gennem uddannelse, studiebesøg og personaleudveksling

                           iii)

                           gøre opmærksom på sundhedsmæssige og sociale problemer, der skyldes brug af narkotika, og opfordre til en åben dialog for at få en bedre forståelse af narkotikaproblematikken, og

                           iv)

                           støtte foranstaltninger, der tager sigte på at forebygge brug af narkotika, bl.a. ved at begrænse narkotikarelaterede skader og anvende behandlingsmetoder, der tager hensyn til den seneste videnskabelige viden

               b)

               at involvere civilsamfundet i gennemførelsen og udviklingen af EU’s narkotikastrategi og EU’s handlingsplaner, og

               c)

               at overvåge, gennemføre og evaluere gennemførelsen af særlige foranstaltninger inden for rammerne af narkotikahandlingsplanerne for 2005-2008 og 2009-2012. Europa-Parlamentet inddrages i evalueringsprocessen gennem dets deltagelse i Kommissionens styregruppe for evalueringer.

         Artikel 4
   Foranstaltninger
   Med henblik på at forfølge de generelle og specifikke mål, der er fastsat i artikel 2 og 3, ydes der via programmet støtte til følgende typer foranstaltninger på de betingelser, der er fastsat i det årlige arbejdsprogram, som omhandlet i artikel 9, stk. 2:

               a)

               specifikke foranstaltninger iværksat af Kommissionen, bl.a. analyser og forskning, opinionsundersøgelser og andre undersøgelser, udarbejdelse af indikatorer og fælles metoder, indsamling, udvikling og formidling af data og statistik, seminarer, konferencer og ekspertmøder, offentlige kampagner og arrangementer, opbygning og vedligeholdelse af websteder, udarbejdelse og formidling af informationsmateriale, støtte til og udvikling af netværk af nationale eksperter, analyse-, overvågnings- og evalueringsaktiviteter

               b)

               specifikke tværnationale projekter af interesse for Fællesskabet, der fremlægges af mindst to medlemsstater eller af mindst én medlemsstat og én anden stat, som kan være enten et tiltrædende land eller et kandidatland, på de betingelser, der er fastsat i det årlige arbejdsprogram, eller

               c)

               aktiviteter udført af ikke-statslige organisationer eller andre organisationer, der forfølger mål af almen europæisk interesse i forhold til programmets generelle mål, på de betingelser, der er fastsat i det årlige arbejdsprogram.

         Artikel 5
   Deltagelse
   Følgende lande kan deltage i programmets foranstaltninger:

               a)

               de EFTA-lande, der er part i EØS-aftalen, i overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte aftale, og

               b)

               kandidatlande og de lande på det vestlige Balkan, der deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen, i overensstemmelse med betingelserne i de associeringsaftaler eller tillægsprotokoller dertil om deltagelse i Fællesskabets programmer, der er indgået med eller vil blive indgået med disse lande.

         Kandidatlande, der ikke deltager i programmet, kan blive tilknyttet projekter, såfremt dette kan bidrage til deres tiltrædelsesforberedelser, lige som dette er tilfældet med andre tredjelande eller internationale organisationer, der ikke deltager i programmet, såfremt dette tjener projekternes mål.
   Artikel 6
   Målgrupper
   1.   Programmet henvender sig til alle grupper, der direkte eller indirekte arbejder med narkotikaproblematikken.
   2.   I narkotikasammenhæng betragtes unge, kvinder, udsatte grupper og personer bosiddende i socialt belastede områder som risikogrupper og dermed som målgrupper. Andre målgrupper omfatter lærere og undervisningspersonale, forældre, socialarbejdere, lokale og nationale myndigheder, medicinsk og paramedicinsk personale, retsembedsmænd, retshåndhævende myndigheder og fængselsmyndigheder, ikke-statslige organisationer, fagforeninger og religiøse samfund.
   Artikel 7
   Adgang til programmet
   Programmet er åbent for offentlige og private organisationer og institutioner (lokale myndigheder på det relevante niveau, universitetsinstitutter og forskningscentre), der arbejder med information om og forebyggelse af brug af narkotika, herunder begrænsning og behandling af narkotikarelaterede skader.
   Profitorienterede organer og organisationer har kun adgang til tilskud via programmet sammen med non-profitorganisationer eller statslige organisationer.
   Artikel 8
   Støtteformer
   1.   Fællesskabets finansiering kan antage følgende retlige former:

               a)

               tilskud, eller

               b)

               offentlige indkøbsaftaler.

         2.   Fællesskabet yder tilskud efter indkaldelse af forslag, undtagen i behørigt begrundede undtagelsestilfælde som fastsat i finansforordningen; tilskuddet ydes i form af driftstilskud og støtte til foranstaltninger.
   I det årlige arbejdsprogram fastsættes minimumssatsen for den årlige udgift til tilskud og den maksimale medfinansieringssats.
   3.   Derudover kan der ydes støtte til ledsageforanstaltninger i form af offentlige indkøbsaftaler, hvor indkøb af varer og tjenesteydelser dækkes med fællesskabsmidler. Dermed dækkes bl.a. udgifter til information og kommunikation samt forberedelse, gennemførelse, overvågning, kontrol og evaluering af projekter, politikker, programmer og lovgivning.
   Artikel 9
   Gennemførelsesforanstaltninger
   1.   Kommissionen yder fællesskabsstøtten i overensstemmelse med finansforordningen.
   2.   Med henblik på programmets gennemførelse vedtager Kommissionen inden for rammerne af de generelle mål i artikel 2 et årligt arbejdsprogram under hensyn til centrets tekniske ekspertise. Programmet skal indeholde de specifikke mål, den tematiske prioritering, en beskrivelse af ledsageforanstaltninger, jf. artikel 8, og om nødvendigt en liste over andre foranstaltninger.
   Det første årlige arbejdsprogram vedtages senest 23. januar 2008.
   3.   Det årlige arbejdsprogram vedtages efter forvaltningsproceduren i artikel 10, stk. 3.
   4.   Evaluerings- og tildelingsprocedurerne for tilskud til foranstaltninger skal bl.a. tage hensyn til følgende kriterier:

               a)

               den foreslåede foranstaltnings overensstemmelse med det årlige arbejdsprogram, målene i artikel 2 og 3 og de typer foranstaltninger, der er fastsat i artikel 4

               b)

               den foreslåede foranstaltnings kvalitet med hensyn til udformning, tilrettelæggelse, præsentation og forventede resultater

               c)

               størrelsen af den søgte fællesskabsfinansiering og dens relevans i forhold til de forventede resultater, og

               d)

               de forventede resultaters indvirkning på målene i artikel 2 og 3 og på de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4.

         5.   Ansøgninger om driftstilskud, jf. artikel 4, litra c), vurderes på baggrund af:

               a)

               overensstemmelse med programmets mål

               b)

               kvaliteten af de planlagte aktiviteter

               c)

               aktiviteternes forventede multiplikatoreffekt over for borgerne

               d)

               aktiviteternes geografiske rækkevidde og samfundsmæssige følger

               e)

               omfanget af borgernes inddragelse i de pågældende organers strukturer

               f)

               cost-benefit-forholdet i den foreslåede aktivitet.

         6.   Afgørelser vedrørende foreslåede foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, litra a), træffes af Kommissionen efter forvaltningsproceduren i artikel 10, stk. 3. Afgørelser vedrørende projekter og aktiviteter som omhandlet i henholdsvis artikel 4, litra b) og c), træffes af Kommissionen efter rådgivningsproceduren i artikel 10, stk. 2.
   Afgørelser vedrørende ansøgninger om tilskud, der involverer profitorienterede organer og organisationer, træffes af Kommissionen efter forvaltningsproceduren i artikel 10, stk. 3.
   Artikel 10
   Udvalgsprocedure
   1.   Kommissionen bistås af et udvalg.
   2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 3 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   3.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.
   Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til tre måneder.
   Artikel 11
   Komplementaritet
   1.   Det vil blive tilstræbt at skabe synergi og komplementaritet med andre fællesskabsinstrumenter, navnlig det generelle program om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder, 7. rammeprogram for forskning og udvikling og Fællesskabets program om folkesundhed. Der sikres komplementaritet med metoder og god praksis udviklet af centret, især med hensyn til statistiske oplysninger om narkotika.
   2.   Programmet kan dele midler med andre fællesskabsinstrumenter, navnlig de generelle programmer om sikkerhed og beskyttelse af frihedsrettigheder og om solidaritet og forvaltning af migrationsstrømme samt 7. rammeprogram for forskning og udvikling, for at gennemføre foranstaltninger, der opfylder målene i alle programmerne.
   3.   Projekter, der finansieres i henhold til denne afgørelse, kan ikke modtage finansiel støtte til samme formål fra andre finansielle fællesskabsinstrumenter. Kommissionen kræver, at programmets støttemodtagere oplyser Kommissionen om støtte, der modtages fra Den Europæiske Unions almindelige budget og fra andre kilder, samt om indgivne finansieringsansøgninger under behandling.
   Artikel 12
   Budgetmidler
   1.   Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne afgørelse fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013 er på 21 350 000 EUR.
   2.   Budgetmidlerne til de foranstaltninger, der er omhandlet i programmet, opføres som årlige bevillinger i Den Europæiske Unions almindelige budget. De disponible årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.
   Artikel 13
   Overvågning
   1.   Kommissionen sikrer, at støttemodtageren for alle foranstaltninger, der finansieres via programmet, fremlægger tekniske og finansielle rapporter om arbejdets forløb, og at der fremlægges en endelig rapport senest tre måneder efter foranstaltningens afslutning. Kommissionen fastsætter rapporternes form og indhold.
   2.   Kommissionen sikrer, at kontakter og aftaler, der følger af gennemførelsen af programmet, navnlig indeholder bestemmelser om overvågning og finanskontrol, der foretages af Kommissionen (eller dennes befuldmægtigede repræsentant), om nødvendigt ved hjælp af kontrol på stedet, herunder stikprøvekontrol, og om revision, der foretages af Revisionsretten.
   3.   Kommissionen kræver, at støttemodtageren i fem år efter den sidste betaling til en foranstaltning holder al dokumentation vedrørende udgifterne til foranstaltningen til rådighed for Kommissionen.
   4.   På grundlag af rapporter og kontroller på stedet, jf. stk. 1 og 2, tilpasser Kommissionen om nødvendigt omfanget af eller tildelingskriterierne for den oprindeligt godkendte finansielle støtte samt tidsplanen for udbetalingerne.
   5.   Kommissionen tager alle nødvendige skridt for at kontrollere, at de finansierede foranstaltninger gennemføres korrekt og i overensstemmelse med bestemmelserne i denne afgørelse og finansforordningen.
   Artikel 14
   Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser
   1.   Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovligheder, gennem effektiv kontrol og gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til uregelmæssighedens omfang og have en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og forordning (EF) nr. 1073/1999.
   2.   Hvad angår fællesskabsforanstaltninger, der finansieres via denne afgørelse, finder forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 anvendelse på alle overtrædelser af bestemmelser i fællesskabsretten, herunder misligholdelse af kontraktlige forpligtelser, der er fastsat på grundlag af programmet, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, og som skader eller kunne skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af Fællesskaberne, ved afholdelse af en uretmæssig udgift.
   3.   Kommissionen begrænser eller udskyder udbetalingen af en finansiel støtte til en foranstaltning eller kræver den tilbagebetalt, hvis den konstaterer uregelmæssigheder, herunder manglende overholdelse af bestemmelserne i denne afgørelse eller i den individuelle afgørelse, kontrakt eller aftale om ydelse af den pågældende finansielle støtte, eller hvis det viser sig, at der uden Kommissionens godkendelse er foretaget en væsentlig ændring af projektet, der strider mod dettes art eller mod gennemførelsesbetingelserne.
   4.   Hvis fristerne ikke overholdes, eller hvis gennemførelsen af en foranstaltning kun kan give ret til en del af den tildelte finansielle støtte, anmoder Kommissionen modtageren om at fremsætte sine bemærkninger inden for en nærmere bestemt frist. Hvis modtageren ikke giver en tilfredsstillende begrundelse, kan Kommissionen annullere resten af støtten og kræve tidligere udbetalte beløb tilbagebetalt.
   5.   Kommissionen sikrer, at ethvert uretmæssigt udbetalt beløb tilbagebetales til Kommissionen. Beløb, der ikke betales tilbage i rette tid, pålægges morarenter i henhold til betingelserne i finansforordningen.
   Artikel 15
   Evaluering
   1.   Programmet overvåges løbende for at følge gennemførelsen af de planlagte foranstaltninger.
   2.   Kommissionen sikrer en regelmæssig, uafhængig og ekstern evaluering af programmet.
   3.   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:

               a)

               en årlig redegørelse for gennemførelsen af programmet

               b)

               en midtvejsevalueringsrapport om de opnåede resultater og om de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af programmet senest den 31. marts 2011

               c)

               en meddelelse om videreførelsen af programmet senest den 30. august 2012, og

               d)

               en efterfølgende evalueringsrapport senest den 31. december 2014.

         Artikel 16
   Offentliggørelse af projekter
   Kommissionen offentliggør hvert år en liste over projekter, der finansieres via programmet, sammen med en kort beskrivelse af hvert projekt.
   Artikel 17
   Synliggørelse
   Kommissionen vedtager retningslinjer med henblik på at sikre synligheden af de midler, der tildeles i henhold til denne afgørelse.
   Artikel 18
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
   Den anvendes fra den 1. januar 2007, bortset fra artikel 9, stk. 2 og 3, og artikel 10, stk. 3, der anvendes fra den dato, hvor denne afgørelse træder i kraft.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 25. september 2007.

            På Europa-Parlamentets vegne

         H.-G. PÖTTERING

            Formand

            På Rådets vegne

         M. LOBO ANTUNES

            Formand

      (1)  EUT C 69 af 21.3.2006, s. 1.

      (2)  EUT C 192 af 16.8.2006, s. 25.

      (3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 14.12.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT), Rådets fælles holdning af 23.7.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Europa-Parlamentets holdning af 6.9.2007 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (4)  EFT L 271 af 9.10.2002, s. 1. Ændret ved afgørelse nr. 786/2004/EF (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 7).

      (5)  EUT L 165 af 3.7.2003, s. 31.

      (6)  EUT C 168 af 8.7.2005, s. 1.

      (7)  EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Senest ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

      (8)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (9)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 1995/2006 (EUT L 390 af 30.12.2006, s. 1).

      (10)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF, Euratom) nr. 478/2007 (EUT L 111 af 28.4.2007, s. 13).

      (11)  EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

      (12)  EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

      (13)  EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.


Avis juridique important

|

31999D0325

1999/325/EF: Rådets afgørelse af 10. maj 1999 om makrofinansiel bistand til Bosnien-Hercegovina

EF-Tidende nr. L 123 af 13/05/1999 s. 0057 - 0059

RÅDETS AFGØRELSEaf 10. maj 1999om makrofinansiel bistand til Bosnien-Hercegovina(1999/325/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 308,under henvisning til forslag fra Kommissionen(1),under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet(2), ogud fra følgende betragtninger:(1) Kommissionen har konsulteret Det Monetære Udvalg forud for fremsættelsen af sit forslag;(2) Bosnien-Hercegovina har iværksat fundamentale institutionelle og politiske reformer for at etablere fælles institutioner og fastlægge fælles politikker; Bosnien-Hercegovina gør betydelige bestræbelser på dels at gennemføre økonomiske reformer, dels at indføre en åben markedsøkonomi, hvilket er væsentligt for at skabe arbejdspladser, forbedre levevilkårene for befolkningen og muliggøre flygtningenes og den internt fordrevnes tilbagevenden;(3) inden for rammerne af den regionale strategi, som Rådet har defineret, er det ønskeligt at støtte bestræbelserne på at tilvejebringe et stabilt politisk og økonomisk klima i Bosnien-Hercegovina med henblik på at bidrage til udviklingen af fuldt udbyggede samarbejdsforbindelser med Fællesskabet;(4) den exceptionelle finansielle bistand fra Fællesskabet bør bidrage til indførelsen af fælles institutioner og politikker i Bosnien-Hercegovina, der er i overensstemmelse med Dayton-fredsaftalen, og samtidig styrke den gensidige tillid og bringe Bosnien-Hercegovina tættere på Fællesskabet;(5) Bosnien-Hercegovina har med Den Internationale Valutafond (IMF) aftalt en lang række økonomiske og institutionelle reformforanstaltninger, som understøttes af et etårigt upper credit tranche standby-arrangement; standby-arrangementet vil blive efterfulgt eller erstattet af en udvidet strukturtilpasningsfacilitet (ESAF);(6) Bosnien-Hercegovina har med Verdensbanken aftalt en række strukturtilpasningsforanstaltninger, der bakkes op af to særlig fordelagtige strukturtilpasningslån og -kreditter, der fokuserer på en reform af de offentlige finanser og privatisering af virksomheder og banker;(7) Bosnien-Hercegovinas myndigheder har anmodet om bistand fra de internationale finansielle institutioner, Fællesskabet og andre bilaterale donorer; ud over det beløb, der skønnes at kunne tilvejebringes via IMF og Verdensbanken, vil der fortsat eksistere et stort finansieringsgab, der skal dækkes i de kommende måneder for at styrke landets reservestilling og støtte myndighedernes reformbestræbelser;(8) på den fjerde donorkonference for Bosnien-Hercegovina, der blev afholdt den 7. og 8. maj 1998, udtrykte det internationale samfund stor tilfredshed med de aftaler, der er indgået med Bretton Woods-institutionerne, og det besluttede at give sin fulde støtte til Bosnien-Hercegovinas økonomiske reformprogram og genopbygningsprogram i form af faste tilsagn om finansiel bistand;(9) myndighederne i Bosnien-Hercegovina har givet tilsagn om, at de i fuldt omfang vil opfylde alle de udestående finansielle forpligtelser, som alle landets offentlige enheder har over for Fællesskabet og Den Europæiske Investeringsbank, og at de i form af en garanti vil påtage sig ansvaret for de forpligtelser, der endnu ikke er forfaldne;(10) nærværende exceptionelle makrofinansielle bistand fra Fællesskabet til Bosnien-Hercegovina har til formål at lette landets finansielle bindinger over for udlandet, at støtte dets betalingsbalance og styrke dets reservestilling;(11) da Bosnien-Hercegovina er et lavindkomstland, der er berettiget til særlig fordelagtige lån og faciliteter fra Verdensbanken og IMF, skal Fællesskabets makrofinansielle bistand ydes på særdeles favorable vilkår;(12) en styrkelse af Bosnien-Hercegovinas fælles institutioner og en reform af landets økonomiske system er to af de prioriteter, der blev fastsat på fredsimplementeringskonferencen i Madrid i december 1998;(13) Den Europæiske Unions erklæring om Bosnien-Hercegovina af 8. juni 1998 anerkender, at fremtiden for dette land ligger i Europa;(14) indbygningen af et gaveelement i denne bistand berører ikke budgetmyndighedens beføjelser;(15) Fællesskabets bistand bør forvaltes af Kommissionen;(16) traktaten indeholder ikke anden hjemmel til vedtagelse af denne afgørelse end artikel 308 -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 11. Fællesskabet stiller en exceptionel makrofinansiel bistand til rådighed for Bosnien-Hercegovina i form af et langfristet lån og direkte gavebistand med henblik på at sikre en holdbar betalingsbalancesituation og styrke landets reservestilling.2. Lånebistanden består af en hovedstol på maksimalt 20 mio. EUR med en afdragsfri periode på 10 år og en maksimal løbetid på 15 år. Til dette formål bemyndiges Kommissionen til på Fællesskabets vegne at låne de nødvendige midler, som stilles til rådighed for Bosnien-Hercegovina i form af et lån.3. Gavebistanden udgør maksimalt 40 mio. EUR i perioden 1999-2000.4. Fællesskabets finansielle bistand forvaltes af Kommissionen i nært samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og på en måde, der er i overensstemmelse med enhver aftale mellem IMF og Bosnien-Hercegovina.5. Bistanden er betinget af, at myndighederne i Bosnien-Hercegovina i fuldt omfang opfylder alle offentlige enheders udestående og forfaldne finansielle forpligtelser over for Fællesskabet og Den Europæiske Investeringsbank, og at de i form af en garanti påtager sig ansvaret for de forpligtelser, der endnu ikke er forfaldne.Artikel 21. Kommissionen bemyndiges til, efter samråd med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg, at aftale de betingelser for den økonomiske og institutionelle politik, der er knyttet til Fællesskabets makrofinansielle bistand, med myndighederne i Bosnien-Hercegovina. Disse betingelser skal være i overensstemmelse med de aftaler, der er nævnt i artikel 1, stk. 4.2. Kommissionen kontrollerer med regelmæssige mellemrum i samarbejde med Det Økonomiske og Finansielle Udvalg og i koordination med IMF, at den økonomiske og institutionelle politik i Bosnien-Hercegovina er i overensstemmelse med målene for den makrofinansielle bistand, og at betingelserne for bistanden overholdes.Artikel 31. Låne- og gavebistanden stilles til rådighed for Bosnien-Hercegovina i mindst to successive rater. Den første rate frigives, når det er konstateret, at det etårige standby-arrangement mellem IMF og Bosnien-Hercegovina er gennemført tilfredsstillende, jf. dog artikel 1, stk. 5, og artikel 2.2. Den anden rate frigives under forudsætning af en tilfredsstillende gennemførelse af IMF's standby-arrangement og tidligst tre måneder efter frigivelsen af den første rate, jf. dog artikel 2.3. Midlerne udbetales til Bosnien-Hercegovinas centralbank.Artikel 41. De lånoptagelses- og långivningstransaktioner, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, gennemføres med samme valørdato og må for Fællesskabet ikke medføre omlægning af løbetider, valutakurs- og renterisici eller andre kommercielle risici.2. Kommissionen skal, hvis Bosnien-Hercegovina ønsker det, sikre, at der indføjes en klausul om førtidig tilbagebetaling i lånebetingelserne og sikre, at en sådan klausul kan anvendes.3. Giver omstændighederne mulighed for en forbedring af renten på lånet, kan Kommissionen på Bosnien-Hercegovinas anmodning helt eller delvis rfefinansiere sine oprindelige lånoptagelser eller omlægge de hertil svarende finansielle betingelser. En sådan refinansiering eller omlægning gennemføres på de betingelser, der er fastsat i stk. 1, og må ikke resultere i en forlængelse af den gennemsnitlige løbetid for de berørte lånetransaktioner eller i en forhøjelse af restgælden, udtrykt i løbende valutakurs, på datoen for disse transaktioner.4. Bosnien-Hercegovina bærer alle de omkostninger, som Fællesskabet afholder i forbindelse med indgåelse og gennemførelse af transaktioner i henhold til denne afgørelse.5. Det Økonomiske og Finansielle Udvalg underrettes mindst én gang om året om udviklingen i de transaktioner, der er omhandlet i stk. 2 og 3.Artikel 5Kommissionen tilsender mindst én gang om året Europa-Parlamentet og Rådet en rapport indeholdende en vurdering af gennemførelsen af denne afgørelse.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. maj 1999.På Rådets vegneH. EICHELFormand(1) EFT C 396 af 19.12.1998, s. 16.(2) Udtalelse af 12.3.1999 (endnu ikke offentliggjort i EFT).