title: 2010/289/: Rådets afgørelse af 19. januar 2010 om et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovenien

text:
               21.5.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 125/46

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 19. januar 2010
   om et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovenien
   (2010/289/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 126, stk. 6, sammenholdt med artikel 126, stk. 13, og artikel 136,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til bemærkningerne fra Slovenien, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 126, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal medlemsstaterne undgå uforholdsmæssigt store offentlige underskud.

               (2)

               Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at forbedre betingelserne for prisstabilitet og en stærk og vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse.

               (3)

               I henhold til proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter artikel 126, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der er uddybet i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 af 7. juli 1997 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (1) (der indgår i stabilitets- og vækstpagten), skal der træffes en afgørelse om, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. Forordning (EF) nr. 1467/97 fastsætter også bestemmelser, der gennemfører artikel 104 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, der er blevet til artikel 126 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, indeholder yderligere bestemmelser om gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Rådets forordning (EF) nr. 479/2009 (2) indeholder detaljerede regler og definitioner med henblik på anvendelsen af bestemmelserne i denne protokol.

               (4)

               I 2005 blev stabilitets- og vækstpagten ændret for at gøre den mere virkningsfuld og styrke dens økonomiske fundament samt sikre de offentlige finansers holdbarhed på lang sigt. Ændringen tjente især til at sikre, at der blev taget hensyn til hele den økonomiske og budgetmæssige situation i alle faser af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. På den måde bliver stabilitets- og vækstpagten en ramme, der kan benyttes som støtte for politiske initiativer med henblik på en hurtig tilbagevenden til sunde budgetstillinger, hvor der er taget hensyn til den økonomiske situation.

               (5)

               Ifølge artikel 104, stk. 5, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som er blevet til artikel 126, stk. 5, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, skulle Kommissionen afgive en udtalelse til Rådet, hvis den fandt, at der var eller kunne opstå et uforholdsmæssigt stort underskud i en medlemsstat. Med henvisning til sin egen rapport udarbejdet i henhold til artikel 104, stk. 3, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som er blevet til artikel 126, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse i henhold til artikel 104, stk. 4, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, som er blevet til artikel 126, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, konkluderede Kommissionen, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovenien. Kommissionen afgav derfor en sådan udtalelse til Rådet vedrørende Slovenien den 11. november 2009 (3).

               (6)

               Artikel 126, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde fastsætter, at Rådet skal tage hensyn til de bemærkninger, som den pågældende medlemsstat måtte ønske at fremsætte, inden det efter en generel vurdering fastslår, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. For Slovenien fører den generelle vurdering til de konklusioner, der er indeholdt i denne afgørelse.

               (7)

               Ifølge de oplysninger, som de slovenske myndigheder indsendte i oktober 2009, forventes det offentlige underskud i Slovenien at nå op på 5,9 % af BNP i 2009 og således ligge over og ikke tæt på referenceværdien på 3 % af BNP. Den forventede overskridelse af referenceværdien kan betegnes som exceptionel i traktatens og stabilitets- og vækstpagtens forstand. Navnlig er den resultatet af bl.a. et alvorligt økonomisk tilbageslag i traktatens og stabilitets- og vækstpagtens forstand. I Kommissionens prognose fra efteråret 2009 skønnes det, at væksten i det reale BNP, som halveredes mellem 2007 og 2008, vil være markant negativ i 2009 (– 7,4 %). Selv om Sloveniens budgetresultater har været gode i de seneste år, hvor der stadig var gunstige økonomiske vilkår takket være en indkomstvækst, som var højere end budgetteret, var budgetgennemførelsen præget af udgiftsoverskridelser. Den forventede overskridelse af referenceværdien kan endvidere ikke betragtes som midlertidig, eftersom underskuddet ifølge Kommissionens prognose fra efteråret 2009 vil vokse fra 6,3 % af BNP i 2009 til ca. 7 % af BNP i 2011 ud fra en antagelse om en uændret politik, mens det reale BNP igen forventes at notere en moderat positiv vækst. Denne antagelse tager hensyn til det forhold, at ifølge regeringens planer vil de fleste foranstaltninger af ekstraordinær karakter, som er knyttet til krisen i overensstemmelse med den europæiske økonomiske genopretningsplan, og som udgør næsten 1¼ % af BNP i 2009, gradvis blive reduceret i 2010 og 2011. Traktatens underskudskriterium er ikke opfyldt.

               (8)

               I henhold til data, som de slovenske myndigheder indberettede i oktober 2009, vil den offentlige bruttogæld fortsat ligge et godt stykke under referenceværdien på 60 % af BNP, og den forventes at ligge på 34,2 % af BNP i 2009. Ifølge Kommissionens prognose fra efteråret 2009 vil gældskvoten — såfremt der ikke sker nogen politiske ændringer — stige yderligere til ca. 48 % af BNP i 2011.

               (9)

               I henhold til artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97 kan der kun tages hensyn til »relevante forhold« i de faser, der fører frem til Rådets afgørelse om et uforholdsmæssigt stort underskud i henhold til artikel 126, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, hvis den dobbelte betingelse, nemlig at underskuddet forbliver tæt på referenceværdien, og at overskridelsen af referenceværdien er midlertidig, er fuldstændig opfyldt. I Sloveniens tilfælde er denne dobbelte betingelse ikke opfyldt. Derfor tages der ikke hensyn til relevante forhold i de faser, der fører frem til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Det fastslås efter en generel vurdering, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Slovenien.
   Artikel 2
   Denne afgørelse er rettet til Republikken Slovenien.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 19. januar 2010.

            På Rådets vegne

         E. SALGADO

            Formand

      (1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.

      (2)  EUT L 145 af 10.6.2009, s. 1.

      (3)  Alle dokumenter i relation til det uforholdsmæssigt store underskud i Slovenien findes på følgende websted: http://ec.europa.eu/economy_finance/netstartsearch/pdfsearch/pdf.cfm?mode = _m2


title: Rådets afgørelse 2011/499/FUSP af 1. august 2011 om ændring og forlængelse af afgørelse 2010/450/FUSP om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sudan

text:
               11.8.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 206/50

         RÅDETS AFGØRELSE 2011/499/FUSP
   af 1. august 2011
   om ændring og forlængelse af afgørelse 2010/450/FUSP om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sudan
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 28, artikel 31, stk. 2, og artikel 33,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 11. august 2010 afgørelse 2010/450/FUSP (1) om udnævnelse af Rosalind MARSDEN til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (»EUSR«) for Sudan fra den 1. september 2010 til den 31. august 2011.

               (2)

               Den 9. juli 2011 erklærede Republikken Sydsudan sig uafhængig, og EUSR dækker herefter to uafhængige lande.

               (3)

               Rosalind MARSDEN bør udnævnes til EUSR for Republikken Sudan og Republikken Sydsudan fra den 9. juli 2011 til den 30. juni 2012. Afgørelse 2010/450/FUSP bør derfor ændres og forlænges.

               (4)

               EUSR skal gennemføre sit mandat under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Afgørelse 2010/450/FUSP ændres således:

               1)

               Titlen affattes således:

               2)

               Artikel 1, 2 og 3 affattes således:
               »Artikel 1
               Den Europæiske Unions særlige repræsentant
               Rosalind MARSDEN udnævnes herved til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (»EUSR«) for Republikken Sudan (»Sudan«) og Republikken Sydsudan (»Sydsudan«) fra den 9. juli 2011 til den 30. juni 2012. EUSR's mandat kan afsluttes tidligere, hvis Rådet træffer afgørelse herom efter forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (»HR«).
               Artikel 2
               Politikmål
               EUSR's mandat er baseret på Den Europæiske Unions (»EU« eller »Unionen«) politikmål i forbindelse med Sudan og Sydsudan, og EUSR skal arbejde sammen med de sudanske parter, Den Afrikanske Union (»AU«) og De Forenede Nationer (»FN«) samt andre nationale, regionale og internationale aktører med henblik på at nå frem til en fredelig sameksistens mellem Sudan og Sydsudan efter udløbet af den samlede fredsaftale (»CPA«) og Sydsudans uafhængighed den 9. juli 2011. Unionens politikmål er bl.a. at bidrage aktivt til en løsning af udestående spørgsmål i forbindelse med CPA og perioden efter CPA og bistå parterne med at gennemføre det aftalte, støtte bestræbelser på at stabilisere det ustabile grænseområde mellem nord og syd, fremme institutionsopbygning og befordre stabilitet, sikkerhed og udvikling i Sydsudan, fremme en politisk løsning på konflikten i Darfur, fremme demokratisk regeringsførelse, ansvarliggørelse og respekt for menneskerettighederne, herunder samarbejde med Den Internationale Straffedomstol, fastholde engagementet i det østlige Sudan og forbedre den humanitære adgang i hele Sudan og Sydsudan.
               Derudover er EUSR's mandat baseret på Unionens politikmål om at bidrage til at begrænse og fjerne truslerne mod stabiliteten i Sydsudan og regionen som helhed fra Lords Resistance Army (»LRA«).
               Artikel 3
               Mandat
               1.   For at nå politikmålene har EUSR mandat til at:

                           a)

                           etablere kontakter med Sudans regering, Sydsudans regering, de sudanske og sydsudanske politiske partier, de væbnede bevægelser i Darfur, civilsamfundet og ikke-statslige organisationer med henblik på at forfølge Unionens politikmål

                           b)

                           bevare et tæt samarbejde med FN, AU og især AU's højniveaupanel for Sudan (»AUHIP«), Den Arabiske Liga, Den Mellemstatslige Organisation for Udvikling samt andre førende regionale og internationale aktører, herunder USA's særlige udsending

                           c)

                           deltage i relevante internationale og offentlige fora for at fremme Unionens politikmål og sammenhængen mellem de internationale bestræbelser over for Sudan

                           d)

                           bidrage til de internationale bestræbelser på at fremme en samlet, inklusiv og varig fredsaftale for Darfur i tæt samarbejde med FN, AU, Qatars regering og andre internationale aktører

                           e)

                           fremme respekt for menneskerettighederne ved at opretholde regelmæssige kontakter med de relevante myndigheder i Sudan og Sydsudan, anklageren ved Den Internationale Straffedomstol, højkommissæren for menneskerettigheder og menneskerettighedsobservatørerne i området

                           f)

                           bidrage til gennemførelsen af Unionens menneskerettighedspolitik, herunder Unionens retningslinjer om menneskerettigheder, navnlig EU's retningslinjer om børn i væbnede konflikter og om vold mod kvinder og piger og bekæmpelse af alle former for diskrimination mod dem, og Unionens politik vedrørende FN's Sikkerhedsråds resolution (»UNSCR«)1325 (2000) om kvinder, fred og sikkerhed, herunder ved at overvåge og rapportere om udviklingen samt at udarbejde henstillinger i den henseende

                           g)

                           bidrage aktivt til gennemførelsen af en samlet EU-tilgang til Sudan og Sydsudan som vedtaget af Rådet for Udenrigsanliggender den 20. juni 2011

                           h)

                           føre tilsyn med og koordinere Unionens engagement med alle relevante aktører for at støtte bestræbelserne på at begrænse og fjerne truslen fra LRA mod civile og stabiliteten i Sydsudan og regionen som helhed

                     2.   Med henblik på opfyldelsen af sit mandat skal EUSR bl.a.:

                           a)

                           rådgive og aflægge rapport om fastlæggelsen af Unionens holdninger i internationale fora med henblik på proaktivt at fremme og styrke en konsekvent EU-politiktilgang vedrørende Sudan og Sydsudan

                           b)

                           bevare et overblik over alle Unionens aktiviteter og arbejde tæt sammen med EU-delegationerne i Khartoum og Juba og EU-delegationen ved AU i Addis Abeba og ved FN i New York

                           c)

                           bidrage til den politiske proces og aktiviteterne i forbindelse med løsning af udestående spørgsmål om CPA og perioden efter CPA og bistå parterne med at gennemføre det aftalte samt støtte bestræbelser inden for institutionsopbygning i Sydsudan

                           d)

                           bidrage til gennemførelsen af Unionens menneskerettighedspolitik, herunder Unionens retningslinjer om menneskerettigheder, navnlig EU's retningslinjer om børn i væbnede konflikter og om vold mod kvinder og piger og bekæmpelse af alle former for diskrimination mod dem, og Unionens politik vedrørende UNSCR 1325 (2000) om kvinder, fred og sikkerhed, herunder ved at overvåge og rapportere om udviklingen i den henseende, samt

                           e)

                           overvåge og aflægge rapport om de sudanske og sydsudanske parters overholdelse af de relevante UNSCR’er, især UNSCR 1556 (2004), 1564 (2004), 1590 (2005), 1591 (2005), 1593 (2005), 1612 (2005), 1663 (2006), 1672 (2006), 1679 (2006), 1769 (2007), 1778 (2007), 1881 (2009), 1882 (2009), 1891 (2009), 1919 (2010).«

               3)

               I artikel 4 tilføjes følgende stykke:
               »3.   EUSR arbejder tæt sammen med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (»EU-Udenrigstjenesten«).«

               4)

               Artikel 5, stk. 1, affattes således:
               »1.   Det finansielle referencegrundlag på 1 820 000 EUR forhøjes med 955 000 EUR til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat i perioden fra den 1. september 2010 til den 30. juni 2012.«

               5)

               Artikel 6 affattes således:
               »Artikel 6
               Sammensætning af medarbejderstaben
               1.   EUSR er inden for rammerne af sit mandat og de tilsvarende finansielle midler, der stilles til rådighed, ansvarlig for udpegelsen af sine medarbejdere. Staben skal omfatte medarbejdere med den ekspertise i specifikke politiske spørgsmål, som mandatet kræver. EUSR holder Rådet og Kommissionen løbende underrettet om sin medarbejderstabs sammensætning.
               2.   Medlemsstaterne, EU-institutionerne og EU-Udenrigstjenesten kan foreslå udstationering af medarbejdere til at arbejde sammen med EUSR. Løn til personale, der udstationeres af en medlemsstat eller af en EU-institution for at bistå EUSR, afholdes af henholdsvis den pågældende medlemsstat eller EU-institution eller EU-Udenrigstjenesten. Eksperter, der udstationeres af medlemsstaterne ved EU-institutionerne eller EU-Udenrigstjenesten, kan også udstationeres til EUSR. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en medlemsstat.
               3.   Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats eller EU-institutions eller EU-Udenrigstjenestens administrative myndighed og udfører sine opgaver og handler i EUSR's mandats interesse.
               4.   Der opretholdes EUSR-kontorer i Bruxelles, Khartoum og Juba med det nødvendige politiske, administrative og logistiske støttepersonale.«

               6)

               Artikel 8 affattes således:
               »Artikel 8
               EU's Klassificerede informationers sikkerhed
               EUSR og dennes medarbejdere overholder de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2011/292/EU af 31. marts 2011 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (2).

               7)

               Artikel 10 affattes således:
               »Artikel 10
               Sikkerhed
               EUSR skal i overensstemmelse med Unionens sikkerhedspolitik for personale, der er udstationeret uden for Unionen som led i operationer i medfør af afsnit V i traktaten, i overensstemmelse med sit mandat og på baggrund af sikkerhedssituationen i sit geografiske ansvarsområde træffe alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler med hensyn til sikkerheden for det personale, der står under hendes direkte myndighed, navnlig ved:

                           a)

                           at udarbejde en missionsspecifik sikkerhedsplan, der bl.a. omfatter materielle, organisatoriske og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger vedrørende styringen af sikre personalebevægelser til og inden for missionsområdet, samt styring af sikkerhedshændelser, herunder en beredskabs- og evakueringsplan for missionen

                           b)

                           at sørge for, at alt personale, der er udstationeret uden for Unionen, er dækket af en højrisikoforsikring, der er tilpasset forholdene i missionsområdet

                           c)

                           at sørge for, at alle hendes medarbejdere, der skal udstationeres uden for Unionen, herunder lokalt ansat personale, har modtaget relevant sikkerhedsuddannelse før eller ved ankomsten til missionsområdet på grundlag af de risiko-ratings, som er opstillet for missionsområdet

                           d)

                           at sørge for, at alle vedtagne henstillinger, som fremsættes efter regelmæssige sikkerhedsvurderinger, gennemføres, og afgive skriftlige rapporter om deres gennemførelse og om andre sikkerhedsspørgsmål som led i midtvejsrapporterne og rapporterne om gennemførelse af mandatet til Rådet, HR og Kommissionen.«

               8)

               Artikel 11, stk. 2, affattes således:
               »2.   EUSR aflægger regelmæssigt rapport til PSC om situationen i Darfur og om situationen i Sudan og Sydsudan.«

               9)

               Artikel 12, stk. 2, affattes således:
               »2.   Under arbejdet på stedet holdes der tæt kontakt til cheferne for Unionens delegationer, herunder i Khartoum, Juba, Addis Abeba og New York, og medlemsstaternes missionschefer. De skal gøre deres bedste for at bistå EUSR i gennemførelsen af dennes mandat. EUSR skal også holde forbindelse med andre internationale og regionale aktører på stedet.«

               10)

               Artikel 13 affattes således:
               »Artikel 13
               Revision
               Gennemførelsen af denne afgørelse og dens sammenhæng med andre bidrag fra Unionen til regionen skal løbende tages op til revision. EUSR forelægger Rådet, HR og Kommissionen en fremskridtsrapport inden udgangen af januar 2012 og en samlet rapport om gennemførelsen af mandatet ved mandatets afslutning.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 9. juli 2011.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 1. august 2011.

            På Rådets vegne

         M. DOWGIELEWICZ

            Formand

      (1)  EUT L 211 af 12.8.2010, s. 42.

      (2)  EUT L 141 af 27.5.2011, s. 17.«


Avis juridique important

|

32001D0786

2001/786/EF,EKSF,Euratom: Rådets afgørelse af 8. november 2001 om udnævnelse af et medlem af Revisionsretten

EF-Tidende nr. L 295 af 13/11/2001 s. 0021 - 0021

Rådets afgørelseaf 8. november 2001om udnævnelse af et medlem af Revisionsretten(2001/786/EF, EKSF, Euratom)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 247, stk. 6,under henvisning til traktaten om Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab, særlig artikel 45 B, stk. 6,under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 160 B, stk. 6,under henvisning til Europa-Parlamentets udtalelse(1), ogud fra følgende betragtninger:(1) Jan O. KARLSSON, medlem af Revisionsretten, har begæret sin afsked pr. 31. december 2001.(2) Der skal derfor udnævnes en efterfølger for resten af hans mandatperiode -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Lars TOBISSON udnævnes til medlem af Revisionsretten for perioden fra 1. januar 2002 til 28. februar 2006.Artikel 2Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2001.På Rådets vegneE. BoutmansFormand(1) Udtalelse afgivet den 23.10.2001 (endnu ikke offentliggjort i EFT).


title: 2008/200/EF: Kommissionens afgørelse af 20. februar 2008 om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende Argentinas handelspraksis i forbindelse med importen af tekstilvarer og beklædningsgenstande

text:
               5.3.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 60/34

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 20. februar 2008
   om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende Argentinas handelspraksis i forbindelse med importen af tekstilvarer og beklædningsgenstande
   (2008/200/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (1), særlig artikel 11, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:
   A.   PROCEDUREMÆSSIG BAGGRUND

               (1)

               Den 11. oktober 1999 indgav Euratex (European Apparel and Textile Organisation) en klage i henhold til artikel 4 i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 (herefter benævnt »forordningen«) på vegne af de af organisationens medlemmer, der eksporterer eller ønsker at eksportere til Argentina.

               (2)

               Klageren påstod, at Fællesskabets salg af tekstilvarer og beklædningsgenstande i Argentina var genstand for handelshindringer i den i forordningens artikel 2, stk. 1, anførte betydning, nemlig »enhver handelspraksis, der indføres eller videreføres af et tredjeland, og overfor hvilken der i henhold til internationale handelsregler er ret til indgreb«. De påståede handelshindringer var:

                           a)

                           inspektion inden afsendelse og minimumstoldværdier

                           b)

                           overdrevne krav vedrørende oprindelsescertifikater

                           c)

                           krav om indsendelse af en angivelsesformular angående varesammensætning

                           d)

                           overdrevent byrdefulde krav om mærkning

                           e)

                           statistisk afgift og diskriminerende moms.

               (3)

               Klageren påstod endvidere, at denne praksis forvoldte negative handelsmæssige virkninger i den i forordningens artikel 2, stk. 4, nævnte forstand.

               (4)

               Kommissionen besluttede derfor efter høring af det rådgivende udvalg, der er nedsat ved forordningen, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en undersøgelsesprocedure med henblik på at undersøge de pågældende juridiske og faktuelle spørgsmål. Følgelig blev der indledt en undersøgelsesprocedure den 27. november 1999 (2).

         B.   RESULTATER AF UNDERSØGELSESPROCEDUREN

               (5)

               I 2000 konkluderede undersøgelsen vedrørende oprindelsescertifikatet, at de byrdefulde krav tilsyneladende var i strid med artikel VIII, stk. 3, i GATT 1994, artikel 7, st. 1, i WTO-aftalen om tekstilvarer og beklædningsgenstande, og var en overtrædelse af henstillingerne i artikel VIII, stk. 1, litra c) i GATT 1994. Foranstaltningerne vedrørende mærkningskravene syntes at være i strid med artikel 2, stk. 2, i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer og at være en overtrædelse af henstillingerne i artikel VIII, stk. 1, litra c), i GATT 1994. Hvad angår kravene til angivelsesformularen angående varesammensætning, syntes de at være en overtrædelse af artikel 2 i WTO-aftalen om importlicensprocedurer. Hvad angår procedurerne til kontrol af toldværdien, kunne Kommissionens tjenestegrene ikke tage endelig stilling, da der for nylig blev indført ny lovgivning for regulering af dette område. Hvad angår spørgsmålet om inspektion inden afsendelse, blev der ikke konstateret overtrædelser af bestemmelserne i WTO-aftalen om inspektion før afsendelse. Denne inspektion syntes dog heller ikke at være i overensstemmelse med formålet og ånden i WTO-aftalen. Endelig blev der ikke konstateret krænkelser af bestemmelserne vedrørende den statistisk afgift, og spørgsmålet om den diskriminerende moms var allerede blevet behandlet i forbindelse med en anden handelshindringsprocedure vedrørende importen af færdigforarbejdet læder i Argentina (3).

               (6)

               Undersøgelsen konkluderede endvidere, at de undersøgte foranstaltninger kumulativt havde forvoldt eller truet med at forvolde negative handelsmæssige virkninger i den i forordningens artikel 2, stk. 4, nævnte forstand.

         C.   UDVIKLINGEN SIDEN AFSLUTNINGEN AF UNDERSØGELSEN

               (7)

               Efter undersøgelsen blev spørgsmålene drøftet over en årrække med de argentinske myndigheder for at nå frem til en mindelig ordning, der vil fjerne eller gradvis lempe de nævnte handelshindringer.

               (8)

               For så vidt angår praksis i forbindelse med toldværdiansættelse er situationen blevet forbedret i løbet af de seneste år. Gennemsigtigheden er blevet bedre, og europæiske producenter og eksportører kan deltage i fastsættelsen af de vejledende værdier, der benyttes til toldværdiansættelsen. Inspektionen inden afsendelse er blevet ophævet, og kravet om en angivelsesformular angående varesammensætningen synes ikke at skabe problemer for eksportørerne.

               (9)

               Hvad angår oprindelsescertifikatet er der opnået store fremskridt med vedtagelsen af Instruccion General No 9/2002 de la Direccion General de Aduanas den 8. februar 2002. Indtil for nylig var den vigtigste hindring for EF-erhvervsgrenen kravet om, i forbindelse med trekanthandel, at forelægge de argentinske myndigheder ikke blot oprindelsescertifikatet men også fakturaen mellem producenten af varerne med oprindelse i et tredjeland og eksportøren i forsendelseslandet, hvilket gav anledning til bekymringer, hvad angår fortroligheden i forbindelse med den oprindelige transaktion. Da Administracion Federal de Ingresos Publicos (Subdireccion general tecnico legal aduanera) vedtog Nota External No 3/07, ophævede de argentinske myndigheder endeligt kravet om at forelægge en kopi af den oprindelige faktura, der nu er erstattet af et certifikat, som udstedes af den kompetente myndighed i forsendelseslandet, f.eks. et handelskammer, og siden legaliseres i forsendelseslandet af det argentinske konsulat.

               (10)

               Hvad angår kravet om mærkning i forbindelse med den obligatoriske påsyning af stempelmærker, har de argentinske myndigheder meddelt, at omkostningerne i forbindelse med dette krav er meget lave sammenlignet med forsendelsens værdi. De mulige negative virkninger af den resterende handelshindring har således ikke og kan ikke have væsentlig indvirkning på Fællesskabets eller en af dets regioners økonomi eller på tekstilsektoren i Fællesskabet.

         D.   KONKLUSION OG HENSTILLING

               (11)

               På baggrund af ovenstående analyse skønnes det, at undersøgelsesproceduren har ført til en tilfredsstillende løsning på hindringerne, som omhandlet i klagen fra Euratex, og at den undersøgte foranstaltning, hvad angår påsyning af stempelmærker, ikke i sig selv har væsentlig indvirkning på de tekstilproducerende regioner i Fællesskabet. Undersøgelsesproceduren bør derfor afsluttes, jf. forordningens artikel 11, stk. 1.

               (12)

               Det rådgivende udvalg er blevet hørt om foranstaltningerne i denne afgørelse —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Undersøgelsesproceduren vedrørende Argentinas handelspraksis i forbindelse med importen af tekstilvarer og beklædningsgenstande afsluttes hermed.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 20. februar 2008.

            På Kommissionens vegne

         Peter MANDELSON

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71. Ændret ved forordning (EF) nr. 356/95 (EFT L 41 af 23.2.1995, s. 3).

      (2)  EFT C 340 af 27.11.1999, s. 70.

      (3)  EFT L 295 af 4.11.1998, s. 46.


title: Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2016/1125 af 8. juli 2016 om beskikkelse af et medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg efter indstilling fra Den Portugisiske Republik

text:
               12.7.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 187/15

         RÅDETS AFGØRELSE (EU, Euratom) 2016/1125
   af 8. juli 2016
   om beskikkelse af et medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg efter indstilling fra Den Portugisiske Republik
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 302,
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106A,
   under henvisning til indstilling fra den portugisiske regering,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 18. september 2015 og den 1. oktober 2015 afgørelse (EU, Euratom) 2015/1600 (1) og (EU, Euratom) 2015/1790 (2) om beskikkelse af medlemmerne af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 2015 til den 20. september 2020.

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, efter at Lino DA SILVA MAIAs mandatperiode er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   José Custódio LEIRIÃO, Member of the National Confederation of Solidarity Institutions (CNIS), beskikkes herved som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 20. september 2020.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2016.

            På Rådets vegne

         M. LAJČÁK

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2015/1600 af 18. september 2015 om beskikkelse af medlemmerne af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 2015 til den 20. september 2020 (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 53).

      (2)  Rådets afgørelse (EU, Euratom) 2015/1790 af 1. oktober 2015 om beskikkelse af medlemmerne af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 2015 til den 20. september 2020 (EUT L 260 af 7.10.2015, s. 23).


               15.12.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 468/284

         P7_TA(2013)0563
   Udnævnelse af et medlem af Revisionsretten (Danièle Lamarque — FR)
   Europa-Parlamentets afgørelse af 11. december 2013 om den foreslåede udnævnelse af Danièle Lamarque til medlem af Revisionsretten (C7-0311/2013 — 2013/0809(NLE))
   (Høring)
   (2016/C 468/64)

      Europa-Parlamentet,

               —

               der henviser til artikel 286, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der danner grundlag for Rådets høring af Parlamentet (C7-0311/2013),

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 108,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0437/2013),

               A.

               der henviser til, at Parlamentets Budgetkontroludvalg foretog en bedømmelse af den indstillede kandidats papirer, især på baggrund af de krav, der er fastsat i artikel 286, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde;

               B.

               der henviser til, at udvalget den 7. november 2013 afholdt en høring med den af Rådet indstillede kandidat;

               1.

               afgiver positiv udtalelse om Rådets forslag om udnævnelse af Danièle Lamarque til medlem af Revisionsretten;

               2.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse til Rådet og til orientering til Revisionsretten samt til Den Europæiske Unions øvrige institutioner og medlemsstaternes revisionsinstitutioner.


title: 87/502/EØF: Rådets afgørelse af 14. september 1987 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Guatemala om handel med tekstilvarer

text:
15 . 10 . 87                                   De Europæiske Fællesskabers Tidende                                       Nr . L 292 / 25
                                                      RÅDETS AFGØRELSE
                                                       af 14 . september 1987
                  om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab
                                     og Republikken Guatemala om handel med tekstilvarer
                                                           ( 87 / 502 / EØF )
RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —                               handel med tekstilvarer godkendes herved på Fællesskabets
                                                                         vegne .
under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Euro
pæiske Økonomiske Fællesskab , særlig artikel 113 ,
                                                                         2.     Teksten til aftalen er knyttet til denne afgørelse .
under henvisning til forslag fra Kommissionen , og
ud fra følgende betragtninger :
                                                                                Artikel 2
Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske
Økonomiske Fællesskab og Republikken Guatemala om
                                                                         Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege den person ,
handel med tekstilvarer , der er paraferet i Bruxelles den 4 .
                                                                         der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning
august 1986 , og som anvendes midlertidigt fra den 1 . januar            for Fællesskabet .
 1987 i henhold til Rådets afgørelse af 11 . december 1986 ,
bør godkendes —
TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                                         Udfærdiget i Bruxelles , den 14 . september 1987 .
                           Artikel 1                                                                                Pa Rådets vegne
 1.    Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske                                                     U. ELLEMANN-JENSEN
 Økonomiske Fællesskab og Republikken Guatemala om                                                                     Formand


title: 2009/844/EF: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 21. oktober 2009 om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond i henhold til punkt 26 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning

text:
               19.11.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 304/5

      EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE

   af 21. oktober 2009
   om anvendelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond i henhold til punkt 26 i den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning
   (2009/844/EF)
   EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin og forsvarlig økonomisk forvaltning (1), særlig punkt 26,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2012/2002 af 11. november 2002 om oprettelse af Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (2),
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den Europæiske Union har oprettet Den Europæiske Unions Solidaritetsfond (»fonden«) for at udvise solidaritet med befolkningen i katastroferamte regioner.

               (2)

               Den interinstitutionelle aftale af 17. maj 2006 giver mulighed for at anvende fonden inden for et årligt loft på 1 mia. EUR.

               (3)

               Forordning (EF) nr. 2012/2002 indeholder bestemmelser om fondens anvendelse.

               (4)

               Italien har fremsat anmodning om anvendelse af fonden i forbindelse med en katastrofe forårsaget af jordskælv —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   For Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2009 tages Den Europæiske Unions Solidaritetsfond i anvendelse med henblik på tilvejebringelse af forpligtelses- og betalingsbevillinger på 493 771 159 EUR.
   Artikel 2
   Denne beslutning offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Strasbourg, den 21. oktober 2009.

            På Europa-Parlamentets vegne

         J. BUZEK

            Formand

            På Rådets vegne

         C. MALMSTRÖM

            Formand

      (1)  EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

      (2)  EFT L 311 af 14.11.2002, s. 3.


title: 2009/517/EF: Rådets afgørelse af 22. juni 2009 om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Pakistan om visse aspekter af lufttrafik

text:
               3.7.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 173/11

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 22. juni 2009
   om indgåelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Pakistan om visse aspekter af lufttrafik
   (2009/517/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 80, stk. 2, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum, og artikel 300, stk. 3, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet bemyndigede den 5. juni 2003 Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skal træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (2)

               På Fællesskabets vegne har Kommissionen forhandlet sig frem til en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Pakistan om visse aspekter af lufttrafik (1) (i det følgende benævnt »aftalen«) i overensstemmelse med de mekanismer og direktiver, der blev fastsat i bilaget til Rådets afgørelse om bemyndigelse af Kommissionen til at indlede forhandlinger med tredjelande om en fællesskabsaftale, som skulle træde i stedet for visse bestemmelser i eksisterende bilaterale aftaler.

               (3)

               Aftalen blev i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2009/302/EF (2) undertegnet på Fællesskabets vegne den 24. februar 2009 med forbehold af senere indgåelse.

               (4)

               Aftalen bør godkendes —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Den Islamiske Republik Pakistan om visse aspekter af lufttrafik godkendes herved på Fællesskabets vegne.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet bemyndiges hermed til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at foranstalte den notifikation, der er omhandlet i aftalens artikel 8, stk. 1.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 22. juni 2009.

            På Rådets vegne

         J. ŠEBESTA

            Formand

      (1)  EUT L 84 af 31.3.2009, s. 34.

      (2)  EUT L 84 af 31.3.2009, s. 33.


Avis juridique important

|

31993D0069

93/69/EØF: Rådets afgørelse af 19. december 1991 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Østrig, Republikken Finland, Republikken Island, Kongeriget Norge, Kongeriget Sverige og Schweiz om ændring af konventionen af 20. maj 1987 om en fælles forsendelsesprocedure

EF-Tidende nr. L 025 af 02/02/1993 s. 0026 - 0026

RAADETS AFGOERELSE af 19. december 1991 om indgaaelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken OEstrig, Republikken Finland, Republikken Island, Kongeriget Norge, Kongeriget Sverige og Schweiz om  aendring af konventionen af 20. maj 1987 om en faelles forsendelsesprocedure  (93/69/EOEF)RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger:  Artikel 15, stk. 2, i konventionen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken OEstrig, Republikken Finland, Republikken Island, Kongeriget Norge, Kongeriget Sverige og Schweiz om en faelles forsendelsesprocedure (1) bemyndiger den ved  konventionen nedsatte blandede kommission til at fremsaette henstillinger om aendringer til konventionen;  konventionen er blevet aendret for at tage hensyn til de nylige aendringer i forskrifterne vedroerende faellesskabsforsendelse som led i de gennemgribende aendringer, der er foretaget i ordningen med henblik paa gennemfoerelsen af det indre marked pr. 1.  januar 1993;  de paagaeldende aendringer er anfoert i henstilling nr. 1/91 vedtaget af Den Blandede Kommission; aftalen i form af brevveksling om denne henstilling boer godkendes - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken OEstrig, Republikken Finland, Republikken Island, Kongeriget Norge, Kongeriget Sverige og Schweiz om aendring af konventionen af 20. maj 1987 om en faelles  forsendelsesprocedure godkendes herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Faellesskabet.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 19. december 1991.  Paa Raadets vegne P. DANKERT Formand (1) EFT nr. L 226 af 13. 8. 1987, s. 1.


title: 2014/268/EU: Rådets afgørelse af 6. maj 2014 om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder

text:
               13.5.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 138/102

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 6. maj 2014
   om den holdning, der skal indtages på vegne af Den Europæiske Union i Det Blandede EØS-Udvalg til en ændring af protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder
   (2014/268/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 165, stk. 4, artikel 166, stk. 4, og artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994.

               (2)

               I henhold til EØS-aftalens artikel kan Det Blandede EØS-Udvalg træffe afgørelse om at ændre bl.a. protokol 31 til EØS-aftalen.

               (3)

               Protokol 31 til EØS-aftalen indeholder bestemmelser og ordninger vedrørende samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder.

               (4)

               Det er hensigtsmæssigt at udvide de kontraherende parters samarbejde til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1288/2013 (3).

               (5)

               Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2014.

               (6)

               Unionens holdning i Det Blandede EØS-Udvalg bør derfor baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, der på Den Europæiske Unions vegne skal indtages i Det Blandede EØS-Udvalg til den foreslåede ændring af protokol 31 til EØS-aftalen vedrørende samarbejdet på særlige områder ud over de fire friheder, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 6. maj 2014.

            På Rådets vegne

         G. STOURNARAS

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EFT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1288/2013 af 11.december 2013 om oprettelse af »Erasmus+«: EU-programmet for uddannelse, ungdom og idræt og om ophævelse af afgørelse nr. 1719/2006/EF, 1720/2006/EF og 1298/2008/EF (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 50).

      UDKAST TIL
      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …/2014
      af …
      om ændring af Protokol 31 til EØS-aftalen om samarbejdet på særlige områder ud over de fire friheder
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Det er hensigtsmæssigt at udvide de kontraherende parters samarbejde til at omfatte Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1288/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af »Erasmus+«: EU-programmet for uddannelse, ungdom og idræt og om ophævelse af afgørelse nr. 1719/2006/EF, 1720/2006/EF og 1298/2008/EF (1).

                  (2)

                  Protokol 31 til aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt at gennemføre dette udvidede samarbejde fra den 1. januar 2014 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Artikel 4 i protokol 31 til EØS-aftalen ændres således:

                  1.

                  Følgende stykke indsættes efter stk. 2m:

                              »2n

                              EFTA-staterne deltager med virkning fra den 1. januar 2014 i følgende program:

                                          —

                                             32013 R 1288: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1288/2013 af 11. december 2013 om oprettelse af »Erasmus+«: EU-programmet for uddannelse, ungdom og idræt og om ophævelse af afgørelse nr. 1719/2006/EF, 1720/2006/EF og 1298/2008/EF (EUT L af 20.12.2013, s. 50).«

                  2.

                  Stk. 3 affattes således:
                  »EFTA-staterne bidrager finansielt til de programmer og aktioner, der er nævnt i stk. 1, 2, 2a, 2b, 2c, 2d, 2e, 2f, 2g, 2h, 2i, 2j, 2k, 2l, 2m og 2n, i overensstemmelse med aftalens artikel 82, stk. 1, litra a).«

            Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft på dagen efter den sidste meddelelse er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (2).
      Den anvendes fra den 1. januar 2014.
      Artikel 3
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i Bruxelles, …

               På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer for Det Blandede EØS-Udvalg

         (1)  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 50.

         (2)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]


title: 2005/303/: EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 303/05/KOL af 30. november 2005 om enoghalvtredsindstyvende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte

text:
               23.11.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 324/30

         EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING

      Nr. 303/05/KOL
   af 30. november 2005
   om enoghalvtredsindstyvende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte
   EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (1) —
   SOM HENVISER TIL aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2), særlig artikel 61 til 63, samt protokol 26,
   SOM HENVISER TIL aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (3), særlig artikel 24, artikel 5, stk. 2, litra b), samt artikel 1 i del I i protokol 3 til denne aftale,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 24 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal udstede meddelelser og retningslinjer for sager, der er behandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i denne aftale eller i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, eller hvis Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt,
   SOM ERINDRER OM de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte (4), som Tilsynsmyndigheden vedtog den 19. januar 1994 (5),
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at Europa-Kommissionen den 9. november 2005 (6) vedtog at forlænge EF-rammebestemmelserne for støtte til forskning og udvikling (7) indtil den 31. december 2006,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at nævnte forlængelse også er relevant for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling er indarbejdet i kapitel 14 i retningslinjerne for statsstøtte,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at retningslinjerne for statsstøtte udløber den 31. december 2005,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at der skal sikres en ensartet anvendelse af EØS-statsstøttereglerne i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,
   SOM TAGER I BETRAGTNING, at i henhold til punkt II under overskriften »GENERELT« i slutningen af bilag XV til EØS-aftalen skal Tilsynsmyndigheden efter høring af Europa-Kommissionen vedtage retsakter, der svarer til dem, som Europa-Kommissionen vedtager,
   SOM HAR HØRT Europa-Kommissionen,
   SOM ERINDRER OM, at Tilsynsmyndigheden har hørt EFTA-staterne om sagen ved brev af 9. november 2005 til Island, Liechtenstein og Norge.
   HAR VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

               1)

               Gyldigheden af kapitel 14 i retningslinjerne for statsstøtte, støtte til forskning og udvikling, forlænges indtil den 31. december 2006. Stk. 2 i afsnit 14.9 i retningslinjerne for statsstøtte affattes således:
               »Disse retningslinjer finder anvendelse indtil den 31. december 2006.«
               Fodnote 1 i kapitel 14 i retningslinjerne for statsstøtte affattes som følger:
               »Dette kapitel er blevet ændret ved kollegiets beslutning af 26. juli 2002 og 30. november 2005. Kapitlet svarer til EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til forskning og udvikling (EFT C 45 af 17.2.1996, s. 5), som ændret ved Kommissionens meddelelse af 13. februar 1998 (EFT C 48 af 13.2.1998, s. 2), 8. maj 2002 (EFT C 111 af 8.5.2002, s. 3) og 9. november 2005.«

               2)

               EFTA-staterne vil blive underrettet om denne beslutning ved brev sammen med en kopi af beslutningen.

               3)

               Europa-Kommissionen underrettes i overensstemmelse med litra d) i protokol 27 til EØS-aftalen ved en kopi af beslutningen.

               4)

               Denne beslutning offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2005.

            På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

         Einar M. BULL

            Præsident

         Kurt JÄGER

            Medlem af kollegiet

      (1)  I det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«.

      (2)  I det følgende benævnt »EØS-aftalen«.

      (3)  I det følgende benævnt »aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen«.

      (4)  I det følgende benævnt »retningslinjerne for statsstøtte«.

      (5)  Oprindelig offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994 og i EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994, senest ændret ved beslutning af 30.11.2005.

      (6)  I det følgende benævnt »Europa-Kommissionen«.

      (7)  EF-rammebestemmelser for statsstøtte til forskning og udvikling, EFT C 45 af 17.2.1996, s. 5.


Avis juridique important

|

31987D0251

87/251/EØF: Kommissionens afgørelse af 12. marts 1987 om indledning af en international procedure for konsultation og bilæggelse af tvister vedrørende en foranstaltning indført af De Forenede Stater til udelukkelse af importen af visse aramidfibre fra Amerikas Forenede Stater

EF-Tidende nr. L 117 af 05/05/1987 s. 0018 - 0021 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 11 s. 0439  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 11 s. 0439

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 12. marts 1987  om indledning af en international procedure for konsultation og bilaeggelse af tvister vedroerende en foranstaltning indfoert af De forenede Stater til udelukkelse af importen af visse aramidfibre fra Amerikas Forenede Stater  (87/251/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2641/84 af 17. september 1984 om styrkelse af den faelles handelspolitik, saerlig med hensyn til beskyttelse mod uretmaessig handelspraksis (1), saerlig artikel 11, stk. 2, litra a), og  ud fra foelgende betragtninger:  A. Procedure  (1) Kommissionen modtog den 9. december en klage, hvori det anfoertes, at anvendelsen af Section 337 i den amerikanske Tariff Act of 1930 i sagen vedroerende »visse aramidfibre«, en sag indledt af E I Dupont de Nemours (i det foelgende benaevnt Dupont), maatte anses for uretmaessig handelspraksis fra den amerikanske regerings side, og at den deraf foelgende afgoerelse, som blev truffet af US International Trade Commission (USITC), om udelukkelse fra det amerikanske marked af importen af visse typer aramidfibre, for hvilke der ikke foreligger importlicens, og som fremstilles af en faellesskabsproducent, AKZO NV eller tilknyttede selskaber (i det foelgende benaevnt AKZO), uden for De forenede Stater, medfoerer, at en erhvervsgren i Faellesskabet paafoeres skade eller udsaettes for trussel herom.  (2) Klagen blev paa vegne af AKZO-koncernen indgivet af Enka BV, Nederlandene, som er den eneste producent i Faellesskabet af aramidfibre. Klagen indeholdt beviser, som Kommissionen ansaa for tilstraekkelige til at begrunde ivaerksaettelsen af en undersoegelsesprocedure i henhold til forordning (EOEF) nr. 2641/84.  (3) Den 5. februar 1986 (2) indledtes en undersoegelsesprocedure, og naermere oplysninger om de af faellesskabsproducenten fremsatte paastande findes i meddelelsen om indledning af denne procedure.  (4) Efter offentliggoerelsen af meddelelsen om indledning af proceduren modtog Kommissionen talrige breve fra Union des Industries de la Communauté Européenne (UNICE), fra andre nationale erhvervsorganisationer samt fra saerskilte erhvervsorganisationer og selskaber, som stoettede klagen. UNICE klagede navnlig over visse aspekter af Section 337 og paastod bl.a., at der var tale om chikane og uretfaerdig behandling.  (5) Kommissionen underrettede de parter, som den vidste var beroert af sagen, og gav dem lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.  Kommissionen modtog og gennemgik omfattende skriftlige redegoerelser fra de beroerte parter. Endvidere hoerte Kommissionen de umiddelbart beroerte parter, som anmodede herom, dvs. AKZO og Dupont. De forenede Staters regering indgav ikke  en saadan anmodning. Som foelge af den komplicerede karakter af de amerikanske retlige spoergsmaal, der var til behandling, indhentede Kommissionen ogsaa en udtalelse om »modkrav«-spoergsmaalet fra en amerikansk ekspert i patentretlige spoergsmaal.  B. Den paastaaede uretmaessige handelspraksis  (6) Faellesskabsproducenten gjorde bl.a. gaeldende, at den af ITC fulgte procedure i aramidfiber-sagen i henhold til Section 337, og den deraf foelgende udelukkelsesafgoerelse, maatte anses for uretmaessig handelspraksis fra den amerikanske regerings side i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordning (EOEF) nr. 2641/84. Klageren gjorde navnlig gaeldende, at han i den paagaeldende ITC-procedure var blevet naegtet nationalbehandling som omhandlet i GATT's artikel III, paragraf 4. Det anfoertes endvidere, at det under Section 337 ITC-proceduren ikke var muligt at stille modkrav, som ansaas for at vaere af vaesentlig betydning for et effektivt forsvar, og at en anmodning om ubegraenset adgang til afgoerende bevismateriale fremlagt af Dupont, klageren i ITC, afvistes, hvorfor indklagede hindredes i at tilrettelaegge et effektivt forsvar i sagen.  Faellesskabsproducenten gjorde desuden gaeldende, at ITC-proceduren, der er truffet for saa vidt angaar visse af ham fremstillede aramidfibre, ikke var »noedvendig« i henhold til GATT's artikel XX, litra d), for at beskytte amerikanske patentrettigheder, og at den deraf foelgende udelukkelsesafgoerelse derfor ikke var omfattet af de i denne artikel fastsatte undtagelser. Endelig anfoertes det, at udelukkelsesafgoerelsen baade i oejeblikket og fremtidig vile paafoere en erhvervsgren i Faellesskabet skade.  (7) I sit svar erklaerede De forenede Staters regering, at paastanden var ubegrundet, at omtvistede spoergsmaal var en sag mellem private parter om raekkevidden af nationale produktionspatentrettigheder, og at en EF-undersoegelse af »uretmaessig handelspraksis« burde baseres paa udsagn om en raekke sager og ikke paa et enkelt tvistemaal. Det anfoertes endvidere, at de af faellesskabsproducenten fremfoerte paastande i det vaesentlige var de samme, som dem Canada gjorde gaeldende under en GATT-panelprocedure i den saakaldte »Spring Assemblies«-sag i 1982. Endelig blev det gjort gaeldende, at klagen over, at det ikke var muligt at stille modkrav i ITC-proceduren i modsaetning til, hvad der ville vaere tilfaeldet ved en amerikansk domstol, i oejeblikket var til behandling ved en amerikansk »Court of Appeals for the Federal Circuit« som en appelsag indbragt af AKZO mod ITC's endelige afgoerelse, og en eventuel faellesskabsundersoegelse af dette spoergsmaal ville saaledes vaere forhastet.  (8) Dupont, som stoettede den amerikanske regerings holdning, gjorde bl.a. gaeldende, at der var indroemmet faellesskabsproducenten enhver rimelig mulighed for at forsvare sig under ITC-proceduren, og han noed den beskyttelse, der var forbundet hermed, og havde ret til fornyet proevelse, en mulighed, som ikke staar aaben for sagsoegte i sager om kraenkelse af patentrettigheder indbragt for amerikanske distriktsdomstole. Hvad angaar spoergsmaalet om, at det ikke var muligt at stille modkrav, haevdede Dupont, at klageren ikke kunne have forsvaret sin kraenkelse af Dupont's patent ved en amerikansk distriktsdomstol med en paastand om andre Dupont-patenters ugyldighed eller en paastand om, at Dupont kraenkede en af klagerens amerikanske produktionspatenter.  C. Den seneste udvikling  (9) Den 22. december 1986 afviste »Court of Appeals for the Federal Circuit« en appel indgivet af AKZO mod den udelukkelsesafgoerelse, der var truffet af USITC i henhold til Section 337, og hvorved der blev nedlagt forbud mod import til USA af aramidfibre fremstillet af AKZO i Nederlandene.  Efter en appel fra AKZO bekraeftede den samme domstol og de samme dommere den 5. februar 1987 en kendelse, afsagt af distriktsdomstolen i Richmond, Virginia, den 23. maj 1986, og hvori det blev fastslaaet, at Dupont ikke kraenkede AKZO's patent paa den oploesningsmiddelbaserede produktionsproces, som AKZO havde gjort gaeldende, og domstolen gav endvidere Dupont medhold for saa vidt angaar modkravet om, at oploesningsmiddelpatentet under alle omstaendigheder var notorisk ugyldigt.  D. Kommissionens opfattelse  (10) Kommissionen skal ikke i henhold til forordning (EOEF) nr. 2641/84 udtale sig om, hvorvidt AKZO's og Dupont's klager vedroerende disse selskabers omtvistede patenter for aramidfibre er berettigede. Kommissionen anser det heller ikke for rimeligt eller paakraevet i denne afgoerelse at behandle spoergsmaalet om, hvorvidt ITC-procedurerne kraenker den amerikanske forfatnings behoerige proceskrav.  Paa den anden side anser Kommissionen det for relevant inden for rammerne af forordning (EOEF) nr. 2641/84 at undersoege den praksis, der foelges af De forenede Staters myndigheder, og hvorved importerede varer i kraft af, at de ikke har amerikansk oprindelse, underkastes en saerskilt og saerlig procedure med henblik paa at haandhaeve den private intellektuelle ejendomsret, og for i den forbindelse at fastslaa, om varer af ikke-amerikansk oprindelse som foelge heraf behandles mindre gunstigt. Selv om udenlandske virksomheder ikke udtrykkeligt forskelsbehandles i henhold til Section 337 som foelge af deres udenlandske status, for saa vidt som den i princippet i samme grad gaelder for udenlandske og indenlandske virksomheder, har ITC-kommissionen ikke desto mindre i henhold til Section 337 saerskilte og saerlige befoejelser i henseende til varer, der importeres fra et andet land, selv om de er fremstillet/importeret af en amerikansk virksomhed eller et amerikansk datterselskab. Det er i den forbindelse relevant at bemaerke, at bogstavelig talt samtlige Section 337- sager, der er behandlet ITC og Tariff Commission (forloeberen for ITC) har vedroert udenlandske firmaer og udenlandsk fremstillede varer, og at Section 337 i praksis naesten udelukkende anvendes paa udenlandske firmaer og varer.  (11) Efter Kommissionens opfattelse er det relevante spoergsmaal, om de forskellige procesregler, der anvendes i ITC i henhold til Section 337, foerer til naegtelse af nationalbehandling som omhandlet i artikel III i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel, og om denne naegtelse henhoerer under de i artikel XX, litra d), fastsatte undtagelser, eller om der er tale om overtraedelse af overenskomsten.  Formaalet med undersoegelsesproceduren i henhold til forordning (EOEF) nr. 2641/84 er ikke at tage kendelser afsagt af domstole i tredjelande vedroerende tvistemaal mellem private parter op til fornyet overvejelse. Kommissionen interesserer sig for AKZO/Dupont-sagen om aramidfibre, som er indbragt for ITC, fordi der i denne sag ikke, som foreskrevet i GATT, kunne opnaas nationalbehandling.  (12) Paa grundlag af udtalelse fra og bevismateriale fremlagt af den amerikanske ekspert i patentretlige spoergsmaal samt visse bemaerkninger i redegoerelser, der er fremlagt af de beroerte parter, har Kommissionen konkluderet, at i modsaetning til, hvad der var tilfaeldet i ITC-proceduren, ville EF-producenten i henhold til de regler, der foelges af en amerikansk civilret, have haft mulighed for at fremsaette modkrav i samme soegsmaal med paastand om, at sagsoegeren kraenkede indklagedes eget patent, hvilket kunne have foert til et andet resultat af tvisten mellem de to parter. Kommissionen har derfor fastslaaet, at proceduren i ITC i henhold til Section 337 er mindre gunstig for indklagede end procedurerne i en amerikansk ret for saa vidt angaar varer, fremstillet i USA, og den resulterer derfor i naegtelse af nationalbehandling, hvilket er i modstrid med artikel III i GATT.  Section 337-procedurer er ikke noedvendige, for saa vidt som praksis i naesten alle andre lande viser, at importerede varers kraenkelser af et lands patenter kan behandles paa samme maade som kraenkelser, der kan tilskrives indenlandske varer. Anvendelsen af Section 337 i US Tariff Act of 1930 maa derfor anses for uretmaessig handelspraksis i henhold til forordning (EOEF) nr. 2641/84.  E. Skade  (13) Ved fastlaeggelsen af skadens omfang tog Kommissionen bl.a. hensyn til foelgende faktorer:  a) omfanget af den beroerte faellesskabseksport,  b) priserne,  c) de deraf foelgende virkninger for faellesskabsproducenten, som de fremgaar af udviklingen i de oekonomiske faktorer, saasom produktion, salg, rentabilitet osv.  I betragtning af at udelukkelsesafgoerelsen blev truffet i november 1985, og faellesskabsproducenten foerst i midten af 1986 ivaerksatte den nuvaerende (begraensede) produktion, finder Kommissionen, at der ikke i oejeblikket forvoldes vaesentlig skade som foelge af ITC's udelukkelsesafgoerelse.  I en sag, hvor der paastaas at foreligge en trussel om skade, som det er tilfaeldet i den foreliggende sag, maa Kommissionen undersoege, om det klart kan forudses, at der vil opstaa skade i fremtiden. Klagerens paastand om, at han i perioden indtil 1990 og derefter ville gaa glip af salg til De forenede Stater og til Faellesskabet, ansaas i den forbindelse for overbevisende.  (14) Kommissionen finder saaledes ikke, at faellesskabsproducenten har kunnet paavise, at den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet allerede har lidt vaesentlig skade som foelge af ITC's udelukkelsesafgoerelse, men er dog af den opfattelse, at de beviser, som klageren har fremlagt til stoette for sine paastande, er tilstraekkelige til at godtgoere, at der foreligger en trussel om skade.  F. Faellesskabets interesser  (15) Paa baggrund af resultaterne af undersoegelsen kan det fastslaas, at striden drejer sig om et vigtigt spoergsmaal med hensyn til anvendelsen af GATT, som har betydelige oekonomiske konsekvenser. Da GATT traf afgoerelse i »Spring Assemblies«-sagen blev der ikke taget stilling til spoergsmaalet om, hvorvidt Section 337 er forenelig med GATT's artikel III. I betragtning af ovenstaaende og Faellesskabets tidligere kritik af visse aspekter af Section 337 er Kommissionen af den opfattelse, at det er i Faellesskabets interesse at indlede en international procedure for konsultation og bilaeggelse af tvister med henblik paa at opnaa en tilpasning af De forenede Staters lovgivning til dette lands internationale forpligtelser. G. Konklusion og foranstaltninger, der skal traeffes  (16) Efter afslutningen af den i artikel 6 i forordning (EOEF) nr. 2641/84 omhandlede undersoegelsesprocedure finder Kommissionen, at anvendelsen af Section 337 i US Tariff Act of 1930 i sagen vedroerende visse aramidfibre indeholder tilstraekkelige beviser for, at der er tale om uretmaessig handelspraksis og deraf foelgende trussel om skade som defineret i naevnte forordning, til at dette kan begrunde yderligere foranstaltninger.  (17) I henhold til artikel 5 i forordning (EOEF) nr. 2641/84 er Det raadgivende Udvalg blevet hoert vedroerende resultaterne af Kommissionens undersoegelse og om den afgoerelse, der skal traeffes, og der blev ikke rejst indvendinger herimod i Det raadgivende Udvalg -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  Den procedure for konsultation og bilaeggelse af tvister, der er omhandlet i artikel XXIII i Den almindelige Overenskomst om Told og Udenrigshandel, indledes vedroerende anvendelsen af Section 337 i US Tariff Act of 1930 for saa vidt angaar visse aramidfibre, der fremstilles af AKZO NV eller tilknyttede selskaber uden for De forenede Stater.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 12. marts 1987.  Paa Kommissionens vegne  Willy DE CLERCQ  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 252 af 20. 9. 1984, s. 1.  (2) EFT nr. C 25 af 5. 2. 1986, s. 2.


title: 2014/47/EU: Rådets afgørelse af 28. januar 2014 om beskikkelse af otte portugisiske medlemmer af og syv portugisiske suppleanter til Regionsudvalget

text:
               30.1.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 27/60

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 28. januar 2014
   om beskikkelse af otte portugisiske medlemmer af og syv portugisiske suppleanter til Regionsudvalget
   (2014/47/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 305,
   under henvisning til indstilling fra den portugisiske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 22. december 2009 og den 18. januar 2010 afgørelse 2009/1014/EU (1) henholdsvis afgørelse 2010/29/EU (2) om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden fra den 26. januar 2010 til den 25. januar 2015.

               (2)

               Der er blevet otte pladser ledige som medlem af Regionsudvalget, efter at José CORREIAs, Manuel FREXES', Francisco MESQUITA MACHADOs, Carlos PINTOs, Carlos PINTO DE SÁs, Joaquim RAPOSOs, Rui RIOs og Fernando RUAS' mandat er udløbet.

               (3)

               Der er blevet syv pladser ledige som suppleant, efter at Álvaro AMAROs, António BORGES', Joaquim DIAS VALENTEs, Carlos MARTAs, António Jorge NUNES', Vítor PROENÇAs og Jaime SOARES' mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Til Regionsudvalget beskikkes for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2015:

               a)

               som medlem:

                           —

                           José Agostinho RIBAU ESTEVES, Presidente da Câmara Municipal de Aveiro

                           —

                           Álvaro DOS SANTOS AMARO, Presidente da Câmara Municipal da Guarda

                           —

                           José Maria DA CUNHA COSTA, Presidente da Câmara Municipal de Viana do Castelo

                           —

                           Basílio Adolfo DE MENDONÇA HORTA DA FRANCA, Presidente da Câmara Municipal de Sintra

                           —

                           António Gonçalves BRAGANÇA FERNANDES, Presidente da Câmara Municipal da Maia

                           —

                           Carlos Manuel RODRIGUES PINTO DE SÁ, Presidente da Câmara Municipal de Évora

                           —

                           João Nuno FERREIRA GONÇALVES DE AZEVEDO, Presidente da Câmara Municipal de Mangualde

                           —

                           Luís Filipe SOROMENHO GOMES, Presidente da Câmara Municipal de Vila Real de Santo António

                     og

               b)

               som suppleant:

                           —

                           Luís Manuel DOS SANTOS CORREIA, Presidente da Câmara Municipal de Castelo Branco

                           —

                           Francisco Manuel LOPES, Presidente da Câmara Municipal de Lamego

                           —

                           Paulo Jorge FRAZÃO BATISTA SANTOS, Presidente da Câmara Municipal da Batalha

                           —

                           Vitor Manuel MARTINS GUERREIRO, Presidente da Câmara Municipal de São Brás de Alportel

                           —

                           António BENJAMIM PEREIRA, Presidente da Câmara Municipal de Esposende

                           —

                           Vitor Manuel CHAVES DE CARO PROENÇA, Presidente da Câmara Municipal de Alcácer do Sal

                           —

                           Luís Miguel CORREIA ANTUNES, Presidente da Câmara Municipal da Lousã.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 28. januar 2014.

            På Rådets vegne

         G. STOURNARAS

            Formand

      (1)  EUT L 348 af 29.12.2009, s. 22.

      (2)  EUT L 12 af 19.1.2010, s. 11.