Avis juridique important

|

32004D0013

2004/13/EF: Kommissionens afgørelse af 6. januar 2004 om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende det brasilianske eksportfinansieringsprogram "PROEX", der anvendes i regionalflyproduktionssektoren

EU-Tidende nr. L 004 af 08/01/2004 s. 0025 - 0026

Kommissionens afgørelseaf 6. januar 2004om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende det brasilianske eksportfinansieringsprogram "PROEX", der anvendes i regionalflyproduktionssektoren(2004/13/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens(1) regi, særlig artikel 11, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:(1) Den 27. januar 1999 indgav den tyske producent af regionalfly Dornier Luftfahrt GmbH (herefter benævnt "Dornier") en klage til Kommissionen i medfør af artikel 3 og 4 i handelshindringsforordningen. Klagen vedrørte det brasilianske eksportfinansieringsprogram "Programa de Financiamento às Exportaçães" (PROEX), som, hvad flyeksport angår, fungerer som en renteudligningsordning.(2) Ifølge klageren gjorde PROEX det muligt for den brasilianske flyindustri, især den regionale jetflyproducent Embraer, at konkurrere på ulige vilkår med Dornier på markedet for 30-sæders-fly. Klagen gik navnlig på, at PROEX gjorde det muligt for købere af Embraers fly at reducere deres finansielle omkostninger til et lavere niveau end det, der ville være muligt via de finansielle markeder, hvilket gjorde flyene væsentligt billigere. Ifølge klageren udgjorde PROEX et forbudt eksportsubsidie i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Endvidere hævdede Dornier, at Embraers misbrug af PROEX-programmet forårsagede væsentlig skade for virksomheden på fællesskabsmarkedet og havde negative handelsmæssige virkninger for virksomheden på markeder uden for Fællesskabet, navnlig i USA og Schweiz.(3) Kommissionen fandt, at klagen indeholdt tilstrækkeligt umiddelbart bevis for påstanden om, at der forelå en handelshindring, og bekendtgjorde i en meddelelse, der blev offentliggjort den 17. april 1999 i De Europæiske Fællesskabers Tidende(2), at der ville blive indledt en undersøgelsesprocedure. De resultater, Kommissionen nåede frem til, er opsummeret nedenfor.(4) PROEX fungerer som en renteudligningsordning, i henhold til hvilken den brasilianske regering refunderer en del af det rentebeløb, udenlandske købere af Embraer-fly må betale for at finansiere købet. Refusionen udgjorde 3,8 procentpoint årligt over en periode på 15 år. PROEX gjorde det muligt for luftfartsselskaber at erhverve fly på betingelser, der var langt mere favorable end de eksisterende markedsbetingelser, hvilket resulterede i en nettobesparelse på omkring 15 % af flyets købspris. Det var dermed muligt for Embraer systematisk at underbyde Dorniers 30-sæders-jetfly og dermed bemægtige sig broderparten af markedet for 30-sæders-fly i Fællesskabet og USA. I de fleste flyhandler var PROEX' finansieringsbetingelser langt den vigtigste faktor bag flyselskabernes beslutning om at erhverve det brasilianske fly.(5) På den baggrund fandt Kommissionen, at klagerens påstand om, at der var tale om en handelshindring, var velbegrundet, og at PROEX havde negative handelsmæssige virkninger og forårsagede skade som omhandlet i artikel 2, stk. 3 og 4 i handelshindringsforordningen.(6) Under undersøgelsen slog et panel, der på canadisk anmodning var blevet nedsat af WTO's tvistbilæggelsesorgan, fast, at PROEX-betalingerne udgjorde et forbudt eksportsubsidie, der var uforeneligt med artikel 3 i WTO-aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger. Panelets konklusioner og henstillinger blev stadfæstet af WTO's appelinstans, og begge rapporter blev vedtaget af tvistbilæggelsesorganet den 20. august 1999.(7) Den 19. november 1999 meddelte Brasilien tvistbilæggelsesorganet, at der med henblik på at implementere tvistbilæggelsesorganets henstillinger nu var foretaget ændringer af PROEX (PROEX II). Canada mente imidlertid, at også PROEX II ydede eksportsubsidier, der var i modstrid med aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, og indledte en overensstemmelsesprocedure i medfør af artikel 21, stk. 5, i forståelsen om tvistbilæggelse. Overensstemmelsespanelet og appelinstansen støttede Canada og mente, at også PROEX II udgjorde et ulovligt eksportsubsidie.(8) Den 6. december 2000 vedtog Brasilien en ny revideret version af PROEX (PROEX III), og Canada anmodede om nedsættelse af endnu et overensstemmelsespanel i overensstemmelse med artikel 21, stk. 5, i forståelsen om tvistbilæggelse med henblik på at undersøge, om PROEX III var forenelig med WTO-bestemmelserne. Denne gang konkluderedes det i panelets rapport (der blev vedtaget af tvistbilæggelsesorganet den 23. august 2001), at PROEX III i modsætning til programmets tidligere versioner ikke som sådan udgjorde en overtrædelse af artikel 3, stk. 1, litra a), i aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, eftersom PROEX III-formuleringen ikke pålagde Brasilien at stille eksportkreditter til rådighed på sådanne betingelser, at der ville blive tale om subsidier. Panelets konklusioner henviste kun til PROEX III som lovtekst og ikke til, hvordan teksten ville blive anvendt, og det blev klart understreget, at det ikke var en selvfølge, at den fremtidige anvendelse af PROEX III ville være i overensstemmelse med aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger.(9) Efter at tvistbilæggelsesorganet havde vedtaget panelets rapport, erklærede De Europæiske Fællesskaber, at de fortsat nøje ville overvåge, at Brasilien overholdt sine WTO-forpligtelser hvad angår landets anvendelse af PROEX III-programmet i forbindelse med individuelle transaktioner. Igennem de sidste to års overvågning er der imidlertid hverken fremsat beskyldninger eller fremlagt materiale, der tyder på, at Brasilien skulle have overtrådt sine forpligtelser hvad dette spørgsmål angår.(10) Da der ikke er noget, der tyder på, at der har forekommet illoyal handelspraksis fra Brasiliens side efter vedtagelsen af WTO-panelets rapport om PROEX III, mener De Europæiske Fællesskaber, at der ikke er behov for at gribe ind, og at proceduren derfor i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, i forordningen bør afsluttes.(11) Det rådgivende udvalg er blevet hørt angående foranstaltningerne i denne afgørelse -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelUndersøgelsesproceduren, der indledtes den 17. april 1999, vedrørende det brasilianske eksportfinansieringsprogram "PROEX", der anvendes i regionalflyproduktionssektoren, afsluttes hermed.Udfærdiget i Bruxelles, den 6. januar 2004.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 356/95 (EFT L 41 af 23.2.1995, s. 3).(2) EFT C 108 af 17.4.1999, s. 33.


Avis juridique important

|

31992D0583

92/583/EØF: Rådets afgørelse af 14. december 1992 om tiltrædelse af ændringsprotokollen til den europæiske konvention om beskyttelse af dyr i landbruget

EF-Tidende nr. L 395 af 31/12/1992 s. 0021 - 0024 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 47 s. 0133  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 47 s. 0133

RAADETS AFGOERELSE af 14.  december 1992 om tiltraedelse af aendringsprotokollen til den europaeiske konvention om beskyttelse af  dyr i landbruget (92/583/EOEF) RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -under  henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 43, under henvisning til forslag fra Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), under henvisning til udtalelse fra Det OEkonomiske og Sociale Udvalg (2), ogud fra foelgende  betragtninger: Faellesskabet godkendte ved afgoerelse 78/923/EOEF (3) den europaeiske konvention om beskyttelse af dyr  i landbruget, i det foelgende benaevnt »konventionen«; Faellesskabet har deponeret sit  godkendelsesinstrument; Europaraadets ministerkomité vedtog den 15. november 1991 en aendringsprotokol til konventionen for  at tage hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling i husdyrbruget; forskelligheder i de nationale love om beskyttelse af dyr i landbruget kan give anledning til ulige  konkurrencevilkaar og foelgelig have indirekte virkning paa det faelles markeds funktion; konventionen omfatter forhold, der falder inden for den faelles landbrugspolitiks omraade; Faellesskabets deltagelse bidrager derfor til virkeliggoerelsen af Faellesskabets maal; aendringsprotokollen boer derfor godkendes -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE: Artikel 1AEndringsprotokollen til den europaeiske konvention om beskyttelse af  dyr i landbruget godkendes herved paa Faellesskabets vegne. Teksten til protokollen er knyttet til denne afgoerelse. Artikel 2Raadets formand deponerer godkendelsesinstrument i henhold til aendringsprotokollens  artikel 6, stk. 4. Udfaerdiget i Bruxelles, den 14. december 1992. Paa Raadets vegneJ. GUMMERFormand(1) EFT nr. C 337 af 21. 12. 1992. (2) EFT nr. C 332 af 16. 12. 1992, s. 24. (3) EFT nr. L 323 af 17. 11. 1978, s. 12.


Avis juridique important

|

31979D0486

79/486/EØF: Rådets afgørelse af 14. maj 1979 om gennemførelse af afgørelse 78/870/EØF om bemyndigelse af Kommissionen til at optage lån til fremme af investeringerne i Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 125 af 22/05/1979 s. 0016 - 0017 den finske specialudgave: kapitel 10 bind 1 s. 0021  den græske specialudgave: Kapitel 10 bind 1 s. 0184  den svenske specialudgave: kapitel 10 bind 1 s. 0021

++++   ( 1 ) EFT nr . L 298 af 25 . 10 . 1978 , s . 9 .   ( 2 ) EFT nr . C 88 af 4 . 4 . 1979 , s . 3 .   ( 3 ) EFT nr . C 127 af 21 . 5 . 1979 , s . 32 .  RAADETS AFGOERELSE  af 14 . maj 1979  om gennemfoerelse af afgoerelse 78/870/EOEF om bemyndigelse af Kommissionen til at optage laan til fremme af investeringerne i Faellesskabet   ( 79/486/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets afgoerelse 78/870/EOEF af 16 . oktober 1978 om bemyndigelse af Kommissionen til at optage laan til fremme af investeringerne i Faellesskabet ( 1 ) , saerlig artikel 2 ,  under henvisning til forslag fra Kommissionen ( 2 ) ,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet ( 3 ) , og  ud fra foelgende betragtninger :  Faellesskabets indsats skal bidrage til gennemfoerelse af investeringsprojekter med strukturelt sigte , der er i overensstemmelse med Faellesskabets hoejt prioriterede maal for energi - og industrisektoren samt paa infrastrukturomraadet ;  Faellesskabet har sat sig som maal at stimulere opsvinget i den oekonomiske aktivitet og at stoette den faelles politik gennem * en indsats fra Faellesskabet , der tager sigte paa at gennemfoere investeringsprojekter , som kan bidrage til en stoerre overensstemmelse mellem medlemsstaternes oekonomiske politik og oekonomiske udvikling ; et maal , Det europaeiske Raad tilsluttede sig i sin resolution af 5 . december 1978 om oprettelsen af Det europaeiske monetaere System samt om spoergsmaal i forbindelse hermed ;  investeringer i infrastruktur og energi er af afgoerende betydning for medlemsstaternes oekonomi ;  infrastrukturinvesteringer har stor betydning for regionaludviklingen og beskaeftigelsen ;  Faellesskabet har som energipolitisk maal sat sig at opnaa en mindre afhaengighed af importeret energi og en stoerre forsyningssikkerhed ; disse maal er adskillige gange blevet bekraeftet af Raadet og for nylig ogsaa af Det europaeiske Raad under dets moede den 6 . og 7 . juli 1978 ;  Faellesskabets indsats vil bidrage til at naa op paa det antal og omfang af investeringsprojekter , der skal gennemfoeres inden for infrastruktur og energi ;  optagelse af laan svarende til 500 millioner europaeiske regningsenheder i hovedstol forekommer under de nuvaerende omstaendigheder acceptabelt med henblik paa en raekke udlaan til finansiering af investeringsprojekter paa ovennaevnte prioriterede omraader _  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Der gives tilladelse til at optage en foerste tranche laan , der ikke kan overstige et beloeb svarende til 500 millioner europaeiske regningsenheder i hovedstol .  Artikel 2  Provenuet af disse laan genudlaanes til finansiering af investeringsprojekter , der gennemfoeres paa Faellesskabets omraade , og som er i overensstemmelse med Faellesskabets hoejtprioriterede maal inden for infrastruktur og energi .  For saa vidt angaar infrastruktur skal investeringerne i forbindelse med denne foerste tranche isaer angaa transport , telekommunikation , strukturforbedringer inden for landbruget , vandbygning og miljoebeskyttelse . For saa vidt angaar energi skal investeringerne bidrage til stoerre uafhaengighed , sikkerhed og differentiering i Faellesskabets forsyning med energi ; investeringerne skal bidrage til udvikling , udnyttelse , transport og oplagring af energi ; opmaerksomheden skal navnlig vaere rettet mod energibesparelser og udvikling af alternative energikilder .  Artikel 3  Kommissionen traeffer i overensstemmelse med foelgende retningslinjer afgoerelse om , hvilke projekter der kan komme i betragtning :   _ investeringerne skal vaere i overensstemmelse med de gaeldende faellesskabsregler paa de paagaeldende omraader ;   _ investeringerne skal bidrage til at loese Faellesskabets vigtigste strukturproblemer og isaer til at reducere de regionale skaevheder i Faellesskabet samt til at forbedre beskaeftigelsessituationen .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 14 . maj 1979 .  Paa Raadets vegne  R . MONORY  Formand


title: Rådets afgørelse 2006/866/FUSP af 30. november 2006 om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions Observatørmission (EUMM)

text:
               1.12.2006

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 335/47

      RÅDETS AFGØRELSE 2006/866/FUSP
   af 30. november 2006
   om forlængelse af mandatet for missionschefen for Den Europæiske Unions Observatørmission (EUMM)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 23, stk. 2,
   under henvisning til Rådets fælles aktion 2002/921/FUSP af 25. november 2002 om forlængelse af Den Europæiske Unions Observatørmission (1), særlig artikel 5, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 21. november 2005 afgørelse 2005/808/FUSP (2) om forlængelse af Maryse DAVIET's mandat som missionschef for Den Europæiske Unions Observatørmission (EUMM). I henhold til nævnte afgørelse udløber hendes mandat den 31. december 2006.

               (2)

               Rådet vedtog den 30. november 2006, fælles aktion 2006/867/FUSP om forlængelse og ændring af mandatet for Den Europæiske Unions Observatørmission (EUMM) indtil den 31. december 2007.

               (3)

               Mandatet for missionschefen for EUMM bør derfor også forlænges —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Maryse DAVIET's mandat som missionschef for EUMM forlænges indtil den 31. december 2007.
   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 30. november 2006.

            På Rådets vegne

         L. HYSSÄLÄ

            Formand

      (1)  EFT L 321 af 26.11.2002, s. 51. Senest ændret ved fælles aktion 2005/807/FUSP (EUT L 303 af 22.11.2005, s. 61).

      (2)  EUT L 303 af 22.11.2005, s. 62.


title: 2012/199/EU: Afgørelse truffet af formanden for Europa-Kommissionen af 29. februar 2012 om høringskonsulentens funktion og beføjelser i visse handelsprocedurer

text:
               19.4.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 107/5

         AFGØRELSE TRUFFET AF FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN
   af 29. februar 2012
   om høringskonsulentens funktion og beføjelser i visse handelsprocedurer
   (2012/199/EU)
   FORMANDEN FOR EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Kommissionens forretningsorden (1), særlig artikel 22, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Retten til god forvaltning er et veletableret princip i EU-retten, som omfatter de proceduremæssige rettigheder for interesserede parter, der er involveret i forskellige administrative procedurer, hvis resultat kan påvirke deres interesser.

               (2)

               Dette princip i EU-retten er fastlagt i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (2). De rettigheder, der er fastsat i artikel 41, stk. 1, og artikel 41, stk. 2, i charteret for en person, hvis interesser påvirkes af en procedure, er også enten eksplicit fastsat eller bør, da der er tale om generelle retsprincipper, anvendes i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (3), Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (4), Rådets forordning (EF) nr. 260/2009 af 26. februar 2009 om den fælles importordning (5), Rådets forordning (EF) nr. 625/2009 af 7. juli 2009 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (6), Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (7), Rådets forordning (EF) nr. 385/96 af 29. januar 1996 om beskyttelse mod skadelig prisfastsættelse for fartøjer (8), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 868/2004 af 21. april 2004 om beskyttelse mod støtte og illoyal priskonkurrence til skade for EF-luftfartsselskaber i forbindelse med levering af luftfartsydelser fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (9), Rådets forordning (EF) nr. 732/2008 af 22. juli 2008 om anvendelse af et arrangement med generelle toldpræferencer fra 1. januar 2009 og om ændring af forordning (EF) nr. 552/97, (EF) nr. 1933/2006 og af Kommissionens forordning (EF) nr. 1100/2006 og (EF) nr. 964/2007, (10) Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 af 23. juli 2001 om de foranstaltninger, der kan træffes af EF på grundlag af en rapport vedtaget af WTO's Tvistbilæggelsesorgan vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger (11) og Rådets forordning (EF) nr. 427/2003 af 3. marts 2003 om en varespecifik overgangsbeskyttelsesordning for indførsel med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af forordning (EF) nr. 519/94 om den fælles ordning for indførsel fra visse tredjelande (12).

               (3)

               Siden den 1. januar 2007 har arbejdet med at sikre en effektiv udøvelse af de proceduremæssige rettigheder for de interesserede parter og sikre, at de handelsprocedurer, der er fastsat i ovennævnte forordninger, gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid, været overdraget til en tjenestemand i Kommissionens Generaldirektorat for Handel med erfaring i handelsbeskyttelsesspørgsmål, med titlen »høringskonsulent«.

               (4)

               For at styrke denne rolle og skabe større gennemskuelighed og en retfærdig sagsbehandling i de relevante procedurer er det nu hensigtsmæssigt at styrke høringskonsulentens funktion i Kommissionen og fastlægge høringskonsulentens beføjelser.

               (5)

               Denne funktion skal tildeles en uafhængig person, der har erfaring med handelsprocedurer. Høringskonsulenten bør udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.

               (6)

               For at styrke høringskonsulentens uafhængighed bør den pågældende administrativt tilknyttes det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.

               (7)

               Høringskonsulentens vigtigste opgaver i medfør af denne afgørelse er at rådgive kommissæren med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel, at sikre de proceduremæssige rettigheder, at give aktindsigt, at træffe afgørelse om den fortrolige karakter af et dokument og at tage administrationens holdning til forlængelse af frister op til ny vurdering. Høringskonsulenten bør tilstræbe at sikre, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.

               (8)

               For at styrke de proceduremæssige garantier for de interesserede parters udøvelse af deres proceduremæssige rettigheder er det nødvendigt at definere høringerne og fastsætte regler for tilrettelæggelse, gennemførelse og opfølgning af høringer med høringskonsulenten.

               (9)

               Høringskonsulentens beføjelser til at træffe afgørelse i spørgsmål vedrørende aktindsigt, fortrolighed og frister bør give parterne i en handelsprocedure en supplerende proceduremæssig garanti, uden at dette berører den tidsmæssige begrænsning af proceduren.

               (10)

               Rapporterne bør sikre, at de vigtigste aspekter, der er behandlet af høringskonsulenten, og de vigtigste henstillinger indbringes for beslutningstagerne, og således give en supplerende garanti for overholdelse af rettigheder for parter, der er berørt af en undersøgelse. Årsrapporterne bør også informere medlemsstaterne, Europa-Parlamentet og offentligheden om høringskonsulentens arbejde.

               (11)

               Ved fremlæggelse af oplysninger om fysiske personer skal der tages særlig højde for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (13).

               (12)

               Denne afgørelse berører ikke de generelle regler om aktindsigt i Kommissionens dokumenter —

         BESTEMT FØLGENDE:
   Artikel 1
   Høringskonsulenten
   1.   Der oprettes en særlig funktion i Kommissionen som høringskonsulent i handelsprocedurer.
   2.   Høringskonsulentens opgave er at sikre en effektiv udøvelse af de interesserede parters proceduremæssige rettigheder, der er fastsat i de forordninger, der er anført nedenfor (i det følgende benævnt »grundforordningerne«) og sikre, at handelsprocedurerne i disse forordninger gennemføres uvildigt, retfærdigt og inden for en rimelig tid. Der er tale om følgende grundforordninger:

               a)

               Forordning (EF) nr. 1225/2009, særlig artikel 5, stk. 10 og 11, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, artikel 8, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 18, 19, 20 og 21

               b)

               Forordning (EF) nr. 597/2009, særlig artikel 10, stk. 12 og 13, artikel 11, stk. 5, 6, 7, 8 og 10, artikel 13, stk. 3, 4 og 9, samt artikel 28, 29, 30 og 31

               c)

               Forordning (EF) nr. 260/2009, særlig artikel 6 og 9

               d)

               Forordning (EF) nr. 625/2009, særlig artikel 5 og 7

               e)

               Forordning (EF) nr. 3286/94, særlig artikel 8 og 9

               f)

               Forordning (EF) nr. 385/96, særlig artikel 5, stk. 12 og 13, artikel 6, stk. 5, 6, 7 og 8, samt artikel 12, 13 og 14

               g)

               Forordning (EF) nr. 868/2004, særlig artikel 7 og 8

               h)

               Forordning (EF) nr. 732/2008, særlig artikel 18, 19 og 20

               i)

               Forordning (EF) nr. 1515/2001, særlig artikel 1, stk. 2, og artikel 2, stk. 2,

               j)

               Forordning (EF) nr. 427/2003, særlig artikel 5, stk. 5, artikel 6, stk. 4, 5 og 6, artikel 17, stk. 2 og 3, og artikel 18.

         Artikel 2
   Definitioner
   I denne afgørelse forstås ved:
   a)   »Handelsprocedure«: enhver undersøgelse eller administrativ procedure, der udføres af Kommissionens tjenestegrene i henhold til en af grundforordningerne
   b)   »interesseret part«: enhver person, hvis interesser påvirkes af en handelsprocedure, som defineret i den relevante grundforordning
   c)   »de interesserede parters rettigheder«: de proceduremæssige rettigheder og retten for enhver til at få en uvildig og retfærdig behandling inden for en rimelig frist i forbindelse med handelsprocedurer.
   Artikel 3
   Udnævnelse — fratræden og udnævnelse af stedfortræder
   1.   Høringskonsulenten udnævnes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i vedtægten for tjenestemænd og i ansættelsesvilkårene for andre ansatte i Unionen.
   2.   Høringskonsulentens udnævnelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende. Kommissionen vedtager en begrundet afgørelse om enhver afbrydelse, fratræden eller overflytning af høringskonsulenten i henhold til en hvilken som helst procedure. Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
   3.   Høringskonsulenten tilknyttes administrativt det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik.
   4.   Er høringskonsulenten forhindret i at gribe ind, og hvis det efter samråd med høringskonsulenten skønnes hensigtsmæssigt, udpeger det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik en anden tjenestemand, som ikke er inddraget i behandlingen af den pågældende sag, til at udføre høringskonsulentens opgaver.
   Artikel 4
   Principper for høringskonsulentens indgriben
   1.   I udførelsen af sine opgaver skal høringskonsulenten handle uafhængigt. Høringskonsulenten må ikke modtage instrukser fra anden side i udførelsen af sine opgaver.
   2.   Ved udøvelsen af sine funktioner iagttager høringskonsulenten kravet om, at grundforordningerne skal gennemføres effektivt i overensstemmelse med gældende EU-ret og de principper, der er fastlagt af Domstolen.
   3.   I udøvelsen af sine funktioner skal høringskonsulenten til enhver tid under en procedure have ubegrænset adgang uden unødig forsinkelse til eventuelle sagsakter vedrørende proceduren.
   4.   Høringskonsulenten træffer beslutninger, som fastsat i denne afgørelse, og kan fremsætte henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste om alle spørgsmål vedrørende rettighederne for de interesserede parter, der havde anmodet om høringskonsulentens indgreb. Høringskonsulenten skal især sørge for, at der ved udarbejdelsen af udkast til Kommissionens retsakter eller forslag tages behørigt hensyn til alle relevante forhold, hvad enten disse er fordelagtige eller ufordelagtige for de interesserede parter.
   5.   Høringskonsulenten underretter den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder om udviklingen af den procedure, som høringskonsulenten har grebet ind i, indtil Kommissionen eller Rådet vedtager en endelig retsakt. Høringskonsulenten underrettes straks om enhver væsentlig ændring af Kommissionens holdning i den endelige fase af en handelsprocedure for at vurdere enhver potentiel virkning for de interesserede parters rettigheder.
   6.   Høringskonsulenten rådgiver det medlem af Kommissionen, der har ansvar for handelspolitik, og eventuelt generaldirektøren for GD Handel om opfølgningen af sine henstillinger og eventuelt om mulige retsmidler.
   7.   Høringskonsulenten høres af den ansvarlige direktør om ændringer eller ajourføringer af politikken vedrørende procedurespørgsmål og væsentlige spørgsmål, der har indvirkning på de interesserede parters rettigheder, jf. definitionen i artikel 2 i denne afgørelse. Høringskonsulenten kan høres om ethvert andet spørgsmål som led i en handelsprocedure.
   8.   Høringskonsulenten kan om nødvendigt forelægge Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for Generaldirektoratet for Handel bemærkninger og anbefalinger om et hvilket som helst spørgsmål som led i en handelsprocedure.
   Artikel 5
   Betingelser for høringskonsulentens indgreb — tidsplan — information
   1.   Høringskonsulenten handler efter anmodning fra interesserede parter, Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren, den ansvarlige direktør for en handelsprocedure eller dennes stedfortræder, eller en direktør i andre tjenestegrene, der er blevet hørt i forbindelse med en handelsprocedure.
   2.   Høringskonsulenten kan gribe ind på et hvilket som helst tidspunkt af en procedure dog under hensyntagen til tidspresset i en sådan procedure.
   3.   Høringskonsulenten er bundet af de frister, der gælder i handelsprocedurer i overensstemmelse med grundforordningerne.
   4.   Endelige retsakter eller forslag fra Kommissionen skal ledsages af en note fra høringskonsulenten om dennes eventuelle indgreb i proceduren og arten af indgrebet.
   Artikel 6
   Høringer
   1.   Høringskonsulenten kan efter anmodning eller i de tilfælde og på de betingelser, der er fastsat i grundforordningerne, arrangere og gennemføre to typer høringer, nemlig høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med de samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestegrene, og høringer af interesserede parter med forskellige interesser.
   2.   En høring kan vedrøre ethvert spørgsmål, der opstår på et hvilket som helst tidspunkt i en handelsprocedure, og kan påvirke de interesserede parters rettigheder.
   3.   Fysiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, kan enten møde personligt eller lade sig repræsentere ved en retlig repræsentant. Juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring, skal være repræsenteret af en behørigt befuldmægtiget ansat udvalgt blandt deres faste personale.
   4.   Fysiske eller juridiske personer, der er indbudt til at deltage i en høring tilrettelagt af høringskonsulenten, kan bistås af en juridisk rådgiver eller en anden kvalificeret person uden for deres faste personale, der er godkendt af høringskonsulenten.
   5.   Denne artikel berører ikke retten til at blive hørt i henhold til grundforordningerne.
   Artikel 7
   Høringer med en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser
   1.   Høringskonsulenten kan arrangere og gennemføre en høring mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med samme interesser og Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene på begrundet anmodning fra den individuelle interesserede part eller gruppe af interesserede parter med samme interesser.
   2.   En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med samme interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med samme interesser indvilliger i at deltage.
   Artikel 8
   Høringer af interesserede parter med forskellige interesser
   1.   En høring af interesserede parter med forskellige interesser kan arrangeres og ledes af høringskonsulenten, således at divergerende synspunkter kan fremføres, og modargumenter fremlægges. Fristen for afholdelse af en sådan høring angives i meddelelsen om indledning af en handelsprocedure.
   2.   En høring blandt interesserede parter med forskellige interesser kan organiseres som led i alle handelsprocedurer efter høring af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste.
   3.   En individuel interesseret part kan indgive anmodning om en høring med en gruppe af interesserede parter med forskellige interesser om et specifikt emne, som finder sted, forudsat at mindst en anden interesseret part med forskellige interesser indvilliger i at deltage.
   4.   Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene deltager i høringen.
   5.   Kompetente repræsentanter for medlemsstaterne kan deltage i høringer af interesserede parter med forskellige interesser som observatører.
   Artikel 9
   Forberedelse af høringer
   1.   Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, fastsætter høringskonsulenten varighed, dato og sted for høringen. Hvor en udsættelse er ønsket af de interesserede parter eller Kommissionens tjenestegrene, tager høringskonsulenten stilling til, hvorvidt udsættelsen kan imødekommes.
   2.   Høringskonsulenten kan eventuelt afholde et forberedende møde med de interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og andre tjenestegrene for så vidt muligt at identificere og præcisere alle juridiske eller faktiske spørgsmål, der skal tages op under høringen. Høringskonsulenten kan i den forbindelse anmode deltagerne i en høring om alle oplysninger, der måtte være nødvendige for at forberede høringen.
   3.   Høringskonsulenten udarbejder en dagsorden for hver høring, som sendes til alle deltagere inden høringen.
   4.   Høringskonsulenten kan, inden for et rimeligt tidsrum efter fristen for indgivelse af kommentarer vedrørende en fremlæggelse og før en høring mellem parterne, give deltagerne mulighed for at stille spørgsmål til oplysninger, som er indgivet af andre interesserede parter.
   5.   For at sikre en grundig forberedelse af høringen mellem parterne og særlig med henblik på at få de faktiske forhold belyst så klart som muligt kan høringskonsulenten efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder inden høringen tilsende de parter, der skal deltage i høringen, en liste over de spørgsmål, som han ønsker, at de skal tage stilling til.
   6.   Høringskonsulenten kan ligeledes anmode om skriftligt at blive forhåndsunderrettet om hovedindholdet i de erklæringer, der påtænkes afgivet af deltagerne i høringen.
   7.   Høringskonsulenten kan indbyde eksterne eksperter til høringerne. Interesserede parter og Kommissionens tjenestegrene kan anmode høringskonsulenten om at tillade eksterne eksperter til høringer. Høringskonsulenten træffer afgørelse om sådanne anmodninger. Eksterne eksperter, der indbydes til en høring, skal underskrive en aftale om fortrolighed.
   8.   Eksterne eksperter kan blive anmodet om at fremskaffe relevante analyser, rapporter eller publikationer, som skal indgå i sagsakterne og stilles til rådighed for alle deltagere hurtigst muligt forud for høringen.
   Artikel 10
   Gennemførelse af høringer
   1.   Høringskonsulenten er eneansvarlig for gennemførelsen af høringen. Høringskonsulenten sikrer, at høringen afvikles korrekt, og bidrager derigennem til en retfærdig behandling under selve høringen og til, at eventuelle efterfølgende beslutninger bliver retfærdige.
   2.   Høringerne er ikke offentlige. Høringskonsulenten afgør, hvilke personer der skal høres på en interesseret parts vegne, og om de pågældende personer skal høres hver for sig eller i overværelse af andre personer, der er indbudt til at deltage. I sidstnævnte tilfælde skal der tages hensyn til de interesserede parters legitime interesser i, at deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger beskyttes.
   3.   Høringskonsulenten kan give deltagerne mulighed for at stille og besvare spørgsmål under høringen.
   4.   Hvis høringskonsulenten har tilladt brug af eksterne eksperter, skal han sikre sig, at disse eksperter har mulighed for at fremlægge deres synspunkter og svare på spørgsmål fra andre deltagere i høringen.
   5.   Efter en høring kan høringskonsulenten eventuelt med henblik på at sikre retten til at blive hørt, efter samråd med den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder, give interesserede parter mulighed for at afgive yderligere skriftlige bemærkninger. Høringskonsulenten fastsætter en frist for afgivelsen af sådanne nye bemærkninger. Skriftlige bemærkninger modtaget efter denne dato kan ikke tages i betragtning.
   Artikel 11
   Opfølgning af høringer
   1.   Høringskonsulenten udarbejder en udskrift eller et fyldestgørende resumé af høringerne:

               a)

               Hvor der er arrangeret høringer af interesserede parter med forskellige interesser, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé, som indgår i sagsakterne, der kan konsulteres af interesserede parter.

               b)

               Hvor der er arrangeret høringer mellem en individuel interesseret part eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser og Kommissionens tjenestegrene, forelægges alle deltagere i høringen en udskrift eller et fyldestgørende resumé. Disse deltagere kan indgive en begrundet anmodning om fortrolig behandling af visse oplysninger i udskriften eller resuméet. Høringskonsulenten træffer afgørelse om disse anmodninger efter at have hørt Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og eventuelt andre tjenestegrene. Den ikke-fortrolige udgave af udskriften eller resuméet af høringen skal indgå i sagsakterne, der kan konsulteres af de interesserede parter.

         2.   Høringskonsulenten kan fremsætte anbefalinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste i henhold til artikel 4, stk. 4, i denne afgørelse. Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste meddeler inden for en rimelig frist før vedtagelsen af en endelig retsakt høringskonsulenten, hvorvidt og hvordan der er taget hensyn til disse anbefalinger og fremsender en kopi af udkastet til retsakt til høringskonsulenten.
   3.   Høringskonsulenten fremlægger regelmæssige rapporter for det kompetente medlem af Kommissionen med ansvar for handelspolitik med kopi til generaldirektøren om høringer med de individuelle parter eller en gruppe af interesserede parter med lignende interesser, jf. artikel 18 i denne afgørelse, medmindre sagen kræver en øjeblikkelig henstilling til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik eller generaldirektøren.
   4.   Eventuelle henstillinger til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste og rapporter og bemærkninger til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren, som er udarbejdet af høringskonsulenten, betragtes som fortrolige interne dokumenter.
   5.   Hvis der arrangeres en høring mellem parterne, udarbejder høringskonsulenten en skriftlig endelig rapport om overholdelsen af de interesserede parters rettigheder. Denne rapport kan ændres af høringskonsulenten som følge af eventuelle ændringer i udkastet til retsakt, indtil den endelige retsakt vedtages.
   Artikel 12
   Aktindsigt
   1.   En part, som hævder at være en interesseret part, kan anmode høringskonsulenten om at revidere ethvert afslag fra Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste på, inden for et rimeligt tidsrum, at indrømme den pågældende aktindsigt i de dokumenter, der kan konsulteres af parterne, eller et bestemt dokument i Kommissionens besiddelse. Høringskonsulenten undersøger sagen og træffer afgørelse om at indrømme delvis eller fuld adgang eller afslå aktindsigt i sagsakterne eller det ønskede dokument.
   2.   Høringskonsulenten fastsætter tidsfristerne for, hvornår Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste skal indrømme en sådan aktindsigt.
   Artikel 13
   Fortrolighed
   1.   Høringskonsulenten er bundet af de generelle bestemmelser om behandling af fortrolige oplysninger, der er afgivet af interesserede parter som led i Kommissionens administrative procedurer.
   2.   Interesserede parter eller Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste kan anmode høringskonsulenten om at træffe beslutning om den fortrolige karakter af et dokument, som Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har i sin besiddelse.
   Artikel 14
   Ikke-fortrolige resuméer af fortrolige oplysninger
   1.   En interesseret part kan anmode høringskonsulenten om at revidere Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjenestes vurdering af, om et ikke-fortroligt sammendrag af de fortrolige oplysninger, der fremlægges i forbindelse med en undersøgelse, er tilstrækkeligt detaljeret til at sikre en rimelig forståelse af substansen i de oplysninger, der afgives fortroligt.
   2.   Hvis Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste har til hensigt at se bort fra et dokument eller oplysninger, for hvilke en interesseret part har afvist at fremlægge et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé, kan sidstnævnte anmode høringskonsulenten om at træffe afgørelse i sagen.
   3.   Høringskonsulenten behandler anmodningen. Hvis høringskonsulenten finder, at det ikke-fortrolige sammendrag ikke er tilstrækkeligt detaljeret, giver han den interesserede part, der gav resuméet, lejlighed til at fremsætte bemærkninger og forbedre resuméet inden for en rimelig frist.
   4.   Hvis den interesserede part, der har fremsendt fortrolige oplysninger, fremsender et mangelfuldt resumé, anfører begrundelser, der ikke kan accepteres, eller undlader at handle, afgør høringskonsulenten, om der kan ses bort fra fortrolige oplysninger, for hvilke der ikke er blevet fremlagt et fyldestgørende ikke-fortroligt resumé i overensstemmelse med grundforordningernes relevante bestemmelser.
   Artikel 15
   Adgang til oplysninger af fortrolig karakter, som ikke kan indgå i et resumé
   På foranledning af en interesseret part kan høringskonsulenten behandle fortrolige oplysninger, der ikke kan indgå i resumé, som den pågældende part ikke har adgang til, med henblik på at kontrollere, hvordan disse oplysninger blev anvendt af Kommissionens undersøgelsestjeneste.
   Høringskonsulenten meddeler den anmodende interesserede part:

               a)

               om de oplysninger, der blev hemmeligholdt for parten, er relevante for den pågældende parts forsvar, og

               b)

               om den ansvarlige undersøgelsestjeneste har afspejlet oplysningerne korrekt i de kendsgerninger og betragtninger, som blev lagt til grund for deres konklusioner, hvor dette er relevant.

         Artikel 16
   Forlængelse af frister
   1.   En anmodning om forlængelse af tidsfrister eller udsættelse af fristen for besvarelse af spørgeskemaer, for fremlæggelse af yderligere oplysninger, for kontrolbesøg, eller fremlæggelse af bemærkninger til meddelelsen af konklusioner skal først indsendes af de interesserede parter til Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. En sådan anmodning skal indgives i god tid inden udløbet af den oprindelige frist. Når en sådan anmodning afvises, eller hvis den interesserede part mener, at forlængelsen er for kort, kan den pågældende inden udløbet af den oprindelige frist indgive en begrundet anmodning til høringskonsulenten om at gennemgå sagen. Efter høring af den ansvarlige direktør eller dennes stedfortræder kan høringskonsulenten forlænge frister eller afvise anmodningen.
   2.   Kommissionens tjenestegrene skal ikke agere i en sag, der henvises til høringskonsulenten, før denne har truffet en beslutning.
   3.   Høringskonsulenten træffer sin afgørelse under hensyntagen til de særlige forhold i forbindelse med en anmodning og tidspresset i proceduren.
   Artikel 17
   Deltagelse i udvalgsmøder
   Høringskonsulenten kan deltage i udvalgets møder. Høringskonsulenten kan i givet fald besvare spørgsmål fra medlemsstaterne, for så vidt disse spørgsmål vedrører arten af hans indgreb i procedurerne.
   Artikel 18
   Rapporter om høringskonsulentens arbejde
   1.   Ved udgangen af hvert år udarbejder høringskonsulenten en årsrapport. Årsrapporten skal indeholde oplysninger om de sager, som høringskonsulenten har grebet ind i, de afgørelser og henstillinger han har fremsat og eventuelle anbefalinger til forbedring af handelsprocedurerne. Rapporten stiles til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik. Generaldirektøren for GD Handel og de ansvarlige direktører modtager en kopi af rapporten.
   2.   Resuméer af årsrapporten sendes til medlemsstaterne og Europa-Parlamentet og offentliggøres på høringskonsulentens websted.
   3.   Høringskonsulenten udarbejder periodiske rapporter for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik med et resumé af sine aktiviteter og spørgsmål, der opstod under disse aktiviteter. Årsrapporten indeholder en redegørelse for de vigtigste politiske spørgsmål, afgørelser og henstillinger, som høringskonsulenten har fremsat, og for hvordan disse henstillinger er blevet taget i betragtning af Kommissionens ansvarlige undersøgelsestjeneste. Et eksemplar af denne rapport stiles til generaldirektøren for GD Handel.
   4.   Høringskonsulenten aflægger rapport om eventuelle høringer af interesserede parter med forskellige interesser og kan i udførelsen af den rådgivende rolle rapportere til Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik og generaldirektøren for GD Handel om andre aspekter, der følger af en handelsprocedure eller på anden vis er relevante for en effektiv anvendelse af EU-rettens principper i handelsprocedurer.
   5.   Høringskonsulentens endelige rapport om høringer af parterne forelægges for Kommissionens medlem med ansvar for handelspolitik, generaldirektøren for GD Handel og den ansvarlige direktør. Den fremsendes også til de kompetente repræsentanter for medlemsstaterne og de interesserede parter.
   Artikel 19
   Overgangsbestemmelser
   Denne afgørelse finder anvendelse på sager, der er i gang på tidspunktet for afgørelsens ikrafttræden, men hvor ingen endelig fremlæggelse har fundet sted.
   Proceduremæssige skridt før denne afgørelses ikrafttræden har fortsat virkning.
   Artikel 20
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 29. februar 2012.

            På Kommissionens vegne

         José Manuel BARROSO

            Formand

      (1)  EUT L 55 af 5.3.2010, s. 60.

      (2)  EUT C 83 du 30.3.2010, s. 391.

      (3)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

      (4)  EUT L 188 af 18.7.2009, s. 93.

      (5)  EUT L 84 af 31.3.2009, s. 1.

      (6)  EUT L 185 af 17.7.2009, s. 1.

      (7)  EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71.

      (8)  EFT L 56 af 6.3.1996, s. 21.

      (9)  EUT L 162 af 30.4.2004, s. 1.

      (10)  EUT L 211 af 6.8.2008, s. 1.

      (11)  EFT L 201 af 26.7.2001, s. 10.

      (12)  EUT L 65 af 8.3.2003, s. 1.

      (13)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.


Avis juridique important

|

31984D0331

84/331/EØF: Europa-Parlamentets afgørelse af 10. april 1984 om decharge til Kommissionen for De europæiske Fællesskaber vedrørende Den anden og tredje europæiske Udviklingsfonds virksomhed i regnskabsåret 1982

EF-Tidende nr. L 173 af 30/06/1984 s. 0007 - 0007

++++  EUROPA-PARLAMENTETS AFGOERELSE  af 10 . april 1984  om decharge til Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber vedroerende Den anden og tredje europaeiske Udviklingsfonds virksomhed i regnskabsaaret 1982   ( 84/331/EOEF )  EUROPA-PARLAMENTET ,  der henviser til Revisionsrettens beretning for regnskabsaaret 1982 med institutionernes svar ( 1 )  ( dok . 1-1270/83 ) ,  der henviser til statusopgoerelse og regnskaber for Den europaeiske Udviklingfond for regnskabsaaret 1982 ,  der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra udvalget om udvikling og samarbejde  ( dok . 1-118/84 ) ,  der henviser til , at traktaten af 22 . juli 1975 gav Parlamentet bemyndigelse til at meddele decharge for Faellesskabernes finansforvaltning ,  1 . meddeler Kommissionen decharge vedroerende gennemfoerelsen af bevillingerne paa forvaltningsregnskaber for Den anden * g tredje europaeiske Udviklingsfond for regnskabsaaret 1982 ;  2 . paalaegger sin formand at sende denne afgoerelse til Kommissionen samt til de oevrige institutioner og drage omsorg for , at den offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .  Strasbourg , den 10 . april 1984 .  H.-J . OPITZ  Generalsekretaer  Pieter DANKERT  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 357 af 31 . 12 . 1983 , s . 1 .


Avis juridique important

|

32003D0465

2003/465/EF: Rådets afgørelse af 16. juni 2003 om indgåelse af aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Norge om yderligere handelspræferencer for landbrugsprodukter vedtaget på grundlag af artikel 19 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde

EU-Tidende nr. L 156 af 25/06/2003 s. 0048 - 0048

Rådets afgørelseaf 16. juni 2003om indgåelse af aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Norge om yderligere handelspræferencer for landbrugsprodukter vedtaget på grundlag af artikel 19 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde(2003/465/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133, sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første punktum,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) I artikel 19 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) er det fastsat, at de kontraherende parter forpligter sig til at fortsætte deres bestræbelser for at opnå en gradvis liberalisering af handelen med landbrugsprodukter.(2) Kongeriget Norge og Det Europæiske Fællesskab har i 2002 på grundlag af artikel 19 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ført bilaterale handelsforhandlinger på landbrugsområdet, som afsluttedes med tilfredsstillende resultat den 18. december 2002.(3) Den pågældende aftale i form af brevveksling bør godkendes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Norge om yderligere handelspræferencer for landbrugsprodukter vedtaget på grundlag af artikel 19 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde godkendes herved på Fællesskabets vegne.Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne afgørelse.Artikel 2Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de(n) person(er), der er beføjet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Fællesskabet.Udfærdiget i Luxembourg, den 16. juni 2003.På Rådets vegneG. PapandreouFormand


title: Rådets afgørelse (FUSP) 2015/2274 af 7. december 2015 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sahel

text:
               8.12.2015

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 322/44

         RÅDETS AFGØRELSE (FUSP) 2015/2274
   af 7. december 2015
   om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sahel
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 33 og artikel 31, stk. 2,
   under henvisning til forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 18. marts 2013 afgørelse 2013/133/FUSP (1) om udnævnelse af Michel Dominique REVEYRAND — DE MENTHON som Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for Sahel. EUSR's mandat udløb den 31. oktober 2015.

               (2)

               Der bør udnævnes en ny EUSR for Sahel for perioden fra den 1. november 2015 til den 28. februar 2017.

               (3)

               EUSR skal gennemføre EUSR's mandat under forhold, som muligvis vil blive forværret og vil kunne hindre opnåelsen af målene for Unionens optræden udadtil, jf. traktatens artikel 21 —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den Europæiske Unions særlige repræsentant
   1.   Ángel LOSADA FERNÁNDEZ udnævnes hermed til Den Europæiske Unions særlige repræsentant (EUSR) for Sahel indtil den 28. februar 2017. EUSR's mandat kan afsluttes tidligere, hvis Rådet træffer afgørelse herom efter forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik (HR).
   2.   I forbindelse med EUSR's mandat defineres Sahel som værende det primære fokusområde for EU-strategien for sikkerhed og udvikling i Sahel (»strategien«) og den regionale handlingsplan hertil (»handlingsplanen«), dvs. Burkina Faso, Tchad, Mali, Mauretanien og Niger. I spørgsmål med bredere regionale implikationer samarbejder EUSR med Tchad Sø-Bassinets lande og andre lande og regionale eller internationale enheder uden for Sahel samt Vestafrika og Guineabugten, alt efter hvad der er relevant.
   Artikel 2
   Politikmål
   1.   EUSR's mandat baseres på Unionens politikmål i forhold til Sahel om at bidrage aktivt til regionale og internationale tiltag for at opnå vedvarende fred, sikkerhed og udvikling i regionen. EUSR skal derudover have som mål at udvide kvaliteten, intensiteten og indvirkningen af Unionens omfattende engagement i Sahel.
   2.   EUSR bidrager til at udvikle og gennemføre alle Unionens tiltag i regionen, navnlig inden for politiske, sikkerhedsmæssige og udviklingsmæssige områder, herunder strategien og den regionale handlingsplan, og at koordinere alle relevante instrumenter for Unionens indsats.
   3.   Der gives prioritet til Mali og en langsigtet stabilisering af landet samt til de regionale dimensioner af konflikten i koordination med EU-delegationen.
   4.   Unionens politikmål bør tilstræbe gennem koordineret og effektiv anvendelse af samtlige dets instrumenter at fremme tilbagevenden for Mali og dets befolkning til en proces med fred, forsoning, sikkerhed og udvikling.
   5.   Der bør rettes behørig opmærksomhed mod de andre lande i regionen, såsom Mauretanien, Burkina Faso, Niger og Tchad, herunder de kommende valg i de tre sidstnævnte lande.
   Artikel 3
   Mandat
   1.   For at nå Unionens politikmål i forhold til Sahel har EUSR mandat til:

               a)

               aktivt at bidrage til gennemførelsen af strategien og den regionale handlingsplan og til koordinationen og videreudviklingen af Unionens samlede tilgang til den regionale krise med henblik på at styrke den overordnede sammenhæng og effektivitet i Unionens aktiviteter i Sahel

               b)

               at samarbejde med alle relevante interessenter i regionen, regeringer, regionale organisationer, navnlig G5 Sahel, internationale organisationer, civilsamfund og diasporaer, herunder med Maghreblandene og Tchad Sø-Bassinets lande, med henblik på at fremme Unionens mål og bidrage til en bedre forståelse af Unionens rolle i Sahel

               c)

               at repræsentere og fremme Unionen interesser i de relevante regionale og internationale fora, herunder deltagelse i Comité de Suivi til fredsaftalen i Mali, og sikre synligheden af Unionens støtte til krisestyring og konfliktforebyggelse, herunder EUTM Mali, EUCAP Sahel Mali og EUCAP Sahel Niger

               d)

               at opretholde et tæt samarbejde med De Forenede Nationer (FN), navnlig generalsekretærens særlige repræsentant for Vestafrika, generalsekretærens særlige repræsentant for Mali, generalsekretærens særlige udsending for Sahel, Den Afrikanske Union (AU), navnlig AU's højtstående repræsentant for Mali og Sahel, Det Økonomiske Fællesskab af Vestafrikanske Stater (Ecowas), G5 Sahel, komitéen vedrørende Tchad Sø-Bassinet samt andre førende nationale, regionale og internationale interessenter, herunder andre særlige udsendinge for Sahel og relevante organer i Maghrebområdet

               e)

               nøje at følge de regionale og grænseoverskridende dimensioner af udfordringerne i Sahel, herunder terrorisme, organiseret kriminalitet, våbensmugling, menneskehandel, og smugling, narkotikahandel, flygtninge- og migrationsstrømme og dermed forbundne finansielle strømme; i tæt samarbejde med EU-antiterrorkoordinatoren at bidrage til den videre gennemførelse af EU's terrorbekæmpelsesstrategi

               f)

               tæt at følge de humanitære, politiske, sikkerhedsmæssige og udviklingsmæssige konsekvenser af flygtninge- og migrationsstrømme i stor skala og relaterede ulovlige finansielle strømme på tværs af regionen; efter anmodning at deltage i dialoger om migration med relevante interessenter og bidrage mere generelt til Unionens politik om migration og flygtninge, for så vidt angår regionen, i tråd med Unionens politiske prioriteter, for at øge samarbejde, herunder om tilbagesendelse og tilbagetagelse; at arbejde med Sahels lande for at følge op på handlinger, der blev vedtaget på Valletta-topmødet i november 2015

               g)

               at opretholde regelmæssige kontakter på højt politisk niveau med de lande i regionen, der er berørt af terrorisme og international kriminalitet, med henblik på at sikre en sammenhængende og omfattende tilgang og at sikre Unionens centrale rolle i de internationale bestræbelser på at bekæmpe terrorisme og international kriminalitet. Dette inkluderer Unionens aktive støtte til regional opbygning af kapacitet i sikkerhedssektoren og af, at der på passende vis tages hånd om de bagvedliggende årsager til terrorisme og international kriminalitet i Sahel

               h)

               nøje at følge de politiske, sikkerhedsmæssige og udviklingsmæssige konsekvenser af humanitære kriser i regionen

               i)

               vedrørende Mali at bidrage til landets stabilisering, navnlig fuld tilbagevenden til normale forfatningsmæssige tilstande og en normal regeringsførelse i hele området og en troværdig og inklusiv national dialog inden for rammerne af fredsaftalen i Mali. Dette inkluderer også at fremme institutionsopbygning, reform af sikkerhedssektoren og langsigtet fredsopbygning og forsoning samt bekæmpelse af korruption og straffrihed i Mali

               j)

               at bidrage til gennemførelse af Unionens menneskerettighedspolitik i regionen i samarbejde med EUSR for menneskerettigheder, herunder EU's retningslinjer om menneskerettigheder, navnlig EU's retningslinjer om børn i væbnede konflikter samt om vold mod kvinder og piger og bekæmpelse af alle former for diskrimination mod dem, og Unionens politik om kvinder, fred og sikkerhed, og at fremme inkludering og ligestilling mellem kønnene i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1325 (2000) og efterfølgende resolutioner om kvinder, fred og sikkerhed, herunder resolution 2242 (2015). Bidraget vil omfatte overvågning og rapportering om udviklingen samt at udarbejdelse af henstillinger i den henseende, og at holde regelmæssig kontakt til de relevante myndigheder i Mali og regionen, til anklagemyndigheden ved Den Internationale Straffedomstol, FN's højkommissær for menneskerettigheder, menneskerettighedsforkæmpere og -observatører i regionen

               k)

               at følge op på og rapportere om overholdelsen af FN's Sikkerhedsråds relevante resolutioner (UNSCR'er), navnlig UNSCR 2056 (2012), 2071 (2012), 2085 (2012), 2100 (2013) og 2227 (2015).

         2.   Med henblik på opfyldelsen af mandatet skal EUSR bl.a.:

               a)

               rådgive og aflægge rapport om fastlæggelse af Unionens holdninger i regionale og internationale fora, alt efter hvad der er relevant, med henblik på proaktivt at fremme og styrke den omfattende EU-tilgang til krisen i Sahel

               b)

               holde sig orienteret om alle Unionens aktiviteter og samarbejde tæt med de relevante EU-delegationer.

         Artikel 4
   Gennemførelse af mandatet
   1.   EUSR har ansvaret for gennemførelsen af mandatet og handler med reference til HR.
   2.   Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) opretholder privilegerede forbindelser med EUSR og er EUSR's primære kontaktpunkt for forbindelserne med Rådet. PSC giver EUSR strategisk vejledning og politiske retningslinjer i forbindelse med mandatet med forbehold af HR's ansvarsområder.
   3.   EUSR arbejder tæt sammen med Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) og dennes relevante tjenestegrene, navnlig koordinatoren for Sahel.
   Artikel 5
   Finansiering
   1.   Det finansielle referencegrundlag til dækning af udgifterne i forbindelse med EUSR's mandat i perioden fra den 1. november 2015 til den 28. februar 2017 udgør 1 770 000 EUR.
   2.   Udgifterne forvaltes i overensstemmelse med de procedurer og regler, der gælder for Unionens almindelige budget.
   3.   Udgifterne forvaltes i henhold til en kontrakt mellem EUSR og Kommissionen. EUSR står til regnskab for alle udgifter over for Kommissionen.
   Artikel 6
   Sammensætning af medarbejderstaben
   1.   EUSR er inden for rammerne af sit mandat og de finansielle midler, der stilles til rådighed i den forbindelse, ansvarlig for at sammensætte EUSR's medarbejderstab. Staben skal omfatte medarbejdere med den ekspertise i specifikke politiske og sikkerhedsmæssige spørgsmål, som mandatet kræver. EUSR underretter omgående Rådet og Kommissionen om medarbejderstabens sammensætning.
   2.   Medlemsstaterne, EU-institutionerne og EU-Udenrigstjenesten kan foreslå udstationering af medarbejdere til at arbejde sammen med EUSR. Løn til medarbejdere udstationeret ved EUSR afholdes af den pågældende medlemsstat, den pågældende EU-institution eller EU-Udenrigstjenesten. Eksperter, der udstationeres af medlemsstaterne ved EU-institutionerne eller EU-Udenrigstjenesten, kan også udstationeres ved EUSR. Internationale kontraktansatte skal være statsborgere i en medlemsstat.
   3.   Alt udstationeret personale forbliver under den udsendende medlemsstats eller EU-institutions eller EU-Udenrigstjenestens administrative myndighed og udfører sine opgaver og handler i EUSR's mandats interesse.
   4.   EUSR's personale placeres samme sted som de relevante tjenestegrene i EU-Udenrigstjenesten eller EU-delegationerne med henblik på at sikre sammenhæng og konsekvens i deres respektive aktiviteter.
   Artikel 7
   Privilegier og immuniteter for EUSR og EUSR's medarbejderstab
   De privilegier, immuniteter og yderligere garantier, der er nødvendige for, at EUSR og medarbejderne i EUSR's stab kan opfylde og afvikle EUSR's mission uhindret, aftales med værtslandene, alt efter hvad der er relevant. Medlemsstaterne og EU-Udenrigstjenesten yder den fornødne støtte med henblik herpå.
   Artikel 8
   Sikkerheden i forbindelse med EU's klassificerede informationer
   EUSR og medarbejderne i EUSR's stab respekterer de sikkerhedsprincipper og minimumsstandarder, der er fastsat i Rådets afgørelse 2013/488/EU (2).
   Artikel 9
   Adgang til oplysninger og logistisk støtte
   1.   Medlemsstaterne, Kommissionen, EU-Udenrigstjenesten og Generalsekretariatet for Rådet sikrer, at EUSR får adgang til alle relevante oplysninger.
   2.   Alt efter tilfældet yder EU-delegationerne og/eller medlemsstaterne logistisk støtte i regionen.
   Artikel 10
   Sikkerhed
   I overensstemmelse med Unionens sikkerhedspolitik for personale, der er udstationeret uden for Unionen som led i operationer i medfør af afsnit V i traktaten, træffer EUSR i overensstemmelse med EUSR's mandat og sikkerhedssituationen i ansvarsområdet alle med rimelighed gennemførlige forholdsregler med hensyn til sikkerheden for alt personale, der står under EUSR's direkte myndighed, navnlig ved:

               a)

               at udarbejde en specifik sikkerhedsplan på grundlag af rådgivning fra EU-Udenrigstjenesten, der bl.a. omfatter specifikke materielle, organisatoriske og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger vedrørende styring af sikre personalebevægelser til og inden for ansvarsområdet samt styringen af sikkerhedshændelser, herunder en beredskabs- og evakueringsplan

               b)

               at sikre, at alt personale, der er udstationeret uden for Unionen, er dækket af en højrisikoforsikring, der er tilpasset forholdene i ansvarsområdet

               c)

               at sørge for, at alle medarbejdere i EUSR's stab, der skal udstationeres uden for Unionen, herunder lokalt ansat personale, har modtaget relevant sikkerhedsuddannelse før eller ved ankomsten til ansvarsområdet på grundlag af de risikoratings, der er opstillet for dette område af EU-Udenrigstjenesten

               d)

               at sikre, at alle vedtagne henstillinger, der udarbejdes efter regelmæssige sikkerhedsvurderinger, gennemføres, og aflægge skriftlige rapporter om deres gennemførelse og om andre sikkerhedsspørgsmål som led i fremskridtsrapporten og rapporten om gennemførelse af mandatet til Rådet, HR og Kommissionen.

         Artikel 11
   Indberetning
   1.   EUSR aflægger regelmæssigt rapport til HR og PSC. EUSR aflægger også efter behov rapport til Rådets arbejdsgrupper. Der udsendes regelmæssigt rapporter gennem Coreunettet. EUSR kan aflægge rapport til Rådet for Udenrigsanliggender. I overensstemmelse med traktatens artikel 36 kan EUSR inddrages i underretningen af Europa-Parlamentet.
   2.   EUSR aflægger rapport om den bedste måde, hvorpå man kan videreføre Unionens initiativer, såsom Unionens bidrag til reformer, herunder de politiske aspekter af relevante EU-udviklingsprojekter, i samråd med EU-delegationerne i regionen.
   Artikel 12
   Koordinering med andre EU-aktører
   1.   Inden for rammerne af strategien bidrager EUSR til, at Unionens politiske og diplomatiske indsats fremtræder som en helhed og er sammenhængende og effektiv og hjælper med at sikre, at alle EU-instrumenter på området sættes ind på en sammenhængende måde med henblik på at nå Unionens politikmål.
   2.   EUSR's aktiviteter koordineres med EU-delegationernes og Kommissionens, EU-Udenrigstjenestens og andre EU-tjenesters aktiviteter samt med de aktiviteter, der udføres af andre EUSR'er, som er aktive i regionen. EUSR sørger for regelmæssig briefing af medlemsstaternes missioner og EU-delegationerne i regionen.
   3.   På stedet holdes der tæt kontakt til cheferne for EU-delegationerne og medlemsstaternes missionschefer. EUSR skal i tæt samarbejde med relevante EU-delegationer sørge for lokal politisk vejledning til missionscheferne for EUCAP Sahel Niger og EUCAP Sahel Mali og den øverstbefalende for EUTM Mali. EUSR, den øverstbefalende for EUTM Mali og den øverstbefalende for den civile operation for EUCAP Sahel Niger og EUCAP Sahel Mali konsulterer hinanden efter behov.
   Artikel 13
   Revision
   Gennemførelsen af denne afgørelse og dens sammenhæng med andre bidrag fra Unionen til regionen tages løbende op til revision. EUSR forelægger HR, Rådet og Kommissionen en fremskridtsrapport inden udgangen af juni 2016 og en samlet rapport om gennemførelsen af mandatet inden udgangen af november 2016.
   Artikel 14
   Ikrafttræden
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
   Den anvendes fra den 1. november 2015.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. december 2015.

            På Rådets vegne

         C. CAHEN

            Formand

      (1)  Rådet afgørelse 2013/133/FUSP af 18. marts 2013 om udnævnelse af Den Europæiske Unions særlige repræsentant for Sahel (EUT L 75 af 19.3.2013, s. 29).

      (2)  Rådets afgørelse 2013/488/EU af 23. september 2013 om reglerne for sikkerhedsbeskyttelse af EU's klassificerede informationer (EUT L 274 af 15.10.2013, s. 1).


title: 2004/566/JHA: Rådets afgørelse 2004/566/RIA af 26. juli 2004 om ændring af afgørelse 2000/820/RIA om oprettelse af Det Europæiske Politiakademi (Cepol)

text:
               27.7.2004

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 251/19

      RÅDETS AFGØRELSE 2004/566/RIA
   af 26. juli 2004
   om ændring af afgørelse 2000/820/RIA om oprettelse af Det Europæiske Politiakademi (Cepol)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra c), og artikel 34, stk. 2, litra c),
   under henvisning til Irlands initiativ (1),
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Politiakademi (Cepol), som blev oprettet ved afgørelse 2000/820/RIA (3) har for øjeblikket ikke status som juridisk person.

               (2)

               En gennemgang af aktiviteterne i den første treårsperiode har vist, at den manglende status som juridisk person udgør en af de største hindringer for, at Cepol kan fungere efter hensigten.

               (3)

               Cepol bør forsynes med den rets- og handleevne, der tillægges juridiske personer.

               (4)

               Denne ændring foregriber ikke andre fremtidige ændringer, herunder navnlig ændringer, der måtte blive anset for nødvendige efter gennemgangen af aktiviteterne i den første treårsperiode —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2000/820/RIA foretages følgende ændringer:

               1)

               Følgende artikel indsættes:
               »Artikel 4a
               1.   Cepol har status som juridisk person.
               2.   Cepol nyder i hver medlemsstat den mest vidtgående rets- og handleevne, som vedkommende stats lovgivning tillægger juridiske personer. Cepol kan navnlig erhverve og afhænde fast ejendom og løsøre samt optræde som part i retssager.
               3.   Den administrative direktør, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, er Cepols repræsentant i retlig henseende.«

               2)

               I artikel 5, stk. 4, foretages følgende ændringer:

                           a)

                           litra d) affattes således:

                                       »d)

                                       sekretariatets almindelige drift, jf. dog litra f)«.

                           b)

                           litra f) affattes således:

                                       »f)

                                       vederlag til sekretariatsmedlemmer og/eller refusion af de udgifter, som den eller de medlemsstater, der betaler vederlaget til sekretariatets medlemmer, har pådraget sig, i forhold til medlemsstaternes bidrag.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse får virkning på dagen efter offentliggørelsen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2004.

            På Rådets vegne

         B. BOT

            Formand

      (1)  EUT C 1 af 6.1.2004, s. 8.

      (2)  Udtalelse afgivet den 20. april 2004 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EFT L 336 af 30.12.2000, s. 1.


title: RÅDETS AFGØRELSE af 21. marts 1991 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Algeriet om fastsættelse for perioden 1. november 1987 til 31. december 1991 af det tillægsbeløb, som skal fratrækkes den afgift, der anvendes ved indførsel til Fællesskabet af ikke-behandlet olivenolie med oprindelse i Algeriet (91/161/EØF) #

text:
Avis juridique important

|

31991D0161

RÅDETS AFGØRELSE af 21. marts 1991 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Algeriet om fastsættelse for perioden 1. november 1987 til 31. december 1991 af det tillægsbeløb, som skal fratrækkes den afgift, der anvendes ved indførsel til Fællesskabet af ikke-behandlet olivenolie med oprindelse i Algeriet (91/161/EØF)  -

EF-Tidende nr. L 080 af 27/03/1991 s. 0040

RAADETS AFGOERELSE  af 21. marts 1991  om indgaaelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Algeriet om fastsaettelse for perioden 1. november 1987 til 31. december 1991 af det  tillaegsbeloeb, som skal fratraekkes den afgift, der anvendes ved indfoersel til Faellesskabet af ikke-behandlet olivenolie med oprindelse i Algeriet  (91/161/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Algeriet (1), der er traadt i kraft den 1. november 1978, saerlig bilag B til naevnte aftale,  under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtning:  Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Algeriet om fastsaettelse for perioden 1. november 1987 til 31. december 1991 af det tillaegsbeloeb, som skal fratraekkes den afgift, der anvendes  ved indfoersel til Faellesskabet af ikke-behandlet olivenolie, henhoerende under KN-kode 1509 10 10, 1509 10 90 og 1510 00 10 og med oprindelse i Algeriet, boer godkendes -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Den Demokratiske Folkerepublik Algeriet om fastsaettelse for perioden 1. november 1987 til 31. december 1991 af det tillaegsbeloeb, der skal fratraekkes den afgift, som  anvendes ved indfoersel til Faellesskabet af ikke-behandlet olivenolie, henhoerende under KN-kode 1509 10 10, 1509 10 90 og 1510 00 10 og med oprindelse i Algeriet, godkendes herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Faellesskabet.  Artikel 3  Denne afgoerelse faar virkning dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 21. marts 1991. Paa Raadets vegne  G. WOHLFART  Formand  (1) EFT nr. L 263 af 27. 9. 1978, s. 2.


title: AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, den 3. december 1991 om forlængelse i 1992 af gyldigheden af afgørelse 90/672/EKSF og 90/673/EKSF om anvendelse af generelle toldpræferencer i 1991 for visse jern- og stålprodukter med oprindelse i udviklingslande (91/634/EKSF) #

text:
Avis juridique important

|

41991D0634

AFGØRELSE TRUFFET AF REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPÆISKE KUL- OG STÅLFÆLLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RÅDET, den 3. december 1991 om forlængelse i 1992 af gyldigheden af afgørelse 90/672/EKSF og 90/673/EKSF om anvendelse af generelle toldpræferencer i 1991 for visse jern- og stålprodukter med oprindelse i udviklingslande (91/634/EKSF)  -

EF-Tidende nr. L 341 af 12/12/1991 s. 0030 - 0031

AFGOERELSE TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RAADET,  den 3. december 1991  om forlaengelse i 1992 af gyldigheden af afgoerelse 90/672/EKSF og 90/673/EKSF om anvendelse  af generelle toldpraeferencer i 1991 for visse jern- og staalprodukter med oprindelse i udviklingslande  (91/634/EKSF)  REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DET EUROPAEISKE KUL- OG STAALFAELLESSKABS MEDLEMSSTATER, FORSAMLET I RAADET, HAR -  i forstaaelse med Kommissionen -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Bestemmelserne i afgoerelse 90/672/EKSF (1) og 90/673/EKSF (2) om anvendelse af generelle toldpraeferencer for visse jern- og staalprodukter med oprindelse i udviklingslande finder tilsvarende anvendelse i perioden fra 1. januar 1992 til 31.  december 1992.  Henvisningerne til bestemte datoer i 1990 og 1991 i de i stk. 1 naevnte afgoerelser skal laeses som henvisninger til de tilsvarende datoer i henholdsvis 1991 og 1992.  Artikel 2  De tekniske aendringer i bilag I til afgoerelse 90/672/EKSF er anfoert i bilaget til naervaerende afgoerelse.  Artikel 3  Denne afgoerelse traeder i kraft den 1. januar 1992. Udfaerdiget i Bruxelles, den 3. december 1991. B. de VRIES  Formand   (1) EFT nr. L 370 af 31. 12. 1990, s. 133. (2) EFT nr. L 370 af 31. 12. 1990, s. 151.    BILAG  AEndring af bilag I til afgoerelse 90/672/EKSF  Bilag I, spalte (2), loebenummer 60.0050:   i stedet for:  »7210 70 21  7210 70 29«  laeses:  »7210 70 31  7210 70 39«.


title: 2014/650/EU: Rådets afgørelse af 8. september 2014 om beskikkelse af et maltesisk medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

text:
               9.9.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 268/8

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. september 2014
   om beskikkelse af et maltesisk medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

      (2014/650/EU)

   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 302,
   under henvisning til indstilling fra den maltesiske regering,
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 13. september 2010 afgørelse 2010/570/EU, Euratom om beskikkelse af medlemmerne af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for perioden fra den 21. september 2010 til den 20. september 2015 (1).

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, efter at Michael PARNIS' mandat er udløbet —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Charles VELLA beskikkes som medlem af Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 20. september 2015.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. september 2014.

            På Rådets vegne

         S. GOZI

            Formand

      (1)  EUT L 251 af 25.9.2010, s. 8.


Avis juridique important

|

41982D0867

82/867/EKSF, EØF, Euratom: Afgørelse truffet af repræsentanterne for regeringerne for De europæiske Fællesskabers medlemsstater den 13. december 1982 om udnævnelse af formanden og næstformændene for Kommissionen for De europæiske Fællesskaber

EF-Tidende nr. L 368 af 28/12/1982 s. 0038 - 0038

*****  KONFERENCE  MELLEM REGERINGSREPRAESENTANTER  FRA MEDLEMSSTATERNE  AFGOERELSE  TRUFFET AF REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS MEDLEMSSTATER  den 13. december 1982  om udnaevnelse af formanden og naestformaendene for Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber  (82/867/EKSF, EOEF, Euratom)  REPRAESENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABERS MEDLEMSSTATER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af et faelles raad og en faelles kommission for De europaeiske Faellesskaber, saerlig artikel 14,  under henvisning til afgoerelse truffet af repraesentanterne for regeringerne for De europaeiske Faelleskabers medlemsstater den 1. januar 1981 om udnaevnelse af medlemmerne af Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber (1), og  efter hoering af Kommissionen -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Eneste artikel  1. Gaston Thorn udnaevnes til formand for Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber for tidsrummet 6. januar 1983 til 5. januar 1985.  2. Foelgende udnaevnes til naestformaend for Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber for tidsrummet 6. januar 1983 til 5. januar 1985:  Vicomte Étienne Davignon, Wilhelm Haferkamp, Lorenzo Natali, François-Xavier Ortoli, Christopher Samuel Tugendhat.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. december 1982.  U. ELLEMANN-JENSEN  Formand  (1) EFT nr. L 9 af 9. 1. 1981, s. 41.


Avis juridique important

|

31983D0316

83/316/EØF, Euratom, EKSF: Europa-Parlamentets afgørelse af 18. maj 1983 om decharge til Kommissionen for gennemførelsen af De europæiske Fællesskabers budget for regnskabsåret 1981 vedrørende: Sektion I - Parlamentet, Sektion II - Rådet, Sektion III - Kommissionen, Sektion IV - Domstolen og Sektion V - Revisionsretten

EF-Tidende nr. L 174 af 30/06/1983 s. 0015 - 0018

++++  EUROPA-PARLAMENTETS AFGOERELSE  af 18 . maj 1983  om decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af De europaeiske Faellesskabers budget for regnskabsaaret 1981 vedroerende : Sektion I - Parlamentet , Sektion II - Raadet , Sektion III - Kommissionen , Sektion IV - Domstolen og Sektion V - Revisionsretten   ( 83/316/EOEF , Euratom , EKSF )  EUROPA-PARLAMENTET ,   - der henviser til EKSF-traktaten , saerlig artikel 78g ,   - der henviser til EOEF-traktaten , saerlig artikel 206b ,   - der henviser til Euratom-traktaten , saerlig artikel 180b ,   - der henviser til forvaltningsregnskabet og status for Faellesskaberne for regnskabsaaret 1981 ,   - der henviser til Revisionsrettens beretning om regnskaberne for regnskabsaaret 1981 samt til institutionernes svar paa denne beretning ( 1 ) ,   - der henviser til den revision af samtlige Faellesskabets indtaegter og udgifter , som Revisionsretten har foretaget i overensstemmelse med artikel 206 a , stk . 1 , i EOEF-traktaten ,   - der henviser til Raadets henstilling af 15 . marts 1983 om godkendelse af Kommissionens forvaltning af budgettet for regnskabsaaret 1981 ,   - der henviser til betaenkning fra budgetkontroludvalget og til de arbejdsdokumenter om de forskellige former for faellesskabspolitik , der er vedfoejet som bilag , samt til udtalelser fra landbrugsudvalget , energi - og forskningsudvalget , udvalget om sociale anliggender og beskaeftigelse , samt udvalget om udvikling og samarbejde ( dok . 1 - 275/83 ) ,   * ( i ECU ) * ( i ECU ) *  1 . konstaterer , at  A . overslagene over indtaegter for regnskabsaaret 1981 beloeb sig til * * 18 434 030 071 *  fordelt som foelger :  Egne indtaegter * 17 329 851 202 * *  Foreloebigt overskud fra det foregaaende regnskabsaar * 246 132 415 * *  Saldo for momsindtaegter og finansielle bidrag for tidligere regnskabsaar * 546 116 190 * *  Andre indtaegter * 311 930 264 * *  B . overslagene over udgifter for regnskabsaaret 1981 beloeb sig til * * 18 434 030 071 *  2 . meddeler decharge til Kommissionen for folgende beloeb :  A . Indtaegter  a ) Fastslaaede krav for regnskabsaaret 1981 * * 18 468 644 790,87 *  b ) Betalinger pr . 31 . december 1981 : * * 18 449 136 922,42 *  fordelt saaledes   - Betalinger af regnskabsaarets tilgodehavender * 18 446 989 687,90 * *  fordelt som foelger :   - Egne indtaegter * 17 327 613 160,69 * *   - Endeligt overskud fra det foregaaende regnskabsaar * 246 132 414,26 * *   - Saldo for momsindtaegter og finansielle bidrag for tidligere regnskabsaar * 544 950 534,13 * *   - Andre indtaegter * 328 293 578,82 * *   - Betalinger af tilgodehavender fra det foregaaende regnskabsaar * 2 147 234,52 * *  B . Bevillinger fremfoert fra 1980 til 1981 overfoert til andre budgetposter * * 2 696 000 *  C . Udgifter ( betalinger konteret under regnskabsaaret 1981 ) * * 16 712 031 449,41 *  3 . fastsaetter overskuddet fra regnskabsaaret 1981 , der skal overfoeres , til * * 661 494 114,80 *  Indtaegter opkraevet for 1981 * 18 449 136 922,42 * *  Formaalsbestemte indtaegter , som er fremfoert fra 1980 , og skal tilbagebetales * - 580 448,02 * *  Fiansielle bidrag til supplerende programmer i sektorerne forskning og investeringer , som skal tilbagebetales * - 179 285,87 * *  Bevillinger fremfoert fra 1980 til 1981 overfoert til andre budgetposter * + 2 696 000,00 * *  I alt * 18 451 073 188,53 * *  Betalinger med bevillinger fra 1981 * 16 712 031 449,41 * *  Bevillinger fremfoert til 1982 * + 1 172 800 012,19 * *  Bortfaldne bevillinger fremfoert fra 1980 *  - 123 006 238,94 * *  Vekselkurstab * + 27 753 851,07 * *  Udgifter , der skal finansieres af indtaegterne for regnskabsaaret 1981 * 17 789 579 073,73 * *  4 . henviser til sin beslutning med bemaerkningerne til afgoerelserne om decharge og anmoder institutionerne om i overensstemmelse med artikel 85 i finansforordningen ( 2 ) at afgive beretning om de foranstaltninger , der er truffet som foelge af disse bemaerkninger ;  5 . tager til efterretning , at Kommissionen har reageret positivt paa visse krav , der blev stillet til den i forbindelse med gennemfoerelsen af Faellesskabernes budget , navnlig for saa vidt angaar :  Gennemfoerelse af Parlamentets beslutninger under budgetproceduren :  a ) at Kommissionen i loebet af regnskabsaaret aflaegger Parlamentet beretning om gennemfoerelsen af de bevillinger , Parlamentet har vedtaget i form af aendringer og navnlig informerer det om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med gennemfoerelsen , og at Kommissionen , saafremt Raadet ikke vedtager de relevante forordninger , enten anvender bevillingerne til tilsvarende saerskilte foranstaltninger eller under budgetposter med lignende formaal ;  Forvaltning af egne indtaegter :  b ) at det er Kommissionens normale politik , at besparelser i loebet af et regnskabsaar forbliver paa Faellesskabets budget , og at saldoen fremfoeres til det foelgende regnskabsaar , samt at de i artikel 11 i forordning ( EOEF , Euratom , EKSF ) 2891/77 ( 3 ) omhandlede morarenter paalaegges medlemsstater , der ikke foretager rettidig indbetaling ;  Uregelmaessigheder og svig :  c ) at Kommissionen har forsikret , at der er blevet truffet visse foranstaltninger , og at der vil blive truffet yderligere foranstaltninger til effektiv og hurtig forfoelgelse af uregelmaessigheder og svig , og at det forventes , at der i lighed med andre af Faellesskabets aktivitetsomraader oprettes en tilsvarende mobil saertjeneste til dette formaal ;  d ) at Raadet i sin henstilling af 15 . marts 1983 med henblik paa meddelelse af deharge til Kommissionen  ( dok . 1-108/83 ) har stillet foelgende krav :   " Raadet ser med bekymring paa de skaevheder , der kendetegner underretningen om uregelmaessigheder i de forskellige medlemsstater . Det mener , at det er uomgaengeligt at forstaerke indsatsen paa dette omraade , og opfordrer Kommissionen til at forelaegge det en skriftlig redegoerelse , som den udarbejder i samarbejde med det udvalg , der har faaet paalagt at gennemgaa uregelmaessighederne . Denne redegoerelse boer omhandle vanskelighederne i forbindelse med en mere omfattende og hurtig sporing af uregelmaessigheder . " .  Foedevarehjaelp :  e ) at Kommissionen har taget et nyt initiativ til forenkling af procedurerne og fremskyndelse af hjaelpen og forbeholder sig at undersoege disse initiativers effektivitet i praksis ;  Den europaeiske Udviklingsfond :  f ) at Kommissionen inden forhandlingerne paabegyndes vil forelaegge et forslag om opfoerelse af den 6 . EUF paa budgettet ;  Forskningspolitikken :  g ) at Kommissionen ligeledes er af den opfattelse , at der skal gennemfoeres en egentlig faelles forskningspolitik , og at faellesskabsbudgettet er det bedst egnede middel i den forbindelse ; opfordrer Kommissionen til at vurdere de finansielle virkninger af , at Super-Sara projektet et blevet opgivet ;  6 . paalaegger sin formand at sende denne afgoerelse og de ledsagende bemaerkninger til Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber samt til de oevrige institutioner , og soerge for , at de offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende ( L-udgaven ) .  H.-J . OPITZ  Generalsekretaer  P . DANKERT  Formand  ( 1 ) EFT nr . C 344 af 31 . 12 . 1982 .  ( 2 ) EFT nr . L 356 af 31 . 12 . 1977 .  ( 3 ) EFT nr . L 336 af 27 . 12 . 1977 , s . 1 .


Avis juridique important

|

31997D0798

97/798/EF: Kommissionens afgørelse af 10. november 1997 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse typer elektroniske mikrokredsløb, såkaldte DRAMs (Dynamic Random Access Memories), med oprindelse i Japan

EF-Tidende nr. L 324 af 27/11/1997 s. 0038 - 0040

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 10. november 1997 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse typer elektroniske mikrokredsløb, såkaldte DRAMs (Dynamic Random Access Memories), med oprindelse i Japan (97/798/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), som ændret ved forordning (EF) nr. 2331/96 (2), særlig artikel 9, stk. 2,efter konsultation i Det Rådgivende Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. HIDTIDIG PROCEDURE (1) Ved forordning (EØF) nr. 165/90 (3), godtog Kommissionen tilsagn fra alle kendte japanske producenter af DRAMs, der eksporterede denne vare til Fællesskabet. Rådet indførte ved forordning (EØF) nr. 2112/90 (4) en resttold på importen af DRAMs med oprindelse i Japan for at sikre, at ikke-samarbejdsvillige parter blev omfattet af foranstaltningerne mod dumping af DRAMs, og for at bakke tilsagnene op.(2) I juni 1995 besluttede Kommissionen at suspendere de ovennævnte antidumpingforanstaltninger i en periode af ni måneders varighed (5). I marts 1996 forlængede Rådet suspensionen i en periode af tolv måneders varighed (6).B. FORNYET UNDERSØGELSE (3) I juli 1995 indledte Kommissionen på eget initiativ i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt »grundforordningen«) en foreløbig fornyet undersøgelse af foranstaltningerne vedrørende importen af DRAMs med oprindelse i Japan (sideløbende med en fornyet undersøgelse af de tilsvarende foranstaltninger vedrørende Republikken Korea). Da den fornyede undersøgelse vedrørende Japan blev indledt ved afslutningen af den periode, i hvilken foranstaltningerne blev anvendt, omfattede den fornyede undersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 7, i grundforordningen også omstændighederne ved en fornyet undersøgelse ved udløbet (7).C. DEN PÅGÆLDENDE VARE (4) Den vare, der er omfattet af denne undersøgelse, er såkaldte Dynamic Random Access Memories (DRAMs) i form af forarbejdede wafers eller dice, samlet eller videreforarbejdet til moduler, fremstillet under anvendelse af variationer af MOS-teknologi (Metal Oxide Semiconductor), herunder CMOS og BiCMOS osv., samt - uden nogen begrænsning - produktvariationer baseret på DRAM-teknologi såsom VRAMs, Pseudo SRAMs, S-DRAMs (synkrone DRAMs), MDRAMs (multibank DRAMs) og R-DRAMs (RAMBUS-DRAMs) af alle tætheder (også fremtidige tætheder) og uanset tilgangstid, konfiguration, frame, indkapsling osv.(5) Varen kan i øjeblikket tariferes under følgende KN-koder: 8542 13 11, 8542 13 13, 8542 13 15, 8542 13 17, 8542 19 01, 8542 19 05 (færdige DRAMs), 8542 13 01 (DRAM-wafers), 8542 13 05 (DRAM-dice eller -chips), 8548 90 00, 8473 30 10 og 8473 50 10 (DRAM-moduler, DRAM-plader og DRAM-kort).D. DEFINITION AF ERHVERVSGRENEN I FÆLLESSKABET (6) Den erhvervsgren i Fællesskabet, der er berørt af denne fornyede undersøgelse, omfatter Motorola Ltd (GB), Siemens (D) og Texas Instruments Italia (I). De udviste alle samarbejdsvilje i forbindelse med denne undersøgelse og er medlemmer af European Electronic Component Manufacturers' Association (EECA), der indgav den oprindelige klage.(7) Den samlede mængde, som den ovennævnte erhvervsgren i Fællesskabet producerer, udgør en væsentlig del af Fællesskabets samlede produktion af DRAMs i henhold til artikel 4, stk. 1, i grundforordningen.E. TILBAGETRÆKNING AF OPBAKNINGEN BAG PROCEDUREN (8) I juli 1997 trak erhvervsgrenen i Fællesskabet sin opbakning bag en videreførelse af de tidligere trufne antidumpingforanstaltninger tilbage (både hvad angår import fra Japan og fra Korea). Klageren fandt det hensigtsmæssigt at tage dette skridt som følge af de planlagte forhandlinger om frivillige aftaler mellem den klagende erhvervsgren i Fællesskabet og de japanske og koreanske sammenslutninger af DRAM-producenter med det formål at undgå fremtidig skadelig dumping og sikre, at en eventuel antidumpingundersøgelse, som måtte blive indledt, hurtigt kan bringes til afslutning. Erhvervsgrenen i Fællesskabet har forpligtet sig til at anmelde sådanne aftaler til Kommissionen i henhold til konkurrencereglerne, hvis de indgås.F. AFSLUTNING AF PROCEDUREN (9) I henhold til artikel 9, stk. 1, i grundforordningen skal proceduren afsluttes, hvis erhvervsgrenen i Fællesskabet trækker sin opbakning bag en videreførelse af antidumpingforanstaltningerne tilbage, medmindre en sådan afslutning ikke er i Fællesskabets interesse. Undersøgelsen indeholder ingen betragtninger om Fællesskabets interesse til støtte for en videreførelse af proceduren under disse omstændigheder.(10) På baggrund af det ovenstående gav Kommissionen de berørte parter meddelelse om, at den havde til hensigt at afslutte proceduren som følge af tilbagetrækningen af opbakningen. Der blev ikke fremført yderligere argumenter vedrørende Fællesskabets interesse.(11) En række brugere af DRAMs i Fællesskabet anmodede dog om, at proceduren blev afsluttet med tilbagevirkende kraft, nemlig med virkning fra den 10. marts 1997, dvs. den dato, på hvilken antidumpingtolden blev genindført, efter at suspensionen af foranstaltningerne var udløbet. Som følge deraf skulle den antidumpingtold, der var betalt efter denne dato, betales tilbage.(12) Brugerne begrundede dette med, at de efter antidumpingtoldens genindførelse i marts 1997 ikke altid kunne undgå at betale antidumpingtold ved at købe DRAMs via de omsætningskanaler, der var omfattet af tilsagnene. Desuden hævdede disse parter, at de som følge af det system af referencepriser, der var indeholdt i pristilsagnene (og som ligeledes blev genindført i marts 1997), skulle betale højere priser for DRAMs indkøbt i Fællesskabet end konkurrenterne i resten af verden. De pågældende brugere hævdede, at disse forhold øvede negativ indflydelse på deres konkurrenceevne.(13) Desuden henviste brugerne til de foreløbige resultater, som Kommissionens tjenestegrene var nået frem til. De gjorde gældende, at Kommissionens tjenestegrene for Japans vedkommende havde planlagt, at der skulle indføres en lavere resttold med tilbagevirkende kraft, nemlig med virkning fra den 10. marts 1997, der var den dato, på hvilken antidumpingforanstaltningerne blev indført på ny. Hvis konklusionen af undersøgelsen havde været en sådan, ville forskellen mellem den oprindelige og den endelige told have været tilbagebetalt til de importører, som måtte have betalt antidumpingtold. Brugerne hævdede, at hvis den tilbagevirkende kraft blev anset for berettiget, selv om foranstaltningerne skulle indføres på ny, ville den tilbagevirkende kraft med endnu større tydelighed være berettiget, hvis undersøgelsen mundede ud i en konklusion om, at proceduren skulle afsluttes.(14) For den ovennævnte anmodnings vedkommende indeholder grundforordningen ikke nogen bestemmelser om afslutning af procedurer med tilbagevirkende kraft, og det er derfor Kommissionens opfattelse, at anmodningen kun kan godtages, hvis det er begrundet i fællesskabsrettens overordnede principper. Ingen af disse principper finder imidlertid anvendelse i det foreliggende tilfælde.(15) For en enkelt antidumpingprocedures vedkommende er den fornyede undersøgelse blevet afsluttet med tilbagevirkende kraft, fordi antidumpingforanstaltningerne var forlænget med mere end tre år som følge af den lange tid, det tog at gennemføre den fornyede undersøgelse (8). I det foreliggende tilfælde er de faktiske omstændigheder dog helt anderledes, idet antidumpingforanstaltningerne under den aktuelle procedure var suspenderet fra juni 1995 til marts 1997, dvs. i hele den periode, for hvilken foranstaltningerne blev forlænget i henhold til den fornyede undersøgelse, på nær nogle få måneder. Fællesskabets brugerindustri, der havde anmodet om og nydt godt af denne suspension, kan derfor ikke anses for at have været belastet urimeligt af denne fornyede undersøgelse.(16) Hvad angår det af brugerne fremførte argument om import via omsætningskanaler, som er underkastet resttold, er sådanne vanskeligheder forbundet med foranstaltningernes struktur, og de kan derfor ikke berettige til en afslutning med tilbagevirkende kraft.(17) Desuden kan det ikke godtages, at brugerne blev belastet urimeligt, hvis de som hævdet var nødt til at købe japanske og koreanske DRAMs til priser, der var højere end priserne uden for Fællesskabet, som følge af systemet med referencepriser. Referencepriserne, som til stadighed blev tilpasset efter ændringerne i den normale værdi, sikrede blot, at den import, som var omfattet af tilsagnene, ikke fandt sted til dumpingpris, og omsætningen på tredjelandes markeder til priser, der var lavere end referencepriserne, må derfor formodes at have fundet sted til dumpingpris. Det forhold, at dumping i tredjelande gjorde det muligt for brugere i disse lande at nyde godt af en konkurrencemæssig fordel i forhold til brugerne i Fællesskabet, anses ikke for at være et relevant argument for ophævelse af resttold med tilbagevirkende kraft.(18) Det kan endvidere ikke godtages, at brugernes anmodning kan baseres på det forhold, at Kommissionen i sine foreløbige undersøgelsesresultater havde anført, at den tilpassede antidumpingtold for Japan kunne indføres med tilbagevirkende kraft, hvis det endeligt blev slået fast, at sandsynligheden for en fornyet dumping og skade gjorde det berettiget at træffe foranstaltninger på ny. Disse angivelsers foreløbige karakter var tydelig for alle berørte parter, og de kunne derfor ikke give anledning til berettigede forventninger.(19) Desuden ville en afslutning med tilbagevirkende kraft, som gav anledning til tilbagebetaling af antidumpingtold med virkning fra 10. marts 1997, udgøre en forskelsbehandling til ugunst for de eksportører, som benyttede de under tilsagnene fastsatte referencepriser, og de importører, som foretog deres køb til disse priser. Dette ville navnlig have været tilfældet, hvis priserne i Fællesskabet som følge af systemet med referencepriser havde været højere end verdensmarkedspriserne, således som det er anført af brugerne.(20) Endelig skal det bemærkes, at enhver betalt antidumpingtold altid kan tilbagebetales via en anmodning om tilbagebetaling i henhold til artikel 11, stk. 8, i grundforordningen.(21) På baggrund af de ovenstående bemærkninger afvises anmodningen om afslutning med tilbagevirkende kraft.(22) Under hensyn til samtlige berørte interesser under ét er der draget den konklusion, at proceduren bør afsluttes. Antidumpingtolden på DRAMs fra Japan vil derfor udløbe. Afslutningen af proceduren frigør også de japanske eksportører fra de tilsagn, der er godtaget ved forordning (EØF) nr. 165/90 og Kommissionens afgørelse 92/494/EØF (9) -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 Antidumpingproceduren vedrørende import af Dynamic Random Access Memories (DRAMs) henhørende under KN-kode- 8542 13 11, 8542 13 13, 8542 13 15, 8542 13 17, 8542 19 01, 8542 19 05 (færdige DRAMs), 8542 13 01 (DRAM-wafers)- 8542 13 05 (DRAM-dice eller -chips)- 8548 90 00, 8473 30 10 og 8473 50 10 (DRAM-moduler, DRAM-plader og DRAM-kort)med oprindelse i Japan afsluttes.Artikel 2 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 1997.På Kommissionens vegneLeon BRITTANNæstformand(1) EFT L 56 af 6. 3. 1996, s. 1.(2) EFT L 317 af 6. 12. 1996, s. 1.(3) EFT L 20 af 25. 1. 1990, s. 5.(4) EFT L 193 af 25. 7. 1990, s. 1.(5) Kommissionens afgørelse 95/197/EF, EFT L 126 af 9. 6. 1995, s. 56.(6) Rådets forordning (EF) nr. 399/96, EFT L 55 af 6. 3. 1996, s. 1.(7) EFT C 181 af 15. 7. 1995, s. 13.(8) Rådets forordning (EØF) nr. 2655/93, EFT L 244 af 30. 9. 1993, s. 1.(9) EFT L 299 af 15. 10. 1992, s. 43.BILAG >TABELPOSITION>>TABELPOSITION>