title: Kommissionens afgørelse af 21. april 2016 om underretning af et tredjeland om muligheden for, at det bliver identificeret som et ikkesamarbejdende tredjeland for så vidt angår bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri

text:
               23.4.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 144/4

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 21. april 2016
   om underretning af et tredjeland om muligheden for, at det bliver identificeret som et ikkesamarbejdende tredjeland for så vidt angår bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri
   (2016/C 144/05)
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93, (EF) nr. 1936/2001 og (EF) nr. 601/2004 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1093/94 og (EF) nr. 1447/1999 (1), særlig artikel 32, og
   ud fra følgende betragtninger:
   1.   INDLEDNING

               (1)

               Ved forordning (EF) nr. 1005/2008 (»IUU-forordningen«) fastsættes en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fiskeri).

               (2)

               I IUU-forordningens kapitel VI fastsættes den procedure, der skal følges ved identifikation af ikkesamarbejdende tredjelande, det fastsættes, hvilke foranstaltninger der kan træffes over for sådanne lande, der fastsættes bestemmelser om opstilling af en liste over sådanne tredjelande, om fjernelse fra listen og om offentliggørelse af nævnte liste, og der fastsættes bestemmelser om hasteforanstaltninger.

               (3)

               Kommissionen skal i henhold til artikel 32 i IUU-forordningen underrette de pågældende tredjelande om, at de muligvis kan identificeres som ikkesamarbejdende tredjelande. En sådan underretning er foreløbig. Underretningen skal baseres på kriterierne i IUU-forordningens artikel 31. Kommissionen skal ligeledes træffe alle de foranstaltninger, der er anført i artikel 32 i den pågældende forordning, over for disse lande. I meddelelsen skal Kommissionen navnlig underrette tredjelandene om de vigtige kendsgerninger og overvejelser, som ligger bag identifikationen, landenes mulighed for at reagere og for at fremsende bevismateriale, der modbeviser en sådan identifikation, eller eventuelt en handlingsplan med forbedringer og oplysninger om, hvilke foranstaltninger der er truffet til at afhjælpe situationen. Kommissionen skal give det pågældende tredjeland tilstrækkelig tid til at besvare meddelelsen og en rimelig frist til at afhjælpe situationen.

               (4)

               Kommissionen skal i henhold til IUU-forordningens artikel 31 identificere tredjelande, som den betragter som ikkesamarbejdende lande for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri. Et tredjeland skal identificeres som ikkesamarbejdende, hvis det ikke opfylder de folkeretlige forpligtelser, det som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat har til at træffe foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.

               (5)

               Identifikationen af ikkesamarbejdende tredjelande skal baseres på en undersøgelse af alle de oplysninger, der er omhandlet i IUU-forordningens artikel 31, stk. 2.

               (6)

               I henhold til IUU-forordningens artikel 33 skal Rådet opstille en liste over ikkesamarbejdende tredjelande. Over for sådanne lande kan der bl.a. træffes de foranstaltninger, der er fastsat i IUU-forordningens artikel 38.

               (7)

               I henhold til IUU-forordningens artikel 20, stk. 1, skal tredjelandsflagstater for at få godkendt validerede fangstattester meddele Kommissionen, hvilke ordninger de har iværksat med henblik på at gennemføre, kontrollere og håndhæve de love, administrative bestemmelser og bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som de pågældende tredjelandes fiskerfartøjer skal overholde.

               (8)

               I henhold til IUU-forordningens artikel 20, stk. 4, skal Kommissionen samarbejde administrativt med tredjelande på områder, der vedrører gennemførelsen af forordningen.

         2.   PROCEDURE VEDRØRENDE REPUBLIKKEN KIRIBATI

               (9)

               Republikken Kiribati (i det følgende benævnt »Kiribati«) har ikke sendt Kommissionen en meddelelse som omhandlet i IUU-forordningens artikel 20.

               (10)

               Kommissionen har i perioden 2010-2016 samarbejdet administrativt med Kiribatis myndigheder. Samarbejdet omfattede spørgsmål vedrørende gennemførelse og kontrol og håndhævelse af love, administrative bestemmelser og bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som Kiribati har indført. Der er udvekslet mundtlige og skriftlige kommentarer og foretaget besøg på stedet. Kommissionen har indhentet og kontrolleret alle de fornødne oplysninger om Kiribatis foranstaltninger til gennemførelse, kontrol og håndhævelse af de love, administrative bestemmelser og bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, som landets fiskerfartøjer skal overholde, samt de foranstaltninger, som Kiribati har truffet for at opfylde sine forpligtelser til at bekæmpe IUU-fiskeri.

               (11)

               Kiribati er medlem af Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) og Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC). Kiribati har ratificeret De Forenede Nationers havretskonvention af 1982 (UNCLOS) og 1995-aftalen om gennemførelsen af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande (UNFSA). Kiribati er part i konventionen om oprettelse af Fiskeriagenturet for det Sydlige Stillehav (FFA) (2) og i Nauru-aftalen (PNA) om samarbejde om forvaltningen af fiskeri af fælles interesse (3).

               (12)

               For at vurdere, om Kiribati opfylder sine folkeretlige forpligtelser som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat i henhold til de internationale aftaler, der er omhandlet i betragtning 11, samt de forpligtelser, der er fastlagt af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, der er nævnt i samme betragtning, har Kommissionen indhentet og analyseret alle de oplysninger, den anså for at være nødvendige med henblik herpå.

         3.   MULIGHEDEN FOR IDENTIFIKATION AF KIRIBATI SOM IKKE-SAMARBEJDENDE TREDJELAND

               (13)

               Kommissionen har i overensstemmelse med artikel 31, stk. 3, i IUU-forordningen analyseret Kiribatis forpligtelser som flag-, havne-, kyst- og afsætningsstat. Med henblik på denne undersøgelse har Kommissionen taget hensyn til kriterierne i IUU-forordningens artikel 31, stk. 4-7.

         3.1.   Gentagne tilfælde af IUU-fiskeri og IUU-handelsstrømme (IUU-forordningens artikel 31, stk. 4)

               (14)

               Der er på grundlag af de oplysninger, som Kommissionen har indhentet i forbindelse med sit besøg i Kiribati, samt offentligt tilgængelige oplysninger tydelige tegn på, at Kiribati ikke er i stand til at indberette oplysninger om de stærkt vandrende arter, som landets fiskerflåde fanger, eller om de fiskevarer, som landes eller omlades i landets havne, eller om disse varers handelsstrømme. Den kontrol, der foretages i Kiribatis havne, før et fiskerfartøj får tilladelse til at anløbe havn, består tilsyneladende udelukkende af en række dokumentkontroller (af licensstatus, data fra fartøjsovervågningssystemet, observatørrapporter og bevis på godt omdømme fra FFA). Der foretages tilsyneladende også en dokumentbaseret krydskontrol af de mængder, der er anført i fiskerfartøjets ladningsmanifest, og de mængder, der er angivet i transportfartøjets styrmandskvittering, før der udstedes et fortoldningsdokument og en omladningserklæring. Der fandtes imidlertid ingen instrukser om yderligere fysisk kontrol af landing eller omladning.

               (15)

               Kiribati har indrømmet, at landet ikke har indført en sporbarhedsordning for fiskevarer, der fanges af kiribatiskflagede fartøjer eller af tredjelandsfartøjer, der fisker og omlader i landets farvande og havne. Når først fangsten er landet eller omladet i en havn i Kiribati, findes der ingen mekanisme, der gør det muligt at spore varerne til næste trin i forsyningskæden. De kompetente myndigheders mangelfulde kontrol af de landinger og omladninger, der finder sted i Kiribatis havne, som beskrevet i betragtning 14, er yderligere til hinder for, at varerne kan spores. Kiribati kan derfor ikke garantere, at landets markeder er gennemsigtige, således at fisk eller fiskevarer kan spores, som krævet i punkt 71 i FAO's internationale handlingsplan om forebyggelse, afværgelse og standsning af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IPOA-IUU), hvori staterne opfordres til at træffe foranstaltninger til at gøre deres markeder mere gennemsigtige.

               (16)

               Eftersom fisk og fiskevarer tilsyneladende ikke kan spores, og de kiribatiske myndigheder ikke har adgang til fyldestgørende oplysninger om de fisk, der landes eller omlades i landets havne, vil landet sandsynligvis ikke kunne sikre, at de fiskevarer, der handles i landet, ikke stammer fra IUU-fiskeri. Hvad dette spørgsmål angår, opfylder Kiribati efter alt at dømme ikke den forpligtelse, som landet som havnestat har til at fremme virkningen af de internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, herunder ved hjælp af havnestatskontrol af dokumenter, redskaber eller fangster og udstedelse af forbud mod landinger eller omladninger, hvis det konstateres, at fangsten er taget på en måde, som svækker virkningen af de internationale bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, jf. artikel 23 i UNFSA. I så fald har Kiribati heller ikke fulgt anbefalingerne i punkt 24 i FAO's internationale handlingsplan, hvori flagstater opfordres til at sørge for dækkende og effektiv overvågning og kontrol, som omfatter selve fiskeriet, landingen af fangsten og varernes endelige bestemmelsessted.

               (17)

               På grundlag af den situation, der er forklaret i denne del af afgørelsen, og alle de faktuelle oplysninger, som Kommissionen har indsamlet, samt Kiribatis udtalelser, kan det med henvisning til IUU-forordningens artikel 31, stk. 3, og artikel 31, stk. 4, litra a) og b), derfor konstateres, at der er tydelige tegn på, at Kiribati ikke har opfyldt sine folkeretlige forpligtelser som flag- og afsætningsstat til at hindre, at fiskevarer fra IUU-fiskeri får adgang til landets marked.

         3.2.   Manglende samarbejde og håndhævelse (IUU-forordningens artikel 31, stk. 5)

               (18)

               I betragtning af de mange fartøjer under fremmed flag, der fisker i farvande under Kiribatis jurisdiktion, skal det understreges, hvor vigtigt det er at råde over effektive samarbejdsmekanismer. Ifølge de oplysninger, som de kiribatiske myndigheder fremlagde under Kommissionens besøg i landet i november 2015, har Kiribati indgået i alt 13 bilaterale aftaler med forskellige fiskeriorganisationer. Den flåde, der har tilladelse til at udøve sine aktiviteter i Kiribatis farvande, består således af 178 notfartøjer og 195 langlinefartøjer, hvoraf kun 13 notfartøjer fisker under Kiribatis flag.

               (19)

               Selv om fiskerfartøjer fra 13 forskellige lande har tilladelse til at udøve deres aktiviteter i Kiribatis farvande, har de kompetente myndigheder indrømmet, at der ikke var etableret samarbejdskanaler med de berørte flagstater med henblik på at sikre, at Kiribati opfylder sine forpligtelser til at samarbejde med flagstater som beskrevet i betragtning 21.

               (20)

               Kiribati har indtil nu været temmelig tilbageholdende med at samarbejde med Kommissionen om at gøre den havdageordning, der anvendes til forvaltning af notfiskeriet i det vestlige og centrale Stillehav, mere gennemskuelig. Kommissionen har sendt en række breve både til de berørte kyst- og de berørte flagstater med anmodning om, at flagstaterne gives adgang til oplysninger om den fiskeriindsats, som deres fartøjer har udøvet inden for rammerne af havdageordningen. Der er sendt tre breve om dette spørgsmål til de kiribatiske myndigheder, nemlig den 18. november 2014, den 19. december 2014 og den 27. april 2015. Kommissionen modtog intet svar på nogen af de tre breve før besøget i Kiribati. Til trods for, at de kiribatiske myndigheder under Kommissionens besøg i november 2015 gav udtryk for, at de var villige til at dele oplysninger under havdageordningen, har de til dato ikke forelagt dokumentation for de foranstaltninger, der skal sikre de berørte flagstaters myndigheder adgang til oplysningerne.

               (21)

               De omstændigheder, der er beskrevet i betragtning 20, hindrer Kiribati i at opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 63 og 64 i UNCLOS, hvori det fastsættes, at kyst- og flagstater skal samarbejde om fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande. I artikel 7 og 20 i UNFSA udbygges samarbejdsforpligtelsen yderligere, idet der fastsættes krav om, at der træffes indbyrdes forenelige bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger, og at det sikres, at sådanne foranstaltninger overholdes og håndhæves. I artikel 7.1.3 i FAO's adfærdskodeks (4) anbefales det desuden, at stater, der udnytter fælles fiskebestande og fiskebestande, der går på tværs af grænser, indgår bilaterale aftaler for at sikre et effektivt samarbejde om bevarelsen og forvaltningen af ressourcerne. Dette præciseres yderligere i punkt 28 og 51 i FAO's internationale handlingsplan om forebyggelse, afværgelse og standsning af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-handlingsplanen), hvori der fastsættes en udførlig praksis for direkte samarbejde mellem stater, herunder udveksling af data eller oplysninger, som kyststaterne råder over.

               (22)

               De gældende retsregler, der er fastsat i fiskeriloven af 2010 (Fisheries Act 2010), som ændret i 2015 (Fisheries (Amendment) Act 2015) (5), er ufuldstændige, navnlig hvad angår sanktionsordningen. Helt konkret indeholder de gældende retsregler ingen definition af IUU-fiskeri som anbefalet i FAO's internationale handlingsplan. Retsreglerne indeholder heller ingen udtrykkelige bestemmelser om sanktioner i tilfælde af manglende overholdelse af de regionale fiskeriforvaltningsorganisationers regler, forbuddet om omladning til havs eller fiskeri efter en bestand, der er omfattet af et moratorium, eller som er omfattet af et totalforbud.

               (23)

               Begrebet »alvorlige overtrædelser«, der er fastlagt i artikel 19, stk. 2, i UNFSA og vedtaget af WCPFC i bevarelses- og forvaltningsforanstaltning (CMM) 2006-8 (6) om boarding og kontrolprocedurer, styrker den afskrækkende virkning af en sanktionsordning, eftersom det dermed bliver muligt at tilpasse sanktionen alt efter, hvor alvorlig den ulovlige aktivitet er, idet målet er at fratage overtræderen de økonomiske gevinster ved den ulovlige handling. De gældende retsregler indeholder imidlertid ikke begrebet »alvorlige overtrædelser« eller andre kriterier for graduering af sanktionerne med henblik på at fratage overtræderen den økonomiske gevinst ved den ulovlige aktivitet.

               (24)

               Fiskeriloven indeholder heller ingen bestemmelser om gentagne overtrædelser. Hvordan gentagne overtrædelser sanktioneres, er også af afgørende betydning for sanktionsordningens afskrækkende virkning. Den kendsgerning, at gentagne overtrædelser ikke straffes med større bøder, svækker den kiribatiske sanktionsordnings proportionalitet og afskrækkende virkning. Overtrædere vil ikke få frataget gevinsterne ved gentagne ulovlige aktiviteter ved hjælp af større bøder, og potentielle overtrædere vil derfor ikke blive afskrækket fra at udøve IUU-aktiviteter.

               (25)

               Det kan konkluderes, at sanktionsordningen i sin nuværende form som beskrevet i betragtning 22-24 ikke er dækkende og streng nok til at have en afskrækkende virkning. Det ser således ud til, at alvorlige overtrædelser ikke sanktioneres hårdt nok til at sikre overholdelse af reglerne og modvirke overtrædelser, uanset hvor de måtte finde sted, og fratage overtræderne gevinsterne ved deres ulovlige aktiviteter, således som krævet i artikel 19, stk. 2, i UNFSA og artikel 25, stk. 7, i WCPFC-konventionen.

               (26)

               I lyset af den situation, der er forklaret i denne del af afgørelsen, og på grundlag af alle de faktiske oplysninger, som Kommissionen har indsamlet, samt alle Kiribatis udtalelser, kan det med henvisning til IUU-forordningens artikel 31, stk. 3 og 5, konstateres, at der er tydelige tegn på, at Kiribati ikke opfylder sine folkeretlige forpligtelser vedrørende samarbejds- og håndhævelsesforanstaltninger.

         3.3.   Manglende gennemførelse af internationale regler (IUU-forordningens artikel 31, stk. 6)

               (27)

               Kommissionen har analyseret alle de oplysninger, den fandt relevante for Kiribatis status som kontraherende part i UNCLOS, UNFSA, WCPFC og IATTC.

               (28)

               Ifølge de oplysninger, som Kiribati fremlagde under besøget i november 2015, udgjorde fangsterne af tun i Kiribatis eksklusive økonomiske zone (EEZ) ca. 600 000 ton i 2014.

               (29)

               På grundlag af de tal, der fremgår af betragtning 28, forvalter Kiribati tilsyneladende betydelige globale tunressourcer har derfor som kyststat ansvaret for at sikre en ansvarlig og på langt sigt bæredygtig forvaltning af denne ressource. I artikel 61-64 i UNCLOS og artikel 7 og 8 i UNFSA fastsættes der bestemmelser om kyststaters udnyttelse af levende ressourcer, idet det fastsættes, at disse stater bør fremme målet om en optimal udnyttelse af de levende ressourcer i deres EEZ, sikre, at statsborgere fra andre lande, der fisker i deres EEZ, overholder de gældende bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger og samarbejde med de berørte stater og regionale organisationer, der er involveret i det pågældende fiskeri.

               (30)

               Kiribatis gældende retsregler sikrer tilsyneladende ikke en effektiv forvaltning af de fartøjer, der fisker i farvande under landets jurisdiktion, hvilket er i modstrid med de forpligtelser og anbefalinger, der er omhandlet i betragtning 29. De gældende retsregler indeholder tilsyneladende heller ikke klare og gennemskuelige bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for alle de typer farvande, der hører under Kiribatis jurisdiktion. Tunforvaltningsplanen, som blev ajourført i 2014, indeholder et samlet overblik over tunfiskeriet i landets farvande, men ingen konkrete forvaltningsforanstaltninger med klare benchmarks og mål.

               (31)

               I artikel 5 i UNFSA er fastsat de generelle principper for kyststaternes forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande. I Kiribatis fiskerilov fastsættes målet om at fremme en bæredygtig forvaltning af fiskeriet og beskytte fiskebestandene og havmiljøet. De gældende retsregler indeholder til gengæld ingen af de øvrige principper, der er fastsat i UNFSA, som f.eks. princippet om en forsigtighedstilgang, om maksimalt bæredygtigt udbytte eller undgåelse af for stor en fiskerikapacitet eller overfiskeri.

               (32)

               Farvandene under Kiribatis jurisdiktion omtales som henholdsvis territorialfarvande, arkipelagfarvande og EEZ. Ifølge WCPFC-konventionens artikel 3 omfatter WCPFC-kompetenceområdet i princippet alle farvande i Stillehavet, herunder farvandene under Kiribatis jurisdiktion. Det ser dog ud til, at Kiribati ikke inkluderer sine territorial- og arkipelagfarvande i anvendelsesområdet for havdageordningen, som er en ordning, der tager sigte på at begrænse notflådens fiskeriindsats ved hjælp af tildeling af havdage. De vigtigste retsregler, som tager sigte på at bevare fiskeressourcerne i Kiribatis farvande, finder derfor tilsyneladende ikke anvendelse på en stor del af farvandene under landets jurisdiktion.

               (33)

               De mangler med hensyn til de gældende bevarelses- og forvaltningsforanstaltningers klarhed og gennemskuelighed, der er beskrevet i betragtning 30-32, herunder den mangelfulde kontrol af fiskeriindsatsen inden for rammerne af havdageordningen, samt det faktum, at 360 fartøjer under fremmed flag har adgang til landets farvande som nævnt i betragtning 18, er til hinder for, at bevarelses- og forvaltningsforanstaltningerne kan gennemføres i praksis, hvilket vanskeliggør opfyldelsen af forpligtelserne i artikel 61, stk. 2-5, artikel 62, stk. 1, og artikel 64 i UNCLOS til at fremme en optimal udnyttelse af ressourcerne ved hjælp af passende bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.

               (34)

               Ifølge offentligt tilgængelige oplysninger fundet på internettet ser det desuden ud til, at Kiribati fører et internationalt skibsregister (7) med hovedkontor uden for landet, der har ansvaret for registrering af fartøjer. Eftersom de kompetente myndigheder tilsyneladende ikke fører særlig streng kontrol med registreringsproceduren, og der ikke er opstillet relevante krav på linje med de krav, der er fastsat i punkt 14 i FAO's retningslinjer for flagstatspræstationer, har Kiribati ringe forudsætninger for at sikre, at fartøjer, der fører landets flag, har en reel tilknytning til landet. En sådan mangel på reel forbindelse mellem landet og de fartøjer, der er registreret i dets register, er i strid med de betingelser vedrørende skibes nationalitet, der er fastsat i artikel 91 i UNCLOS.

               (35)

               I lyset af den situation, der er forklaret i denne del af afgørelsen, og på grundlag af alle de faktiske oplysninger, som Kommissionen har indsamlet, samt alle Kiribatis udtalelser, kan det med henvisning til IUU-forordningens artikel 31, stk. 3 og 6, konstateres, at der er tydelige tegn på, at Kiribati ikke opfylder sine folkeretlige forpligtelser til at overholde internationale regler, administrative bestemmelser og bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger.

         3.4.   Specifikke begrænsninger i udviklingslande

               (36)

               Ifølge De Forenede Nationers indeks over menneskelig udvikling (UNHDI) (8) ansås Kiribati i 2015 for at være et land med et mellemhøjt niveau af menneskelig udvikling (nr. 137 ud af 188 lande).

               (37)

               Selv om der kan være specifikke kapacitetsmæssige begrænsninger med hensyn til kontrol og overvågning, kan Kiribatis specifikke begrænsninger som følge af landets udviklingsniveau ikke berettige, at den nationale rammelovgivning ikke indeholder specifikke bestemmelser, der henviser til internationale retsakter, der tager sigte på at bekæmpe, afværge og standse IUU-fiskeri. De mangler, der er konstateret i overvågnings- og kontrolordningen, skyldes desuden tilsyneladende ubalancen mellem Kiribatis begrænsede kapacitet til at føre kontrol med fiskeriet i landets EEZ og antallet af fremmede fartøjer, der har adgang til dets farvande.

               (38)

               I lyset af den situation, som er forklaret i denne del af afgørelsen, og på grundlag af alle de faktiske elementer, som Kommissionen har indsamlet, samt landets udtalelser kan det med henvisning til IUU-forordningens artikel 31, stk. 7, i konstateres, at Kiribatis fiskeriforvaltning kan være påvirket af landets udviklingsniveau. Under hensyntagen til arten af de konstaterede mangler i Kiribati og de foranstaltninger, der er truffet for at rette op på situationen, kan landets udviklingsniveau imidlertid ikke fuldt ud undskylde eller på anden måde begrunde Kiribatis overordnede præstation som flag-, kyst- eller havnestat og de utilstrækkelige foranstaltninger, landet har truffet for at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri.

         4.   KONKLUSION OM MULIGHEDEN FOR IDENTIFIKATION SOM ET IKKESAMARBEJDENDE TREDJELAND

               (39)

               På baggrund af ovenstående konklusioner om Kiribatis manglende opfyldelse af sine folkeretlige forpligtelser som flag-, havne-, kyst- eller afsætningsstat til at træffe foranstaltninger til at forebygge, afværge og standse IUU-fiskeri bør dette land i henhold til IUU-forordningens artikel 32 underrettes om, at det muligvis kan blive identificeret som et land, som Kommissionen betragter som et ikkesamarbejdende tredjeland for så vidt angår bekæmpelse af IUU-fiskeri.

               (40)

               I overensstemmelse med artikel 32, stk. 1, i IUU-forordningen skal Kommissionen underrette Kiribati om, at det muligvis kan identificeres som et ikkesamarbejdende tredjeland. Kommissionen bør ligeledes træffe alle de foranstaltninger, der er anført i artikel 32 i IUU-forordningen, overfor Kiribati. For at sikre en forsvarlig forvaltning bør der fastsættes en frist for landet til at svare skriftligt på meddelelsen og afhjælpe situationen.

               (41)

               Underretningen af Kiribati om, at det muligvis kan blive identificeret som et land, som Kommissionen i forbindelse med denne afgørelse betragter som ikkesamarbejdende, udelukker ikke og fører heller ikke automatisk til, at Kommissionen eller Rådet efterfølgende tager skridt til at identificere ikkesamarbejdende lande og opstille en liste over dem.

         BESTEMT FØLGENDE:
   Eneste artikel
   Republikken Kiribati underrettes hermed om muligheden for, at det bliver identificeret som et tredjeland, der af Kommissionen betragtes som et ikkesamarbejdende tredjeland for så vidt angår bekæmpelse af ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 21. april 2016.

            På Kommissionens vegne

         Karmenu VELLA

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 286 af 29.10.2008, s. 1.

      (2)  http://www.ffa.int/

      (3)  Nauru-aftalen (http://www.ffa.int/node/93#attachments)

      (4)  Code of Conduct for responsible fisheries, Food and Agriculture Organization of the United Nations, 1995 — (De Forenede Nationers Fødevare- og Landbrugsorganisations adfærdskodeks for ansvarligt fiskeri).

      (5)  Republic of Kiribati (No 6 of 2010) Act for the conservation, management and development of Kiribati fisheries and control of foreign fishing and connected purposes, amended by Republic of Kiribati (No 1 of 2015) Act to amend the Fisheries Act 2010 — (Lov om bevarelse, forvaltning og udvikling af Kiribatis fiskeri og kontrol af fremmede fartøjer og dertil knyttede formål som ændret i 2015).

      (6)  https://www.wcpfc.int/system/files/Conservation%20and%20Management%20Measure-2006-08%20%5BHSB%26I%20Procedures%5D.pdf

      (7)  Kiribati Ship Registry, http://www.kiribaship.com/EN/Default.aspx

      (8)  Oplysninger fra: http://hdr.undp.org/en/statistics


Avis juridique important

|

31978D0827

78/827/EØF: Rådets afgørelse af 10. oktober 1978 om foreløbig anvendelse for så vidt angår Tuvalu, efter at det har opnået selvstændighed af den ordning, der er fastsat ved afgørelse 76/568/EØF

EF-Tidende nr. L 287 af 13/10/1978 s. 0032 - 0032

++++   ( 1 ) EFT nr . L 176 af 1 . 7 . 1976 , s . 8 .   ( 2 ) EFT nr . L 147 af 3 . 6 . 1978 , s . 39 .  RAADETS AFGOERELSE  af 10 . oktober 1978  om foreloebig anvendelse for saa vidt angaar Tuvalu , efter at det har opnaaet selvstaendighed , af den ordning , der er fastsat ved afgoerelse 76/568/EOEF   ( 78/827/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets afgoerelse 76/568/EOEF af 29 . juni 1976 om de oversoeiske landes og territoriers associering med Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ( 1 ) , senest aendret ved afgoerelse 78/465/EOEF ( 2 ) , saerlig artikel 55 , stk . 2 , andet afsnit , og  ud fra foelgende betragtninger :  I henhold til ovennaevnte artikel i afgoerelse 76/568/EOEF kan den i naevnte afgoerelse fastsatte ordning midlertidigt fortsat paa de af Raadet fastsatte vilkaar anvendes for lande og territorier , som opnaar selvstaendighed ;  Tuvalu , som er anfoert i bilag I i fortegnelsen over de i naevnte afgoerelse omhandlede lande og territorier , har opnaaet selvstaendighed den 1 . oktober 1978 ;  det boer vedtages , at den i naevnte afgoerelse fastsatte ordning midlertidigt fortsat skal anvendes paa denne stat , og vilkaarene herfor boer fastsaettes , dog med forbehold af en senere anvendelse af artikel 55 , stk . 2 , foerste afsnit , og artikel 56 i afgoerelsen ;  Lomé-konventionen AVS-EOEF kan efter fremgangsmaaden i artikel 89 tiltraedes af et i traktatens fjerde del omhandlet land eller territorium , som bliver selvstaendigt ; denne tiltraedelse kan kun ske efter ansoegning fra den paagaeldende stat og efter AVS-EOEF-Ministerraadets godkendelse ;  Tuvalu har indgivet ansoegning om tiltraedelse af Lomé-konventionen AVS-EOEF ;  den midlertidige anvendelse af afgoerelse 76/568/EOEF boer begraenses tidsmaessigt for denne stat ;


title: Kommissionens afgørelse af 3. juni 2014 om nedsættelse af en ekspertgruppe om kræftbekæmpelse under Kommissionen og om ophævelse af afgørelse 96/469/EF

text:
               4.6.2014

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 167/4

         KOMMISSIONENS AFGØRELSE
   af 3. juni 2014
   om nedsættelse af en ekspertgruppe om kræftbekæmpelse under Kommissionen og om ophævelse af afgørelse 96/469/EF
   2014/C 167/05
   EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               I henhold til artikel 168, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde samordner medlemsstaterne indbyrdes og i kontakt med Kommissionen deres politikker og programmer på de i stk. 1 omhandlede områder. Kommissionen kan i nær kontakt med medlemsstaterne tage ethvert passende initiativ for at fremme denne samordning, navnlig initiativer, der tager sigte på at opstille retningslinjer og indikatorer, tilrettelægge udveksling af bedste praksis og udarbejde de nødvendige elementer til periodisk overvågning og evaluering.

               (2)

               I Kommissionens hvidbog — Sammen om sundhed: en strategi for EU 2008-2013 (1), vedtaget af Kommissionen den 23. oktober 2007, blev der peget på kræft som et prioriteret indsatsområde som led i udviklingen af EU's sundhedsstrategi.

               (3)

               Rådet vedtog den 2. december 2003 en henstilling om kræftscreening (2).

               (4)

               Rådet vedtog den 10. juni 2008 konklusioner om nedbringelse af forekomsten af kræft (3) og den 13. september 2010 om en indsats mod kræft (4).

               (5)

               Den 24. juni 2009 vedtog Kommissionen en »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Europæisk partnerskab om en indsats mod kræft« (5).

               (6)

               I meddelelse fra formanden til Kommissionen af 10. november 2010: »Framework for Commission Expert Groups: Horizontal rules and Public Register« (6) (i det følgende benævnt »Rammebestemmelser for Kommissionens ekspertgrupper«) fastsættes et revideret sæt regler for alle Kommissionens ekspertgrupper.

               (7)

               Forberedelsen og gennemførelsen af aktiviteter på kræftområdet kræver tæt samarbejde med de specialiserede organer i medlemsstaterne og med de berørte parter. Dette ville imødekomme anmodninger fra repræsentanter for medlemsstaterne og berørte parter om øget samordning i lyset af det voksende kræftarbejde. Endvidere kan udveksling af viden og oplysninger være med til at løse nogle af de vanskeligheder, som medlemsstaterne står over for i forbindelse med kræftbekæmpelse, og vil fremme samarbejde med andre vigtige aktører som f.eks. patientorganisationer.

               (8)

               Der bør konstant være adgang til rådgivning fra fremtrædende europæiske kræftspecialister gennem en ekspertgruppe, der nedsættes af Kommissionen. Ekspertgruppen om kræftbekæmpelse bør efter anmodning fra Kommissionen yde rådgivning og ekspertbistand til Kommissionen i forbindelse med udformning og gennemførelse af Unionens aktiviteter på kræftområdet og fremme udveksling af relevante erfaringer, politikker og praksisser mellem medlemsstaterne og de forskellige involverede parter.

               (9)

               Gruppen bør sammensættes af repræsentanter for medlemsstaterne, repræsentanter for patientorganisationer på kræftområdet, repræsentanter for europæiske sammenslutninger på kræftforebyggelsesområdet, europæiske sammenslutninger af sundhedspersonale eller videnskabelige selskaber på kræftområdet og en repræsentant for producenter af varer eller tjenesteudbydere på kræftområdet og en repræsentant for Det Internationale Kræftforskningscenter for at sikre en bred repræsentation af berørte parter og eksperter på kræftområdet.

               (10)

               Ekspertgruppen om kræftbekæmpelse bør ikke fungere som et udvalg, som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (7).

               (11)

               Personoplysninger bør behandles i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og ‐organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (8).

               (12)

               Kommissionens afgørelse 96/469/EF af 30. juli 1996 (9) om nedsættelse af et rådgivende udvalg vedrørende kræftforebyggelse bør ophæves —

         BESTEMT FØLGENDE:
   Artikel 1
   Nedsættelse af ekspertgruppen
   Der nedsættes en ekspertgruppe om kræftbekæmpelse, i det følgende benævnt »ekspertgruppen«.
   Artikel 2
   Ekspertgruppens opgaver
   1.   Efter anmodning fra Kommissionen eller Kommissionens tjenestegrene udfører ekspertgruppen følgende opgaver på kræftområdet:

               a)

               bistår Kommissionen ved udarbejdelsen af retsakter og politikdokumenter om, retningslinjer for og henstillinger om kræftbekæmpelse samt i forbindelse med spørgsmål vedrørende oplysninger om kræft, herunder epidemiologi, tidlig diagnosticering af og screening for kræft, informering af befolkningen om forebyggelse af kræft, kvalitetssikringsprocedurer i forbindelse med kræftbehandlingen og de forebyggende foranstaltninger, der kan udvikles på grundlag af resultaterne af grundforskning, translationel og klinisk forskning i kræft i forbindelse med EU-forskningsprogrammerne og andre internationale og nationale forskningsinitiativer samt i forbindelse med tværgående emner vedrørende kræft

               b)

               rådgiver Kommissionen i forbindelse med gennemførelsen af EU-foranstaltninger og stiller forslag til forbedringer af de trufne foranstaltninger

               c)

               rådgiver Kommissionen i forbindelse med overvågning, evaluering og formidling af resultater af trufne foranstaltninger på EU-plan og nationalt plan

               d)

               rådgiver Kommissionen om internationalt samarbejde

               e)

               fremmer samordning og udveksling af oplysninger medlemsstater imellem

               f)

               giver Kommissionen et overblik over EU-politikker og nationale politikker

               g)

               samler oplysninger om medlemsstaternes og de forskellige involverede parters relevante erfaringer, politikker og praksisser.

         2.   Med henblik på at udføre de opgaver, der er omhandlet i stk. 1, kan ekspertgruppen efter anmodning fra Kommissionens tjenestegrene, fremsætte udtalelser og henstillinger samt forelægge rapporter.
   3.   Ekspertgruppens opgaver må ikke overlappe spørgsmål, som er dækket af Det Rådgivende Udvalg for Sikkerhed og Sundhed på Arbejdspladsen nedsat ved Rådets afgørelse 2003/C 218/01 (10), af Det Videnskabelige Udvalg vedrørende Grænseværdier for Erhvervsmæssig Eksponering for Kemiske Agenser nedsat ved Kommissionens afgørelse 2014/113/EU (11) eller af direktiv 2004/37/EF om beskyttelse af arbejdstagerne mod risici for under arbejdet at være udsat for kræftfremkaldende stoffer eller mutagener (12) eller spørgsmål, der falder ind under opgaverne for Lægemiddeludvalget nedsat ved Rådets afgørelse 75/320/EØF (13).
   Artikel 3
   Høring
   Kommissionen kan høre ekspertgruppen i alle former for spørgsmål vedrørende kræft.
   Artikel 4
   Medlemmer — Udpegelse
   1.   Ekspertgruppen består af følgende medlemmer:

               a)

               medlemsstaternes kompetente myndigheder

               b)

               tre repræsentanter for patientorganisationer på kræftområdet

               c)

               to repræsentanter for europæiske sammenslutninger på kræftforebyggelsesområdet

               d)

               tre repræsentanter for europæiske sammenslutninger af sundhedspersonale eller videnskabelige selskaber på kræftområdet

               e)

               en repræsentant for producenter af varer eller tjenesteudbydere på kræftområdet

               f)

               en repræsentant for Det Internationale Kræftforskningscenter.

         2.   Kompetente myndigheder i de EFTA-stater, der er part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, kan også blive medlemmer af gruppen efter anmodning fra de pågældende EFTA-stater.
   3.   Kompetente myndigheder i de lande, der er kandidater til at tiltræde Den Europæiske Union, kan også blive medlemmer af gruppen efter anmodning fra de berørte lande.
   4.   Medlemmerne udpeges af Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugere.
   5.   For så vidt angår de medlemmer, der er omhandlet i stk. 1, litra b), c), d) og e), udpeges de ud fra en liste over egnede kandidater, som opstilles efter offentliggørelse af en indkaldelse af interessetilkendegivelser. I indkaldelsen af interessetilkendegivelser angives de nødvendige kvalifikationer og betingelser for at blive medlem af ekspertgruppen.
   6.   De medlemmer, der er omhandlet i stk. 1, litra a)-f), og stk. 2 og 3, udpeger repræsentanter og suppleanter, der træder i repræsentantens sted, når denne er fraværende eller forhindret i at møde. Suppleanter udpeges på samme vilkår som repræsentanter. Suppleanter træder automatisk i stedet for medlemmer, der er fraværende eller forhindret i at møde.
   7.   Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugere kan afvise en repræsentant eller en suppleant, som foreslås af en organisation, hvis han eller hun ikke svarer til den profil, der efterspørges i den indkaldelse af interessetilkendegivelser, som er omhandlet i stk. 5. I så fald anmodes den pågældende organisation om at udpege en anden repræsentant eller suppleant.
   8.   Mandatperioden for medlemmer af ekspertgruppen er tre år og kan fornyes ved at reagere på en yderligere indkaldelse af interessetilkendegivelser.
   9.   Et medlems mandat ophører inden udløbet af den treårige periode, hvis medlemmet træder tilbage.
   10.   De i stk. 1, litra b)-f), omhandlede medlemmer eller deres repræsentanter kan udelukkes eller erstattes i den resterende del af deres mandatperiode i følgende tilfælde:

               a)

               Hvis de permanent ikke er i stand til at deltage i møderne.

               b)

               Hvis de ikke er i stand til effektivt at deltage i gruppens drøftelser.

               c)

               Hvis de ikke overholder betingelserne i artikel 339 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.

               d)

               Hvis de efterfølgende ikke opfylder de kvalifikationskrav og betingelser, der var angivet i indkaldelsen af interessetilkendegivelser, jf. stk. 5.

         11.   Generaldirektøren for Generaldirektoratet for Sundhed og Forbrugere kan anmode et medlem, der er omhandlet i stk. 1, litra b)-f), om at udpege en anden repræsentant eller suppleant i de tilfælde, som er omhandlet i stk. 10.
   12.   Medlemmer, hvis mandat ophører før udløbet af den treårige periode, jf. stk. 8 og 9, kan udskiftes i den resterende del af deres mandatperiode.
   13.   Medlemmernes og deres repræsentanters navne offentliggøres i Kommissionens register over ekspertgrupper og lignende enheder (i det følgende benævnt »registret«) (14). Navnene på medlemsstaternes myndigheder kan offentliggøres i registret.
   14.   Indsamling, behandling og offentliggørelse af personoplysninger finder sted i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
   Artikel 5
   Gruppens arbejde
   1.   Direktøren med ansvar for folkesundhedspolitik i Kommissionens Generaldirektorat for Sundhed og Forbrugere er formand for ekspertgruppen. Direktøren kan delegere formandskabet til en anden tjenestemand i Kommissionen.
   2.   Efter aftale med Kommissionen kan ekspertgruppen nedsætte undergrupper, der skal undersøge specifikke spørgsmål på grundlag af et kommissorium, som gruppen opstiller. Sådanne undergrupper opløses, når deres mandat er opfyldt.
   3.   Kommissionen kan indbyde eksperter, som ikke er medlemmer af ekspertgruppen, men som besidder en specifik viden om et emne på dagsordenen, til at deltage i gruppens arbejde. Kommissionen kan desuden give observatørstatus til enkeltpersoner eller organisationer som defineret i regel 8, stk. 3, i rammebestemmelserne for Kommissionens ekspertgrupper og lande, der er kandidater til at tiltræde EU.
   4.   Medlemmerne af ekspertgrupper og deres repræsentanter og suppleanter samt de indbudte eksperter og observatører skal overholde reglerne om behandling af fortrolige oplysninger, som følger af traktaterne og gennemførelsesbestemmelserne hertil, samt Kommissionens sikkerhedsforskrifter vedrørende beskyttelse af EU's klassificerede oplysninger i bilaget til Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom (15). Hvis de tilsidesætter disse regler, kan Kommissionen træffe alle relevante foranstaltninger.
   5.   Ekspertgruppen og undergrupperne mødes i Kommissionens lokaler, medmindre møderne undtagelsesvis afholdes andre steder af behørigt begrundede årsager. Sekretariatsopgaverne varetages af Kommissionen. Dagsordenen og mødereferatet for ekspertgruppens møder udarbejdes af Kommissionen. Andre tjenestemænd i Kommissionen med interesse i det pågældende spørgsmål kan deltage i møder i ekspertgruppen eller dens undergrupper.
   6.   Ekspertgruppen fastsætter selv sin forretningsorden ud fra Kommissionens standardforretningsordener for ekspertgrupper.
   7.   Kommissionen stiller alle relevante dokumenter (såsom dagsordener, referater og deltagernes bidrag) til rådighed om ekspertgruppens aktiviteter enten i registret eller via et link fra registret til et særligt websted, hvor oplysningerne kan findes. Et dokument offentliggøres ikke i tilfælde, hvor udbredelsen ville være til skade for beskyttelsen af offentlighedens eller enkeltpersoners interesser, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 1049/2001 (16).
   Artikel 6
   Mødeudgifter
   1.   Der ydes ikke vederlag for det arbejde, der udføres af deltagerne i forbindelse med ekspertgruppens aktiviteter.
   2.   Rejse- og opholdsudgifter for deltagere i ekspertgruppens aktiviteter godtgøres af Kommissionen i overensstemmelse med de i Kommissionen gældende bestemmelser.
   3.   Udgifter som omhandlet i stk. 2 godtgøres inden for rammerne af de disponible midler, der afsættes som led i den årlige procedure for tildeling af ressourcer.
   Artikel 7
   Ophævelse
   Afgørelse 96/469/EF ophæves.
   Artikel 8
   Denne afgørelse finder anvendelse fra datoen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juni 2014.

            På Kommissionens vegne

         Tonio BORG

            Medlem af Kommissionen

      (1)  KOM(2007) 630 endelig af 23.10.2007.

      (2)  EUT L 327 af 16.12.2003, s. 34.

      (3)  2876. samling i Rådet (beskæftigelse, socialpolitik, sundhed og forbrugerpolitik), 10.6.2008.

      (4)  3032. samling i Rådet (almindelige anliggender), 13.9. 2010.

      (5)  KOM(2009) 291 endelig af 24.6.2009.

      (6)  K(2010) 7649 final af 10.11.2010.

      (7)  EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13.

      (8)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

      (9)  EFT L 192 af 2.8.1996, s. 31, og EFT L 204 af 14.8.1996, s. 20.

      (10)  EUT C 218 af 13.9.2003, s. 1.

      (11)  EUT L 62 af 4.3. 2014, s. 18.

      (12)  EUT L 229 af 29.6.2004, s. 23.

      (13)  EFT L 147 af 9.6.1975, s. 23.

      (14)  Medlemmer, som ikke ønsker deres navne offentliggjort, kan anmode om en undtagelse fra denne regel. En anmodning om ikke at offentliggøre navnet på et medlem af ekspertgruppen betragtes som berettiget, når en offentliggørelse kan bringe hans eller hendes sikkerhed eller integritet i fare eller i urimelig grad skade privatlivets fred.

      (15)  Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (EFT L 317 af 3.12.2001, s. 1).

      (16)  Disse undtagelser har til formål at beskytte den offentlige sikkerhed, militære anliggender, internationale forbindelser, finanspolitik, valutapolitik eller økonomisk politik, privatlivets fred og den enkeltes integritet, forretningsmæssige interesser, retslige procedurer og juridisk rådgivning, inspektioner, undersøgelser og revision samt institutionens beslutningsproces.


title: Rådets afgørelse 2008/974/FUSP af 18. december 2008 til støtte for den internationale Haag-adfærdskodeks mod spredning af ballistiske missiler inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben

text:
               23.12.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 345/91

      RÅDETS AFGØRELSE 2008/974/FUSP
   af 18. december 2008
   til støtte for den internationale Haag-adfærdskodeks mod spredning af ballistiske missiler inden for rammerne af gennemførelsen af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 13, stk. 3, og artikel 23, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Det Europæiske Råd vedtog den 12. december 2003 EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben, der i kapitel III indeholder en oversigt over foranstaltninger, som det er nødvendigt at træffe både i Den Europæiske Union (EU) og i tredjelande til bekæmpelse af en sådan spredning.

               (2)

               EU er aktivt i gang med at gennemføre denne strategi og er i færd med at iværksætte de foranstaltninger, der er nævnt i dennes kapitel II og III, f.eks. gennem frigivelse af finansielle midler til støtte for specifikke projekter, der medfører fremme af det multilaterale ikke-spredningssystem og af multilaterale tillidsskabende foranstaltninger. Den internationale Haag-adfærdskodeks mod spredning af ballistiske missiler (i det følgende benævnt »kodeksen« eller »HCoC«) er en integrerende del af et sådant system. Den har til formål at forebygge og begrænse spredningen af ballistiske missilsystemer, der kan levere masseødelæggelsesvåben og relaterede teknologier.

               (3)

               Rådet vedtog den 17. november 2003 fælles holdning 2003/805/FUSP (1) om styrkelse af multilaterale aftaler og fremme af deres universelle karakter på området for ikke-spredning af masseødelæggelsesvåben og disses fremføringsmidler. Den fælles holdning opfordrer bl.a. til at fremme, at så mange lande som muligt tilslutter sig kodeksen, især dem med ballistiske missilkapaciteter, samt til yderligere udvikling og gennemførelse af kodeksen, navnlig dens tillidsskabende foranstaltninger, og fremme af en tættere forbindelse mellem kodeksen og FN's multilaterale ikke-spredningssystem.

               (4)

               Rådet besluttede den 23. maj 2007 at træffe foranstaltninger for at fremme kodeksens universelle karakter og overholdelsen af dens principper. Med henblik herpå blev der arrangeret en workshop i tilknytning til de tilsluttede staters årsmøde i 2007, der samlede de største stater med ballistiske missilkapaciteter, herunder dem der ikke er tilsluttet kodeksen. Det er en prioritet for EU at fortsætte denne dialog blandt stater, der har tilsluttet sig kodeksen, og blandt ikke-tilsluttede stater med henblik på yderligere at fremme kodeksens universelle karakter samt dens gennemførelse og forbedring. Denne afgørelse bør bidrage til denne proces —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Med henblik på at sikre den fortsatte og praktiske gennemførelse af visse af elementerne i EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben støtter EU de aktiviteter, som gennemføres af de stater, der er tilsluttet kodeksen, for at fremme følgende målsætninger:

               a)

               at fremme kodeksens universelle karakter, og især fremme, at alle stater med ballistiske missilkapaciteter tilslutter sig kodeksen

               b)

               at støtte kodeksens gennemførelse

               c)

               at fremme yderligere forbedringer af kodeksen.

         2.   De projekter, EU skal støtte, skal i den forbindelse omfatte følgende specifikke aktiviteter:

               a)

               at tilvejebringe midler til tilrettelæggelse af en målrettet outreach, f.eks. i form af en workshop med henblik på, at flere tilslutter sig kodeksen i den region, der har det laveste tilslutningsniveau

               b)

               at tilvejebringe finansielle og tekniske midler til på den ene side at lette udvekslingen af oplysninger mellem de stater, der har tilsluttet sig kodeksen, og på den anden side at gøre det muligt for internationale observatører at besøge affyringssteder for afprøvning af løftefartøjer til rumfartøjer, som de tilsluttede stater har erklæret sig rede til at overveje på frivillig basis, jf. kodeksens artikel 4, litra a, nr. ii)

               c)

               at tilvejebringe midler til at gennemføre en debat blandt de tilsluttede stater om, hvordan det sikres, at kodeksen fortsat er relevant og holdbar. Denne debat skal især tage hensyn til ny udvikling inden for spredning af ballistiske missiler og udviklingen inden for de internationale institutionelle og retlige rammer vedrørende ballistiske missiler.

         Disse projekter gennemføres til gavn for såvel stater, der har tilsluttet sig kodeksen, som for ikke-tilsluttede stater.
   Bilaget indeholder en detaljeret beskrivelse af projekterne.
   Artikel 2
   1.   Formandskabet, der bistås af Rådets generalsekretær/den højtstående repræsentant for den fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik (GS/HR), er ansvarligt for gennemførelsen af denne afgørelse. Kommissionen inddrages fuldt ud heri.
   2.   Den tekniske gennemførelse af de projekter, der er nævnt i artikel 1, stk. 2, gennemføres af Fonden for Strategisk Forskning i Paris.
   Fonden for Strategisk Forskning udfører denne opgave under tilsyn af GS/HR, der støtter formandskabet, og i nært samråd med formandskabet for de årlige møder mellem de stater, der har tilsluttet sig kodeksen, samt med Østrig i dets egenskab af direkte centralt kontaktpunkt/eksekutivsekretariat for kodeksen. Med henblik herpå indgår GS/HR de nødvendige arrangementer med Fonden for Strategisk Forskning.
   3.   Formandskabet, GS/HR og Kommissionen holder løbende hinanden orienteret om gennemførelsen af denne afgørelse i overensstemmelse med deres respektive beføjelser.
   Artikel 3
   1.   Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af de i artikel 1, stk. 2, nævnte projekter er på 1 015 000 EUR.
   2.   De udgifter, der finansieres med det i stk. 1 nævnte beløb, forvaltes efter de procedurer og regler, der gælder for De Europæiske Fællesskabers almindelige budget.
   3.   Kommissionen overvåger den korrekte forvaltning af de i stk. 2 nævnte udgifter, som har form af gavebistand. Med henblik herpå indgår den en finansieringsaftale med Fonden for Strategisk Forskning. Finansieringsaftalen skal fastsætte, at Fonden for Strategisk Forskning skal sørge for, at EU's bidrag til projektet bliver synligt i en grad, der svarer til bidragets størrelse.
   4.   Kommissionen bestræber sig på at indgå den finansieringsaftale, der er nævnt i stk. 3, snarest muligt efter denne afgørelses ikrafttræden. Den underretter Rådet om eventuelle vanskeligheder i forbindelse med denne proces og om datoen for indgåelsen af finansieringsaftalen.
   Artikel 4
   Formandskabet, der bistås af GS/HR, aflægger rapport til Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse på grundlag af regelmæssige rapporter fra Fonden for Strategisk Forskning. Disse rapporter skal danne udgangspunkt for Rådets evaluering. Kommissionen inddrages fuldt ud heri. Den aflægger rapport om de finansielle aspekter af gennemførelsen af denne afgørelse.
   Artikel 5
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.
   Den udløber 6 måneder efter datoen for dens virkning, medmindre Kommissionen inden udløbet af denne frist indgår en finansieringsaftale med Fonden for Strategisk Forskning, i hvilket fald denne afgørelse udløber 24 måneder efter datoen for indgåelse af finansieringsaftalen.
   Artikel 6
   Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2008.

            På Rådets vegne

         M. BARNIER

            Formand

      (1)  EUT L 302 af 20.11.2003, s. 34.

      BILAG
      EU-støtte for den internationale Haag-adfærdskodeks mod spredning af ballistiske missiler inden for rammerne af EU's strategi mod spredning af masseødelæggelsesvåben
      1.   Formål
      Den Europæiske Union har kraftigt støttet kodeksen lige fra starten. Den Europæiske Union finder, at kodeksen er et vigtigt multilateralt instrument, der har til formål at begrænse spredningen af ballistiske missilsystemer og relaterede teknologier gennem gennemsigtighed og tillidsskabende foranstaltninger. Alle Den Europæiske Unions medlemsstater har tilsluttet sig kodeksen og gennemfører kodeksen i god tro.
      Den Europæiske Union har tidligere forsøgt at overvinde de resterende smuthuller i forbindelse med gennemførelsen af kodeksen og dens universelle karakter ved at afholde en workshop for stater, der har tilsluttet sig kodeksen, og ikke-tilsluttede stater i tilknytning til årsmødet i 2007. Den Europæiske Union glæder sig over resultaterne heraf og ønsker derfor at videreføre dette initiativ, og støtter kodeksen for så vidt angår følgende tre aspekter:

                  —

                  Kodeksens universelle karakter

                  —

                  Kodeksens gennemførelse

                  —

                  Forbedringer af kodeksen og dens funktionsmåde.

            2.   Projektbeskrivelse
      2.1.   Projekt 1: Fremme af kodeksens universelle karakter
      2.1.1.   Projektets formål
      Selv om antallet af tilsluttede stater er nået op på to tredjedele af alle FN's medlemsstater, er der behov for en yderligere indsats for at give kodeksen universel karakter. På de årlige møder har de tilsluttede stater noteret, at grundene til, at staterne tøver med at tilslutte sig kodeksen varierer meget, fra generel mangel på bevidsthed om og forståelse af kodeksen til mere politiske grunde.
      2.1.2.   Projektets resultater

                  —

                  større bevidsthed om, forståelse af og støtte til kodeksen

                  —

                  større samspil mellem stater, der har tilsluttet sig kodeksen, og ikke-tilsluttede stater

                  —

                  flere tilsluttede stater.

            2.1.3.   Beskrivelse af projektet
      Projektet omfatter afholdelse af følgende to workshopper:

                  —

                  en bevidstgørelsesworkshop for den region, der har det største antal ikke-tilsluttede stater.
                  I Afrika har følgende lande ikke tilsluttet sig kodeksen: Algeriet, Angola, Botswana, Den Centralafrikanske Republik, Côte d’Ivoire, Den Demokratiske Republik Congo, Egypten, Lesotho, Namibia, Republikken Congo, Somalia, Swaziland, Togo og Zimbabwe.

                  —

                  en generel workshop efter modellen for den workshop, der blev arrangeret i tilknytning til det årlige møde for tilsluttede stater i 2007 med målrettede og strukturerede udvekslinger om tekniske og politisk/sikkerhedsmæssige spørgsmål vedrørende spredning af ballistiske missiler og kodeksens relevans.

            2.2.   Projekt 2: Støtte til gennemførelse af kodeksen blandt tilsluttede stater
      2.2.1.   Projektets formål
      Selv om kodeksen udgør et vigtigt instrument til begrænsning af spredningen af ballistiske missiler og relaterede teknologier gennem gennemsigtighed og tillidsskabende foranstaltninger, skal der gøres mere for at forbedre udvekslingerne blandt tilsluttede stater. Projektet vil fokusere på de aspekter af udvekslingerne, hvor der kan opnås konkrete resultater.
      2.2.2.   Projektets resultater

                  —

                  udvikling af en prototype på en sikker, internetbaseret informations- og kommunikationsmekanisme (e-ICC), der kan gøre det muligt at foretage hurtigere, lettere og sikret informationsudveksling mellem tilsluttede stater og elektronisk omdeling af dokumenter.

                  —

                  hvis de tilsluttede stater beslutter at oprette en e-ICC på deres årlige møde, kan en sådan prototype gøres operationel.

                  —

                  mere støtte til, at observatører kan besøge affyringssteder for afprøvning af løftefartøjer til rumfartøjer.

            2.2.3.   Beskrivelse af projektet
      Projektet omfatter følgende to typer foranstaltninger:

                  a)

                  Fremme af informations- og kommunikationsudveksling mellem de tilsluttede stater gennem oprettelse af en e-ICC. Frankrigs erfaringer med missilteknologikontrolregime (MTCR) e-POC-systemet er af særlig relevans for dette projekt.
                  Da en beslutning om, hvorvidt der skal oprettes et sådant system, træffes på det årlige møde af de stater, der har tilsluttet sig kodeksen, gennemføres projektet i to faser. Gennemførelsen af anden fase afhænger af forudgående drøftelser om e-ICC mellem de tilsluttede stater på det årlige møde.
                  Fase 1: EU's forslag til de tilsluttede stater om at etablere et e-ICC
                  En prototype på en e-ICC udarbejdes med henblik på at præsentere den for de tilsluttede stater, muligvis i 2009, og at få feedback fra de tilsluttede stater vedrørende dens drift.
                  Fase 2: e-ICC-prototypen gøres operationel
                  Hvis de tilsluttede stater på det årlige møde beslutter at etablere en e-ICC, vil en sådan prototype kunne gøres operationel. Med henblik herpå vil knowhow bag og de materielle aspekter af prototypen kunne overføres til forvaltning i det direkte centrale kontaktpunkt/eksekutivsekretariat, og der vil blive tilrettelagt uddannelse for det direkte centrale kontaktpunkt og de tilsluttede stater.

                  b)

                  tilvejebringelse af finansielle midler til et besøg af internationale observatører på affyringssteder for afprøvning af løftefartøjer til rumfartøjer i EU-medlemsstaterne.

            2.3.   Projekt 3: Fremme af yderligere forbedringer af kodeksen og dens funktionsmåde
      2.3.1.   Projektets formål
      Sikkerhedsmiljøet udvikler sig konstant, også på området for spredning af de midler, der kan levere masseødelæggelsesvåben. De tilsluttede stater mødes årligt og vurderer gennemførelsen af kodeksen samt de nye tendenser i spredningen af ballistiske missiler og tilknyttede teknologier.
      Projektet skal fremme mere indgående drøftelser mellem de tilsluttede stater og, når det er hensigtsmæssigt, også ikke-tilsluttede stater, i en mere uformel sammenhæng og giver mulighed for adgang til teknisk ekspertise vedrørende spredning af ballistiske missiler uden for regeringskredse. Projektets resultater kan forelægges som et diskussionsoplæg på de tilsluttede staters årlige møde.
      2.3.2.   Projektets resultater

                  —

                  en bedre forståelse af aktuelle tendenser inden for spredning af ballistiske missiler og programmer vedrørende løftefartøjer til rumfartøjer med henstillinger til de tilsluttede stater

                  —

                  en analyse af, hvordan man kan motivere de tilsluttede stater til at gennemgå programmer for ballistiske missiler og løftefartøjer til rumfartøjer

                  —

                  en bedre forståelse af grænsefladen mellem kodeksen, MTCR, bilaterale og regionale arrangementer om tillidsskabende foranstaltninger i et forsøg på at nå målet om ikke-spredning af missiler og en definition af principielle anbefalinger

                  —

                  arbejdsdokumenter eller andre former for dokumentation fra workshopper, som EU kunne forelægge på det årlige HCoC-møde.

            2.3.3.   Beskrivelse af projektet
      Projektet omfatter følgende to typer aktiviteter:

                  a)

                  Finansiering af en undersøgelse af de aktuelle tendenser i ballistiske missiler og dynamikken i deres spredning samt programmer vedrørende løftefartøjer til rumfartøjer, der kan forelægges som et oplæg på de tilsluttede staters årlige møde. I forbindelse med denne undersøgelse sikrer Fonden for Strategisk Forskning, at der ikke er nogen overlapning med arbejdet i FN's gruppe af regeringseksperter.

                  b)

                  Finansiering af workshopper for eksperter fra de tilsluttede og ikke-tilsluttede stater både fra den statslige og den ikke-statslige sektor. Workshopperne kan arrangeres i tilknytning til det årlige møde. Resultaterne kan forelægges som et arbejdsdokument på de tilsluttede staters årlige møde. Workshopperne vil omhandle følgende spørgsmål:

                              —

                              Grænsefladen mellem kodeksen, MTCH, bilaterale og regionale arrangementer om tillidsskabende foranstaltninger i et forsøg på at nå målet om ikke-spredning af missiler samt mellem kodeksen og FN-systemet (UNGA).

                              —

                              Hvordan man kan motivere de tilsluttede stater til at gennemgå programmerne for ballistiske missiler og løftefartøjer til rumfartøjer.

            3.   Varighed
      Den samlede anslåede varighed af projekternes gennemførelse er 24 måneder.
      4.   Omfattede stater
      Projekterne i denne afgørelse omfatter både tilsluttede og ikke-tilsluttede stater.
      Det endelige valg af omfattede stater vil blive foretaget i samråd mellem gennemførelsesinstansen og formandskabet bistået af GS/HR i tæt samråd med medlemsstaterne og Kommissionen i den kompetente rådsarbejdsgruppe. Den endelige beslutning træffes på grundlag af forslag fra gennemførelsesinstansen i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2.
      5.   Gennemførelsesinstansen
      Fonden for Strategisk Forskning står for den tekniske gennemførelse af projekterne. Projekterne gennemføres direkte af ansatte ved Fonden for Strategisk Forskning eller ansatte ved dennes strategiske partnere, Instituttet for Fredsforskning og Sikkerhedspolitik, Hamburg Universitet og det Polske Center for Rumforskning i Warszawa.
      Gennemførelsesinstansen udarbejder

                  a)

                  kvartalsrapporter om gennemførelsen af projekterne

                  b)

                  en endelig rapport senest en måned efter afslutningen af projekternes gennemførelse.

            Rapporterne vil blive sendt til formandskabet, der bistås af GS/HR.
      Fonden for Strategisk Forskning sørger for, at EU's bidrag til projektet bliver synligt i en grad, der svarer til bidragets størrelse.
      6.   Tredjepartsdeltagere
      Projekterne finansieres fuldt ud ved denne afgørelse. Eksperter fra tilsluttede stater eller fra ikke-tilsluttede stater kan betragtes som tredjepartsdeltagere. De arbejder i overensstemmelse med de almindelige regler for Fonden for Strategisk Forskning.


Avis juridique important

|

31985D0443

85/443/EØF: KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 23. september 1985 om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingundersøgelsen vedrørende importen af hjørnebeslag af bearbejdet stålstøbegods til containere, med oprindelse i Østrig, og om afslutning af denne undersøgelse

EF-Tidende nr. L 256 af 27/09/1985 s. 0044 - 0046

*****  KOMMISSIONENS  AFGOERELSE  af 23. september 1985  om godtagelse af tilsagn i forbindelse med antidumpingundersoegelsen vedroerende importen af hjoernebeslag af bearbejdet staalstoebegods til containere, med oprindelse i OEstrig, og om afslutning af denne undersoegelse  (85/443/EOEF)  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 2176/84 af 23. juli 1984 om beskyttelse mod dumpingimport eller subsidieret import fra lande, der ikke er medlemmer af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab (1), saerlig artikel 10, efter konsultation i det raadgivende udvalg, der er nedsat i henhold til naevnte forordning, og  ud fra foelgende betragtninger:  A. Procedure  (1) Kommissionen modtog i november 1984 en klage indgivet af den for tiden eneste EF-producent af hjoernebeslag til containere, George Blair PLC, Newcastle, Det forenede Kongerige. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted og forvoldtes vaesentlig skade som foelge heraf, hvilket ansaas for tilstraekkeligt til at begrunde ivaerksaettelsen af en procedure. Kommissionen offentliggjorde derfor en meddelelse i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedroerende importen af hjoernebeslag af bearbejdet staalstoebegods til containere, henhoerende under pos. ex 73.40 B i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 73.40-84, med oprindelse i OEstrig og indledte en undersoegelse.  (2) Kommissionen underrettede officielt den eksportoer, som den vidste var impliceret, samt repraesentanter for eksportlandet og klagerne og gav de direkte beroerte parter lejlighed til at tilkendegive deres mening skriftligt og til at anmode om at blive hoert mundtligt.  (3) Den oestrigske producent/eksportoer tilkendegav sin mening skriftligt.  (4) Der blev ikke fremlagt redegoerelser fra virksomheder i Faellesskabet, der indkoeber hjoernebeslag af bearbejdet staalstoebegods til containere.  (5) Kommissionen indhentede og efterproevede alle oplysninger, som den ansaa for noedvendige med henblik paa at traeffe en foreloebig afgoerelse, og aflagde kontrolbesoeg hos:  - Producent i Faellesskabet:  George Blair PLC, Stanhope, UK;  - Producent/eksportoer i tredjelande:  Voest-Alpine AG, Linz, OEstrig, og dettes datterselskab Voest-Alpine (UK) Ltd, London, UK.  Kommissionen anmodede om og modtog detaljerede skriftlige redegoerelser fra baade faellesskabsproducenten, der havde indgivet klage, og eksportoeren, og efterproevede de fremlagte oplysninger i den udstraekning, det ansaas for paakraevet.  (6) Dumpingundersoegelsen omfattede perioden fra den 1. marts 1984 til den 28. februar 1985.  B. Normal vaerdi  (7) Ved fastlaeggelsen af den normale vaerdi for Voest-Alpine AG maatte Kommissionen tage hensyn til, at den tilsvarende vare ikke saelges paa hjemmemarkedet. Kommissionen fastslog derfor, at den normale vaerdi for dette selskab skulle fastlaegges paa grundlag af den beregnede vaerdi.  (8) Den beregnede vaerdi blev fastsat ved sammenlaegning af produktionsomkostningerne og en rimelig fortjenstmargen. Produktionsomkostningerne beregnes paa grundlag af alle omkostninger i normal handel, baade faste og variable, i oprindelseslandet til materialer og fremstilling, plus en rimelig margen til daekning af salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger. Til disse omkostninger blev der lagt en fortjenstmargen paa 5 %, som ansaas for rimelig.  (9) Voest-Alpine AG anmodede om, at der specielt blev taget hensyn til, at selskabet for nylig havde foretaget store investeringer i produktionsanlaegget. Kommissionen mener imidlertid ikke, at dette berettiger til en foroegelse af Faellesskabets almindelige praksis paa dette omraade som anfoert i detaljer i betragtning (14) og (15) i Raadets forordning (EOEF) nr. 2089/84 (1).  C. Eksportpris  (10) Eksportpriserne blev fastlagt paa grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for de varer, der solgtes til eksport til Faellesskabet.  D. Sammenligning  (11) Til sammenligningen af den normale vaerdi og eksportpriserne anvendtes priser ab fabrik.  E. Dumpingmargen  (12) Det fremgaar af denne undersoegelse af de faktiske forhold, at der finder dumping sted i forbindelse med importen fra Voest-Alpine AG, og at dumpingmargen er lig med forskellen mellem den fastsatte normale vaerdi og prisen ved eksport til Faellesskabet.  Dumpingmargenerne er forskellige alt efter den importerende medlemsstat, og den vejede gennemsnitlige margen er over 10 %.  F. Skade  (13) For saa vidt angaar dumpingeksportens skadelige virkninger, fremgaar det af de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, at Faellesskabets import fra OEstrig af hjoernebeslag af bearbejdet staalstoebegods til containere kun er steget ubetydeligt, naar 1984-tallene sammenlignes med tallene fra 1981. Maengderne i 1984 udgjorde imidlertid en stigning paa 39 % og 255 % sammenlignet med tallene fra henholdsvis 1982 og 1983. De importerede varer tegnede sig i 1984 for en markedsandel, der var det dobbelte af markedsandelen i 1981.  Videresalgspriserne for de importerede varer var lavere end de priser, der var noedvendige for at sikre faellesskabsproducenten for omkostningers daekning og en rimelig fortjeneste.  (14) Den erhvervsgren i Faellesskabet, for hvilken virkningerne af dumpingimporten skal vurderes, er den, som repraesenteres af den for tiden eneste faellesskabsproducent, der for oejeblikket betjener hele Faellesskabets marked. Virkningerne af dumpingimporten paa Faellesskabets marked har vaeret et fald i den markedsandel, som faellesskabsproducenten, der var markedets stoerste leverandoer i 1982, tegner sig for; i 1984 var denne markedsandel faldet til kun ca. 50 % paa Faellesskabets marked som helhed med staerkt varierende markedsandele paa de enkelte beroerte markeder.  Desuden bidrog konkurrencen fra dumpingimporten til, at de to andre faellesskabsproducenter maatte indstille produktionen, og den samlede faellesskabsproduktion laa i 1984 ca. 50 % under 1982-niveauet, med det deraf foelgende tab af arbejdspladser.  Den tilbageblivende faellesskabsproducent stod over for staerk priskonkurrence fra de importerede varer, hvilket tvang ham til at saelge store maengder varer til under kostprisen, hvorved virksomhedens rentabilitet led betydeligt.  (15) Kommissionen har undersoegt, om der er foraarsaget skade af andre faktorer saasom stagnation i efterspoergslen. Forbruget i Faellesskabet er faldet. Men det er godtgjort, at denne nedgang i forbruget har paavirket produktionen i Faellesskabet mere, end den har paavirket dumpingimporten. Den betydelige foroegelse af dumpingimporten og de priser, hvortil dumpingvarerne udbydes til salg i Faellesskabet, har foranlediget Kommissionen til at fastslaa, at dumpingimporten af hjoernebeslag af bearbejdet staalstoebegods til containere med oprindelse i OEstrig betragtet saerskilt maa anses for at have paafoert den paagaeldende erhvervsgren i Faellesskabet vaesentlig skade.  G. Faellesskabets interesser  (16) Efter at have taget hensyn til Faellesskabets interesser og fastslaaet baade dumpingimportens og skadens omfang, naaede Kommissionen til den konklusion, at der maatte gribes ind.  H. Tilsagn  (17) Den paagaeldende eksportoer blev underrettet om de vigtigste resultater af den foreloebige undersoegelse og fremsatte bemaerkninger hertil. Voest-Alpine AG afgav derefter tilsagn vedroerende selskabets eksport til Faellesskabet af hjoernebeslag af bearbejdet staalstoebegods til containere.  Naevnte tilsagn indebaerer, at eksportpriserne til Faellesskabet haeves til det niveau, som Kommissionen anser noedvendigt, for at skade kan undgaas. I den sammenhaeng tog Kommission hensyn til den salgspris, der er noedvendig for at give en fortjeneste til den for oejeblikket eneste producent i Faellesskabet og for at goere det muligt for de andre producenter, der har indstillet produktionen, at genoptage denne. Denne forhoejelse overstiger i intet tilfaelde de dumpingmargener, der konstateredes i forbindelse med undersoegelsen. Det fremgaar desuden, at det effektivt kan overvaages, om tilsagnet anvendes korrekt.  Under disse omstaendigheder finder Kommissionen, at det afgivne tilsagn kan godtages, og undersoegelsen kan derfor afsluttes, uden at der indfoeres antidumpingtold.  Der blev ikke gjort indsigelse mod denne afgoerelse i Det raadgivende Udvalg -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Det tilsagn, der er afgivet af Voest-Alpine AG i forbindelse med antidumpingundersoegelsen vedroerende importen af hjoernebeslag af bearbejdet staalstoebegods til containere, henhoerende under pos. ex 73.40 B i den faelles toldtarif, svarende til NIMEXE-nummer ex 73.40-84, med oprindelse i OEstrig, godtages.  Artikel 2  Den i artikel 1 naevnte antidumpingundersoegelse afsluttes.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 23. september 1985.  Paa Kommissionens vegne  Willy DE CLERCQ  Medlem af Kommissionen  (1) EFT nr. L 201 af 30. 7. 1984, s. 1.  (2) EFT nr. C 56 af 2. 3. 1985, s. 2.  (1) EFT nr. L 193 af 21. 7. 1984, s. 1.


title: Rådets Afgørelse af 2. oktober 1974 om indgåelse af en aftale om ændringer vedrørende de gaveydelser, der for det tredje anvendelsesår 1974/1975 er fastsat i konventionen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og De forenede Nationers hjælpeorganisation for palæstinaflygtninge (UNRWA) vedrørende hjælp til flygtninge i landene i Mellemøsten

text:
7. 12. 74                            De Europæiske Fællesskabers Tidende                          Nr. L 328 /41
                                              RÅDETS AFGØRELSE
                                                  af 2. oktober 1974
          om indgåelse af en aftale om ændringer vedrørende de gaveydelser, der for det tredje
          anvendelsesår 1974/1975 er fastsat i konventionen mellem Det europæiske økonomiske
          Fællesskab og De forenede Nationers hjælpeorganisation for Palæstinaflygtninge
                     (UNRWA) vedrørende hjælp til flygtninge i landene i Mellemøsten
                                                      (74/593 /EØF)
          RÅDET FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
          under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab,
          særlig artikel 113 , 114 og 228 ,
          under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og
          ud fra følgende betragtninger :
          Det europæiske økonomiske Fællesskab har indgået en konvention med UNRWA den
          18 . december 1972 om hjælp til flygtninge i landene i Mellemøsten (*) for en periode
          på 3 år;
          i medfør af artikel XII kan der hvert år foretages ændringer af denne konvention ; under
          hensyntagen til de af UNRWA meddelte oplysninger vedrørende konventionens andet
          anvendelsesår bør der foretages ændringer med hensyn til de gaveydelser, som indgår
          i støtten fra Fællesskabet —
          VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE :
                                                        Artikel 1
          På Fællesskabets vegne indgås den aftale i form af brevveksling mellem Det europæiske
          økonomiske Fællesskab og De forenede Nationers hjælpeorganisation for Palæstina
          flygtninge (UNRWA) om ændringer for det tredje anvendelsesår ( 1974/ 1975 ) vedrørende
          de gaveydelser, som er fastsat i den konvention, der den 18 . december 1972 blev
          indgået med den nævnte organisation, og hvis tekst er bilagt denne afgørelse.
                                                        Artikel 2
          Formanden for Rådet bemyndiges til at udpege de personer, som har fuldmagt til at
          undertegne denne brevveksling, og til at overdrage dem de nødvendige beføjelser til at
          forpligte Fællesskabet.
          Udfærdiget i Luxembourg, den 2. oktober 1974.
                                                                        På Rådets vegne
                                                                          Ch. BONNET
                                                                           Formand
          (!) EFT nr. L 304 af 31 . 12. 1972, s. 23 ;
              EFT nr. L 63 af 9. 3. 1973, s. 32.


Avis juridique important

|

31998D0716(03)

Rådets afgørelse af 29. juni 1998 om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Jordemoderuddannelsen

EF-Tidende nr. C 222 af 16/07/1998 s. 0006 - 0007

RÅDETS AFGØRELSE af 29. juni 1998 om udnævnelse af medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Jordemoderuddannelsen (98/C 222/03)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til Rådets afgørelse 80/156/EØF af 21. januar 1980 om nedsættelse af et rådgivende udvalg for jordemoderuddannelsen (1), særlig artikel 3 og 4,under henvisning til tiltrædelsesakten fra 1994, særlig artikel 165, stk. 1, ogud fra følgende betragtninger:I henhold til artikel 3 i nævnte afgørelse består udvalget af tre sagkyndige fra hver medlemsstat og en suppleant for hver af disse sagkyndige; i henhold til artikel 4 i samme afgørelse gælder mandatet for disse sagkyndige og suppleanter for tre år;ved afgørelse af 7. november 1995 (2) udnævnte Rådet medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Jordemoderuddannelsen for perioden fra 23. oktober 1995 til 22. oktober 1998;den belgiske og italienske regering har foretaget indstillinger med henblik på udnævnelse af medlemmer og suppleanter, udpegelse af efterfølgere eller fornyelse af mandatet for medlemmer af og suppleanter til dette udvalg -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Følgende personer udnævnes til medlemmer af og suppleanter til Det Rådgivende Udvalg for Jordemoderuddannelsen for perioden indtil den 22. oktober 1998:A. >TABELPOSITION>B. >TABELPOSITION>C. >TABELPOSITION>Udfærdiget i Luxembourg, den 29. juni 1998.På Rådets vegneR. COOKFormand(1) EFT L 33 af 11.2.1980, s. 13.(2) EFT C 292 af 7.11.1995, s. 2.


Avis juridique important

|

31974D0215

74/215/EØF: Rådets Afgørelse af 20. juli 1972 om indgåelse af en tillægsaftale til aftalen vedrørende urmagervarer mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og medlemsstaterne på den ene side og Schweiz på den anden side

EF-Tidende nr. L 118 af 30/04/1974 s. 0011 - 0011 den finske specialudgave: kapitel 11 bind 2 s. 0003  den spanske specialudgave: Kapitel 11 bind 5 s. 0109  den svenske specialudgave: kapitel 11 bind 2 s. 0003  den portugisiske specialudgave: Kapitel 11 bind 5 s. 0109

RÅDETS AFGØRELSE af 20. juli 1973 om indgåelse af en tillægsaftale til aftalen vedrørende urmagervarer mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og medlemsstaterne på den ene side og Schweiz på den anden sideRÅDET FOR DE EUROPÆSKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europæiske økonomiske Fællesskab, særlig artikel 113,under henvisning til henstilling fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtning:For at aftalen vedrørende urmagervarer mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og medlemsstaterne på den ene side og Schweiz på den anden side, som er underskrevet den 30. juni 1967 i Geneve, kan fungere tilfredstillende, er det nødvendigt, at der træffes yderligere foranstaltninger -VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Den tillægsaftale til aftalen vedrørende urmagervarer mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og medlemsstaterne på den ene side og Schweiz på den anden side, hvis tekst forekommer i bilaget, er indgået på Fællesskabets vegne.Artikel 2Den fungerende generaldirektør for handel med tredjelande ved Kommissionen for De europæiske Fællesskaber, hr. Th. C. Hijzen, er blevet bemyndiget til på Rådets vegne at underskrive den i artikel 1 nævnte aftale, med forpligtende virkning for Fællesskabet.Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juli 1972.På Rådets vegneTH. E. WESTERTERPFormand


Avis juridique important

|

32002D1001

2002/1001/EF: Rådets afgørelse af 19. december 2002 om handel med visse stålprodukter mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine

EF-Tidende nr. L 349 af 24/12/2002 s. 0100 - 0102

Rådets afgørelseaf 19. december 2002om handel med visse stålprodukter mellem Det Europæiske Fællesskab og Ukraine(2002/1001/EF)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 133,under henvisning til forslag fra Kommissionen, ogud fra følgende betragtninger:(1) I artikel 22, stk. 1, i partnerskabs- og samarbejdsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side(1) er det fastsat, at handelen med visse stålprodukter skal være genstand for en særlig aftale.(2) Den tidligere bilaterale aftale mellem EKSF og regeringen for Ukraine om handel med visse stålprodukter udløb den 31. december 2001.(3) Parterne enedes om at indgå en ny aftale, og forhandlingerne om denne nye aftale er endnu ikke afsluttet.(4) Det Europæiske Fællesskab (EF) har overtaget EKSF's internationale forpligtelser siden EKSF-traktatens udløb, og foranstaltninger vedrørende handel med stålprodukter med tredjelande henhører nu under EF's kompetence inden for området handelspolitik.(5) Der er fastsat kvantitative lofter for 2002 ved afgørelse 2001/933/EKSF truffet af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, den 19. december 2001(2).(6) Indtil den nye aftale er underskrevet og trådt i kraft, skal der fastsættes kvantitative lofter for 2003.(7) Det ukrainske parlament har vedtaget en lov om indførelse af en afgift på 30 EUR/ton på eksporten af jernholdigt skrot, som gælder fra 1. januar 2003. Denne foreslåede afgift vil være en hindring for den frie handel med jernholdigt skrot og vil føre til en væsentlig begrænsning eller et ophør af eksporten af jernholdigt skrot, hvilket vil ramme Fællesskabets stålindustri og påvirke fællesskabsmarkedet for jernholdigt skrot negativt. Det er derfor hensigtsmæssigt at nedsætte de kvantitative lofter for 2003 med 30 % i forhold til lofterne for 2002, indtil der er opnået en tilfredsstillende løsning på dette problem og en afslutning af forhandlingerne om den nye aftale -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1I den i bilag I nævnte periode kræves der licens for at indføre de i bilag II nævnte stålprodukter med oprindelse i Ukraine til Det Europæiske Fællesskab. Licens udstedes kun inden for de i artikel 2 fastsatte grænser.Artikel 2Import tillades for hver varekategori og for hele Fællesskabet op til de kontingenter, der er anført i bilag I.Gyldighedsperioden for en importlicens er fire måneder. Importlicenser, der ikke er anvendt eller kun delvis anvendt, kan fornyes for to måneder.Artikel 3Medlemsstaterne udsteder licenserne i overensstemmelse med de af Forbindelsesudvalget for Stål vedtagne regler og underretter straks Kommissionen herom. Kommissionen underretter med jævne mellemrum medlemsstaterne om de udnyttede mængder.Medlemsstaterne og Kommissionen konsulterer hinanden for at sikre, at de omhandlede mængder ikke overskrides.Artikel 4Bestemmelserne i aftalen om handel med visse stålprodukter samt alle foranstaltninger til at gennemføre den erstatter bestemmelserne i denne afgørelse fra datoen for aftalens ikrafttræden.Artikel 5Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2002.På Rådets vegneL. EspersenFormand(1) EFT L 49 af 19.2.1998, s. 3.(2) EFT L 345 af 29.12.2001, s. 75. Som ændret ved afgørelse 2002/476/EKSF (EFT L 164 af 22.6.2002, s. 37).BILAG IKVANTITATIVE LOFTER FOR PERIODEN 1.1.2002 - 31.12.2003>TABELPOSITION>BILAG IISA - Fladvalsede produkterSA1. Bredbånd7208 10 007208 25 007208 26 007208 27 007208 36 007208 37 107208 37 907208 38 107208 38 907208 39 107208 39 907211 14 107211 19 207219 11 007219 12 107219 12 907219 13 107219 13 907219 14 107219 14 907225 20 207225 30 00SA2. Tykke flader7208 40 107208 51 107208 51 307208 51 507208 51 917208 51 997208 52 107208 52 917208 52 997208 53 107211 13 007225 40 207225 40 507225 99 10SA3. Andre fladvalsede produkter7208 40 907208 53 907208 54 107208 54 907208 90 107209 15 007209 16 107209 16 907209 17 107209 17 907209 18 107209 18 917209 18 997209 25 007209 26 107209 26 907209 27 107209 27 907209 28 107209 28 907209 90 107210 11 107210 12 117210 12 197210 20 107210 30 107210 41 107210 49 107210 50 107210 61 107210 69 107210 70 317210 70 397210 90 317210 90 337210 90 387211 14 907211 19 907211 23 107211 23 517211 29 207211 90 117212 10 107212 10 917212 20 117212 30 117212 40 107212 40 917212 50 317212 50 517212 60 117212 60 917219 21 107219 21 907219 22 107219 22 907219 23 007219 24 007219 31 007219 32 107219 32 907219 33 107219 33 907219 34 107219 34 907219 35 107219 35 907225 40 80SB - Lange produkterSB1. Profiler7207 19 317207 20 717216 31 117216 31 197216 31 917216 31 997216 32 117216 32 197216 32 917216 32 997216 33 107216 33 90SB2. Valsetråd7213 10 007213 20 007213 91 107213 91 207213 91 417213 91 497213 91 707213 91 907213 99 107213 99 907221 00 107221 00 907227 10 007227 20 007227 90 107227 90 507227 90 95SB3 Andre lange produkter7207 19 117207 19 147207 19 167207 20 517207 20 557207 20 577214 20 007214 30 007214 91 107214 91 907214 99 107214 99 317214 99 397214 99 507214 99 617214 99 697214 99 807214 99 907215 90 107216 10 007216 21 007216 22 007216 40 107216 40 907216 50 107216 50 917216 50 997216 99 107218 99 207222 11 117222 11 197222 11 217222 11 297222 11 917222 11 997222 19 107222 19 907222 30 107222 40 107222 40 307224 90 317224 90 397228 10 107228 10 307228 20 117228 20 197228 20 307228 30 207228 30 417228 30 497228 30 617228 30 697228 30 707228 30 897228 60 107228 70 107228 70 317228 80 107228 80 907301 10 00


Avis juridique important

|

31989D0436

89/436/EØF: Rådets afgørelse af 3. maj 1989 om indgåelse af den tredje tillægsprotokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Schweiz som følge af Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse af Fællesskabet

EF-Tidende nr. L 206 af 18/07/1989 s. 0016 - 0016 den finske specialudgave: kapitel 2 bind 7 s. 0077  den svenske specialudgave: kapitel 2 bind 7 s. 0077

RAADETS AFGOERELSE af 3 . maj 1989 om indgaaelse af den tredje tillaegsprotokol til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz som foelge af Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse af Faellesskabet ( 89/436/EOEF )    RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger :  Fuldstaendig suspension af Schweiz' told paa varer importeret fra Spanien vil lette handelen mellem de to lande :  tillaegsprotokollen til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz, undertegnet i Bruxelles den 22 . juli 1972, som foelge af Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse af Faellesskabet ( 1 ) giver ikke Schweiz  mulighed for at suspendere told paa varer indfoert fra Spanien;  tredje tillaegsprotokol til naevnte overenskomst boer derfor godkendes med henblik paa fuldstaendig suspension af tolden paa varer, der er omfattet af overenskomsten, og som indfoeres i Schweiz fra Spanien - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :    Artikel 1 Den tredje tillaegsprotokol til overenskomsten mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Schweiz som foelge af Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltraedelse af Faellesskabet godkendes herved paa Faellesskabets vegne .  Teksten til protokollen er knyttet til denne afgoerelse .  Artikel 2 Formanden for Raadet foranstalter den notifikation, der er omhandlet i artikel 3 i protokollen ( 2 ).  Artikel 3 Denne afgoerelse faar virkning dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende .   Udfaerdiget i Bruxelles, den 3 . maj 1989 .  Paa Raadets vegne P . SOLBES Formand   ( 1 ) EFT nr . L 300 af 31 . 12 . 1972, s . 189 . ( 2 ) Datoen for protokollens ikrafttraeden offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende paa foranledning af Generalsekretariatet for Raadet .


Avis juridique important

|

32001D0691

2001/691/EF: Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse af 14. december 2000 om udnyttelse af fleksibilitetsinstrumentet (punkt 24 i interinstitutionel aftale af 6. maj 1999 om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren)

EF-Tidende nr. L 246 af 15/09/2001 s. 0027 - 0027

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelseaf 14. december 2000om udnyttelse af fleksibilitetsinstrumentet(punkt 24 i interinstitutionel aftale af 6. maj 1999 om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren)(2001/691/EF)EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til interinstitutionel aftale om budgetdisciplin og forbedring af budgetproceduren(1), særlig punkt 24,under henvisning til forslag fra Kommissionen,under henvisning til det samråd mellem Rådet og en delegation fra Europa-Parlamentet, med deltagelse af Kommissionen, der blev afholdt den 23. november 2000 i forbindelse med Rådets anden behandling af budgettet for 2001, ogud fra følgende betragtninger:(1) Efter at situationen har ændret sig i Serbien, er de politiske forudsætninger nu opfyldt for, at dette land kan modtage støtte fra det bistandsprogram for genopbygning, udvikling og stabilisering, der er fastlagt for hele det vestlige Balkan.(2) Den bistand på 40 mio. EUR, der på Kommissionens foreløbige forslag til budget for år 2001 var afsat til Serbien til støtte for de demokratiske kræfter og de byer, der administreres af oppositionen, må udvides til også at omfatte finansiering af genopbygningen, således at den samlede bistand kommer til at omfatte 240 mio. EUR i 2001.(3) Efter en gennemgang af bevillingerne til alle de foranstaltninger, der er omfattet af udgiftsområde 4 "Foranstaltninger udadtil" i de finansielle overslag, er budgetmyndighedens to parter nået frem til det resultat, at denne supplerende udgift ikke kan finansieres i 2001 inden for det loft, der er fastsat for dette udgiftsområde.(4) Betingelserne for udnyttelse af fleksibilitetsinstrumentet som anført under punkt 24 i ovennævnte interinstitutionelle aftale er opfyldt -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1Fleksibilitetsinstrumentet skal udnyttes med 200 mio. EUR på 2001-budgettet.Artikel 2Dette beløb skal benyttes til finansiering af genopbygningen i Serbien inden for rammerne af kapitel B7-54 på 2001-budgettet.Artikel 3Denne afgørelse offentliggøres i De Europæiske Fællesskabers Tidende samtidig med 2001-budgettet.Udfærdiget i Strasbourg, den 14. december 2000.På Europa-Parlamentets vegneN. FontaineFormandPå Rådets vegneF. ParlyFormand(1) EFT C 172 af 18.6.1999, s. 1.


title: 2012/244/EU: Afgørelse vedtaget af repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer af 25. april 2012 om udnævnelse af dommere og generaladvokater ved Domstolen

text:
               8.5.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 121/21

         AFGØRELSE VEDTAGET AF REPRÆSENTANTERNE FOR MEDLEMSSTATERNES REGERINGER
   af 25. april 2012
   om udnævnelse af dommere og generaladvokater ved Domstolen
   (2012/244/EU)
   REPRÆSENTANTERNE FOR REGERINGERNE FOR DEN EUROPÆISKE UNIONS MEDLEMSSTATER HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 19,
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 253 og 255, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Embedsperioden for Alexander ARABADJIEV, George ARESTIS, Maria BERGER, Jean-Claude BONICHOT, Anthony BORG BARTHET, José Narciso CUNHA RODRIGUES, Carl Gustav FERNLUND, Egidijus JARAŠIŪNAS, Egils LEVITS, Jiří MALENOVSKÝ, Alexandra PRECHAL, Konrad SCHIEMANN, Antonio TIZZANO og Thomas VON DANWITZ, dommere, og for Yves BOT, Ján MAZÁK, Paolo MENGOZZI og Verica TRSTENJAK, generaladvokater ved Domstolen, udløber den 6. oktober 2012.

               (2)

               Medlemsstaternes regeringer har foreslået en fornyelse af embedsperioden for Alexander ARABADJIEV, George ARESTIS, Maria BERGER, Jean-Claude BONICHOT, Carl Gustav FERNLUND, Egidijus JARAŠIŪNAS, Egils LEVITS, Jiří MALENOVSKÝ, Alexandra PRECHAL og Thomas VON DANWITZ som dommere ved Domstolen samt af embedsperioden for Yves BOT som generaladvokat ved Domstolen. Medlemsstaternes regeringer har desuden indstillet José Luís DA CRUZ VILAÇA til udnævnelse som dommer ved Domstolen og Nils WAHL og Melchior WATHELET til udnævnelse som generaladvokater ved Domstolen. Det udvalg, der er nedsat ved artikel 255 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, har afgivet udtalelse om de nævnte fjorten kandidaters kvalifikationer til at udøve embederne som dommer og generaladvokat ved Domstolen.

               (3)

               Der bør således ske udnævnelse af elleve dommere og tre generaladvokater ved Domstolen for perioden fra den 7. oktober 2012 til den 6. oktober 2018. Udnævnelsen af de resterende tre dommere og en generaladvokat ved Domstolen vil ske på et senere tidspunkt —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Til dommere ved Domstolen for perioden fra den 7. oktober 2012 til den 6. oktober 2018 udnævnes:

               Alexander ARABADJIEV

               George ARESTIS

               Maria BERGER

               Jean-Claude BONICHOT

               José Luís DA CRUZ VILAÇA

               Carl Gustav FERNLUND

               Egidijus JARAŠIŪNAS

               Egils LEVITS

               Jiří MALENOVSKÝ

               Alexandra PRECHAL

               Thomas VON DANWITZ.

         2.   Til generaladvokater ved Domstolen for perioden fra den 7. oktober 2012 til den 6. oktober 2018 udnævnes:

               Yves BOT

               Nils WAHL

               Melchior WATHELET.

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 25. april 2012.

         J. TRANHOLM-MIKKELSEN

            Formand


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2017/1672 af 27. april 2017 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder for regnskabsåret 2015

text:
               29.9.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 252/232

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2017/1672
   af 27. april 2017
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder for regnskabsåret 2015
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder for regnskabsåret 2015,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder for regnskabsåret 2015 med instituttets svar (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2015 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 21. februar 2017 om decharge til instituttet for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2015 (05873/2017 — C8-0071/2017),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1922/2006 af 20. december 2006 om oprettelse af et europæisk institut for ligestilling mellem mænd og kvinder (4), særlig artikel 15,

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag IV,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Kvinders Rettigheder og Ligestilling (A8-0106/2017),

               1.

               meddeler direktøren for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder decharge for gennemførelsen af instituttets budget for regnskabsåret 2015;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Antonio TAJANI

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 449 af 1.12.2016, s. 102.

      (2)  Se fodnote 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 403 af 30.12.2006, s. 9.

      (5)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.