title: 2013/548/EU: Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2013 om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion VII — Regionsudvalget#Europa-parlamentets beslutning af 17. april 2013 med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion VII — Regionsudvalget

text:
               16.11.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 308/130

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE
   af 17. april 2013
   om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion VII — Regionsudvalget
   (2013/548/EU)
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011 (1),

               —

               der henviser til det konsoliderede årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2011 (COM(2012) 436 — C7-0230/2012) (2),

               —

               der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2011 med institutionernes svar (3),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed for regnskabsåret 2011, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (6), særlig artikel 164, 165 og 166,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0093/2013),

               1.

               meddeler Regionsudvalgets generalsekretær decharge for gennemførelsen af Regionsudvalgets budget for regnskabsåret 2011;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til Rådet, Kommissionen, Den Europæiske Unions Domstol, Revisionsretten, Den Europæiske Ombudsmand og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og sørge for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT L 68 af 15.3.2011.

      (2)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 1.

      (3)  EUT C 344 af 12.11.2012, s. 1.

      (4)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 130.

      (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

      (6)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      EUROPA-PARLAMENTETS BESLUTNING
      af 17. april 2013
      med bemærkningerne, der er en integrerende del af afgørelsen om decharge for gennemførelsen af Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011, Sektion VII — Regionsudvalget
      EUROPA-PARLAMENTET,

                  —

                  der henviser til Den Europæiske Unions almindelige budget for regnskabsåret 2011 (1),

                  —

                  der henviser til det konsoliderede årsregnskab for Den Europæiske Union for regnskabsåret 2011 (COM(2012) 436 — C7-0230/2012) (2),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens årsberetning om budgetgennemførelsen i regnskabsåret 2011 med institutionernes svar (3),

                  —

                  der henviser til Revisionsrettens erklæring (4) om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed for regnskabsåret 2011, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til artikel 314, stk. 10, og artikel 317, 318 og 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

                  —

                  der henviser til Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5), særlig artikel 50, 86, 145, 146 og 147,

                  —

                  der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (6), særlig artikel 164, 165 og 166,

                  —

                  der henviser til forretningsordenens artikel 77 og bilag VI,

                  —

                  der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget (A7-0093/2013),

                  1.

                  noterer sig med tilfredshed, at Revisionsretten i sin årsberetning for 2011 har bemærket, at der ikke er blevet konstateret væsentlige svagheder med hensyn til revisionen af emnerne menneskelige ressourcer og indkøbsaftaler, for så vidt angår Regionsudvalget;

                  2.

                  finder det glædeligt, at Revisionsretten på grundlag af sin revision konkluderer, at betalingerne vedrørende institutionernes og organernes administrationsudgifter og andre udgifter for det regnskabsår, der afsluttedes den 31. december 2011, som helhed betragtet var uden væsentlig fejlforekomst;

                  3.

                  bemærker, at Regionsudvalget i 2011 rådede over et godkendt budget på 84 100 000 EUR, hvoraf 82 000 000 EUR (90 800 000 EUR i 2010) var forpligtelsesbevillinger med en udnyttelsesgrad på 97,5 %, mindre end de 99,4 % for 2010; understreger, at Regionsudvalgets budget er et rent administrationsbudget, hvor 72 % går til personer tilknyttet institutionen og 28 % til ejendomme, inventar, udstyr og forskellige driftsudgifter;

                  4.

                  er skuffet over nedgangen i budgetudnyttelsesgraden; opfordrer til, at der tages skridt til at forbedre denne og til, at der føres tilsyn med disse ændringer;

                  5.

                  anerkender, at Regionsudvalgets nye rolle, som skitseret i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, kræver organisationsmæssige justeringer, men mener, at disse justeringer kunne have været indarbejdet i Regionsudvalgets budgetforpligtelser for 2011;

                  6.

                  glæder sig over projekterne om den interne organisering af Regionsudvalget, som opstiller målsætningerne for samarbejdet mellem tjenestegrenene og udviklingen af synergier omkring fælles aktiviteter og fælles tiltag; anmoder om at blive holdt ajour om projekter og blive nærmere underrettet om de budgetmæssige konsekvenser af de trufne foranstaltninger;

                  7.

                  lykønsker både Regionsudvalget og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) med tildelingen af EMAS- og ISO-14001-certificeringerne; beklager dog, at der ikke er fremlagt nogen oplysninger om den anvendte energi fra vedvarende energikilder, som Parlamentet udbad sig i sidste års dechargebetænkning;

                  8.

                  bemærker med tilfredshed, at de henstillinger og krav, som Parlamentets Budgetkontroludvalg har fremsat, er blevet registreret af Regionsudvalgets budgetafdeling i en central database og at der føres regelmæssigt tilsyn med fremskridt vedrørende gennemførelsen heraf;

                  9.

                  anmoder Regionsudvalget om fortsat at holde øje med personalestrukturen i den hensigt at sikre, at organiseringen af stillinger tilsikrer optimal effektivitet og bidrager til bedre udnyttelse af de tildelte budgetmidler;

                  10.

                  glæder sig over den gradvise indfasning af brugen af videokonferencer; ønsker at blive holdt regelmæssigt underrettet om effektiviteten heraf og om de besparelser, der hermed opnås, herunder på udgifter til rejser;

                  11.

                  anerkender de anbefalinger og de mål, der er opstillet af Regionsudvalgets interne revisionstjeneste; mener dog, at gennemførelsen skal forbedres og rationaliseres;

                  12.

                  er tilfreds med de resultater, der er opnået på oversættelsesområdet, efter indgåelsen af den nye samarbejdsaftale mellem EØSU og Regionsudvalget; bemærker dog, at den store efterspørgsel efter oversættelser i arbejdsintensive perioder medførte en stigning i udliciteringen af ressourcer; opfordrer Regionsudvalget til at lægge bedre tidsplaner for oversættelsesefterspørgslen;

                  13.

                  opfordrer Regionsudvalget til i sin næste årsberetning at anføre omfanget af ubrugte tolketjenester i årets løb i forhold til anmodninger;

                  14.

                  støtter konklusionerne fra midtvejsevalueringen af den administrative samarbejdsaftale mellem Regionsudvalget og EØSU; deler den opfattelse, at der bør foretages visse forbedringer for at rationalisere de menneskelige ressourcer inden for de fælles tjenestegrene og oversættelsestjenesten;

                  15.

                  opfordrer til detaljeret oplysninger om målene for det administrative samarbejde, i hvilken udstrækning disse mål nås og hvilke virkninger, dette medfører i besparelsesmæssig forstand;

                  16.

                  lykønsker Regionsudvalget med den gennemgående kvalitet af årsberetningen og med at have udarbejdet en omfattende årsberetning om virkninger, som udgør et vigtigt redskab for vurderingen af dens arbejde; bemærker med tilfredshed, at årsberetningen indeholdt en udtømmende tabel over alle de menneskelige ressourcer, der står til Regionsudvalgets rådighed; opfordrer Regionsudvalget til at supplere tabellen med en fordeling af tal for deltagelse i faglige kurser;

                  17.

                  fastslår atter sin holdning om, at det for gennemsigtighedens skyld er vigtigt, at alle EU-institutionernes medlemmers opdaterede erklæringer om finansielle interesser og ajourføringer heraf er tilgængelige på internettet; glæder sig over den beslutning, Regionsudvalgets præsidium traf i 2011 om at gøre medlemmernes erklæringer om finansielle interesser tilgængelige via internettet og forventer, at de gøres tilgængelige ved førstkommende lejlighed.

         (1)  EUT L 68 af 15.3.2011.

         (2)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 1.

         (3)  EUT C 344 af 12.11.2012, s. 1.

         (4)  EUT C 348 af 14.11.2012, s. 130.

         (5)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

         (6)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.


title: 2012/176/EU: Rådets afgørelse af 8. marts 2012 om indgåelse af en protokol til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om de generelle principper for Kongeriget Marokkos deltagelse i Unionens programmer#Protokol til Euro-Middelhavs-aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om de generelle principper for Kongeriget Marokkos deltagelse i Unionens programmer

text:
               28.3.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 90/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. marts 2012
   om indgåelse af en protokol til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om de generelle principper for Kongeriget Marokkos deltagelse i Unionens programmer
   (2012/176/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 8, andet afsnit,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               (1) Protokollen til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om de generelle principper for Kongeriget Marokkos deltagelse i Unionens programmer (i det følgende benævnt »protokollen«) blev undertegnet på vegne af Union den 7. oktober 2010.

               (2)

               Som følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 er Den Europæiske Union trådt i stedet for og har efterfulgt Det Europæiske Fællesskab.

               (3)

               Protokollen bør indgås —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om de generelle principper for Kongeriget Marokkos deltagelse i Unionens programmer godkendes herved på Unionens vegne.
   Teksten til protokollen er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foranstalter på Unionens vegne den notifikation, der er omhandlet i artikel 10 i protokollen.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. marts 2012.

            På Rådets vegne

         M. BØDSKOV

            Formand

      PROTOKOL
      til Euro-Middelhavs-aftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Kongeriget Marokko på den anden side vedrørende en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Marokko om de generelle principper for Kongeriget Marokkos deltagelse i Unionens programmer
      DEN EUROPÆISKE UNION, i det følgende benævnt »Unionen«,
      på den ene side, og
      KONGERIGET MAROKKO, i det følgende benævnt »Marokko«,
      på den anden side,
      i det følgende samlet benævnt »parterne«,
      SOM TAGER FØLGENDE I BETRAGTNING:

                  (1)

                  Marokko indgik den 26. februar 1996 en Euro-Middelhavs-aftale om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Marokko på den anden side (1) (i det følgende benævnt »aftalen«).

                  (2)

                  Det Europæiske Råd noterede sig på sit møde i Bruxelles den 17.-18. juni 2004 med tilfredshed Kommissionens forslag til en europæisk naboskabspolitik (ENP) og godkendte Rådets konklusioner af 14. juni 2004.

                  (3)

                  Rådet har efterfølgende ved flere lejligheder i sine konklusioner tilsluttet sig denne politik.

                  (4)

                  Rådet gav den 5. marts 2007 udtryk for støtte til den generelle og globale model, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse af 4. december 2006, og som skal gøre det muligt for ENP-partnere at deltage i Fællesskabets agenturer og programmer, hvis de er i stand til det, og hvis retsgrundlaget tillader det.

                  (5)

                  Marokko har udtrykt ønske om at deltage i en række af Unionens programmer.

                  (6)

                  De specifikke vilkår og betingelser, herunder det finansielle bidrag og rapporterings- og evalueringsprocedurerne, for Marokkos deltagelse i hvert enkelt program bør fastsættes i form af et aftalememorandum mellem Europa-Kommissionen og Marokkos kompetente myndigheder —

            ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE BESTEMMELSER:
      Artikel 1
      Marokko kan deltage i alle igangværende og fremtidige EU-programmer, som er åbne for Marokkos deltagelse i overensstemmelse med de relevante bestemmelser for vedtagelsen af disse programmer.
      Artikel 2
      Marokko bidrager finansielt til Unionens almindelige budget svarende til de specifikke programmer, som Marokko deltager i.
      Artikel 3
      Repræsentanter for Marokko kan deltage som observatører i de forvaltningsudvalg, der er ansvarlige for overvågningen af de programmer, som Marokko bidrager til finansielt, og for de punkter, der vedrører Marokko.
      Artikel 4
      Projekter og initiativer, der forelægges af deltagere fra Marokko, skal så vidt muligt opfylde de samme betingelser, regler og procedurer for de pågældende programmer, som gælder for medlemsstaterne.
      Artikel 5
      De specifikke vilkår og betingelser for Marokkos deltagelse i hvert enkelt program, navnlig det finansielle bidrag og rapporterings- og evalueringsprocedurer, fastsættes i form af et aftalememorandum mellem Kommissionen og Marokkos kompetente myndigheder på grundlag af de kriterier, der er fastlagt i de pågældende programmer.
      Hvis Marokko anmoder om ekstern bistand fra Unionen til at deltage i et givet EU-program på basis af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1638/2006 af 24. oktober 2006 om almindelige bestemmelser om oprettelse af et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument (2) eller i medfør af en tilsvarende forordning vedrørende ekstern bistand fra Unionen til Marokko, som måtte blive vedtaget i fremtiden, fastsættes betingelserne for Marokkos brug af bistanden fra Unionen i en finansieringsaftale, som især skal respektere artikel 20 i forordning (EF) nr. 1638/2006.
      Artikel 6
      I overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (3) skal der i hvert aftalememorandum, der indgås i henhold til artikel 5, fastsættes, at finanskontrol eller revision eller andre former for undersøgelser, herunder administrative undersøgelser, foretages af Kommissionen, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig og Revisionsretten eller under deres myndighed.
      Der fastlægges nærmere bestemmelser for finanskontrol og revision, administrative foranstaltninger, sanktioner og tilbagebetaling, som giver Kommissionen, Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig og Revisionsretten samme beføjelser, som de har over for modtagere eller kontrahenter, der er etableret i Unionen.
      Artikel 7
      Denne protokol anvendes, så længe aftalen er i kraft.
      Denne protokol undertegnes og godkendes af parterne i overensstemmelse med deres egne procedurer.
      Hver enkelt af parterne kan opsige denne protokol ved skriftlig notifikation til den anden part. Protokollen ophører med at være i kraft seks måneder efter datoen for en sådan notifikation.
      Opsigelse af denne protokol fra en af parterne har ingen indflydelse på de undersøgelser og kontroller, der i givet fald skal foretages i medfør af bestemmelserne i artikel 5 og 6.
      Artikel 8
      Senest tre år efter datoen for denne protokols ikrafttræden og hvert tredje år derefter kan hver af parterne vurdere gennemførelsen af denne protokol på grundlag af Kongeriget Marokkos reelle deltagelse i EU-programmerne.
      Artikel 9
      Denne protokol gælder på den ene side for de områder, hvor traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde finder anvendelse, og på de i denne traktat fastsatte betingelser, og på den anden side for Kongeriget Marokkos område.
      Artikel 10
      Denne protokol træder i kraft på den første dag i måneden efter den dato, på hvilken parterne ad diplomatisk vej giver hinanden notifikation om afslutningen af de procedurer, der er nødvendige for protokollens ikrafttræden.
      Artikel 11
      Denne protokol udgør en integrerende del af aftalen.
      Artikel 12
      Denne protokol er udfærdiget i to eksemplarer på bulgarsk, dansk, engelsk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk, ungarsk og arabisk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.

         Съставено в Брюксел на тринадесети декември две хиляди и десета година.
         Hecho en Bruselas, el trece de diciembre de dos mil diez.
         V Bruselu dne třináctého prosince dva tisíce deset
         Udfærdiget i Bruxelles den trettende december to tusind og ti.
         Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Dezember zweitausendzehn.
         Kahe tuhande kümnenda aasta detsembrikuu kolmeteistkümnendal päeval Brüsselis.
         Έγινε στις Βρυξέλλες στις δεκατρείς Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δέκα.
         Done at Brussels on the thirteenth day of December in the year two thousand and ten.
         Fait à Bruxelles, le treize décembre deux mille dix.
         Fatto a Bruxelles, addì tredici dicembre duemiladieci.
         Briselē, divi tūkstoši desmitā gada trīspadsmitajā decembrī.
         Priimta du tūkstančiai dešimtų metų gruodžio tryliktą dieną Briuselyje.
         Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év december tizenharmadik napján.
         Magħmul fi Brussell, fit-tlettax-il jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u għaxra.
         Gedaan te Brussel, de dertiende december tweeduizend tien.
         Sporządzono w Brukseli dnia trzynastego grudnia roku dwa tysiące dziesiątego.
         Feito em Bruxelas, em treze de Dezembro de dois mil e dez.
         Întocmit la Bruxelles, la treisprezece decembrie două mii zece.
         V Bruseli dňa trinásteho decembra dvetisícdesať.
         V Bruslju, dne trinajstega decembra leta dva tisoč deset.
         Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
         Som skedde i Bryssel den trettonde december tjugohundratio.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Кралство Мароко
            Por el Reino de Marruecos
            Za Marocké království
            For Kongeriget Marokko
            Für das Königreich Marokko
            Maroko Kuningriigi nimel
            Για το Βασίλειο του Μαρόκου
            For the Kingdom of Morocco
            Pour le Royaume du Maroc
            Per il Regno del Marocco
            Marokas Karalistes vārdā –
            Maroko Karalystės vardu,
            A Marokkói Királyság részéről
            Għar-Renju tal-Marokk
            Voor het Koninkrijk Marokko
            W imieniu Królestwa Maroka
            Pelo Reino de Marrocos
            Pentru Regatul Maroc
            Za Marocké kráľovstvo
            Za Kraljevino Maroko
            Marokon kuningaskunnan puolesta
            För Konungariket Marocko

         (1)  EFT L 70 af 18.3.2000, s. 2.

         (2)  EUT L 310 af 9.11.2006, s. 1.

         (3)  EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.


title: 2010/702/EU: Rådets afgørelse af 21. oktober 2010 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det stabiliserings- og associeringsråd, der er oprettet i henhold til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side, om vedtagelse af bestemmelser om koordinering af sociale sikringsordninger#Udkast — Afgørelse nr. …/… truffet af stabiliserings- og associeringsrådet oprettet i henhold til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side af … om bestemmelserne om koordinering af sociale sikringsordninger i stabiliserings- og associeringsaftalen

text:
               23.11.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 306/35

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 21. oktober 2010
   om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det stabiliserings- og associeringsråd, der er oprettet i henhold til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side, om vedtagelse af bestemmelser om koordinering af sociale sikringsordninger
   (2010/702/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 2, litra b), sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Artikel 47 i stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side (1) (»aftalen«) fastsætter, at stabiliserings- og associeringsrådet ved afgørelse skal vedtage passende bestemmelser til gennemførelse af de i nævnte artikel fastsatte mål.

               (2)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

               (3)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det stabiliserings- og associeringsråd, der er oprettet i henhold til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side, med hensyn til gennemførelsen af aftalens artikel 47, baseres på det udkast til stabiliserings- og associeringsrådets afgørelse, der er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 21. oktober 2010.

            På Rådets vegne

         J. MILQUET

            Formand

      (1)  EUT L 26 af 28.1.2005, s. 3.

      Udkast
      AFGØRELSE Nr. …/… TRUFFET AF STABILISERINGS- OG ASSOCIERINGSRÅDET
      oprettet i henhold til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side
      af …
      om bestemmelserne om koordinering af sociale sikringsordninger i stabiliserings- og associeringsaftalen
      STABILISERINGS- OG ASSOCIERINGSRÅDET HAR —
      under henvisning til stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side (1), særlig artikel 47, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Artikel 47 i stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side (»aftalen«) indeholder bestemmelser om koordinering mellem henholdsvis Kroatiens og medlemsstaternes sociale sikringsordninger og fastsætter principperne for denne koordinering.

                  (2)

                  Aftalens artikel 47 fastsætter at stabiliserings- og associeringsrådet træffer afgørelse med henblik på gennemførelse af de i nævnte artikel fastsatte mål.

                  (3)

                  Med hensyn til anvendelsen af princippet om ikke-forskelsbehandling bør denne afgørelse ikke fastsætte nogen bestemmelser om yderligere rettigheder i medfør af visse forhold eller begivenheder på den anden kontraherende parts område, hvis der ikke er taget hensyn til disse forhold eller begivenheder ifølge lovgivningen i den første kontraherende part, bortset fra retten til at eksportere visse ydelser.

                  (4)

                  Ved anvendelsen af denne afgørelse bør kroatiske arbejdstageres ret til familieydelser være betinget af, at medlemmerne af deres familie er lovligt bosiddende sammen med de pågældende arbejdstagere i den medlemsstat, hvor arbejdstagerne er beskæftiget. Denne afgørelse bør ikke give ret til familieydelser for medlemmer af deres familie, som er bosiddende i et andet land, f.eks. Kroatien.

                  (5)

                  Rådets forordning (EF) nr. 859/2003 (2) udvider allerede bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 og forordning (EØF) nr. 574/72 til at omfatte tredjelandsstatsborgere, der ikke allerede er omfattet af nævnte bestemmelser udelukkende på grund af deres nationalitet. Forordning (EF) nr. 859/2003 dækker allerede princippet om sammenlægning af de forsikringsperioder, som kroatiske arbejdstagere har fuldført i de forskellige medlemsstater, for så vidt angår retten til visse ydelser, som fastsat i artikel 47, stk. 1, første led, i aftalen.

                  (6)

                  Det kan være nødvendigt at fastsætte særlige bestemmelser, som svarer til de specifikke karaktertræk ved den kroatiske lovgivning, for at gøre det nemmere at anvende koordineringsreglerne.

                  (7)

                  For at sikre en smidig koordinering af henholdsvis medlemsstaternes og Kroatiens sociale sikringsordninger er det nødvendigt at fastsætte specifikke bestemmelser for samarbejdet mellem medlemsstaterne og Kroatien samt mellem den berørte person og institutionen i den kompetente stat.

                  (8)

                  Der bør vedtages overgangsbestemmelser for at beskytte de personer, som er omfattet af denne afgørelse, og sikre, at de ikke mister rettigheder som følge af afgørelsens ikrafttræden —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      DEL I

         ALMINDELIGE BESTEMMELSER

      Artikel 1
      Definitioner
      1.   I denne afgørelse forstås ved:
      a)   »aftale«: stabiliserings- og associeringsaftalen mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Republikken Kroatien på den anden side
      b)   »forordning«: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (3), i den udgave, der er gældende for Den Europæiske Unions medlemsstater
      c)   »gennemførelsesforordning«: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (4)

      d)   »medlemsstat«: en af Den Europæiske Unions medlemsstater
      e)   »arbejdstager«:

                  i)

                  i forbindelse med anvendelse af en medlemsstats lovgivning, en person, der udøver lønnet beskæftigelse i den i forordningens artikel 1, litra a), omhandlede forstand

                  ii)

                  i forbindelse med anvendelse af Kroatiens lovgivning, en person, der udøver lønnet beskæftigelse i henhold til den pågældende lovgivning

            f)   »familiemedlem«:

                  i)

                  i forbindelse med anvendelse af en medlemsstats lovgivning, et familiemedlem i den i forordningens artikel 1, litra i), omhandlede forstand

                  ii)

                  i forbindelse med anvendelse af Kroatiens lovgivning, et familiemedlem i henhold til den pågældende lovgivning

            g)   »lovgivning«:

                  i)

                  for så vidt angår medlemsstaterne, lovgivning i den i forordningens artikel 1, litra l), omhandlede forstand, som er gældende for de ydelser, der er omfattet af denne afgørelse

                  ii)

                  for så vidt angår Kroatien, den relevante lovgivning i Kroatien, som er gældende i relation til de ydelser, der er omfattet af denne afgørelse

            h)   »ydelser«:

                  —

                  alderspensioner

                  —

                  efterladtepensioner

                  —

                  pensioner ved arbejdsulykker og erhvervssygdomme

                  —

                  invalidepensioner som følge af arbejdsulykker og erhvervssygdomme

                  —

                  familieydelser

            i)   »ydelser, der kan eksporteres«:

                  i)

                  for så vidt angår medlemsstaterne:

                              —

                              alderspensioner

                              —

                              efterladtepensioner

                              —

                              pensioner ved arbejdsulykker og erhvervssygdomme

                              —

                              invalidepensioner som følge af arbejdsulykker og erhvervssygdomme

                        i den i forordningen omhandlede forstand med undtagelse af visse særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der er opført i bilag X til forordningen

                  ii)

                  for så vidt angår Kroatien, de tilsvarende ydelser udbetalt i henhold til den kroatiske lovgivning med undtagelse af visse særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der er opført i bilag I til denne afgørelse.

            2.   De øvrige udtryk, der anvendes i denne afgørelse, har samme betydning

                  a)

                  for så vidt angår medlemsstaterne som i forordningen og gennemførelsesforordningen

                  b)

                  for så vidt angår Kroatien som i den relevante gældende lovgivning i Kroatien.

            Artikel 2
      Personkreds
      Denne afgørelse anvendes på:

                  a)

                  arbejdstagere, som er kroatiske statsborgere, og som er eller har været lovligt beskæftiget på en medlemsstats område, og som er eller har været underlagt lovgivningen i en eller flere medlemsstater, og deres efterladte

                  b)

                  medlemmerne af de i litra a) omhandlede arbejdstageres familie, under forudsætning af at disse familiemedlemmer er eller har været lovligt bosiddende sammen med den pågældende arbejdstager, mens arbejdstageren er beskæftiget i en medlemsstat

                  c)

                  arbejdstagere, som er statsborgere i en medlemsstat, som er eller har været lovligt beskæftiget på Kroatiens område, og som er eller har været underlagt lovgivningen i Kroatien, og deres efterladte, samt

                  d)

                  medlemmerne af de i litra c) omhandlede arbejdstageres familie, under forudsætning af at disse familiemedlemmer er eller har været lovligt bosiddende sammen med den pågældende arbejdstager, mens arbejdstageren er beskæftiget i Kroatien.

            Artikel 3
      Ligebehandling
      1.   Arbejdstagere, som er kroatiske statsborgere og er lovligt beskæftiget i en medlemsstat, og ethvert familiemedlem, der er lovligt bosiddende sammen med dem, behandles med hensyn til ydelser i henhold til artikel 1, stk. 1, litra h), på en måde, der udelukker enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet i forhold til statsborgere i de medlemsstater, hvor de pågældende arbejdstagere er beskæftiget
      2.   Arbejdstagere, der er statsborgere i en medlemsstat og er lovligt beskæftiget i Kroatien, og ethvert familiemedlem, der er lovligt bosiddende sammen med dem, behandles med hensyn til ydelser i henhold til artikel 1, stk. 1, litra h), på en måde, der udelukker enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet i forhold til kroatiske statsborgere.
      DEL II

         FORHOLD MELLEM MEDLEMSSTATERNE OG KROATIEN

      Artikel 4
      Ophævelse af bopælsbestemmelser
      1.   De ydelser, der kan eksporteres i den i artikel 1, stk. 1, litra i), omhandlede forstand, som de i artikel 2, litra a) og c), nævnte personer har ret til, kan ikke nedsættes, ændres, stilles i bero, inddrages eller beslaglægges som følge af, at den berettigede er bosat

                  i)

                  for så vidt angår en ydelse omfattet af en medlemsstats lovgivning, på Kroatiens område, eller

                  ii)

                  for så vidt angår en ydelse omfattet af den kroatiske lovgivning, på en medlemsstats område.

            2.   Familiemedlemmer til en arbejdstager som omhandlet i artikel 2, litra b), har ret til ydelser, der kan eksporteres i den i artikel 1, stk. 1, litra i), omhandlede forstand, på samme måde som familiemedlemmer til en arbejdstager, der er statsborger i den berørte medlemsstat, når disse familiemedlemmer er bosiddende på Kroatiens område.
      3.   Familiemedlemmer til en arbejdstager som omhandlet i artikel 2, litra d), har ret til ydelser, der kan eksporteres i den i artikel 1, stk. 1, litra i), omhandlede forstand, på samme måde som familiemedlemmer til en arbejdstager, der er statsborger i Kroatien, når disse familiemedlemmer er bosiddende på en medlemsstats område.
      DEL III

         DIVERSE BESTEMMELSER

      Artikel 5
      Samarbejde
      1.   Medlemsstaterne og Kroatien underretter hinanden om alle ændringer i deres lovgivning, som kan berøre gennemførelsen af denne afgørelse.
      2.   Medlemsstaternes og Kroatiens myndigheder og institutioner yder med henblik på gennemførelsen af denne afgørelse hinanden bistand, som om det drejede sig om gennemførelsen af deres egen lovgivning. Den gensidige administrative bistand ydes i princippet vederlagsfrit af de nævnte myndigheder og institutioner. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne og Kroatien kan dog aftale, at visse udgifter skal være genstand for refusion.
      3.   Medlemsstaternes og Kroatiens myndigheder og institutioner kan med henblik på gennemførelsen af denne afgørelse forhandle direkte med hinanden samt med de involverede personer eller deres repræsentanter.
      4.   De institutioner og personer, der er omfattet af denne afgørelse, har en gensidig forpligtelse til oplysning og samarbejde med henblik på at sikre, at denne afgørelse gennemføres efter hensigten.
      5.   De pågældende personer underretter hurtigst muligt institutionerne i den kompetente medlemsstat eller Kroatien, hvis sidstnævnte er den kompetente stat, og bopælsmedlemsstaten eller Kroatien, hvis sidstnævnte er bopælsstaten, om enhver ændring i deres personlige forhold eller familiemæssige situation, der har betydning for deres ret til ydelser ifølge denne afgørelse.
      6.   Manglende opfyldelse af den i stk. 5 omhandlede oplysningspligt kan give anledning til foranstaltninger i henhold til den nationale lovgivning, som står i et rimeligt forhold til overtrædelsen. Disse foranstaltninger skal ikke desto mindre svare til dem, der finder anvendelse i lignende situationer, der henhører under national lovgivning, ligesom de ikke i praksis må gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, der er tillagt de berørte ved denne afgørelse.
      7.   Medlemsstaterne og Kroatien kan udstede nationale bestemmelser, der fastsætter betingelser for kontrollen af ret til ydelser, for at tage hensyn til det forhold, at modtagerne opholder sig eller er bosat uden for den stats område, hvor debitorinstitutionen er beliggende. Sådanne bestemmelser skal være forholdsmæssige, udelukke enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet og være i overensstemmelse med principperne i denne afgørelse. Sådanne bestemmelser skal meddeles stabiliserings- og associeringsrådet.
      Artikel 6
      Administrativ og lægelig kontrol
      1.   Denne artikel finder anvendelse på de i artikel 2 nævnte personer, som modtager ydelser, der kan eksporteres, som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra i), samt på de institutioner, der er ansvarlige for gennemførelsen af denne afgørelse.
      2.   Hvis en person, der modtager eller ansøger om ydelser, eller et medlem af den pågældendes familie opholder sig eller er bosat på en medlemsstats område, når debitorinstitutionen er beliggende i Kroatien, eller i Kroatien, når debitorinstitutionen er beliggende i en medlemsstat, foretages lægeundersøgelsen efter denne institutions anmodning af institutionen på ydelsesmodtagerens opholds- eller bopælssted i overensstemmelse med de regler, der er fastlagt i den lovgivning, som gælder for denne institution.
      Debitorinstitutionen meddeler opholds- eller bopælsstedets institution, hvilke eventuelle særlige krav der om nødvendigt skal overholdes, og hvilke punkter lægeundersøgelsen skal omfatte.
      Opholds- eller bopælsstedets institution sender en rapport til den debitorinstitution, som har anmodet om lægeundersøgelsen.
      Debitorinstitutionen bevarer retten til at lade ydelsesmodtageren undersøge af en af den udpeget læge enten på det område, hvor personen, der modtager eller ansøger om ydelser, opholder sig eller er bosat, eller i det land, hvor debitorinstitutionen er beliggende. Ydelsesmodtageren kan dog kun anmodes om at rejse til debitorinstitutionens stat, hvis vedkommende er i stand til at foretage rejsen, uden at det går ud over helbredet, og hvis debitorinstitutionen afholder de dertil hørende rejse- og opholdsudgifter.
      3.   Hvis en person, der modtager eller ansøger om ydelser, eller et medlem af den pågældendes familie opholder sig eller er bosat på en medlemsstats område, når debitorinstitutionen er beliggende i Kroatien, eller i Kroatien, når debitorinstitutionen er beliggende i en medlemsstat, foretages den administrative kontrol efter debitorinstitutionens anmodning af institutionen på ydelsesmodtagerens opholds- eller bopælssted.
      Opholds- eller bopælsstedets institution sender en rapport til den debitorinstitution, som har anmodet om, at der foretages administrativ kontrol.
      Debitorinstitutionen bevarer retten til at lade ydelsesmodtagerens situation undersøge af en af den udpeget sagkyndig. Ydelsesmodtageren kan dog kun anmodes om at rejse til debitorinstitutionens stat, hvis vedkommende er i stand til at foretage rejsen, uden at det går ud over helbredet, og hvis debitorinstitutionen afholder de dertil hørende rejse- og opholdsudgifter.
      4.   En eller flere medlemsstater og Kroatien kan vedtage andre administrative bestemmelser, forudsat at de underretter stabiliserings- og associeringsrådet herom.
      5.   Som en undtagelse fra princippet om, at gensidig administrativ bistand ydes vederlagsfrit, jf. artikel 5, stk. 2, i denne afgørelse, refunderes de reelle udgifter i forbindelse med kontrollen, jf. nærværende artikels stk. 2 og 3, til den institution, som blev anmodet om at udføre den, af den debitorinstitution, som anmodede herom.
      Artikel 7
      Anvendelse af artikel 120 i aftalen
      Artikel 120 i aftalen finder anvendelse i tilfælde af, at den ene part mener, at den anden part ikke i tilstrækkelig grad har opfyldt forpligtelserne i artikel 5 og 6.
      Artikel 8
      Særregler for anvendelsen af Kroatiens lovgivning
      Stabiliserings- og associeringsrådet kan om nødvendigt fastsætte særregler for anvendelsen af Kroatiens lovgivning i bilag II.
      Artikel 9
      Administrative procedurer i gældende bilaterale aftaler
      Administrative procedurer i gældende bilaterale aftaler mellem en medlemsstat og Kroatien kan fortsat anvendes, for så vidt disse procedurer ikke forringer de berørte personers rettigheder og forpligtelser som fastlagt ved denne afgørelse.
      Artikel 10
      Aftaler, der supplerer procedurerne for gennemførelse af denne afgørelse
      En eller flere medlemsstater og Kroatien kan indgå aftaler, der tager sigte på at supplere de administrative procedurer for denne afgørelses gennemførelse, navnlig med hensyn til at forebygge og bekæmpe svig og fejl.
      DEL IV

         OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

      Artikel 11
      Overgangsbestemmelser
      1.   Denne afgørelse giver ikke ret til ydelser for noget tidsrum, der ligger forud for datoen for dens ikrafttræden.
      2.   Rettigheder erhverves i medfør af denne afgørelse, selv om de vedrører en begivenhed, der er indtruffet forud for datoen for denne afgørelses ikrafttræden, jf. dog stk. 1.
      3.   Enhver ydelse, som på grund af den pågældendes nationalitet eller bopæl ikke er blevet tildelt eller er blevet stillet i bero, skal efter den pågældendes anmodning tildeles eller udbetales på ny fra datoen for denne afgørelses ikrafttræden, medmindre tidligere anerkendte rettigheder til ydelser har givet anledning til udbetaling af et engangsbeløb.
      4.   Såfremt en anmodning som omhandlet i stk. 3 fremsættes inden udløbet af to år efter datoen for denne afgørelses ikrafttræden, erhverves rettighederne i medfør af denne afgørelse med virkning fra datoen for denne afgørelses ikrafttræden, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser eller lovbestemmelser i Kroatien om fortabelse eller forældelse af rettigheder kan gøres gældende over for de pågældende personer.
      5.   Såfremt en anmodning som omhandlet i stk. 3 fremsættes efter udløbet af to år efter datoen for denne afgørelses ikrafttræden, erhverves rettigheder, som ikke er fortabt eller forældet, med virkning fra datoen for anmodningens fremsættelse, medmindre der efter en medlemsstats lovgivning eller efter lovgivningen i Kroatien gælder mere fordelagtige regler.
      Artikel 12
      Bilag til denne afgørelse
      1.   Bilagene til denne afgørelse udgør en integrerende del heraf.
      2.   Efter anmodning fra Kroatien kan bilagene ændres ved en afgørelse, der træffes af stabiliserings- og associeringsrådet.
      Artikel 13
      Ikrafttræden
      Denne afgørelse træder i kraft den første dag i den første måned, der følger efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

         Udfærdiget i …

               På associeringsrådets vegne

               Formand

         (1)  Eut l 26 af 28.1.2005, s. 3.

         (2)  Eut l 124 af 20.5.2003, s. 1.

         (3)  Eut l 166 af 30.4.2004, s. 1.

         (4)  Eut l 284 af 30.10.2009, s. 1.

         BILAG I

            LISTE OVER SÆRLIGE IKKE-BIDRAGSPLIGTIGE KROATISKE KONTANTYDELSER

         …

         BILAG II

            SÆRREGLER FOR ANVENDELSEN AF KROATIENS LOVGIVNING

         …


title: 2010/698/EU: Rådets afgørelse af 21. oktober 2010 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det associeringsråd, der er nedsat i henhold til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side, om vedtagelse af bestemmelser om koordinering af sociale sikringsordninger#Udkast — Afgørelse nr. …/… truffet af Associeringsrådet nedsat i henhold til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side af … om bestemmelserne om koordinering af sociale sikringsordninger i Euro-Middelhavs-aftalen

text:
               23.11.2010

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 306/8

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 21. oktober 2010
   om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det associeringsråd, der er nedsat i henhold til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side, om vedtagelse af bestemmelser om koordinering af sociale sikringsordninger
   (2010/698/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 79, stk. 2, litra b), sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende i betragtninger:

               (1)

               Artikel 67 i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (1) (»aftalen«) fastsætter, at associeringsrådet inden udgangen af det første år efter nævnte aftales ikrafttræden skal vedtage bestemmelser, som kan sikre anvendelsen af principperne i artikel 65 vedrørende koordinering af sociale sikringsordninger.

               (2)

               Under mål 29, andet led, i handlingsplanen EU-Tunesien, som associeringsrådet vedtog den 4. juli 2005 inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik, opfordres associeringsrådet til at vedtage en afgørelse om anvendelse af aftalens artikel 65.

               (3)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark.

               (4)

               I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og med forbehold af artikel 4 i samme protokol deltager disse medlemsstater ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige og Irland —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det associeringsråd, der er nedsat i henhold til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side, med hensyn til gennemførelsen af aftalens artikel 67, baseres på det udkast til associeringsrådets afgørelse, der er knyttet til denne afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 21. oktober 2010.

            På Rådets vegne

         J. MILQUET

            Formand

      (1)  EFT L 97 af 30.3.1998, s. 2.

      Udkast
      AFGØRELSE Nr. …/… TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET
      nedsat i henhold til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side
      af …
      om bestemmelserne om koordinering af sociale sikringsordninger i Euro-Middelhavs-aftalen
      ASSOCIERINGSRÅDET HAR —
      under henvisning til Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (1), særlig artikel 67, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  Artikel 65-68 i Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (»aftalen«) indeholder bestemmelser om koordinering mellem henholdsvis Tunesiens og medlemsstaternes sociale sikringsordninger. Artikel 65 fastsætter principperne for denne koordinering.

                  (2)

                  Aftalens artikel 67 fastsætter, at associeringsrådet inden udgangen af det første år efter aftalens ikrafttræden træffer afgørelse om anvendelse af principperne i artikel 65.

                  (3)

                  Under mål 29, andet led, i handlingsplanen EU-Tunesien, som associeringsrådet vedtog den 4. juli 2005 inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik, opfordres associeringsrådet til at vedtage en afgørelse om anvendelse af aftalens artikel 65.

                  (4)

                  Med hensyn til anvendelsen af princippet om ikke-forskelsbehandling bør denne afgørelse ikke tillægge nogen yderligere rettigheder i medfør af visse forhold eller begivenheder på den anden kontraherende parts område, hvis der ikke er taget hensyn til disse forhold eller begivenheder ifølge lovgivningen i den første kontraherende part, bortset fra retten til at eksportere visse ydelser.

                  (5)

                  Ved anvendelsen af denne afgørelse bør tunesiske arbejdstageres ret til familieydelser være betinget af, at medlemmerne af deres familie er lovligt bosiddende sammen med de pågældende arbejdstagere i den medlemsstat, hvor arbejdstagerne er beskæftiget. Denne afgørelse bør ikke give ret til familieydelser for medlemmer af deres familie, som er bosiddende i et andet land, f.eks. Tunesien.

                  (6)

                  Rådets forordning (EF) nr. 859/2003 (2) udvider allerede bestemmelserne i forordning (EØF) nr. 1408/71 og forordning (EØF) nr. 574/72 til at omfatte tredjelandsstatsborgere, der ikke allerede er omfattet af nævnte bestemmelser udelukkende på grund af deres nationalitet. Forordning (EF) nr. 859/2003 dækker allerede princippet om sammenlægning af forsikringsperioder, som tunesiske arbejdstagere har fuldført i de forskellige medlemsstater, for så vidt angår retten til visse ydelser, som fastsat i artikel 65, stk. 2, i aftalen.

                  (7)

                  Det kan være nødvendigt at fastsætte særlige bestemmelser, som svarer til de specifikke karaktertræk ved den tunesiske lovgivning, for at gøre det nemmere at anvende koordineringsreglerne.

                  (8)

                  For at sikre en smidig koordinering af henholdsvis medlemsstaternes og Tunesiens sociale sikringsordninger er det nødvendigt at fastsætte specifikke bestemmelser for samarbejdet mellem medlemsstaterne og Tunesien samt mellem den berørte person og institutionen i den kompetente stat.

                  (9)

                  Der bør vedtages overgangsbestemmelser for at beskytte de personer, som er omfattet af denne afgørelse, og sikre, at de ikke mister rettigheder som følge af afgørelsens ikrafttræden —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      DEL I

         ALMINDELIGE BESTEMMELSER

      Artikel 1
      Definitioner
      1.   I denne afgørelse forstås ved:
      a)   »aftale«: Euro-Middelhavs-aftalen om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side
      b)   »forordning«: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 883/2004 af 29. april 2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (3), i den udgave, der er gældende for Den Europæiske Unions medlemsstater
      c)   »gennemførelsesforordning«: Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 987/2009 af 16. september 2009 om de nærmere regler til gennemførelse af forordning (EF) nr. 883/2004 om koordinering af de sociale sikringsordninger (4)

      d)   »medlemsstat«: en af Den Europæiske Unions medlemsstater
      e)   »arbejdstager«:

                  i)

                  i forbindelse med anvendelse af en medlemsstats lovgivning, en person, der udøver lønnet beskæftigelse i den i forordningens artikel 1, litra a), omhandlede forstand

                  ii)

                  i forbindelse med anvendelse af Tunesiens lovgivning, en person, der udøver lønnet beskæftigelse i henhold til den pågældende lovgivning

            f)   »familiemedlem«:

                  i)

                  i forbindelse med anvendelse af en medlemsstats lovgivning, et familiemedlem i den i forordningens artikel 1, litra i), omhandlede forstand

                  ii)

                  i forbindelse med anvendelse af Tunesiens lovgivning, et familiemedlem i henhold til den pågældende lovgivning

            g)   »lovgivning«:

                  i)

                  for så vidt angår medlemsstaterne, lovgivning i den i forordningens artikel 1, litra l), omhandlede forstand

                  ii)

                  for så vidt angår Tunesien, den tilsvarende relevante gældende lovgivning i Tunesien

            h)   »ydelser«:

                  i)

                  for så vidt angår medlemsstaterne, ydelser i den i forordningens artikel 3 omhandlede forstand

                  ii)

                  for så vidt angår Tunesien, de tilsvarende gældende ydelser i Tunesien

            i)   »ydelser, der kan eksporteres«:

                  i)

                  for så vidt angår medlemsstaterne:

                              —

                              alderspensioner

                              —

                              efterladtepensioner

                              —

                              ydelser ved arbejdsulykker og erhvervssygdomme

                              —

                              invalidepensioner som følge af arbejdsulykker og erhvervssygdomme

                        i den i forordningen omhandlede forstand med undtagelse af de særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der er opført i bilag X til forordningen

                  ii)

                  for så vidt angår Tunesien, de tilsvarende ydelser udbetalt i henhold til tunesisk lovgivning med undtagelse af de særlige ikke-bidragspligtige kontantydelser, der er opført i bilag I til denne afgørelse.

            2.   De øvrige udtryk, der anvendes i denne afgørelse, har samme betydning

                  a)

                  for så vidt angår medlemsstaterne som i forordningen og gennemførelsesforordningen

                  b)

                  for så vidt angår Tunesien som i den relevante gældende lovgivning i Tunesien.

            Artikel 2
      Personkreds
      Denne afgørelse anvendes på:

                  a)

                  arbejdstagere, som er tunesiske statsborgere, og som er eller har været lovligt beskæftiget på en medlemsstats område, og som er eller har været underlagt lovgivningen i en eller flere medlemsstater, og deres efterladte

                  b)

                  medlemmerne af de i litra a) omhandlede arbejdstageres familie, under forudsætning af at disse familiemedlemmer er eller har været lovligt bosiddende sammen med den pågældende arbejdstager, mens arbejdstageren er beskæftiget i en medlemsstat

                  c)

                  arbejdstagere, som er statsborgere i en medlemsstat, som er eller har været lovligt beskæftiget på Tunesiens område, og som er eller har været underlagt lovgivningen i Tunesien, og deres efterladte, samt

                  d)

                  medlemmerne af de i litra c) omhandlede arbejdstageres familie, under forudsætning af at disse familiemedlemmer er eller har været lovligt bosiddende sammen med den pågældende arbejdstager, mens arbejdstageren er beskæftiget i Tunesien.

            Artikel 3
      Ligebehandling
      1.   Arbejdstagere, som er tunesiske statsborgere og er lovligt beskæftiget i en medlemsstat, og ethvert familiemedlem, der er lovligt bosiddende sammen med dem, behandles med hensyn til ydelser i henhold til artikel 1, stk. 1, litra h), på en måde, der udelukker enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet i forhold til statsborgere i de medlemsstater, hvor de pågældende arbejdstagere er beskæftiget.
      2.   Arbejdstagere, der er statsborgere i en medlemsstat og er lovligt beskæftiget i Tunesien, og ethvert familiemedlem, der er lovligt bosiddende sammen med dem, behandles med hensyn til ydelser i henhold til artikel 1, stk. 1, litra h), på en måde, der udelukker enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet i forhold til tunesiske statsborgere.
      DEL II

         FORHOLD MELLEM MEDLEMSSTATERNE OG TUNESIEN

      Artikel 4
      Ophævelse af bopælsbestemmelser
      1.   De ydelser, der kan eksporteres i den i artikel 1, stk. 1, litra i), omhandlede forstand, som de i artikel 2, litra a) og c), nævnte personer har ret til, kan ikke nedsættes, ændres, stilles i bero, inddrages eller beslaglægges som følge af, at den berettigede er bosat

                  i)

                  for så vidt angår en ydelse omfattet af en medlemsstats lovgivning, på Tunesiens område, eller

                  ii)

                  for så vidt angår en ydelse omfattet af den tunesiske lovgivning, på en medlemsstats område.

            2.   Familiemedlemmer til en arbejdstager som omhandlet i artikel 2, litra b), har ret til ydelser, der kan eksporteres i den i artikel 1, stk. 1, litra i), omhandlede forstand, på samme måde som familiemedlemmer til en arbejdstager, der er statsborger i den berørte medlemsstat, når disse familiemedlemmer er bosiddende på Tunesiens område.
      3.   Familiemedlemmer til en arbejdstager som omhandlet i artikel 2, litra d), har ret til ydelser, der kan eksporteres i den i artikel 1, stk. 1, litra i), omhandlede forstand, på samme måde som familiemedlemmer til en arbejdstager, der er statsborger i Tunesien, når disse familiemedlemmer er bosiddende på en medlemsstats område.
      DEL III

         DIVERSE BESTEMMELSER

      Artikel 5
      Samarbejde
      1.   Medlemsstaterne og Tunesien underretter hinanden om alle ændringer i deres lovgivning, som kan berøre gennemførelsen af denne afgørelse.
      2.   Medlemsstaternes og Tunesiens myndigheder og institutioner yder med henblik på gennemførelsen af denne afgørelse hinanden bistand, som om det drejede sig om gennemførelsen af deres egen lovgivning. Den gensidige administrative bistand ydes i princippet vederlagsfrit af de nævnte myndigheder og institutioner. De kompetente myndigheder i medlemsstaterne og Tunesien kan dog aftale, at visse udgifter skal være genstand for refusion.
      3.   Medlemsstaternes og Tunesiens myndigheder og institutioner kan med henblik på gennemførelsen af denne afgørelse forhandle direkte med hinanden samt med de involverede personer eller deres repræsentanter.
      4.   De institutioner og personer, der er omfattet af denne afgørelse, har en gensidig forpligtelse til oplysning og samarbejde med henblik på at sikre, at denne afgørelse gennemføres efter hensigten.
      5.   De pågældende personer underretter hurtigst muligt institutionerne i den kompetente medlemsstat eller Tunesien, hvis sidstnævnte er den kompetente stat, og bopælsmedlemsstaten eller Tunesien, hvis sidstnævnte er bopælsstaten, om enhver ændring i deres personlige forhold eller familiemæssige situation, der har betydning for deres ret til ydelser ifølge denne afgørelse.
      6.   Manglende opfyldelse af den i stk. 5 omhandlede oplysningspligt kan give anledning til foranstaltninger i henhold til den nationale lovgivning, som står i et rimeligt forhold til overtrædelsen. Disse foranstaltninger skal ikke desto mindre svare til dem, der finder anvendelse i lignende situationer, der henhører under national lovgivning, ligesom de ikke i praksis må gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de rettigheder, der er tillagt de berørte ved denne afgørelse.
      7.   Medlemsstaterne og Tunesien kan udstede nationale bestemmelser, der fastsætter betingelser for kontrollen af ret til ydelser, for at tage hensyn til det forhold, at modtagerne opholder sig eller er bosat uden for den stats område, hvor debitorinstitutionen er beliggende. Sådanne bestemmelser skal være forholdsmæssige, udelukke enhver forskelsbehandling begrundet i nationalitet og være i overensstemmelse med principperne i denne afgørelse. Sådanne bestemmelser skal meddeles associeringsrådet.
      Artikel 6
      Administrativ og lægelig kontrol
      1.   Denne artikel finder anvendelse på de i artikel 2 nævnte personer, som modtager ydelser, der kan eksporteres, som omhandlet i artikel 1, stk. 1, litra i), samt på de institutioner, der er ansvarlige for gennemførelsen af denne afgørelse.
      2.   Hvis en person, der modtager eller ansøger om ydelser, eller et medlem af den pågældendes familie opholder sig eller er bosat på en medlemsstats område, når debitorinstitutionen er beliggende i Tunesien, eller i Tunesien, når debitorinstitutionen er beliggende i en medlemsstat, foretages lægeundersøgelsen efter denne institutions anmodning af institutionen på ydelsesmodtagerens opholds- eller bopælssted i overensstemmelse med de regler, der er fastlagt i den lovgivning, som gælder for denne institution.
      Debitorinstitutionen meddeler opholds- eller bopælsstedets institution, hvilke eventuelle særlige krav, der om nødvendigt skal overholdes, og hvilke punkter lægeundersøgelsen skal omfatte.
      Opholds- eller bopælsstedets institution sender en rapport til den debitorinstitution, som har anmodet om lægeundersøgelsen.
      Debitorinstitutionen bevarer retten til at lade ydelsesmodtageren undersøge af en af den udpeget læge enten på det område, hvor personen, der modtager eller ansøger om ydelser, opholder sig eller er bosat, eller i det land, hvor debitorinstitutionen er beliggende. Ydelsesmodtageren kan dog kun anmodes om at rejse til debitorinstitutionens stat, hvis vedkommende er i stand til at foretage rejsen, uden at det går ud over helbredet, og hvis debitorinstitutionen afholder de dertil hørende rejse- og opholdsudgifter.
      3.   Hvis en person, der modtager eller ansøger om ydelser, eller et medlem af den pågældendes familie opholder sig eller er bosat på en medlemsstats område, når debitorinstitutionen er beliggende i Tunesien, eller i Tunesien, når debitorinstitutionen er beliggende i en medlemsstat, foretages den administrative kontrol efter debitorinstitutionens anmodning af institutionen på ydelsesmodtagerens opholds- eller bopælssted.
      Opholds- eller bopælsstedets institution sender en rapport til den debitorinstitution, som har anmodet om, at der foretages administrativ kontrol.
      Debitorinstitutionen bevarer retten til at lade ydelsesmodtagerens situation undersøge af en af den udpeget sagkyndig. Ydelsesmodtageren kan dog kun anmodes om at rejse til debitorinstitutionens stat, hvis vedkommende er i stand til at foretage rejsen, uden at det går ud over helbredet, og hvis debitorinstitutionen afholder de dertil hørende rejse- og opholdsudgifter.
      4.   En eller flere medlemsstater og Tunesien kan vedtage andre administrative bestemmelser, forudsat at de underretter associeringsrådet herom.
      5.   Som en undtagelse fra princippet om, at gensidig administrativ bistand ydes vederlagsfrit, jf. artikel 5, stk. 2, i denne afgørelse, refunderes de reelle udgifter i forbindelse med kontrollen, jf. nærværende artikels stk. 2 og 3, til den institution, som blev anmodet om at udføre den, af den debitorinstitution, som anmodede herom.
      Artikel 7
      Anvendelse af artikel 90 i aftalen
      Artikel 90 i aftalen finder anvendelse i tilfælde af, at den ene part mener, at den anden part ikke har opfyldt forpligtelserne i artikel 5 og 6.
      Artikel 8
      Særregler for anvendelsen af Tunesiens lovgivning
      Associeringsrådet kan om nødvendigt fastsætte særregler for anvendelsen af Tunesiens lovgivning i bilag II.
      Artikel 9
      Administrative procedurer i gældende bilaterale aftaler
      Administrative procedurer i gældende bilaterale aftaler mellem en medlemsstat og Tunesien kan fortsat anvendes, for så vidt disse procedurer ikke forringer de berørte personers rettigheder og forpligtelser som fastlagt ved denne afgørelse.
      Artikel 10
      Aftaler, der supplerer procedurerne for gennemførelse af denne afgørelse
      En eller flere medlemsstater og Tunesien kan indgå aftaler, der tager sigte på at supplere de administrative procedurer for denne afgørelses gennemførelse, navnlig med hensyn til at forebygge og bekæmpe svig og fejl.
      DEL IV

         OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

      Artikel 11
      Overgangsbestemmelser
      1.   Denne afgørelse giver ikke ret til ydelser for noget tidsrum, der ligger forud for datoen for dens ikrafttræden.
      2.   Rettigheder erhverves i medfør af denne afgørelse, selv om de vedrører en begivenhed, der er indtruffet forud for datoen for denne afgørelses ikrafttræden, jf. dog stk. 1.
      3.   Enhver ydelse, som på grund af den pågældendes nationalitet eller bopæl ikke er blevet tildelt eller er blevet stillet i bero, skal efter den pågældendes anmodning tildeles eller udbetales på ny fra datoen for denne afgørelses ikrafttræden, medmindre tidligere anerkendte rettigheder til ydelser har givet anledning til udbetaling af et engangsbeløb.
      4.   Såfremt en anmodning som omhandlet i stk. 3 fremsættes inden udløbet af to år efter datoen for denne afgørelses ikrafttræden, erhverves rettighederne i medfør af denne afgørelse med virkning fra datoen for denne afgørelses ikrafttræden, uden at nogen medlemsstats lovbestemmelser eller lovbestemmelser i Tunesien om fortabelse eller forældelse af rettigheder kan gøres gældende over for de pågældende personer.
      5.   Såfremt en anmodning som omhandlet i stk. 3 fremsættes efter udløbet af to år efter datoen for denne afgørelses ikrafttræden, erhverves rettigheder, som ikke er fortabt eller forældet, med virkning fra datoen for anmodningens fremsættelse, medmindre der efter en medlemsstats lovgivning eller efter lovgivningen i Tunesien gælder mere fordelagtige regler.
      Artikel 12
      Bilag til denne afgørelse
      1.   Bilagene til denne afgørelse udgør en integrerende del heraf.
      2.   Efter anmodning fra Tunesien kan bilagene ændres ved en afgørelse, der træffes af associeringsrådet.
      Artikel 13
      Ikrafttræden
      Denne afgørelse træder i kraft den første dag i den første måned, der følger efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

         Udfærdiget i …

               På associeringsrådets vegne

               Formand

         (1)  EFT L 97 af 30.3.1998, s. 2.

         (2)  EUT L 124 af 20.5.2003, s. 1.

         (3)  EUT L 166 af 30.4.2004, s. 1.

         (4)  EUT L 284 af 30.10.2009, s. 1.

         BILAG I

            LISTE OVER SÆRLIGE IKKE-BIDRAGSPLIGTIGE TUNESISKE KONTANTYDELSER

         …

         BILAG II

            SÆRREGLER FOR ANVENDELSEN AF TUNESIENS LOVGIVNING

         …