title: 2007/799/EF: Rådets afgørelse af 12. oktober 2006 om undertegnelse på Fællesskabets vegne af protokollen om gennemførelse af Alpe-konventionen på transportområdet (transportprotokollen)

text:
               8.12.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 323/13

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 12. oktober 2006
   om undertegnelse på Fællesskabets vegne af protokollen om gennemførelse af Alpe-konventionen på transportområdet (transportprotokollen)
   (2007/799/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 71 sammenholdt med artikel 300, stk. 2, første afsnit, første punktum,
   under henvisning til forslag fra Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Et af målene for Fællesskabets transportpolitik er at fremme foranstaltninger til løsning af regionale og europæiske problemer, der er til hinder for en bæredygtig mobilitet på transportområdet, og som indebærer risici for miljøet.

               (2)

               Rådet bemyndigede den 14. maj 1991 Kommissionen til på Fællesskabets vegne i samråd med medlemsstaterne at deltage i forhandlingerne om Alpe-konventionen (rammekonventionen) og de dertil hørende protokoller.

               (3)

               Ved afgørelse 96/191/EF (1) indgik Fællesskabet konventionen om beskyttelse af Alperne (Alpe-konventionen).

               (4)

               På det sekstende møde i Det Stående Udvalg under Alpe-konventionen, der fandt sted den 24.-26. maj 2000, blev der i henhold til artikel 2, stk. 2 og 3, i Alpe-konventionen vedtaget en protokol om gennemførelse af Alpe-konventionen på transportområdet (transportprotokollen).

               (5)

               Transportprotokollen gælder for alle transportformer og fastlægger en ramme, som tager sigte på at sikre bæredygtig mobilitet og beskyttelse af miljøet i Alpeområdet på grundlag af forsigtigheds-, forebyggelses- og forureneren betaler-princippet.

               (6)

               I henhold til transportprotokollens artikel 24 blev protokollen åbnet for de kontraherende parters undertegnelse i forbindelse med Alpe-konventionens ministermøde, der fandt sted i Luzern den 30. og 31. oktober 2000, og derefter har den kunnet undertegnes i Republikken Østrig, der fungerer som depositar.

               (7)

               Der er overvejende tale om Fællesskabskompetence, hvilket i forbindelse med princippet om enhed i Fællesskabets internationale repræsentation taler til fordel for samtidig undertegnelse og endelige deponering af de respektive ratificerings- eller godkendelsesinstrumenter, så vidt muligt, af Fællesskabet og dets medlemsstater, som er kontraherende parter i konventionen.

               (8)

               Det er hensigtsmæssigt, at protokollen om gennemførelse af Alpe-konventionen på transportområdet (transportprotokollen) undertegnes på Fællesskabets vegne med forbehold af efterfølgende indgåelse —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Rådets formand bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der beføjes til på Fællesskabets vegne at undertegne protokollen om gennemførelse af Alpe-konventionen på transportområdet (transportprotokollen), med forbehold af efterfølgende indgåelse, og at give dem de hertil nødvendige fuldmagter.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 12. oktober 2006.

            På Rådets vegne

         S. HUOVINEN

            Formand

      (1)  EFT L 61 af 12.3.1996, s. 31.
    ---documentbreak---

               8.12.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 323/15

         OVERSÆTTELSE
   PROTOKOL OM GENNEMFØRELSE AF ALPE-KONVENTIONEN AF 1991 PÅ TRANSPORTOMRÅDET
   Transportprotokol
   FORBUNDSREPUBLIKKEN TYSKLAND,
   DEN FRANSKE REPUBLIK,
   DEN ITALIENSKE REPUBLIK,
   FYRSTENDØMMET LIECHTENSTEIN,
   FYRSTENDØMMET MONACO,
   REPUBLIKKEN ØSTRIG,
   DET SCHWEIZISKE EDSFORBUND,
   REPUBLIKKEN SLOVENIEN
   og
   DET EUROPÆISKE FÆLLESSKAB —
   som handler i overensstemmelse med deres opgaver, der i henhold til konventionen af 7. november 1991 om beskyttelse af Alperne (Alpe-konventionen) tager sigte på at føre en helhedspolitik til beskyttelse og sikring af bæredygtig udvikling af Alpeområdet,
   som handler i henhold til deres forpligtelser, der følger af Alpe-konventionens artikel 2, stk. 2 og 3,
   som er sig bevidst, at Alpeområdets økosystemer og landskaber er særdeles følsomme, at det på grund af de geografiske og topografiske forhold er udsat for øget forurening og støjbelastning, og at det rummer naturressourcer og en enestående kulturarv,
   som er sig bevidst, at hvis der ikke træffes passende foranstaltninger, vil trafikken og de miljøbelastninger, den medfører, fortsat øges på grund af den forstærkede markedsintegration, den samfundsøkonomiske udvikling og stigningen i fritidsaktiviteterne,
   som er overbevist om, at den lokale befolkning skal være i stand til selv at bestemme, hvilken samfundsmæssig, kulturel og økonomisk udviklingsplan den ønsker, og inden for de eksisterende institutionelle rammer kunne deltage i gennemførelsen af den,
   som er sig bevidst, at trafikken har stor indvirkning på miljøet, og at den belaster det med stadig større fare for miljøet, sundheden og sikkerheden, og at der er behov for en fælles strategi,
   som er sig bevidst, at transport af farligt gods gør skærpede sikkerhedsforanstaltninger påkrævet,
   som er sig bevidst, at det er nødvendigt at indføre overvågning, forskning, information og samråd, der er så omfattende som muligt, for at klarlægge sammenhængen mellem trafik, miljø, sundhed og økonomisk udvikling, og for at bidrage til at reducere belastningerne,
   som er sig bevidst, at en transportpolitik for Alpeområdet, der er baseret på bæredygtighed, er i menneskenes interesse ikke blot i Alperne, men også uden for Alperne, og at en sådan politik er nødvendig for at bevare Alpeområdet både som levested for vilde dyr og planter og som natur- og erhvervsområde,
   som er sig bevidst, at hverken transportinfrastrukturens nuværende kapacitet eller mulighederne i interoperabilitet og de mest miljøskånsomme transportformer (jernbane, vandvejs- og søtransport og rullende landeveje) udnyttes tilstrækkeligt, og at de bør forbedres gennem udbygning af transportnettene i og uden for Alperne,
   som er sig bevidst, at beslutninger om fysisk planlægning og økonomisk politik i og uden for Alpeområdet har betydelig indflydelse på alpetrafikkens udvikling,
   som ønsker at yde et afgørende bidrag til bæredygtig udvikling og forbedret livskvalitet ved styring af trafikmængden, mere miljøskånsom transportstyring og forbedring af de eksisterende transportsystemers effektivitet,
   som er overbevist om, at økonomiske interesser, samfundsmæssige behov og økologiske behov bør harmoniseres,
   som overholder de bilaterale og multilaterale konventioner, der er indgået mellem de kontraherende parter og Det Europæiske Fællesskab, især på transportområdet,
   som er overbevist om, at visse problemer kun kan løses på tværs af grænserne, hvilket gør det påkrævet, at Alpestaterne træffer foranstaltninger i fællesskab —
   ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
   KAPITEL 1
   ALMINDELIGE BESTEMMELSER
   Artikel 1
   Målsætninger
   1.   De kontraherende parter forpligter sig til at føre en bæredygtig transportpolitik ved at

               a)

               reducere belastninger og risici i forbindelse med transport i og på tværs af Alpeområdet til et niveau, som er acceptabelt for mennesker, dyr og planter og disses livsbetingelser og levesteder, bl.a. ved at trafikken, navnlig godstransporten, i højere grad omlægges til jernbanetransport, hvilket hovedsagelig skal ske på grundlag af passende infrastruktur og gennem incitamenter, der er i overensstemmelse med markedsprincipperne

               b)

               bidrage til en bæredygtig udvikling af levesteder og erhvervsområder, der udgør alpebefolkningernes livsmiljø, idet der gennemføres en transportpolitik, som omfatter samtlige transportformer, og som harmoniseres mellem de forskellige kontraherende parter

               c)

               bidrage til at reducere og så vidt muligt undgå, at Alpeområdet påvirkes således, at dets rolle og biodiversitet, hvis betydning går langt ud over Alperegionernes grænser, og bevarelsen af naturgoder og kulturarv bringes i fare

               d)

               sikre trafik i og på tværs af Alpeområdet på økonomisk acceptable vilkår gennem forbedring af transportsystemernes effektivitet og fremme af de transportformer, der er mest skånsomme for miljø og naturressourcer

               e)

               sikre lige konkurrencevilkår for alle transportformer.

         2.   De kontraherende parter forpligter sig til at udvikle transportsektoren under overholdelse af forsigtigheds-, forebyggelses- og forureneren betaler-princippet.
   Artikel 2
   Definitioner
   I denne protokol forstås ved:
   »trafik på tværs af Alpeområdet«: trafik med afgangs- og ankomststed uden for Alpeområdet
   »trafik i Alpeområdet«: trafik med afgangs- og/eller ankomststed i Alpeområdet
   »acceptable belastninger og risici«: belastninger og risici, der defineres som led i miljøkonsekvensvurderinger og risikoanalyser. Formålet med denne definition er at styre og om nødvendigt ved passende foranstaltninger reducere belastninger og risici i forbindelse med nye anlægsarbejder og eksisterende infrastruktur, som har stor virkning på området
   »eksterne omkostninger«: omkostninger, der ikke afholdes af brugeren af et gode eller en tjenesteydelse. De omfatter gratis brug af infrastrukturer, skader, forurening, støj samt sundhedsudgifter i tilknytning til transport og ulykker
   »nye store anlægsarbejder, store ombygninger eller udbygninger af eksisterende transportinfrastruktur«: infrastrukturprojekter, der efter gældende national lovgivning om miljøvurdering eller gældende internationale konventioner skal underkastes en miljøkonsekvensvurdering
   »højkapacitetsveje«: motorveje med to eller flere vejbaner uden niveaukryds eller alle andre veje med lignende funktion som motorveje
   »miljøkvalitetsmål«: mål, der indeholder en beskrivelse af det ønskede miljøkvalitetsniveau under hensyn til virkningerne på økosystemerne. I målsætningerne fastlægges justerbare materielle, geografiske og tidsmæssige kvalitetskriterier for beskyttelsen af naturgoder og kulturarv
   »miljøkvalitetsnormer«: konkrete normer, der gør det muligt at nå miljøkvalitetsmålene og opstiller målene for visse parametre, målemetoderne eller rammebetingelserne
   »miljøkvalitetsindikatorer«: indikatorer for måling eller vurdering af miljøskaders aktuelle omfang og til udarbejdelse af prognoser for miljøskaders udvikling
   »forsigtighedsprincippet«: det princip, at indførelse af foranstaltninger med henblik på at forhindre, styre eller mindske alvorlige eller uafvendelige indvirkninger på sundheden og miljøet, ikke bør udsættes med den begrundelse, at videnskabelig forskning endnu ikke har frembragt sikre beviser for en årsagssammenhæng mellem de pågældende stoffer og deres potentielle skadevirkning for menneskers sundhed og miljøet
   »forureneren betaler-princippet«, herunder accept af ansvar for de forårsagede virkninger: det princip, at omkostninger til forebyggelse, styring, nedbringelse af forurening og til genoprettelse af miljøet til en acceptabel tilstand bæres af forureneren. Sidstnævnte skal så vidt muligt bære alle omkostninger af transportens virkninger på sundheden og miljøet
   »behovsundersøgelse«: en undersøgelse, der foretages i forbindelse med planlægning af nye store anlægsarbejder, store ombygninger eller udbygninger af eksisterende transportinfrastruktur i overensstemmelse med national lovgivning, og som har til formål at undersøge, om et projekt er nødvendigt både ud fra et transportpolitisk synspunkt og i forhold til de økonomiske, økologiske og samfundsmæssige virkninger.
   Artikel 3
   Bæredygtig transport og mobilitet
   1.   Med henblik på en bæredygtig udvikling af transporten forpligter de kontraherende parter sig ved hjælp af en samordnet transport- og miljøpolitik til at begrænse trafikrelaterede belastninger og risici, idet de tager hensyn til:

               a)

               miljøets betydning, således at:

                           aa)

                           udnyttelsen af naturressourcerne reduceres til et niveau, der så vidt muligt ikke overstiger deres naturlige regenerationsevne

                           bb)

                           skadelige emissioner reduceres til et niveau, der ikke forringer de pågældende områders absorptionsevne

                           cc)

                           tilførsel af stoffer til miljøet begrænses for at undgå at bringe den økologiske struktur og de naturlige kredsløb i fare

               b)

               befolkningernes krav, således at:

                           aa)

                           personer, beskæftigelse, varer og tjenesteydelser sikres adgang, uden at miljøbeskyttelsen, den økonomiske udnyttelse af energi og arealer samt befolkningens grundlæggende behov tilsidesættes

                           bb)

                           menneskers sundhed ikke bringes i fare og risikoen for miljøkatastrofer og antallet og omfanget af ulykker mindskes

               c)

               de økonomiske kriteriers betydning, således at:

                           aa)

                           transportsektorens rentabilitet øges, og de eksterne omkostninger internaliseres

                           bb)

                           udnyttelsen af den eksisterende infrastruktur optimeres

                           cc)

                           beskæftigelsen sikres i effektive virksomheder inden for forskellige økonomiske sektorer

               d)

               nødvendigheden af at iværksætte skærpede foranstaltninger mod støjgener af hensyn til Alpernes særlige topografi.

         2.   De kontraherende parter forpligter sig til i overensstemmelse med gældende national og international lovgivning på transportområdet at udarbejde strategier, målsætninger og nationale, regionale og lokale foranstaltninger,

               a)

               som tager hensyn til de forskellige miljømæssige, økonomiske og sociokulturelle data og til de forskellige behov

               b)

               der gør det muligt at mindske den trafikrelaterede miljøbelastning ved hjælp af økonomiske værktøjer kombineret med foranstaltninger for fysisk planlægning og trafikregulering.

         Artikel 4
   Integrering af målsætningerne i de andre politikker
   1.   De kontraherende parter forpligter sig til også at tage hensyn til denne protokols målsætninger i deres andre politikker.
   2.   De kontraherende parter forpligter sig til foregribe og evaluere de andre politikker, strategier og tiltag, der iværksættes på andre områder end transportområdet, i forhold til de følger, det kan få for transporten.
   Artikel 5
   Inddragelse af regionale og lokale myndigheder
   1.   De kontraherende parter tilskynder til internationalt samarbejde mellem de kompetente institutioner for at finde de bedste løsninger på tværs af grænserne og for at opnå enighed om harmoniserede løsninger.
   2.   De kontraherende parter fastlægger hver især inden for deres institutionelle rammer, på hvilket niveau koordineringen og samarbejdet mellem institutionerne og de direkte berørte regionale og lokale myndigheder bedst kan organiseres for at fremme solidarisk ansvar, især med henblik på at udnytte og udvikle synergier ved gennemførelsen af transportpolitikkerne og ved iværksættelsen af de deraf følgende foranstaltninger.
   3.   De direkte berørte regionale og lokale myndigheder skal inddrages direkte under de forskellige stadier af forberedelsen og gennemførelsen af disse politikker og foranstaltninger under hensyn til deres beføjelser inden for de eksisterende institutionelle rammer.
   Artikel 6
   Strengere nationale regler
   For at beskytte det økologisk følsomme Alpeområde kan de kontraherende parter, uden at dette i øvrigt berører gældende internationale konventioner, træffe strengere beskyttelsesforanstaltninger af hensyn til de særlige forhold, der gør sig gældende i naturområder, eller af hensyn til den offentlige sundhed, sikkerheden eller beskyttelsen af miljøet.
   KAPITEL II
   SÆRLIGE FORANSTALTNINGER
   A)   STRATEGIER, TILTAG OG PROJEKTER
   Artikel 7
   Generel transportpolitisk strategi
   1.   Af hensyn til den bæredygtige udvikling forpligter de kontraherende parter sig til at fremme en rationel og sikker forvaltning af transporten, bl.a. inden for de harmoniserede grænseoverskridende net, på en måde, som

               a)

               sikrer en hensigtsmæssig koordinering af de forskellige transportformer og -midler og fremmer intermodalitet

               b)

               sikrer den bedst mulige udnyttelse af eksisterende transportsystemer og infrastruktur i Alpeområdet, bl.a. ved hjælp af telematik, hvor de eksterne omkostninger og infrastrukturomkostningerne pålægges brugerne i forhold til den forårsagede belastning

               c)

               ved hjælp af strukturplanlægning og fysisk planlægning fremmer overgang til mere miljøskånsomme transportmidler i person- og godsbefordringer og overgang til intermodale transportsystemer

               d)

               udnytte mulighederne for at reducere trafikmængden.

         2.   De kontraherende parter forpligter sig til at træffe de nødvendige foranstaltninger for på bedste måde

               a)

               at beskytte kommunikationsvejene mod naturkatastrofer

               b)

               at beskytte mennesker og miljø i de områder, som er særlig udsat for belastning på grund af transport

               c)

               gradvis at reducere emissioner af skadelige stoffer og støjemissioner fra samtlige transportformer ved hjælp af de bedste disponible teknologier

               d)

               at øge transportsikkerheden.

         Artikel 8
   Procedure for evaluering og mellemstatsligt samråd
   1.   Når de kontraherende parter gennemfører større anlægsarbejder, ombygninger eller udbygninger af transportinfrastruktur, forpligter de sig til at gennemføre behovsundersøgelser, miljøkonsekvensvurderinger og risikoanalyser og at tage hensyn til resultaterne heraf under overholdelse målene i denne protokol.
   2.   Anlæg af transportinfrastruktur i Alperne bør gennemføres ved koordinering og samråd. Ved projekter med betydelig grænseoverskridende virkning forpligter de kontraherende parter sig til senest efter forelæggelsen af undersøgelserne at afholde samråd mellem de berørte kontraherende parter. Disse bestemmelser berører ikke de enkelte kontraherende parters ret til at anlægge transportinfrastruktur, der er blevet vedtaget i overensstemmelse med deres interne retsorden på tidspunktet for vedtagelsen af denne protokol, og som er fundet nødvendig i overensstemmelse med lovgivningen.
   3.   De kontraherende parter tilskynder til skærpet hensyntagen til transportpolitikken i forbindelse med miljøledelse i virksomheder.
   B)   TEKNISKE FORANSTALTNINGER
   Artikel 9
   Kollektiv trafik
   For at bevare og forbedre det økonomiske liv og levestedernes struktur samt Alpeområdets attraktive og turistmæssige karakter på en bæredygtig måde forpligter de kontraherende parter sig til at fremme anlæg og udbygning af brugerorienterede kollektive trafiksystemer, der skåner miljøet.
   Artikel 10
   Banetransport og sø- og vandvejtransport
   1.   For at udnytte, at jernbanen er særlig egnet til transport over lange strækninger, og drage mere fordel af banenettet til turistmæssige og økonomiske aktiviteter i Alperne skal de kontraherende parter inden for rammerne af deres beføjelser fremme:

               a)

               forbedring af baneinfrastrukturen gennem anlæg og udbygning af større jernbaner på tværs af Alpeområdet, inklusive sporforbindelser og opførelse af passende terminaler

               b)

               optimal drift og modernisering af jernbanevirksomheder, især for så vidt angår den grænseoverskridende trafik

               c)

               vedtagelse af foranstaltninger med henblik på at flytte godstransport over lange strækninger til banetrafikken og harmonisere taksterne for brug af transportinfrastruktur

               d)

               intermodale transportsystemer og udvikling af jernbanetransporten

               e)

               øget udnyttelse af jernbanerne og brugerorienteret samordning af persontransporten i fjerntrafikken med regional- og nærtrafikken.

         2.   For at reducere varetransitten over land, begunstiger de kontraherende parter bestræbelserne på at opnå en øget kapacitetsudnyttelse af sø- og vandvejtransporten.
   Artikel 11
   Vejtransport
   1.   De kontraherende parter afholder sig fra at bygge nye højkapacitetsveje til trafik på tværs af Alpeområdet.
   2.   Projekter vedrørende højkapacitetsveje til trafik i Alpeområdet kan gennemføres, hvis

               a)

               de i Alpe-konventionens artikel 2, stk. 2, litra j), fastsatte mål kan nås, ved af der træffes de forsigtigheds- og kompensationsforanstaltninger, der fremgår af resultaterne af en miljøkonsekvensvurdering

               b)

               transportbehovene ikke kan opfyldes, hverken ved bedre udnyttelse af den eksisterende vej- og banekapacitet, ved udbygning eller anlæg af bane- eller sø- og vandvejsinfrastruktur, ved forbedring af kombineret transport eller ved hjælp af andre transportorganisatoriske foranstaltninger

               c)

               resultaterne af behovsundersøgelsen har vist, at projektet er økonomisk levedygtigt, at de dermed forbundne risici er under kontrol, og at resultatet af miljøkonsekvensvurderingen er positivt

               d)

               der er taget behørigt hensyn til planer og/eller programmer vedrørende fysisk planlægning og bæredygtig udvikling.

         3.   På grund af Alpeområdets geografiske forhold og særlige bosættelsesmønster, hvor områder ikke altid udelukkende kan betjenes af offentlige transportmidler, yder de kontraherende parter støtte til anlæg og vedligeholdelse af transportinfrastruktur, der kan sikre en effektiv individuel transport i afsidesliggende områder.
   Artikel 12
   Lufttransport
   1.   De kontraherende parter forpligter sig til at reducere miljøbelastninger fra lufttrafik, herunder støjgener fra luftfartøjer i videst muligt omfang, uden dog at overføre dem til andre regioner. Under hensyn til målene i denne protokol bestræber de sig på at begrænse, eller i givet fald forbyde, landing af luftbårne passagerer uden for flyvepladser. For at beskytte den vilde fauna træffer de kontraherende parter alle relevante lokale og midlertidige foranstaltninger til at begrænse ikke-motoriseret fritidsflyvning.
   2.   De kontraherende parter forpligter sig til at forbedre de kollektive transportsystemer, der forbinder lufthavne i udkanten af Alperne med de forskellige Alperegioner for at kunne efterkomme transportefterspørgselen uden at skade miljøet yderligere. I denne forbindelse skal de kontraherende parter i videst muligt omfang begrænse opførelsen af lufthavne og større udbygninger af eksisterende lufthavne i Alpeområdet.
   Artikel 13
   Turistanlæg
   1.   De kontraherende parter forpligter sig under hensyn til målene i denne protokol til at evaluere virkningerne af nye turistanlæg på trafikken, og hvis det er nødvendigt at træffe forebyggende eller kompenserende foranstaltninger for at nå målene i denne protokol og andre protokoller. I denne forbindelse prioriteres offentlige transportmidler højest.
   2.   De kontraherende parter skal støtte oprettelse og bevarelse af lavtrafikområder og trafikfrie områder, udelukkelse af biler fra bestemte turiststeder og foranstaltninger til fremme af turisttransport uden brug af biler.
   Artikel 14
   Reelle omkostninger
   Ud fra ønsket om at påvirke fordelingen af trafikken på de forskellige transportformer ved at lade de enkelte transportformer bære de reelle omkostninger er de kontraherende parter enige om at anvende forureneren betaler-princippet og støtte indførelsen af et beregningssystem for infrastrukturomkostninger og eksterne omkostninger. Formålet er gradvis at indføre trafikspecifikke takstordninger, der på en retfærdig måde dækker de reelle omkostninger, og

               a)

               som tilskynder til brug af de mest miljøskånsomme transportformer og -midler

               b)

               som fører til en mere afbalanceret udnyttelse af transportinfrastrukturen

               c)

               som tilskynder til nedbringelse af de miljømæssige og samfundsøkonomiske omkostninger ved hjælp af struktur- og arealplanlægning, kan påvirke transporten.

         C)   OPFØLGNING OG KONTROL
   Artikel 15
   Udbud og udnyttelse af transportinfrastruktur
   1.   De kontraherende parter forpligter sig til at udfærdige et referencedokument, der ajourføres regelmæssigt, og som skal indeholde en statusrapport over, hvor langt man er kommet med at reducere belastningen, og hvor langt man er nået med anlæg og udbygning af transportinfrastruktur og forskellige transportsystemer med høj kapacitet, samt over udnyttelsen eller eventuelt forbedringen af dem. Fremstillingsformen skal være ensartet.
   2.   På grundlag af dette referencedokument undersøger de kontraherende parter, i hvilket omfang bestemmelserne i denne protokol og de dertil hørende strategier, tiltag og gennemførelsesforanstaltninger har bidraget til at nå Alpe-konventionens og især denne protokols mål.
   Artikel 16
   Mål, kriterier og indikatorer for miljøkvalitet
   1.   De kontraherende parter fastlægger og implementerer miljøkvalitetsmål, der muliggør brug af bæredygtige transportmidler.
   2.   De er enige om, at der er behov for kriterier og indikatorer, som er afpassede efter de særlige forhold i Alpeområdet.
   3.   Formålet med disse kriterier og indikatorer er at måle udviklingen i trafikkens belastning af miljøet og sundheden.
   KAPITEL III
   KOORDINATION, FORSKNING, UDDANNELSE OG INFORMATION
   Artikel 17
   Koordination og information
   De kontraherende parter er enige om at afholde møder efter behov for at

               a)

               evaluere virkningen af de foranstaltninger, der træffes i henhold til denne protokol

               b)

               holde samråd, inden der træffes vigtige beslutninger, som kan få betydelige virkninger i de andre kontraherende stater

               c)

               tilskynde til informationsudveksling om gennemførelsen af denne protokol ved i første række at benytte de eksisterende informationssystemer

               d)

               holde samråd om vigtige beslutninger på transportområdet, med særligt henblik på at lade dem indgå i en harmoniseret grænseoverskridende fysisk planlægningspolitik.

         Artikel 18
   Forskning og overvågning
   1.   De kontraherende parter fremmer og koordinerer i snævert samarbejde med hinanden forskning i og systematisk overvågning af forholdet mellem trafikken og miljøet i Alpeområdet samt udviklingen inden for teknologi, der kan øge miljøskånsomme transportsystemers økonomiske effektivitet.
   2.   Ved opfølgningen af gennemførelsen af protokollen tages der behørigt hensyn til resultaterne af forskning og overvågning, der gennemføres i fællesskab, især med henblik på udarbejdelse af metoder og kriterier for beskrivelse af en bæredygtig trafikudvikling.
   3.   De kontraherende parter påser, at de forskellige resultater af forskningen og den systematiske overvågning på nationalt plan integreres i et fælles permanent overvågnings- og informationssystem, og at resultaterne gøres tilgængelige for offentligheden inden for de eksisterende institutionelle rammer.
   4.   De kontraherende parter støtter pilotprojekter til iværksættelse af tiltag og teknologi til bæredygtig transport.
   5.   De kontraherende parter støtter forskning, der tager sigte på at forbedre metoderne for strategisk miljøvurdering af intermodal transport i Alperne.
   Artikel 19
   Uddannelse og information
   De kontraherende parter fremmer grund- og videreuddannelse samt information til offentligheden om målene for, foranstaltningerne i og gennemførelsen af denne protokol.
   KAPITEL IV
   KONTROL OG EVALUERING
   Artikel 20
   Gennemførelse
   De kontraherende parter forpligter sig til at sikre, at denne protokol gennemføres, og træffer med henblik herpå alle relevante foranstaltninger inden for de eksisterende institutionelle rammer.
   Artikel 21
   Kontrol med overholdelsen af forpligtelserne
   1.   De kontraherende parter aflægger regelmæssigt rapport til Det Stående Udvalg om, hvilke foranstaltninger der træffes i henhold til denne protokol. I rapporterne redegøres der også for foranstaltningernes effektivitet. Alpekonferencen fastlægger, med hvilke mellemrum der skal forelægges rapport.
   2.   Det Stående Udvalg gennemgår rapporterne for at sikre sig, at de kontraherende parter har opfyldt deres forpligtelser i henhold til denne protokol. Det kan også anmode de berørte kontraherende parter om supplerende oplysninger eller gøre brug af andre informationskilder.
   3.   Det Stående Udvalg udfærdiger en rapport til Alpekonferencen om de kontraherende parters overholdelse af forpligtelserne i henhold til denne protokol.
   4.   Alpekonferencen tager rapporten til efterretning. Hvis den konstaterer tilfælde, hvor forpligtelserne ikke er overholdt, kan den vedtage anbefalinger.
   Artikel 22
   Evaluering af bestemmelsernes effektivitet
   1.   De kontraherende parter undersøger og evaluerer regelmæssigt, om bestemmelserne i denne protokol er effektive. I det omfang det viser sig nødvendigt for at nå målene, fremsætter de forslag til relevante ændringer af denne protokol
   2.   De regionale og lokale myndigheder inddrages i evalueringen inden for de eksisterende institutionelle rammer. Ikke-statslige organisationer på området kan høres.
   KAPITEL V
   AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
   Artikel 23
   Forbindelsen mellem Alpe-konventionen og protokollen
   1.   Denne protokol udgør en protokol til Alpe-konventionen som omhandlet i artikel 2 og i andre relevante artikler i konventionen.
   2.   Ingen kan blive kontraherende part i denne protokol uden at være kontraherende part i Alpe-konventionen. Enhver opsigelse af Alpe-konventionen gælder også som opsigelse af denne protokol.
   3.   Når Alpekonferencen stemmer om spørgsmål vedrørende denne protokol, kan kun de parter, der er kontraherende parter i protokollen, deltage i afstemningen.
   Artikel 24
   Undertegnelse og ratifikation
   1.   Denne protokol er åben for Alpe-konventionens signatarstaters og Det Europæiske Fællesskabs undertegnelse den 31. oktober 2000 og fra den 6. november 2000 i Republikken Østrig, der fungerer som depositar.
   2.   Denne protokol træder i kraft for de kontraherende parter, der har givet deres samtykke til at være bundet af protokollen, tre måneder efter den dag hvor tre stater har deponeret deres ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumentet.
   3.   For parter, som på et senere tidspunkt giver deres samtykke til at være bundet af protokollen, træder denne i kraft tre måneder efter deponering af ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumentet. Efter ikrafttrædelsen af en ændring af protokollen bliver enhver ny kontraherende part i den nævnte protokol kontraherende part i den ændrede protokol.
   Artikel 25
   Meddelelser
   For så vidt angår denne protokol giver depositaren alle de i præamblen opførte stater og Det Europæiske Fællesskab underretning om:

               a)

               enhver undertegnelse

               b)

               enhver deponering af et ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument

               c)

               ethvert tidspunkt for ikrafttrædelse

               d)

               enhver erklæring fremsat af en kontraherende part eller signatar

               e)

               enhver opsigelse meddelt af en kontraherende part, herunder tidspunktet for opsigelsens ikrafttræden.

      Til bekræftelse heraf har undertegnede, som er behørigt bemyndiget dertil, underskrevet denne protokol.
      Udfærdiget i Luzern den 31. oktober 2000 på fransk, italiensk, slovensk og tysk, som alle har samme gyldighed, i ét originaleksemplar, som deponeres i det østrigske statsarkiv. Depositaren sender signatarparterne en bekræftet genpart.

         For Forbundsrepublikken Tyskland
         For Den Franske Republik
         For Den Italienske Republik
         For Fyrstendømmet Liechtenstein
         For Fyrstendømmet Monaco
         For Republikken Østrig
         For Det Schweiziske Edsforbund
         For Republikken Slovenien
         For Det Europæiske Fællesskab


title: Rådets afgørelse (EU) 2017/1793 af 15. september 2017 om ændring af afgørelse (EU) 2017/1792 om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af den bilaterale aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om tilsynsregler vedrørende forsikring og genforsikring

text:
               6.10.2017

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 258/3

         RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2017/1793
   af 15. september 2017
   om ændring af afgørelse (EU) 2017/1792 om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af den bilaterale aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om tilsynsregler vedrørende forsikring og genforsikring
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114 sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Den 21. april 2015 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med Amerikas Forenede Stater om en aftale om genforsikring. Forhandlingerne blev afsluttet på vellykket vis ved brevveksling mellem chefforhandlerne den 12. januar 2017.

               (2)

               Aftalen bør undertegnes på vegne af Den Europæiske Union på engelsk med forbehold af senere indgåelse. Med henblik herpå bør afgørelse (EU) 2017/1792 (1) ændres i overensstemmelse hermed —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse (EU) 2017/1792 foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 2 affattes således:
               »Artikel 2
               Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne aftalen på Unionens vegne samt til at forestå brevvekslingen mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater vedrørende sprogordningen. Undertegnelsen af aftalen finder sted sammen med undertegnelsen vedrørende brevvekslingen.«

               2)

               Følgende artikel indsættes:
               »Artikel 3a
               Aftalen undertegnes på engelsk. I henhold til EU-retten er aftalen også udfærdiget af Unionen på bulgarsk, dansk, estisk, finsk, fransk, græsk, italiensk, kroatisk, lettisk, litauisk, maltesisk, nederlandsk, polsk, portugisisk, rumænsk, slovakisk, slovensk, spansk, svensk, tjekkisk, tysk og ungarsk. Disse yderligere sprogversioner bør bekræftes ved udveksling af diplomatiske noter mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater. Alle bekræftede versioner har samme gyldighed.«

         Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 15. september 2017.

            På Rådets vegne

         M. MAASIKAS

            Formand

      (1)  Rådets afgørelse (EU) 2017/1792 af 29. maj 2017 om undertegnelse på Unionens vegne og om midlertidig anvendelse af den bilaterale aftale mellem Den Europæiske Union og Amerikas Forenede Stater om tilsynsregler vedrørende forsikring og genforsikring (se side 1 i denne EUT).


title: Europa-Parlamentets afgørelse (EU) 2016/1573 af 28. april 2016 om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2014

text:
               14.9.2016

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 246/368

         EUROPA-PARLAMENTETS AFGØRELSE (EU) 2016/1573
   af 28. april 2016
   om decharge for gennemførelsen af budgettet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2014
   EUROPA-PARLAMENTET,

               —

               der henviser til det endelige årsregnskab for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2014,

               —

               der henviser til Revisionsrettens beretning om årsregnskabet for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder for regnskabsåret 2014, med agenturets svar (1),

               —

               der henviser til Revisionsrettens erklæring (2) for regnskabsåret 2014 om regnskabernes rigtighed og de underliggende transaktioners lovlighed og formelle rigtighed, jf. artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Rådets henstilling af 12. februar 2016 om decharge til agenturet for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret 2014 (05584/2016 — C8-0064/2016),

               —

               der henviser til artikel 319 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

               —

               der henviser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (3), særlig artikel 208,

               —

               der henviser til Rådets forordning (EF) nr. 168/2007 af 15. februar 2007 om oprettelse af Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (4), særlig artikel 21,

               —

               der henviser til Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordning for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (5),

               —

               der henviser til Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1271/2013 af 30. september 2013 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 208 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (6), særlig artikel 108,

               —

               der henviser til forretningsordenens artikel 94 og bilag V,

               —

               der henviser til betænkning fra Budgetkontroludvalget og udtalelse fra Udvalget om Borgernes Rettigheder og Retlige og Indre Anliggender (A8-0108/2016),

               1.

               meddeler direktøren for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder decharge for gennemførelsen af agenturets budget for regnskabsåret 2014;

               2.

               fremsætter sine bemærkninger i nedenstående beslutning;

               3.

               pålægger sin formand at sende denne afgørelse og beslutningen, der er en integrerende del heraf, til direktøren for Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten og drage omsorg for, at de offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende (L-udgaven).

         Martin SCHULZ

            Formand

         Klaus WELLE

            Generalsekretær

      (1)  EUT C 409 af 9.12.2015, s. 334.

      (2)  Se fodnote 1.

      (3)  EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1.

      (4)  EUT L 53 af 22.2.2007, s. 1.

      (5)  EFT L 357 af 31.12.2002, s. 72.

      (6)  EUT L 328 af 7.12.2013, s. 42.


Avis juridique important

|

31988D0089

88/89/EØF: Rådets afgørelse af 22. februar 1988 om indgåelse af en supplerende protokol til Aftalen om Oprettelse af en Associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet

EF-Tidende nr. L 053 af 27/02/1988 s. 0090 - 0090 den finske specialudgave: kapitel 3 bind 26 s. 0059  den svenske specialudgave: kapitel 3 bind 26 s. 0059

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 22. februar 1988  om indgaaelse af en supplerende protokol til Aftalen om Oprettelse af en Associering mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Tyrkiet  (88/89/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 238,  under henvisning til henstilling fra Kommissionen,  under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og  ud fra foelgende betragtning:  Den supplerende protokol til den Aftale om Oprettelse af en Associering mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Tyrkiet (2), der blev undertegnet i Bruxelles den 12. september 1963, boer godkendes -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Den supplerende protokol til Aftalen om Oprettelse af en Associering mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Tyrkiet godkendes hermed paa Faelleskabets vegne.  Teksten til protokollen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet foranstalter den notifikation, der er omhandlet i artikel 4 i protokollen (3).  Artikel 3  Denne afgoerelse faar virkning dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 22. februar 1988.  Paa Raadets vegne  H.-D. GENSCHER  Formand  (1) Udtalelse den 20. januar 1988 (endnu ikke offentliggjort i EFT).  (2) EFT nr. 217 af 29. 12. 1964, s. 3687/64.  (3) Datoen for protokollens ikrafttraeden vil blive offentiggjort i De Europaeiske Faellesskabers Tidende paa foranledning af Generalsekretariatet for Raadet.


title: 2007/394/EF: Kommissionens afgørelse af 7. juni 2007 om ændring af Rådets direktiv 90/377/EØF med hensyn til den metode, der skal benyttes ved indsamling af priser på gas og elektricitet til den endelige forbruger i industrien   (EØS-relevant tekst)

text:
               9.6.2007

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 148/11

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 7. juni 2007
   om ændring af Rådets direktiv 90/377/EØF med hensyn til den metode, der skal benyttes ved indsamling af priser på gas og elektricitet til den endelige forbruger i industrien
   (EØS-relevant tekst)
   (2007/394/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,
   under henvisning til Rådets direktiv 90/377/EØF om en fællesskabsprocedure med hensyn til gennemsigtigheden af prisen på gas og elektricitet til den endelige forbruger i industrien (1), særlig artikel 6, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Direktiv 90/377/EØF indeholder nærmere bestemmelser om form, indhold og alle øvrige aspekter af de oplysninger, som skal forelægges af selskaber, der leverer gas og elektricitet til den endelige forbruger i industrien.

               (2)

               Metoden, der benyttes til at indsamle prisoplysninger, må holdes ajour for at afspejle de faktiske forhold på de konkurrenceprægede markeder for elektricitet og gas, der er udviklet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF (2) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF (3), og herunder det faktum, at der nu findes flere leverandører på hvert marked.

               (3)

               Direktiv 90/377/EØF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (4)

               Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 7 i direktiv 90/377/EØF —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Bilagene til direktiv 90/377/EØF affattes som angivet i bilaget til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juni 2007.

            På Kommissionens vegne

         Andris PIEBALGS

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EFT L 185 af 17.7.1990, s. 16. Senest ændret ved direktiv 2006/108/EF (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 414).

      (2)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 37. Senest ændret ved Kommissionens beslutning 2006/653/EF (EUT L 270 af 29.9.2006, s. 72).

      (3)  EUT L 176 af 15.7.2003, s. 57.

      BILAG
      »
            BILAG I
            GASPRISER
            Gaspriser til de endelige forbrugere i industrien (1) skal indsamles og sammenstilles efter følgende metode:

                        a)

                        Der indberettes om de priser, som betales af de endelige forbrugere i industrien ved køb af naturgas via ledningsnettet til eget brug.

                        b)

                        Der indberettes om alle industrielle anvendelser af gas. Systemet omfatter dog ikke forbrugere, der anvender gas:

                                    —

                                    til elproduktion i kraftværker eller i kraftvarmeværker

                                    —

                                    til ikke-energirelaterede anvendelser (f.eks. i den kemiske industri)

                                    —

                                    i en mængde, der overstiger 4 000 000 gigajoule (GJ) pr. år.

                        c)

                        De registrerede priser skal baseres på et system med standardiserede forbrugsintervaller, der defineres ud fra det årlige gasforbrug.

                        d)

                        Priser indsamles to gange årligt ved begyndelsen af hver seksmånedersperiode (januar og juli), og de gælder de gennemsnitlige priser, som de endelige forbrugere i industrien har betalt for gas i løbet af de foregående seks måneder. Den første indberetning af prisdata til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor (Eurostat) vil omhandle situationen pr. 1. januar 2008.

                        e)

                        Priser udtrykkes i national valuta pr. gigajoule. Den anvendte energienhed måles på grundlag af den kalorimetriske brændværdi.

                        f)

                        Prisen skal indeholde alle betalinger: netafgifter plus energiforbrug efter fradrag af eventuelle nedslag i prisen plus andre afgifter (f.eks. målerafgift eller faste takster). Udgifter i forbindelse med den oprindelige tilslutning til nettet medregnes ikke.

                        g)

                        Priserne registreres som nationale gennemsnitspriser.

                        h)

                        Medlemsstaterne udvikler og gennemfører omkostningseffektive procedurer for at sikre et repræsentativt datasystem baseret på følgende regler:

                                    —

                                    Priserne er vægtede gennemsnitspriser, hvor de overvågede gasforsyningsselskabers markedsandele benyttes som vægtningsfaktorer. Aritmetiske gennemsnitspriser angives kun, når vægtede værdier ikke kan beregnes. Under alle omstændigheder sikrer medlemsstaterne, at denne undersøgelse omfatter en repræsentativ andel af det nationale marked.

                                    —

                                    Markedsandele bør fastlægges på grundlag af den mængde gas, som gasforsyningsselskaberne fakturerer de endelige forbrugere i industrien. Om muligt beregnes markedsandelene særskilt for hvert forbrugsinterval. Medlemsstaterne iagttager fortrolighedsreglerne i forbindelse med forvaltningen af de oplysninger, der benyttes til at beregne vægtede gennemsnitspriser.

                                    —

                                    For at den fortrolige karakter kan bevares, skal prisoplysningerne kun indberettes, når der i vedkommende medlemsstat eller region findes mindst tre endelige forbrugere i hver af de i punkt j) omhandlede kategorier.

                        i)

                        Der opgives tre prisniveauer:

                                    —

                                    priser ekskl. skatter og afgifter

                                    —

                                    priser ekskl. moms og andre refunderbare afgifter

                                    —

                                    priser inkl. alle skatter, afgifter og moms.

                        j)

                        Gaspriser overvåges for følgende kategorier af endelige forbrugere i industrien.

                                    Endelig forbruger i industrien

                                    Årligt gasforbrug (GJ)

                                    Laveste

                                    Højeste

                                    Interval I1

                                    < 1 000

                                    Interval I2

                                    1 000

                                    < 10 000

                                    Interval I3

                                    10 000

                                    < 100 000

                                    Interval I4

                                    100 000

                                    < 1 000 000

                                    Interval I5

                                    1 000 000

                                    <= 4 000 000

                        k)

                        En gang hvert andet år indberettes der sammen med prisrapporteringen for januar oplysninger om det anvendte system til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor; navnlig en beskrivelse af undersøgelsen og dens omfang (antal overvågede forsyningsselskaber og deres samlede markedsandel m.v.) og de kriterier, der benyttes til at beregne de vægtede gennemsnitspriser samt de samlede forbrugsmængder for hvert forbrugsinterval. Den første meddelelse om systemet skal omhandle situationen den 1. januar 2008.

                        l)

                        En gang om året indberettes der sammen med prisrapporteringen for januar oplysninger om de væsentligste gennemsnitlige karakteristika og faktorer af betydning for de indberettede priser for hvert forbrugsinterval til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor.
                        Oplysningerne skal omfatte:

                                    —

                                    gennemsnitlige belastningsfaktorer for de endelige forbrugere i industrien svarende til hvert forbrugsinterval beregnet på grundlag af den samlede leverede mængde og den gennemsnitlige maksimale efterspørgsel

                                    —

                                    en beskrivelse af nedslag, der ydes for afbrydelige forsyninger

                                    —

                                    en beskrivelse af faste takster, målerafgifter eller andre betalinger af relevans på nationalt niveau.

                        m)

                        Endvidere indberettes der en gang om året sammen med prisrapporteringen for januar oplysninger om takster og beregningsmetode samt en beskrivelse af de afgifter, der opkræves i forbindelse med salg af gas til de endelige forbrugere i industrien. Beskrivelsen skal indeholde enhver ikke-skattemæssig afgift til dækning af omkostninger til systemet og offentlig forsyningspligt.
                        Beskrivelsen af skatter skal opdeles i tre klart adskilte dele:

                                    —

                                    skatter, afgifter, ikke-skattemæssige afgifter, gebyrer og andre fiskale forpligtelser, der ikke anføres på fakturaerne til de endelige forbrugere i industrien. Posterne under dette punkt opføres under de indberettede tal over prisniveauet »Priser ekskl. skatter og afgifter«

                                    —

                                    skatter og afgifter, som anføres på fakturaerne til de endelige forbrugere i industrien, og som ikke kan anses for refunderbare. Posterne under dette punkt opføres derfor under de indberettede tal over prisniveauet »Priser ekskl. moms og andre refunderbare afgifter«

                                    —

                                    merværdiafgift (moms) og andre refunderbare afgifter, som anføres på fakturaerne til de endelige forbrugere i industrien. Posterne under dette punkt opføres under de indberettede tal over prisniveauet »Priser inkl. alle skatter, afgifter og moms«.

                              I det følgende gives en oversigt over forskellige gældende skatter, afgifter, ikke-skattemæssige afgifter, gebyrer og andre fiskale forpligtelser:

                                    —

                                    moms

                                    —

                                    koncessionsafgifter. Disse omfatter almindeligvis licenser og afgifter, der betales for at udnytte landområder og offentlig eller privat ejendom til net eller andre gasforsyningsanlæg

                                    —

                                    miljøskatter eller afgifter. Disse har almindeligvis til formål at fremme vedvarende energikilder eller kombineret kraftvarme, eller pålægge afgifter for emissioner af CO2, SO2 eller andre stoffer, som bidrager til klimaændringer

                                    —

                                    andre skatter eller afgifter i forbindelse med energisektoren: offentlig forsyningspligt, gebyrer eller afgifter til finansiering af energitilsynsmyndigheder osv.

                                    —

                                    andre skatter og afgifter uden forbindelse til energisektoren: nationale, regionale eller lokale forbrugsrelaterede energiafgifter, beskatning af gasdistribution osv.

                              Skatter i form af indkomstskatter, ejendomsrelaterede skatter, olie til motorkøretøjer, vejafgifter, telekommunikations- og radiolicenser, reklame, licensafgifter, affaldsrelaterede afgifter osv. tages ikke i betragtning og er udelukket fra denne beskrivelse, fordi de givetvis er en del af driftsomkostningerne og også gælder andre erhvervsgrene eller aktiviteter.

                        n)

                        I medlemsstater, hvor et enkelt selskab tegner sig for praktisk talt alt salg til industrien, kan oplysningerne indsendes af dette selskab. I medlemsstater med flere selskaber bør oplysningerne indberettes af et uafhængigt statistisk organ.

            BILAG II
            ELPRISER
            Elpriser til de endelige forbrugere i industrien (2) skal indsamles og sammenstilles efter følgende metode:

                        a)

                        Der indberettes om de priser, som betales af de endelige forbrugere i industrien ved køb af elektricitet til eget brug.

                        b)

                        Der indberettes om alle industrielle anvendelser af elektricitet.

                        c)

                        De registrerede priser skal baseres på et system med standardiserede forbrugsintervaller, der defineres ud fra det årlige elforbrug.

                        d)

                        Priser indsamles to gange årligt ved begyndelsen af hver seksmånedersperiode (januar og juli), og de gælder de gennemsnitlige priser, som de endelige forbrugere i industrien har betalt for elektricitet i løbet af de foregående seks måneder. Den første indberetning af prisdata til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor (Eurostat) vil omhandle situationen pr. 1. januar 2008.

                        e)

                        Priser udtrykkes i national valuta pr. kWh.

                        f)

                        Prisen skal indeholde alle betalinger: netafgifter plus energiforbrug efter fradrag af eventuelle nedslag i prisen plus andre afgifter (f.eks. effektbetalinger, kommercialisering og målerafgift). Udgifter i forbindelse med den oprindelige tilslutning til nettet medregnes ikke.

                        g)

                        Priserne registreres som nationale gennemsnitspriser.

                        h)

                        Medlemsstaterne udvikler og gennemfører omkostningseffektive procedurer for at sikre et repræsentativt datasystem baseret på følgende regler:

                                    —

                                    Priserne er vægtede gennemsnitspriser, hvor de overvågede elforsyningsselskabers markedsandele benyttes som vægtningsfaktorer. Aritmetiske gennemsnitspriser angives kun, når vægtede værdier ikke kan beregnes. Under alle omstændigheder sikrer medlemsstaterne, at denne undersøgelse omfatter en repræsentativ andel af det nationale marked.

                                    —

                                    Markedsandele bør fastlægges på grundlag af den mængde el, som elforsyningsselskaberne fakturerer de endelige forbrugere i industrien. Om muligt beregnes markedsandelene særskilt for hvert forbrugsinterval. Medlemsstaterne iagttager fortrolighedsreglerne i forbindelse med forvaltningen af de oplysninger, der benyttes til at beregne vægtede gennemsnitspriser.

                                    —

                                    For at den fortrolige karakter kan bevares, skal prisoplysningerne kun indberettes, når der i vedkommende medlemsstat eller region findes mindst tre endelige forbrugere i hver af de i punkt j) omhandlede kategorier.

                        i)

                        Der opgives tre prisniveauer:

                                    —

                                    priser ekskl. skatter og afgifter

                                    —

                                    priser ekskl. moms og andre refunderbare afgifter

                                    —

                                    priser inkl. alle skatter, afgifter og moms.

                        j)

                        Elpriser overvåges for følgende kategorier af endelige forbrugere i industrien.

                                    Endelig forbruger i industrien

                                    Årligt elforbrug (MWh)

                                    Laveste

                                    Højeste

                                    Interval IA

                                    < 20

                                    Interval IB

                                    20

                                    < 500

                                    Interval IC

                                    500

                                    < 2 000

                                    Interval ID

                                    2 000

                                    < 20 000

                                    Interval IE

                                    20 000

                                    < 70 000

                                    Interval IF

                                    70 000

                                    <= 150 000

                        k)

                        En gang hvert andet år indberettes der sammen med prisrapporteringen for januar oplysninger om det anvendte system til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor; navnlig en beskrivelse af undersøgelsen og dens omfang (antal overvågede forsyningsselskaber og deres samlede markedsandel m.v.) og de kriterier, der benyttes til at beregne de vægtede gennemsnitspriser samt de samlede forbrugsmængder for hvert forbrugsinterval. Den første meddelelse om systemet skal omhandle situationen den 1. januar 2008.

                        l)

                        En gang om året indberettes der sammen med prisrapporteringen for januar oplysninger om de væsentligste gennemsnitlige karakteristika og faktorer af betydning for de indberettede priser for hvert forbrugsinterval til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor.
                        De indberettede oplysninger skal omfatte:

                                    —

                                    gennemsnitlige belastningsfaktorer for de endelige forbrugere i industrien svarende til hvert forbrugsinterval beregnet på grundlag af den samlede leverede mængde og den gennemsnitlige maksimale efterspørgsel

                                    —

                                    en tabel med angivelse af spændingsgrænser for hvert land

                                    —

                                    en beskrivelse af faste takster, målerafgifter eller andre betalinger af relevans på nationalt niveau.

                        m)

                        Endvidere indberettes der en gang om året sammen med prisrapporteringen for januar oplysninger om takster og beregningsmetode samt en beskrivelse af de afgifter, der opkræves i forbindelse med salg af elektricitet til de endelige forbrugere i industrien. Beskrivelsen skal indeholde enhver ikke-skattemæssig afgift til dækning af omkostninger til systemet og offentlig forsyningspligt.
                        Beskrivelsen af skatter skal opdeles i tre klart adskilte dele:

                                    —

                                    skatter, afgifter, ikke-skattemæssige afgifter, gebyrer og andre fiskale forpligtelser, der ikke anføres på fakturaerne til de endelige forbrugere i industrien. Posterne under dette punkt opføres under det indberettede tal over prisniveauet »Priser ekskl. skatter og afgifter«

                                    —

                                    skatter og afgifter, som anføres på fakturaerne til de endelige forbrugere i industrien, og som anses for ikke-refunderbare. Posterne under dette punkt opføres under de indberettede tal over prisniveauet »Priser ekskl. moms og andre refunderbare afgifter«

                                    —

                                    merværdiafgift (moms) og andre refunderbare afgifter, som anføres på fakturaerne til de endelige forbrugere i industrien. Posterne under dette punkt opføres under de indberettede tal over prisniveauet »Priser inkl. alle skatter, afgifter og moms«.

                              I det følgende gives en oversigt over forskellige skatter, afgifter, ikke-skattemæssige afgifter, gebyrer og andre fiskale forpligtelser, som kan være gældende:

                                    —

                                    moms

                                    —

                                    koncessionsafgifter. Disse omfatter almindeligvis licenser og afgifter, der betales for at udnytte landområder og offentlig eller privat ejendom til net eller andre elforsyningsanlæg

                                    —

                                    miljøskatter eller afgifter. Disse har almindeligvis til formål at fremme vedvarende energikilder eller kombineret kraftvarme, eller pålægge afgifter for emissioner af CO2, SO2 eller andre stoffer, som bidrager til klimaændringer

                                    —

                                    kerneenergi- og andre inspektionsskatter: afgifter vedrørende nedlukning af nukleare anlæg, inspektion og afgifter for nukleare anlæg osv.

                                    —

                                    andre skatter eller afgifter i forbindelse med energisektoren: offentlig forsyningspligt, gebyrer eller afgifter til finansiering af energitilsynsmyndigheder osv.

                                    —

                                    andre skatter og afgifter uden forbindelse til energisektoren: nationale, regionale eller lokale forbrugsrelaterede energiafgifter, beskatning af eldistribution osv.

                              Skatter i form af indkomstskatter, ejendomsrelaterede skatter, punktafgifter på olieprodukter og brændsler, der ikke benyttes til elproduktion, olie til motorkøretøjer, vejafgifter, telekommunikations- og radiolicenser, reklame, licensafgifter, affaldsrelaterede afgifter osv. tages ikke i betragtning og er udelukket fra denne beskrivelse, fordi de givetvis er en del af driftsomkostningerne og også gælder andre erhvervsgrene eller aktiviteter.

                        n)

                        En gang om året indberettes der sammen med prisrapporteringen for januar en opdeling af elpriserne i deres væsentligste dele til De Europæiske Fællesskabers Statistiske Kontor. Opdelingen af elpriser i deres væsentligste dele foretages efter følgende metode:
                        Den samlede pris pr. forbrugsinterval kan betragtes som den globale sum af »netpriser«, »energi- og forsyningspriser« (dvs. fra produktion til markedsføring med undtagelse af nettet) samt alle skatter og afgifter.

                                    —

                                    »Netprisen« er forholdet mellem indtægterne fra transmissions- og distributionstakster og (hvis det er muligt) den tilsvarende mængde målt i kWh pr. forbrugsinterval. Findes der ikke oplysninger om mængden i kWh opdelt på intervaller, forelægges der skøn over disse.

                                    —

                                    »Energi- og forsyningsprisen« er den samlede pris minus »netprisen« og minus alle skatter og afgifter.

                                    —

                                    Skatter og afgifter. Denne del opdeles yderligere i:

                                                —

                                                skatter og afgifter på »netpriser«

                                                —

                                                skatter og afgifter på »energi- og forsyningspriser«

                                                —

                                                moms og andre refunderbare afgifter.

                              BEMÆRK: Angives komplementære tjenester særskilt, kan de opføres under en af de to hoveddele på følgende måde:

                                    —

                                    »Netprisen« omfatter følgende omkostninger: transmissions- og distributionstakster, transmissions- og distributionstab, netomkostninger, eftersalgsservice, systemserviceomkostninger og målerafgift.

                                    —

                                    »Energi- og forsyningsprisen« omfatter følgende omkostninger: produktion, lagring, balanceenergi, omkostninger ved energileverancer, kundeservice, eftersalgsstyring, måleraflæsning, og andre forsyningsomkostninger.

                                    —

                                    Andre specifikke omkostninger. Denne post repræsenterer omkostninger, som ikke er netomkostninger, energi- og forsyningsomkostninger eller skatter. I givet fald indberettes sådanne omkostninger særskilt.

                        o)

                        I medlemsstater, hvor et enkelt selskab tegner sig for praktisk talt alt salg til industrien, kan oplysningerne indsendes af dette selskab. I medlemsstater med flere selskaber bør oplysningerne indberettes af et uafhængigt statistisk organ.

                  «

         (1)  Endelige forbrugere i industrien kan omfatte andre, ikke-bosiddende forbrugere.

         (2)  Endelige forbrugere i industrien kan omfatte andre, ikke-bosiddende forbrugere.


title: Rådets afgørelse af 16. maj 2013 om udnævnelse af medlemmer og efterfølgere for medlemmer af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse

text:
               5.6.2013

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               C 159/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 16. maj 2013
   om udnævnelse af medlemmer og efterfølgere for medlemmer af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse
   (2013/000/)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 337/75 af 10. februar 1975 om oprettelse af et europæisk center for udvikling af erhvervsuddannelse, særlig artikel 4 (1),
   under henvisning til indstilling indgivet til Rådet af Kommissionen for så vidt angår kategorien arbejdstagerrepræsentanter, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet har ved afgørelse af 16. juli 2012 (2) udnævnt medlemmerne af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse for perioden fra den 18. september 2012 til den 17. september 2015.

               (2)

               En plads som medlem af centrets bestyrelse er ledig for Spanien i kategorien arbejdstagerrepræsentanter —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Eneste artikel
   Til medlem af bestyrelsen for Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse udnævnes hermed for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 17. september 2015:
   ARBEJDSTAGERREPRÆSENTANTER:

               SPANIEN

               Francisco Javier LÓPEZ

      Udfærdiget i Bruxelles, den 16. maj 2013.

            På Rådets vegne

         R. QUINN

            Formand

      (1)  EFT L 39 af 13.2.1975, s. 1.

      (2)  EUT C 228 af 31.7.2012, s. 3.


title: 2012/747/EU: Rådets afgørelse af 3. december 2012 om fastsættelse af den holdning, der skal vedtages på vegne af Den Europæiske Union i Det Blandede EØS-udvalg vedrørende ændring af protokol 31 (om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder) til EØS-aftalen

text:
               5.12.2012

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 333/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 3. december 2012
   om fastsættelse af den holdning, der skal vedtages på vegne af Den Europæiske Union i Det Blandede EØS-udvalg vedrørende ændring af protokol 31 (om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder) til EØS-aftalen
   (2012/747/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 189 sammenholdt med artikel 218, stk. 9,
   under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2894/94 af 28. november 1994 om visse gennemførelsesbestemmelser til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 1, stk. 3,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2) (»EØS-aftalen«) trådte i kraft den 1. januar 1994.

               (2)

               Ifølge artikel 98 i EØS-aftalen kan Det Blandede EØS-udvalg beslutte at ændre bl.a. protokol 31 hertil.

               (3)

               Protokol 31 til EØS-aftalen indeholder særlige bestemmelser og ordninger vedrørende samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder.

               (4)

               Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 911/2010 af 22. september 2010 om det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets første operationelle aktiviteter (2011-2013) (3) blev indarbejdet i EØS-aftalen ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 139/2012 (4).

               (5)

               For Islands vedkommende blev anvendelsen af forordning (EU) nr. 911/2010 suspenderet ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 139/2012, indtil Det Blandede EØS-udvalg træffer en anden afgørelse.

               (6)

               Det er hensigtsmæssigt at bringe suspensionen af anvendelsen af forordning (EU) nr. 911/2010 på Island til ophør fra den 1. januar 2013.

               (7)

               Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

               (8)

               Den holdning, som Unionen skal indtage i Det Blandede EØS-udvalg bør baseres på det udkast til afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Den holdning, der skal vedtages på Den Europæiske Unions vegne i Det Blandede EØS-udvalg vedrørende den foreslåede ændring af protokol 31 til EØS-aftalen, baseres på det udkast til Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse, der er knyttet til nærværende afgørelse.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 3. december 2012.

            På Rådets vegne

         N. SYLIKIOTIS

            Formand

      (1)  EFT L 305 af 30.11.1994, s. 6.

      (2)  EUT L 1 af 3.1.1994, s. 3.

      (3)  EUT L 276 af 20.10.2010, s. 1.

      (4)  EUT L 309 af 8.11.2012, s. 21.

      UDKAST
      DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE Nr. …/2012
      af
      om ændring af protokol 31 (om samarbejde på særlige områder ud over de fire friheder) til EØS-aftalen
      DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
      under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 86 og 98, og
      ud fra følgende betragtninger:

                  1)

                  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 911/2010 af 22. september 2010 om det europæiske jordovervågningsprogram (GMES) og dets første operationelle aktiviteter (2011-2013) (1) blev indarbejdet i EØS-aftalen ved Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 139/2012 (2).

                  2)

                  Det er hensigtsmæssigt at bringe suspensionen af anvendelsen af forordning (EU) nr. 911/2010 på Island til ophør.

                  3)

                  Protokol 31 til EØS-aftalen bør derfor ændres for at gøre det muligt, at dette ophør får virkning fra den 1. januar 2013 —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      I artikel 1, stk. 8c, i protokol 31 til EØS-aftalen udgår tilpasning e).
      Artikel 2
      Denne afgørelse træder i kraft dagen efter, at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget den sidste meddelelse i henhold til EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
      Den anvendes fra den 1. januar 2013.
      Artikel 3
      Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.

         Udfærdiget i,

               På Det Blandede EØS-udvalgs vegne

               Formand

               Sekretærer for Det Blandede EØS-udvalg

         (1)  EUT L 276 af 20.10.2010, s. 1.

         (2)  EUT L 309 af 8.11.2012, s. 21.

         (3)  [Ingen forfatningsmæssige krav angivet.] [Forfatningsmæssige krav angivet.]


title: 2011/33/EU: Rådets afgørelse af 8. november 2010 om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side om en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Ukraine om de generelle principper for Ukraines deltagelse i EU-programmer

text:
               21.1.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 18/1

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 8. november 2010
   om indgåelse af protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side om en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Ukraine om de generelle principper for Ukraines deltagelse i EU-programmer
   (2011/33/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114, 168, 169, 172, artikel 173, stk. 3, artikel 188 og 192, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 8, første afsnit,
   under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
   under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side (1) om en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Ukraine om de generelle principper for Ukraines deltagelse i EU-programmer (i det følgende benævnt »protokollen«) blev undertegnet på vegne af Unionen den 22. november 2010.

               (2)

               Som en følge af Lissabontraktatens ikrafttræden den 1. december 2009 er Den Europæiske Union trådt i stedet for og har efterfulgt Det Europæiske Fællesskab.

               (3)

               Protokollen bør indgås —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Protokollen til partnerskabs- og samarbejdsaftalen om oprettelse af et partnerskab mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Ukraine på den anden side om en rammeaftale mellem Den Europæiske Union og Ukraine om de generelle principper for Ukraines deltagelse i EU-programmer (2) (i det følgende benævnt »protokollen«) godkendes herved på vegne af Den Europæiske Union.
   Artikel 2
   Formanden for Rådet foretager på Unionens vegne den i artikel 10 i protokollen omhandlede underretning.
   Artikel 3
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2010.

            På Rådets vegne

         M. WATHELET

            Formand

      (1)  EFT L 49 af 19.2.1998, s. 3.

      (2)  Se side 3 i denne EUT.


Avis juridique important

|

31980D0026

80/26/EØF: Rådets afgørelse af 18. december 1979 om udnævnelse af en suppleant til Det rådgivende udvalg for sikkerhed, hygiejne og sundhedsbeskyttelse på Arbejdspladsen

EF-Tidende nr. L 012 af 17/01/1980 s. 0023

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 18 . december 1979  om udnaevnelse af en suppleant til Det raadgivende udvalg for sikkerhed , hygiejne og sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen   ( 80/26/EOEF )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 27 . juni 1974 om nedsaettelse af et raadgivende udvalg for sikkerhed , hygiejne og sundhedsbeskyttelse paa arbejdspladsen ( 1 ) , saerlig artikel 4 ,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 23 . november 1978 om udnaevnelse for perioden indtil 22 . november 1981 af medlemmer af og suppleanter til Det raadgivende udvalg for sikkerhed , hygiejne og sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen , og  ud fra foelgende betragtning :  En plads som suppleant til ovennaevnte udvalg inden for kategorien af arbejdstagerrepraesentanter er blevet ledig efter hr . Van Tols fratraeden , som blev meddelt Raadet den 5 . december 1979 ;  under henvisning til kandidaturen indgivet den 5 . december 1979 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Eneste artikel  Hr . ir . E . Buringh udnaevnes til suppleant til Det raadgivende udvalg for sikkerhed , hygiejne og sundhedsbeskyttelse paa Arbejdspladsen som efterfoelger for hr . Van Tol for resten af dennes mandatperiode , dvs . indtil den 22 . november 1981 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 18 . december 1979 .  Paa Raadets vegne  B . LENINAN  Formand  ( 1 ) EFT nr . L 185 af 9 . 7 . 1974 , s . 15 .


Avis juridique important

|

31998D0277

98/277/EF: Kommissionens afgørelse af 16. april 1998 i henhold til bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 om Amerikas Forenede Staters undladelse af at ophæve »Antidumping Act of 1916«

EF-Tidende nr. L 126 af 28/04/1998 s. 0036 - 0039

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 16. april 1998 i henhold til bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 om Amerikas Forenede Staters undladelse af at ophæve »Antidumping Act of 1916« (98/277/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (1), som ændret ved forordning (EF) nr. 356/95 (2), særlig artikel 13 og 14,efter høring af Det Rådgivende Udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. PROCEDURE (1) Den 10. januar 1997 modtog Kommissionen en klage i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 3286/94 (i det følgende benævnt »forordningen«). Klagen var indgivet af den europæiske sammenslutning af jern- og stålindustrier, Eurofer, på vegne af denne organisations medlemmer.(2) Klageren hævdede, at den amerikanske såkaldte »Antidumping Act of 1916« (3) (i det følgende benævnt »loven af 1916«) er uforenelig med flere bestemmelser i overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (i det følgende benævnt »WTO-overenskomsten«) og bilagene hertil, og at USA's undladelse af at ophæve denne lovgivning har negative handelsmæssige virkninger for klagerens medlemmer og truer med at få yderligere negative følger for handelen. På dette grundlag anmodede klageren Kommissionen om at træffe de nødvendige foranstaltninger til at få USA til at få USA til at ophæve loven af 1916.(3) Klagen indeholdt umiddelbart tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en EF-undersøgelsesprocedure i henhold til forordningens artikel 8. Følgelig indledtes der en undersøgelsesprocedure den 25. februar 1997 (4).(4) Efter indledningen af EF-undersøgelsesproceduren gennemførte Kommissionen en grundig retlig og faktuel undersøgelse. På grundlag af resultaterne af denne undersøgelse drog Kommissionen nedenstående konklusioner.B. RESULTATER VEDRØRENDE EKSISTENSEN AF EN HANDELSHINDRING (5) Den amerikanske Antidumping Act of 1916 er stadig i kraft og gælder for importen og salget på det amerikanske marked af enhver udenlandsk vare uanset dennes oprindelse, herunder varer med oprindelse i lande, der er medlemmer af WTO. Loven af 1916 findes i den amerikanske lovgivning parallelt med »Tariff Act of 1930«, der indeholder den amerikanske gennemførelseslovgivning for multilaterale antidumpingbestemmelser.(6) Loven af 1916 forbyder såvel import af varer som salg heraf på det amerikanske marked, hvis prisen er lavere end prisen i oprindelseslandet eller i andre tredjelande, hvortil varerne eksporteres. Loven har følgende ordlyd: »Det er ulovligt for enhver person, der importerer eller medvirker til at importere enhver artikel fra udlandet til De Forenede Stater, rutinemæssigt og systematisk at importere, sælge eller forårsage import eller salg af sådanne artikler i De Forenede Stater til en pris, der på tidspunktet for eksporten til De Forenede Stater er betydeligt lavere end den faktiske markedsværdi eller engrosprisen på sådanne artikler på de vigtigste markeder i produktionslandet eller i andre tredjelande, hvortil de sædvanligvis eksporteres, efter tillæg til denne markedsværdi eller engrospris af fragt- og toldomkostninger samt andre afgifter og udgifter, der er nødvendige i forbindelse med importen og salget af de pågældende varer i De Forenede Stater, forudsat, at sådanne handlinger sker med det forsæt at ødelægge eller skade en erhvervsgren i De Forenede Stater eller forhindre etablering af en erhvervsgren i De Forenede Stater eller begrænse eller monopolisere nogen del af handelen med sådanne artikler i De Forenede Stater«. Enhver overtrædelse fører til en tredobbelt skadeserstatning efter anmodning fra en part, der har lidt skade, samt til strafferetlige sanktioner (bøder og/eller fængselsstraf) over for de ansvarlige parter.(7) Den praksis, der reguleres af loven af 1916, svarer til den, der beskrives i artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel (i det følgende benævnt »GATT 1994«) og i aftalen om anvendelse af artikel VI i den almindelige overenskomst om told og udenrigshandel 1994 (i det følgende benævnt »WTO's antidumpingaftale«).(8) Flere aspekter af Antidumping Act of 1916 kan ikke forenes med multilaterale handelsregler.(9) Med hensyn til artikel VI i GATT 1994 og WTO's antidumpingaftale finder Kommissionen, at der især er tale om overtrædelser i forbindelse med - men ikke begrænset til - følgende bestemmelser:- artikel VI.1.a) og b) i GATT 1994 og artikel 2.1 og 2.2 i WTO's antidumpingaftale, for så vidt som de fastsætter den faktiske pris i eksportlandet som det første og forrangshavende kriterium for beregningen af den normale værdi, mens de i loven af 1916 nævnte kriterier er fuldt udskiftelige- artikel VI.1. i GATT 1994 og artikel 2.1 i WTO's antidumpingaftale, for så vidt som det heri er en forudsætning for dumping, at en vare skal være bragt i handel i et andet land, mens et salg på det amerikanske marked i henhold til loven af 1916 ikke er nødvendigt, og et almindeligt tilbud fra en udenlandsk virksomhed anses for tilstrækkeligt- artikel VI.2 i GATT 1994, der specificerer, at antidumpingtold er den eneste mulige sanktion over for dumping, hvorimod loven af 1916 gør brug af tredobbelte erstatninger samt bøder og/eller fængselsstraf- artikel I i WTO's antidumpingaftale, der kræver at der skal gennemføres en undersøgelse (som skal overholde en række proceduremæssige regler), før de pålægges told, mens der i henhold til loven af 1916 omgående anvendes foranstaltninger, uden at der finder nogen undersøgelse sted- artikel VI i GATT 1994 og artikel 3 i WTO's antidumpingaftale, for så vidt som de specifikt definerer og kvalificerer begrebet »væsentlig skade«, mens loven af 1916 blot henviser til et ikke nærmere bestemt skadeskriterium- artikel VI i GATT 1994 og artikel 4 i WTO's antidumpingaftale, for så vidt som de indfører stående krav med hensyn til den klagende indenlandske erhvervsgren, hvorimod enhver privat part ifølge loven af 1916 kan indlede en sag.(10) Den vedvarende virkning af loven af 1916, selv efter gennemførelsen af resultaterne af Uruguay-runden i den amerikanske lovgivning gennem loven om Uruguay-rundeaftalen og efter ikrafttrædelsen af WTO-overenskomsten og dens bilag, overtræder artikel XVI.4, hvori det hedder, at »Hvert medlem drager omsorg for, at dets love og administrative bestemmelser og procedurer er i overensstemmelse med forpligtelserne i henhold til de bilagte aftaler«.(11) De ovennævnte overtrædelser giver i forbindelse med artikel XVI.4 i WTO-overenskomsten og Fællesskabets potentielle eksportinteresser med hensyn til den pågældende vare Fællesskabet ret til at optræde som part i sagen.(12) Loven af 1916 kan desuden også anfægtes på grundlag af andre WTO-bestemmelser, såsom artikel III.4 i GATT 1994, da den fører til, at der anvendes strengere krav for salget af importerede varer til lave priser end for salget af varer produceret på hjemmemarkedet.(13) Den samtidige eksistens og anvendelighed af loven af 1916 og Tariff Act of 1930, som indeholder den konventionelle amerikanske antidumpinglovgivning, giver det amerikanske erhvervsliv en supplerende beskyttelse, der er mere vidtgående end den beskyttelse, som WTO's regler tillader.(14) Under disse omstændigheder finder Kommissionen, at klagerens påstande er velbegrundede, og at USA's undladelse af at ophæve Antidumping Act of 1916 udgør en handelshindring i henhold til artikel 2, stk. 1, i forordningen, hvorved der forstås »enhver handelspraksis, der indføres eller videreføres af et tredjeland, og overfor hvilken der i henhold til internationale handelsregler er ret til indgreb«.(15) Kommissionen finder ikke desto mindre, at en henvisning til ovennævnte retsgrundlag ikke udelukker anvendelse af nogen anden relevant bestemmelse i WTO-overenskomsten og de dertil hørende knyttede aftaler, som kan bruges ved procedurer indbragt for WTO.C. RESULTATER VEDRØRENDE NEGATIVE HANDELSMÆSSIGE VIRKNINGER (16) Eurofer nævnte i klagen, at der på foranledning af en lokal stålproducent i øjeblikket er ved at blive gennemført en retlig procedure i USA i henhold til loven af 1916 mod det amerikanske datterselskab af en af Eurofers medlemsvirksomheder, der påstås at have importeret dumpede varer fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab.(17) Den igangværende retssag i USA, der stadig befinder sig på et meget tidligt trin, har allerede ført til betydelige retlige omkostninger for det anklagede firma og forstyrrer dette selskabs distributionsaktiviteter i USA. Disse omkostninger vil utvivlsomt øges i løbet af processen.(18) Hvis den anklagede virksomhed findes skyldig i henhold til loven af 1916, vil den skulle betale en skadeserstatning, der vil bringe dens fortsatte eksistens i fare. På nuværende tidspunkt kræves der en skadeserstatning på 90 mio. USD, og det amerikanske selskab, der har anlagt retssagen, har stadig mulighed for at øge dette krav ved at tillægge den import, der har fundet sted efter sagsanlægget. Ud over de retlige omkostninger har den igangværende retssag derfor andre faktiske og direkte negative handelsmæssige virkninger, der besværliggør det anklagede selskabs nuværende forretninger.(19) Der er grund til at antage, at der kan indledes yderligere retlige tiltag i henhold til loven af 1916 mod flere stålimportører, herunder i forbindelse med import af EF-varer. Dette vil gøre distributionen af fællesskabsvarer i USA meget vanskelig.(20) Loven af 1916 er desuden ikke begrænset til stålprodukter. Amerikanske producenter af enhver vare kan derfor beslutte at gøre brug af denne lov med potentielt ubegrænsede virkninger for Fællesskabets økonomi.(21) Under disse omstændigheder finder Kommissionen, at klagerens påstande er velbegrundede, og at USA's undladelse af at ophæve Antidumping Act of 1916 forårsager negative handelsmæssige virkninger, jf. forordningens artikel 2, stk. 4.D. FÆLLESSKABETS INTERESSER (22) Det er af den største betydning for Fællesskabet at sikre, at dets WTO-partnere fuldt ud overholder de samme forpligtelser, som Fællesskabet selv har påtaget sig.(23) Specielt rejser den fortsatte virkning af loven af 1916 spørgsmålet om en af de vigtigste horisontale discipliner indført af WTO, nemlig medlemmernes forpligtelse til at bringe deres lovgivning i overensstemmelse med deres multilaterale forpligtelser.(24) Det meget brede anvendelsesområde for loven af 1916 og dens klart protektionistiske natur, som giver det amerikanske erhvervsliv en grad af beskyttelse, der er mere vidtgående end den, der tillades af WTO's regler, berettiger yderligere et fællesskabsinitiativ med henblik på at undgå risikoen for at andre amerikanske erhvervssektorer beslutter at drage fordel af eksistensen af loven af 1916, hvilket kan skade Fællesskabets erhvervslivs interesser i almindelighed.E. KONKLUSIONER OG FORANSTALTNINGER, DER SKAL TRÆFFES (25) Undersøgelsen har fastslået, at en ophævelse af loven af 1916 synes at være den eneste mulighed for at afskaffe de faktiske og mulige negative handelsmæssige virkninger, der skyldes dens fortsatte gyldighed.(26) WTO-overenskomsten og dens bilag blev gennemført i USA ved vedtagelsen af den såkaldte Uruguay Round Agreement Act (URAA) af 1994. Denne senere lov, der er det eneste instrument, gennem hvilket WTO-overenskomsten får virkning i USA, henviser ikke til loven af 1916. Det er desuden specifikt fastsat i URAA, at den amerikanske lovgivning går forud for WTO's bestemmelser. Der er derfor ingen midler, heller ikke private søgsmål, hvorved USA kan sikre, at dets WTO-forpligtelser i forbindelse med dumping overholdes, når loven af 1916 er i modstrid med disse forpligtelser.(27) Under disse omstændigheder synes Fællesskabets interesser at kræve, at der indledes WTO-tvistbilæggelsesprocedurer -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. Den fortsatte eksistens af Amerikas Forenede Staters »Antidumping Act of 1916« (5) synes at være uforenelig med dette lands forpligtelser i henhold til Marrakech-overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen og udgør en »handelshindring«, jf. artikel 2 i forordning (EF) nr. 3286/94.2. Fællesskabet træffer foranstaltninger over for Amerikas Forenede Stater i henhold til forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister og andre relevante WTO-bestemmelser med henblik på at sikre, at handelshindringen fjernes.Artikel 2 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 16. april 1998.På Kommissionens vegneLeon BRITTANNæstformand(1) EFT L 349 af 31. 12. 1994, s. 71.(2) EFT L 41 af 23. 2. 1995, s. 3.(3) »Act of September 8, 1916, 39 Stat. 756«. Title VIII i denne lov er kodificeret i United States Code 71-74.(4) EFT C 58 af 25. 2. 1997, s. 14.(5) »Act of September 8, 1916, 39 Stat. 756«. Title VIII i denne lov er kodificeret i United States Code 71-74.