Avis juridique important

|

32003D0371

2003/371/EF: Kommissionens beslutning af 22. maj 2003 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af compactdiske til indspilning med oprindelse i Indien

EU-Tidende nr. L 127 af 23/05/2003 s. 0060 - 0063

Kommissionens beslutningaf 22. maj 2003om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af compactdiske til indspilning med oprindelse i Indien(2003/371/EF)KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1972/2002(2), særlig artikel 9,efter høring af det rådgivende udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. PROCEDURE(1) Den 17. maj 2002 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende(3) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Fællesskabet af compactdiske til indspilning ("CD-R'er") med oprindelse i Indien.(2) Proceduren blev indledt på grundlag af en klage indgivet i april 2002 af CECMA (Committee of European CD-R Manufacturers) på vegne af producenter, der tegner sig for en betydelig del af den samlede produktion af CD-R'er i EF. Klagen indeholdt beviser for, at der fandt dumping sted i forbindelse med nævnte vare, og at der som følge heraf blev forvoldt væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en procedure.(3) Der er i øjeblikket endelige antidumpingforanstaltninger i kraft over for importen af CD-R'er med oprindelse i Taiwan (Rådets forordning (EF) nr. 1050/2002(4)). Der blev indledt en sideløbende antisubsidieprocedure vedrørende importen til EF af den samme vare med oprindelse i Indien ved en meddelelse, der blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende(5) samme dato som meddelelsen om indledning af den antidumpingprocedure, der henvises til i betragtning 1.(4) Kommissionen underrettede officielt ansøgeren og de øvrige kendte EF-producenter, den eksporterende producent, importører, brugere og leverandører, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for Indien om indledningen af proceduren. De direkte berørte parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i meddelelsen om indledningen af proceduren.(5) Den eksporterende producent i Indien og ansøgeren og andre producenter, importører, forbrugerorganisationer og leverandører i EF tilkendegav deres synspunkter skriftligt. Alle parter, der anmodede herom inden for ovennævnte frist og godtgjorde, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.(6) Visse parter hævdede, at de klagende EF-producenter ikke opfyldte kravene i artikel 5, stk. 4, i forordning (EF) nr. 384/96 (i det følgende benævnt "grundforordningen"), og at indledningen af undersøgelsen ikke var berettiget. Det bør i den forbindelse bemærkes, at begge de obligatoriske tærskler før indledningen af proceduren, nemlig de tærskler på 25 og 50 %, der er fastsat i artikel 5, stk. 4, var opfyldt, og at undersøgelsen derfor kunne indledes.(7) Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle parter og indhentede og efterprøvede alle oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om dumping, skade og EF's interesser. Kommissionen aflagde i den forbindelse kontrolbesøg hos følgende:a) eksporterende producent i Indien:- Moser Baer India Ltd, New Delhib) producenter i EF:- Computer Support Italcard SRL, Milano, Italien- CDA Datenträger Albrechts GmbH, Albrechts, Tyskland- CPO Magnetic Products BV, Oosterhout, Nederlandene- Fuji Magnetics GmbH, Kleve, Tyskland- Mitsui Advanced Media SA, Ensisheim, Frankrig- MPO Media SAS, Averton, Frankrig- TDK Recording Media Europe SA, Bascharage, Luxembourg- Prime Disc Technologies GmbH, Wiesbaden, Tyskland- IMAG Optical Storage Ltd, Limerick, Irland- Multimedia Info-Tech Ltd, Belfast, Nordirlandc) leverandører i EF:- Bayer AG, Leverkusen, Tyskland- Steag Hamatech, Sternenfels, Tyskland.(8) Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. april 2001 til 31. marts 2002 (i det følgende benævnt "undersøgelsesperioden"). Skadesundersøgelsen omfattede perioden fra 1. januar 1998 til udgangen af undersøgelsesperioden.B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE1. Den af undersøgelsen omfattede vare(9) Den pågældende vare er compactdiske til indspilning ("CD-R'er"), som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 8523 90 00.(10) CD-R'er fremstilles af polycarbonat, der belægges med et farvelag, et lag af et reflekterende materiale, som f.eks. guld eller sølv, og et beskyttelseslag. Der kan kun indspilles én gang på en sådan compactdisk, og den siges derfor at være af "WORM-typen" (Write Once Read Many). Compactdisken er et optisk medium til lagring af digitale data eller digital musik. Indspilningen sker ved at udsætte farvelaget for en infrarød laserstråle i en CD-R-brænder.CD-R'er kan inddeles efter typen af de lagrede data (data-CD-R eller musik-CD-R), lagringskapacitet, det reflekterende metallag (navnlig sølv), og om der er bagsidetryk på CD-R'en.Varen sælges også i forskellige mængder og markedsføres i forskellige pakninger, hovedsagelig i almindelige eller tynde plastikæsker ("jewelcase") med en enkelt CD-R, på spindel med 10-100 CD-R'er i krympefolie, i dåser ("cakebox") med 10-100 CD-R'er, i plastlommer indeholdende en enkelt CD-R eller i pap- eller papirlommer osv.Selv om de forskellige typer af CD-R'er kan have forskellige anvendelsesformål og kvaliteter, medfører dette ikke væsentlige forskellige i de forskellige typers grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber. De betragtes derfor som én og samme vare i forbindelse med denne undersøgelse.2. Samme vare(11) Undersøgelsen viste, at CD-R'er fremstillet og solgt på hjemmemarkedet i Indien har nogenlunde samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som dem, der eksporteres fra dette land til EF. På samme måde har CD-R'er, som fremstilles af ansøgeren og andre EF-producenter og sælges på EF-markedet, nogenlunde samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål som dem, der fra det pågældende land eksporteres til EF.(12) Følgelig anses de CD-R'er, der sælges på hjemmemarkedet i Indien og eksporteres til EF, og de CD-R'er, der fremstilles og sælges i EF, for at være den samme vare i den i grundforordningens artikel 1, stk. 4, fastsatte betydning.C. DUMPING(13) Undersøgelsen har vist, at Moser Baer India Ltd er den eneste eksporterende producent af den pågældende vare i Indien.1. Normal værdi(14) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i grundforordningen undersøgte Kommissionen først, om den eneste eksporterende producents hjemmemarkedssalg af CD-R'er til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om dette salg samlet set udgjorde mindst 5 % af det tilsvarende eksportsalg til EF.(15) Det fremgik af denne vurdering, at den eksporterende producent havde et repræsentativt salg af CD-R'er på sit hjemmemarked i undersøgelsesperioden.(16) Kommissionen anså varetyper, der havde tilsvarende lagringskapacitet, metallag, tryk, kvalitet og anvendelsesformål, og som solgtes på hjemmemarkedet eller til eksport, for at være direkte sammenlignelige.(17) Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis det samlede salg på hjemmemarkedet af den pågældende type i undersøgelsesperioden udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der blev eksporteret til EF.(18) Kommissionen undersøgte derefter, om den eksporterende producents salg på hjemmemarkedet kunne anses for at have fundet sted i normal handel i henhold til artikel 2, stk. 4, i grundforordningen.Dette blev gjort ved for hver eksporteret varetype at fastsætte, hvor stor en andel af salget på hjemmemarkedet til uafhængige kunder, der var tabsgivende i undersøgelsesperioden. For de varetyper, hvor mere end 80 % af salget på hjemmemarkedet (udtrykt i mængde) ikke fandt sted til en pris, der var lavere end enhedsomkostningerne, og hvor den vejede gennemsnitlige salgspris var lig med eller højere end de vejede gennemsnitlige produktionsomkostninger, blev den normale værdi for hver varetype beregnet som det vejede gennemsnit af alle hjemmemarkedspriserne for den pågældende type.(19) For alle de varetyper, der blev eksporteret til EF, blev hjemmemarkedssalget anset for at have fundet sted i normal handel. Den normale værdi for den tilsvarende varetype blev derfor fastsat på grundlag af de priser, der rent faktisk var betalt eller skulle betales af uafhængige kunder på hjemmemarkedet i Indien i undersøgelsesperioden, jf. artikel 2, stk. 1, i grundforordningen.(20) Hvor det var nødvendigt, blev de oplyste fremstillingsomkostninger og salgs-, administrations- og generalomkostninger (SA &  G) justeret, før de blev benyttet til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.2. Eksportpris(21) Visse af de pågældende varer blev af den eksporterende producent udført direkte til uafhængige kunder i EF, og derfor blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med artikel 2, stk. 8, i grundforordningen, dvs. på grundlag af de eksportpriser, der faktisk var betalt eller skulle betales.(22) Den eksporterende producent solgte også den pågældende vare til forretningsmæssigt forbundne parter i EF. For denne eksport blev eksportprisen fastsat i henhold til artikel 2, stk. 9, i grundforordningen, dvs. på grundlag af de priser, hvortil de indførte varer for første gang blev videresolgt til en uafhængig køber. Med henblik herpå blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, herunder told og afgifter, der påløb mellem import og videresalg, samt for normal fortjeneste, så der kunne fastsættes en pålidelig eksportpris.3. Sammenligning(23) Sammenligningen mellem den normale værdi og den pågældende eksporterende producents eksportpris blev foretaget ab fabrik. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede prissammenligneligheden, jf. artikel 2, stk. 10, i grundforordningen. Der blev i den forbindelse indrømmet justeringer for forskelle i omkostninger til land- og søtransport, forsikring, håndtering og lastning samt dermed forbundne omkostninger, pakning, kreditter og provisioner, når dette var relevant og berettiget.(24) Den eksporterende producent anmodede om en særlig justering for forskelle i handelsled i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d). Selskabet hævdede, at dets hjemmemarked hovedsagelig udgøres af distributører og detailhandlere, mens salget på eksportmarkedet finder sted til enten originaludstyrsfabrikanter (OEM) eller gennem distributører. I betragtning af at der ikke er nogen detailhandlere på eksportmarkedet, anmodede den eksporterende producent om en justering af salgspriserne til detailhandlere svarende til den vejede gennemsnitlige forskel mellem salgsprisen til detailhandlere og salgsprisen til distributører på hjemmemarkedet.(25) Det bemærkes, at den eksporterende producent ikke anmodede om en justering vedrørende OEM-salg. Desuden er der ikke konstateret nogen forskelle i sælgerens funktioner i forbindelse med salg på hjemmemarkedet til detailhandlere og distributører, som vil kunne påvirke eksportprisens og den normale værdis sammenlignelighed. Endnu vigtigere er det, at undersøgelsen har vist, at langt størsteparten af eksporten til EF vedrørte OEM-salg, mens der ikke fandt salg af denne type sted på hjemmemarkedet. Hovedparten af salget på hjemmemarkedet fandt sted til distributører og kun en mindre andel til detailhandlere. Anmodningen om justering for forskelle i handelsled bygger således på den formodning, at distributionsniveauet på hjemmemarkedet er sammenligneligt med OEM-salget på eksportmarkedet. På baggrund af konklusionerne i betragtning 27 blev det besluttet ikke at forfølge dette spørgsmål yderligere, og derfor blev der ikke foretaget nogen justeringer for de påståede forskelle i handelsled.4. Dumpingmargen(26) I overensstemmelse med artikel 2, stk. 11, i grundforordningen blev den vejede gennemsnitlige normale værdi pr. varetype sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris pr. varetype.(27) Beregningen har ikke vist nogen dumping med hensyn til Moser Baer India Ltd. I betragtning af at dette selskab er den eneste eksporterende producent i Indien, og i overensstemmelse med artikel 9, stk. 3, i grundforordningen konkluderer Kommissionen, at antidumpingproceduren vedrørende CD-R'er med oprindelse i Indien bør afsluttes, uden at der indføres nogen foranstaltninger.D. SKADE(28) På baggrund af konklusionerne vedrørende dumping blev det ikke anset for at være nødvendigt at analysere undersøgelsens aspekter vedrørende skade, årsagssammenhæng og EF-interesser, eftersom dette ikke ville ændre konklusionerne.E. KONKLUSION(29) Alle berørte parter blev underrettet om de væsentligste kendsgerninger og overvejelser, der ville ligge til grund for afslutningen af antidumpingproceduren. Parterne fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til disse oplysninger. De bemærkninger, der blev modtaget efter underretningen, indeholdt imidlertid ikke nogen nye oplysninger, der kunne berøre ovennævnte resultater.(30) CECMA anførte navnlig, at der var tale en særlig markedssituation, og at den normale værdi skulle have været beregnet, da hjemmemarkedssalget ikke gjorde det muligt at foretage en reel sammenligning, eftersom den eneste eksporterende producent driver en eksportorienteret enhed, som modtog udligningsberettigede subsidier. CECMA anførte også, at den eksporterende producents "strategi" med kun at sælge CD-R'er af lav kvalitet på sit hjemmemarked måtte betragtes som en særlig markedssituation.(31) Som anført i betragtning 14 til 20 har undersøgelsen vist, at hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt og fandt sted i normal handel. Der blev taget hensyn til CD-R'ernes kvalitet ved sammenligningen af varetyper, der blev solgt på hjemmemarkedet, og varetyper, der blev eksporteret. Der blev ikke fastslået nogen særlig markedssituation, som kunne danne grundlag for at beregne den normale værdi i henhold til artikel 2, stk. 3, i grundforordningen. Forekomsten af eventuelle udligningsberettigede subsidier er omfattet af den sideløbende antisubsidieundersøgelse og har ikke påvirket fastsættelsen af den normale værdi.(32) På baggrund af ovenstående resultater finder Kommissionen, at antidumpingproceduren vedrørende importen til EF af CD-R'er med oprindelse i Indien bør afsluttes -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikelAntidumpingproceduren vedrørende importen til EF af compactdiske til indspilning (CD-R'er), som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 8523 90 00, med oprindelse i Indien afsluttes.Udfærdiget i Bruxelles, den 22. maj 2003.På Kommissionens vegnePascal LamyMedlem af Kommissionen(1) EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.(2) EFT L 305 af 7.11.2002, s. 1.(3) EFT C 116 af 17.5.2002, s. 2.(4) EFT L 160 af 18.6.2002, s. 2.(5) EFT C 116 af 17.5.2002, s. 4.


Avis juridique important

|

31995D0219

95/219/EF: Rådets afgørelse af 12. april 1995 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 135 af 21/06/1995 s. 0016 - 0016

RÅDETS AFGØRELSE af 12. april 1995 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget (95/219/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 198 A,under henvisning til Rådets afgørelse 94/65/EF af 26. januar 1994 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden fra 26. januar 1994 til 25. januar 1998 (1),under henvisning til Rådets afgørelse 95/15/EF af 23. januar 1995 om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget som følge af Republikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse af Den Europæiske Union (2),i betragtning af, at en plads som medlem af ovennævnte udvalg er ledig, efter at Josef Ratzenböck er trådt tilbage,under henvisning til indstillingen fra den østrigske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Josef Pühringer beskikkes som medlem af Regionsudvalget som efterfølger for Josef Ratzenböck for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.Udfærdiget i Bruxelles, den 12. april 1995.På Rådets vegneA. JUPPÉFormand(1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.(2) EFT nr. L 25 af 2. 2. 1995, s. 20.


title: 2008/34/EF: Rådets afgørelse af 6. december 2007 om beskikkelse af en finsk suppleant til Regionsudvalget

text:
               11.1.2008

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 8/12

      RÅDETS AFGØRELSE

   af 6. december 2007
   om beskikkelse af en finsk suppleant til Regionsudvalget
   (2008/34/EF)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 263,
   under henvisning til indstilling fra den finske regering, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Rådet vedtog den 24. januar 2006 afgørelse 2006/116/EF om beskikkelse af medlemmer af og suppleanter til Regionsudvalget for perioden 26. januar 2006 til 25. januar 2010 (1).

               (2)

               Der er blevet en plads ledig som suppleant til Regionsudvalget efter Håkan NORDMANs fratræden —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Martina MALMBERG, formand for kommunalrådet i Inkoo, beskikkes som suppleant til Regionsudvalget for den resterende del af mandatperioden, dvs. indtil den 25. januar 2010.
   Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra dagen for vedtagelsen.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 6. december 2007.

            På Rådets vegne

         A. COSTA

            Formand

      (1)  EUT L 56 af 25.2.2006, s. 75.


Avis juridique important

|

31998D0618

98/618/EF: Kommissionens afgørelse af 23. oktober 1998 i henhold til bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 om foranstaltninger, som Den Argentinske Republik opretholder for eksporten af huder af hornkvæg og importen af færdigforarbejdet læder (meddelt under nummer K(1998) 3206)

EF-Tidende nr. L 295 af 04/11/1998 s. 0046 - 0049

KOMMISSIONENS AFGØRELSE af 23. oktober 1998 i henhold til bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 om foranstaltninger, som Den Argentinske Republik opretholder for eksporten af huder af hornkvæg og importen af færdigforarbejdet læder (meddelt under nummer K(1998) 3206) (98/618/EF) KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens (WHO) (1), regl., ændret ved forordning (EF) nr. 356/95 (2), særlig artikel 13 og 14,efter høring af det rådgivende udvalg, ogud fra følgende betragtninger:A. PROCEDURE (1) Den 8. januar 1997 modtog Kommissionen en klage i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 3286/94 (i det følgende benævnt »forordningen«). Klagen blev indgivet af Cotance (forbundet af nationale sammenslutninger af garverier og forarbejdningsvirksomheder i Det Europæiske Fællesskab) på vegne af de medlemmer, der fremstiller og/eller færdigforarbejder læder af hornkvæg.(2) I klagen gøres det gældende, at en række argentinske foranstaltninger vedrørende eksporten af rå og halvgarvede huder af hornkvæg og importen af færdigforarbejdet læder er i modstrid med flere bestemmelser i overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen (i det følgende benævnt »WTO-overenskomsten«) og bilagene dertil, og at disse foranstaltninger har negative handelsmæssige virkninger for medlemsvirksomhederne. På dette grundlag indeholdt klagen anmodning om, at Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger til at overbevise Argentina om at ophæve disse former for praksis, som omfatter a) et faktisk eksportforbud for rå huder, b) en toldkontrolprocedure for rå huder, hvori eksperter fra den argentinske garveindustri deltager, c) betaling af tillægsmoms og en statistiktold på importen af færdigforarbejdet læder og d) forskudsbetaling af omsætningsafgift ved import af færdigforarbejdet læder.(3) Klagen indeholdt tilstrækkelige prima facie-beviser til at begrunde, at der indledes en fællesskabsprocedure for undersøgelse i henhold til forordningens artikel 8. Der indledtes følgelig en sådan undersøgelse den 26. februar 1997 (3).(4) Efter indledningen af undersøgelsesproceduren gennemførte Kommissionen en indgående retlig og faktuel undersøgelse. På grundlag af resultaterne af denne undersøgelse nåede Kommissionen til nedenstående konklusioner.B. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE HANDELSHINDRINGER (5) Det fremgik af undersøgelsen, at den argentinske eksportordning for rå og halvgarvede huder af hornkvæg fungerer som et faktisk eksportforbud. De argentinske myndigheder har således siden 1972 konstant udvist vilje til at forbyde eksporten af rå og halvgarvede huder af hornkvæg ved hjælp af forskellige foranstaltninger, som alle i høj grad har begrænset og den i sidste ende umuliggjort eksporten af rå og halvgarvede huder af hornkvæg. Før 1972 var der en regelmæssig og betydelig handel med huder mellem Argentina og Fællesskabet.At det lykkedes at nå målet med denne eksportordning fremgår af følgende: a) De argentinske myndigheder erkender, at der ikke siden 1987 har fundet nogen (lovlig) eksport sted af rå og halvgarvede huder af hornkvæg; b) forhandlere af huder erklærer, at det er umuligt at købe huder i Argentina med henblik på eksport og c) den argentinske garveindustri erkender, at det argentinske marked for huder ikke er et frit marked. Endvidere skal det anføres, at når de argentinske myndigheder anvender artikel XI, paragraf 2, litra a), i GATT 1994, som omhandler en undtagelse fra forpligtelsen til ikke at opretholde eksportforbud eller -restriktioner, synes de at antyde, at landet opretholder et eksportforbud, eller i de mindste eksportrestriktioner, som omhandlet i artikel XI, paragraf 1. Endelig fremgår det af en analyse af de argentinske og amerikanske priser, at selv når der tages hensyn til den eksportafgift på huder af hornkvæg, som er gældende i Argentina, skulle prisen på argentinske huder normalt have nået et niveau, der ville have gjort det muligt at eksportere.Disse faktuelle oplysninger viser, at Argentina opretholder et faktisk forbud mod eksport af rå og halvgarvede huder af hornkvæg. Desuden afslørede undersøgelsen i det mindste én statslig foranstaltning (nemlig bemyndigelsen af garveindustrien til at medvirke i toldkontrolprocedurerne for huder før eksport), som har til formål at håndhæve dette forbud. Eksportforbud eller -restriktioner er udtrykkelig udelukket ifølge artikel XI i GATT 1994. Fællesskabet er således i henhold til denne bestemmelse berettiget til at gribe ind over for Argentina i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i forordningen.(6) Personale udpeget af det argentinske kammer for garveindustrien er bemyndiget til at bistå de argentinske toldmyndigheder i udførelsen af toldkontrol af rå og halvgarvede huder af hornkvæg før eksporten heraf. Ud over at denne praksis, er et led i den eksportordning, der har til formål at gøre eksporten af huder umulig kan den i sig selv anfægtes i henhold til bestemmelserne i GATT 1994. Deltagelsen af repræsentanter for en industri, som har en indlysende interesse i at hindre eksport af sine råmaterialer, sikrer ikke en upartisk forvaltning af en sådan procedure i den betydning, der er nedlagt i artikel X, paragraf 3, litra a), i GATT 1994.Hvad angår denne praksis udgør artikel X, paragraf 3, litra a), i GATT 1994 i sammenhæng med artikel XI, paragraf 1, internationale handelsregler, som giver Fællesskabet ret til at gribe ind i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i forordningen.(7) Argentina anvender en »tillægsmoms« på 9 % på importerede varer. I praksis er dette ensbetydende med, at momssatsen for importerede varer er 30 % i stedet for 21 % for varer, der indkøbes på hjemmemarkedet. Momssatsen for importerede varer er således diskriminerende sammenlignet med den sats, der anvendes for hjemmemarkedssalget. Den kendsgerning, at »tillægsmomsen« kun er et afdrag, der kan fradrages i den endelige momsopgørelse, påvirker ikke denne analyse. Tillægsmomsen må derfor betragtes som en overtrædelse af princippet om national behandling, der er fastlagt i artikel III, paragraf 2, i GATT 1994, som er en international handelsregel, der giver Fællesskabet ret til at gribe ind i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i forordningen.(8) Virksomheder, der indfører udenlandske varer i Argentina, skal som forskud betale en »omsætningsafgift« på 3 % af varens pris. Selv om beløbet behandles som et fradrag for skatteyderen, når han indgiver sin selvangivelse, indebærer ordningen ganske klart en forskelsbehandling til fordel for argentinske materialer til fremstilling af færdige forbrugsgoder. Også hvad angår denne »forskudsbetaling af omsætningsafgift« er artikel III, paragraf 2, i GATT 1994 derfor en international handelsregel, der giver Fællesskabet ret til at gribe ind i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1, i forordningen.(9) Kommissionen finder under disse omstændigheder, at klagerens påstande er velbegrundede.(10) Kommissionen er dog ikke desto mindre af den opfattelse, at henvisning til ovennævnte retsgrundlag ikke udelukker anvendelsen af andre relevante bestemmelser i WTO-overenskomsten og i de aftaler, der er knyttet som bilag dertil, og som kan bringes i anvendelse i procedurer, der forelægges for WTO.C. UNDERSØGELSESRESULTATER VEDRØRENDE NEGATIVE HANDELSMÆSSIGE VIRKNINGER (11) I øjeblikket gør eksportforbudet det helt umuligt for garverier i Fællesskabet at indkøbe rå huder af hornkvæg i Argentina, selv om det af nærværende undersøgelse fremgår, at garverierne i Fællesskabet af forskellige grunde er meget interesseret i at købe rå huder af hornkvæg fra Argentina.(12) Trods Argentinas meget betydelige produktion af huder er dette lands bidrag til den internationale handel med huder af hornkvæg ubetydeligt. Argentinas manglende deltagelse i den internationale handel med denne råvare mindsker det internationale udbud og påvirker følgelig forsyningssikkerheden i Fællesskabets garverisektor.(13) De argentinske eksportforanstaltninger for huder af hornkvæg indebærer desuden risiko for en yderligere udbredelse af eksportrestriktioner. Argentinas Mercosurpartnere kan i den forbindelse give anledning til bekymring.(14) Fællesskabets garverisektor et stærkt afhængig af importerede huder. Som følge af de eksportrestriktioner, som Argentina og efterfølgende andre lande opretholder, har garverierne behov for flere leverandørlande til en stadig større del af deres forsyninger, hvilket indebærer øget usikkerhed og yderligere omkostninger.(15) Som et resultat af eksportforanstaltningerne er det argentinske marked afskærmet fra tilfældige svingninger i verdensmarkedspriserne, hvilket fører til en kunstig nedbringelse af hjemmemarkedsprisen for argentinske huder.(16) Fordi råmaterialepriserne er kunstig lave, opnår argentinske garverier en omkostningsmæssig fordel i forhold til udenlandske producenter, som må betale de priser, der er gældende på verdensmarkedet. I betragtning af råmaterialernes store andel af produktionsomkostningerne ved fremstilling af læder, er de argentinske garveriers omkostningsmæssige fordel derfor betydelig. Det fastslås derfor, at de argentinske garvere af læder af hornkvæg som følge af kunstigt lave priser på råmaterialer kan udbyde deres varer til væsentligt lavere priser end konkurrenterne i Fællesskabet.(17) Argentina har siden indførelsen af eksportrestriktioner i 1972 øget sin eksport af færdigforarbejdet læder betydeligt. Eftersom de argentinske læderproducenter derfor har en betydelig konkurrencemæssig fordel, er det klart, at en betydelig del af deres gode eksportresultater er en følge af denne fordel. Under normale og redelige konkurrencevilkår kunne Fællesskabets garverier i det mindste have fastholdt en del af det marked, som den argentinske læderindustri nu sidder på i hele verden.(18) De fleste EF-garvere af læder af hornkvæg har mistet markedsandele i Fællesskabet siden begyndelsen af dette årti, medens Argentina har øget sin markedsandel i flere EF-medlemsstater. Denne forøgelse af markedsandelen skyldes også har delvis de argentinske garveriers fordel som følge af illoyal konkurrence.(19) De argentinske foranstaltninger vedrørende eksporten af rå og halvgarvede huder af hornkvæg hindrer i alvorligt omfang handelen med disse varer og bringer EF-garveindustriens forsyningssikkerhed for råmaterialer i fare. De resulterer også i en for de argentinske læderproducenter urimelig konkurrencemæssig fordel, som gør det muligt for dem at underbyde deres EF-konkurrenters priser. Kommissionen konkluderede derfor, at ovennævnte må betragtes som negative handelsmæssige virkninger i henhold til definitionen i artikel 2, stk. 4, i forordningen. Desuden fandt Kommissionen, at da nævnte foranstaltninger i tilfælde af et argentinsk opsving i efterspørgslen efter læder fra Fællesskabet vil kunne afholde forarbejdningsvirksomhederne fra at købe EF-læder, kan tillægsmomsen på import og forskudsbetalingen af indkomstskat på import resultere i negative handelsmæssige virkninger, som sandsynligvis vil udvikle sig til faktiske handelsmæssige virkninger som omhandlet i artikel 2, stk. 4, i forordningen.D. FÆLLESSKABETS INTERESSER (20) For Fællesskabet, som har påtaget sig at opfylde sine WTO-forpligtelser, er det af den største betydning at sikre, at dets partnere i WTO også fuldt ud opfylder deres forpligtelser.(21) Hvis Fællesskabet ikke reagerer mod de nuværende handelshindringer, vil antallet af lande, der opretholder eksportrestriktioner eller -forbud, måske stige yderligere i de kommende år og dermed medføre nye og alvorlige fordrejninger af handelen, som yderligere vil påvirke EF-producenterne af læder.(22) Den argentinske praksis påvirker Fællesskabets garveindustri, som møder stadig større konkurrence fra garverier i lavomkostningslande i Asien og Latinamerika. På et verdensmarked for læder med et voksende antal deltagere, bliver markedsandelen for hver af dem mindre og mindre. I en sådan sammenhæng fører fordele, der opnås på grundlag af illoyal konkurrence, til alvorlige fordrejninger af markedet, og der bør derfor træffes effektive foranstaltninger herimod.E. KONKLUSIONER OG FORANSTALTNINGER, DER SKAL TRÆFFES (23) Det fremgår af undersøgelsen, at de nuværende og potentielle negative handelsmæssige virkninger af ovennævnte handelshindringer kun kan afhjælpes ved en gennemgribende ændring af den ordning, som Argentina anvender over for eksporten af huder af hornkvæg og importen af færdigforarbejdet læder.(24) Der er ført intensive forhandlinger med de pågældende argentinske myndigheder for nærmere at drøfte dette spørgsmål med henblik på at nå til en mindelig løsning på nævnte problemer i forbindelse med handelen med huder og læder. Repræsentanter for Kommissionen mødtes således med de argentinske myndigheder den 30. og 31. marts 1998 i Buenos Aires. De argentinske myndigheder erklærede sig ved den lejlighed for indforstået med at sigte mod en fuldstændig liberalisering af deres eksport af huder inden januar 2000 og accepterede at anmelde afviklingsordningen for eksportafgiften på huder af hornkvæg til WTO. De argentinske myndigheder udviste også en vis fleksibilitet og erklærede sig indforstået med at undersøge mulighederne for at ændre den toldbestemmelse, der gav den argentinske læderindustri bemyndigelse til at deltage i toldkontrollen med huder før eksport.Trods den vilje til at finde en gensidig tilfredsstillende løsning, som de argentinske myndigheder har givet udtryk for, og efter i fem måneder at have drøftet det nærmere indhold af en sådan løsning med Kommissionen, har de endnu ikke underrettet WTO om den tilsigtede fuldstændige liberalisering af handelen med huder og afviklingen af eksportafgiftsordningen for huder af hornkvæg, og de har endnu ikke ændret bestemmelserne om toldkontrol med huder før eksport.(25) Under disse omstændigheder må det af hensyn til beskyttelsen af Fællesskabets interesser anses for påkrævet at indlede en WTO-procedure for tvistbilæggelse -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Artikel 1 1. Den Argentinske Republiks opretholdelse af et stiltiende eksportforbud for huder af hornkvæg, af bestemmelsen om, at repræsentanter for garveindustrien kan deltage i toldkontrolprocedurerne for huder før eksport, af tillægsmomsen på importerede varer og af forskudsbetalingsordningen for omsætningsafgift udgør en »handelshindring« i henhold til definitionen i artikel 2 i forordning (EF) nr. 3286/94.2. Fællesskabet indleder en procedure mod Den Argentinske Republik i henhold til forståelsen vedrørende regler og procedurer for bilæggelse af tvister og andre relevante WTO-bestemmelser med henblik på at sikre, at nævnte handelshindringer fjernes.Artikel 2 Denne afgørelse finder anvendelse fra dagen for offentliggørelsen i De Europæiske Fællesskabers Tidende.Udfærdiget i Bruxelles, den 23. oktober 1998.På Kommissionens vegneLeon BRITTANNæstformand(1) EFT L 349 af 31. 12. 1994, s. 71.(2) EFT L 41 af 23. 2. 1995, s. 3.(3) EFT C 59 af 26. 2. 1997, s. 6.


Avis juridique important

|

31993D0505

93/505/EØF: RÅDETS AFGØRELSE af 13. september 1993 om meddelelse af Fællesskabets accept af den internationale kaffeoverenskomst af 1983 som forlænget indtil den 30. september 1994

EF-Tidende nr. L 237 af 22/09/1993 s. 0031

RAADETS AFGOERELSE af 13. september 1993 om meddelelse af Faellesskabets accept af den internationale kaffeoverenskomst af 1983 som forlaenget indtil den 30. september 1994  (93/505/EOEF)RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113 og 116,  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og ud fra foelgende betragtninger:  Raadet godkendte ved afgoerelse 87/485/EOEF (1) den internationale kaffeoverenskomst af 1983, som traadte i kraft den 1. oktober 1983 for en periode paa seks aar indtil den 30. september 1989;  ved resolution nr. 347 af 4. juli 1989 besluttede Det Internationale Kafferaad, at overenskomstens gyldighed skulle forlaenges for en periode paa to aar indtil den 30. september 1991; ved resolution nr. 352 af 28. september 1990 besluttede det, at  overenskomstens gyldighed skulle forlaenges for en ny periode paa et aar indtil den 30. september 1993; ved resolution nr. 363 af 7. juni 1993 besluttede det, at overenskomstens gyldighed skulle forlaenges for en ny periode paa et aar indtil den 30. september  1994;  alle medlemsstaterne har tilkendegivet deres hensigt om at anvende aftalen;  Faelleskabet og dets medlemsstater boer samtidig give De Forenede Nationers generalsekretaer meddelelse om deres accept af overenskomsten, som viderefoert indtil den 30. september 1994 - TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:   Artikel 1  1. I overensstemmelse med Det Internationale Kafferaads resolution nr. 363 af 7. juni 1993 godkendes den internationale kaffeoverenskomst af 1983, som viderefoert indtil den 30. september 1994, herved paa Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs  vegne.  Teksten til resolutionen er knyttet til denne afgoerelse.  2. Saa snart de interne procedurer, der er noedvendige med henblik herpaa, er afsluttet, giver Faellesskabet og dets medlemsstater samtidigt De Forenede Nationers generalsekretaer meddelse om deres accept af overenskomsten, som viderefoert idntil den 30.  september 1994.   Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til paa Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskabs vegne at deponere den i artikel 1, stk. 2, omhandlede meddelelse.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 13. september 1993.  Paa Raadets vegne Ph. MAYSTADT Formand  (1) EFT nr. L 276 af 29. 9. 1987, s. 61.     RESOLUTION Nr. 363 (vedtaget uden moede den 4. juni 1993) FORLAENGELSE AF DEN INTERNATIONALE KAFFEOVERENSKOMSTS GYLDIGHED  DET INTERNATIONALE KAFFERAAD,  Som tager i betragtning,  at gyldigheden for den internationale kaffeoverenskomst af 1983, forlaenget ved resolution nr. 347, 352 og 355, udloeber den 30. september 1993, og at gyldigheden for den internationale kaffeoverenskomst boer forlaenges med en yderligere periode for at opretholde Den Internationale Kaffeorganisation som et forum for internationalt samarbejde om kaffeanliggender og for at sikre tilstraekkelig tid til  at forhandle en ny overenskomst,  VEDTAGER FOELGENDE RESOLUTION:  1. Gyldigheden af den internationale kaffeoverenskomst af 1983, som forlaenget, forlaenges med yderligere et aar fra 1. oktober 1993 til 30. september 1994.  2. Den internationale kaffeoverenskomst af 1983, som viderefoert, forbliver i overensstemmelse med punkt 1 i denne resolution i kraft fra den 1. oktober 1993 mellem de kontraherende parter, som i overensstemmelse med deres egne love og forskrifter har  givet meddelelse om deres accept af en saadan yderligere forlaengelse af gyldighedsperioden til De Forenede Nationers generalsekretaer senest den 30. september 1993, hvis de paagaeldende kontraherende parter paa naevnte dato repraesenterer mindst 20  eksportmedlemmer, som raader over et flertal af eksportmedlemmernes stemmer, og mindst ti importmedlemmer, som raader over et flertal af importmedlemmernes stemmer. Stemmefordelingen med henblik herpaa opgoeres pr. 30. juni 1993. Naevnte meddelelser skal  vaere undertegnet af stats- eller regeirngschefen eller udenrigsministeren eller paa grundlag af en fuldmagt, der er underskrevet af en af disse. For saa vidt angaar en international organisation undertegnes meddelelsen af en behoerigt befuldmaegtiget  repraesentant i overenssemmelse med organisationens regler eller paa grundlag af en fuldmagt, der er underskrevet af en saadan repraesentant.  3. En meddelelse fra en kontraherende part, som indeholder en forpligtelse til i overensstemmelse med den paagaeldende parts love og forskrifter at fortsaette den midlertidige anvendelse af overenskomsten, som viderefoert, og som tilgaar De Forenede  Nationers generalsekretaer senest den 30. september 1993, anses for at have samme virkning som en meddelelse om accept af en yderligere forlaengelse af gyldighedsperioden for den internationale kaffeoverenskomst af 1983, som viderefoert. En saadan  kontraherende part indtraeder i alle de rettigheder og paatager sig alle de forpligtelser, som gaelder for et medlem. Har De Forenede Nationers generalsekretaer imidlertid ikke modtaget en formel meddelelse om accept af forlaengelsen af gyldighedsperioden  med yderligere et aar for den internationale kaffeoverenskomst af 1983, som viderefoert, senest den 31. marts 1994, eller en senere dato som Raadet maatte fastsaette, ophoerer den paagaeldende kontraherende part med at deltage i overenskomsten.  4. Kontraherende parter i den internationale kaffeoverenskomst af 1983, som viderefoert, som ikke har indgivet den meddelelse om accept, der er omhandlet i stk. 2 og 3 i denne resolution, kan tiltraede overenskomsten pr. 31. marts 1994, eller en senere  dato som Raadets maatte fastsaette, paa betingelse af at den paagaeldende kontraherende part ved deponering af sit tiltraedelsinstrument forpligter sig til at opfylde alle sine tidligere forpligtelser i henhold til overenskomsten med tilbagevirkende kraft fra  den 1. oktober 1993.  5. Hvis betingelserne for, at den internationale kaffeoverenskomst af 1983, som viderefoert, forbliver i kraft i yderligere et aar, ikke er opfyldt i henhold til bestemmelserne i stk. 2 og 3 i denne resolution, traeder de regeringer, der har givet  meddelelse om accept eller om midlertidig anvendelse af en saadan yderligere forlaengele af gyldighedsperioden, sammen for at traeffe beslutning om:  a) hvorvidt overenskomsten skal forblive i kraft mellem dem selv, og i bekraeftende fald, for at fastsaette vilkaarene for en saadan viderefoerelse af organisationen, eller b) hvorvidt der skal traeffes foranstaltninger til at afvikle organisationen i henhold til bestemmelserne i overenskomsten artikel 68, stk. 4.  6. Eksekutivdirektoeren anmodes om at fremsende denne resolution til De Forenede Nationers generalsekretaer.


Avis juridique important

|

31986D0449

86/449/EØF: Rådets afgørelse af 8. september 1986 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling om foreløbig anvendelse fra den 16. juni 1986 af aftalen om anden ændring af aftalen mellem Det europæiske økonomiske Fællesskab og regeringen for republikken Guinea-Bissau om fiskeri ud for Guinea-Bissaus kyst

EF-Tidende nr. L 261 af 13/09/1986 s. 0020

*****  RAADETS  AFGOERELSE  af 8. september 1986  om indgaaelse af aftalen i form af brevveksling om foreloebig anvendelse fra den 16. juni 1986 af aftalen om anden aendring af aftalen mellem Det europaeiske oekonomiske Faellesskab og regeringen for republikken Guinea-Bissau om fiskeri ud for Guinea-Bissaus kyst  (86/449/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE  FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab,  under henvisning til den aftale mellem regeringen for republikken Guinea-Bissau og Det europaeiske oekonomiske Faellesskab om fiskeri ud for Guinea-Bissaus kyst (1), der blev undertegnet den 27. februar 1980 og aendret ved den aftale, der blev undertegnet den 15. marts 1983 (2),  under henvisning til forslag fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtninger:  Faellesskabet og Guinea-Bissau har i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, i aftalen om fiskeri ud for Guinea-Bissaus kyst foert forhandlinger om de aendringer eller supplerende bestemmelser, der skal indsaettes i naevnte aftale ved udloebet af aftalens anden anvendelsesperiode paa tre aar;  disse forhandlinger foerte den 22. maj 1986 til parafering af en aftale om anden aendring af naevnte fiskeriaftale;  ifoelge denne aftale bevarer fiskere fra det udvidede Faellesskab deres fiskerimuligheder i farvande henhoerende under republikken Guinea-Bissaus hoejhedsomraade eller jurisdiktion;  for at undgaa en afbrydelse af EF-fartoejernes fiskeri er det noedvendigt, at den paagaeldende aftale anvendes snarest muligt; derfor har de to parter paraferet en aftale i form af brevveksling om foreloebig anvendelse af aftalen fra datoen for udloebet af gyldigheden af det midlertidige arrangement, der blev indfoert ved den aftale i form af brevveksling, som godkendtes ved afgoerelse 86/182/EOEF (3); foerstnaevnte aftale i form af brevveksling boer godkendes under forbehold af en endelig afgoerelse, der skal traeffes i henhold til traktatens artikel 43 -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Aftalen i form af brevveksling om foreloebig anvendelse fra den 16. juni 1986 af aftalen om anden aendring af aftalen mellem Det europaeiske oekonomisk Faellesskab og regeringen for republikken Guinea-Bissau om fiskeri ud for Guinea-Bissaus kyst godkendes herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen er knyttet som bilag til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege de personer, der er befoejet til at undertegne den i artikel 1 omhandlede aftale i form af brevveksling med bindende virkning for Faellesskabet.  Udfaerdiget i Bruxelles, den 8. september 1986.  Paa Raadets vegne  P. BROOKE  Formand  (1) EFT nr. L 226 af 29. 8. 1980, s. 33.  (2) EFT nr. L 84 af 30. 3. 1983, s. 1.  (3) EFT nr. L 131 af 17. 5. 1986, s. 51.


Avis juridique important

|

31998D1114(02)

Rådets afgørelse af 9. november 1998 om udnævnelse af et medlem af Det Rådgivende Udvalg for Lægeuddannelse

EF-Tidende nr. C 346 af 14/11/1998 s. 0002 - 0002

RÅDETS AFGØRELSE af 9. november 1998 om udnævnelse af et medlem af Det Rådgivende Udvalg for Lægeuddannelse (98/C 346/02)RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til Rådets afgørelse 75/364/EØF af 16. juni 1975 om oprettelse af et rådgivende udvalg for lægeuddannelsen (1), særlig artikel 3 og 4, ogud fra følgende betragtninger:Ved afgørelse af 29. juni 1998 (2) udnævnte Rådet Steen POULSEN til medlem for perioden indtil den 28. juni 2001;den danske regering har udpeget Runa STURLASSON til efterfølger for Steen POULSEN -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Runa STURLASSON udnævnes til medlem af Det Rådgivende Udvalg for Lægeuddannelse som efterfølger for Steen POULSEN for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 28. juni 2001.Udfærdiget i Bruxelles, den 9. november 1998.På Rådets vegneJ. FARNLEITNERFormand(1) EFT L 167 af 30.6.1975, s. 17.(2) EFT C 222 af 16.7.1998, s. 3.


Avis juridique important

|

31979D0706

79/706/EØF: Kommissionens afgørelse af 26. juli 1979 om godkendelse af republikken Maltas plan for udryddelse af afrikansk svinepest og for oprettelse af et nyt svineopdræt

EF-Tidende nr. L 207 af 15/08/1979 s. 0037 - 0037 den græske specialudgave: Kapitel 03 bind 26 s. 0065

++++   ( 1 ) EFT nr . L 133 af 31 . 5 . 1979 , s . 29 .  KOMMISSIONENS AFGOERELSE  af 26 . juli 1979  om godkendelse af republikken Maltas plan for udryddelse af afrikansk svinepest og for oprettelse af et nyt svineopdraet   ( 79/706/EOEF )  KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR _  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab ,  under henvisning til Raadets afgoerelse 79/510/EOEF af 24 . maj 1979 om finansiel stoette fra Faellesskabet med henblik paa udryddelse af afrikansk svinepest paa Malta ( 1 ) , saerlig artikel 2 og 4 , og  ud fra foelgende betragtninger :  Ved skrivelse af 27 . juni 1979 meddelte republikken Malta Kommissionen en plan for udryddelse af afrikansk svinepest og for oprettelse af et nyt svineopdraet ;  en undersoegelse viser , at denne plan er i overensstemmelse med ovennaevnte afgoerelse , herunder de kriterier , der er fastlagt i artikel 3 ; betingelserne for Faellesskabets oekonomiske deltagelse er derfor til stede ;  de i denne afgoerelse fastsatte foranstaltninger er i overensstemmelse med udtalelse fra Den staaende Veterinaerkomité _  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Artikel 1  Den af republikken Malta forelagte plan for udryddelse af afrikansk svinepest og for oprettelse af et nyt svineopdraet godkendes .  Artikel 2  Den treaarige gennemfoerelsesperiode for den i artikel 1 omhandlede plan begynder den 1 . august 1979 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 26 . juli 1979 .  Paa Kommissionens vegne  Finn GUNDELACH  Naestformand


Avis juridique important

|

31986Y0127

Afgørelse nr. 127 af 17. oktober 1985 om udarbejdelse af de i artikel 94, stk. 4, og artikel 95, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 574/72 omhandlede fortegnelser

EF-Tidende nr. C 141 af 07/06/1986 s. 0004 - 0006

AFGOERELSE Nr. 127 af 17. oktober 1985 om udarbejdelse af de i artikel 94, stk. 4, og artikel 95,  stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 574/72 omhandlede fortegnelser (86/C 141/05) DE  EUROPAEISKE FAELLESSKABERS ADMINISTRATIVE KOMMISSION FOR VANDRENDE ARBEJDSTAGERES SOCIALE SIKRING HAR  -under henvisning til artikel 81, litra a), i Raadets forordning (EOEF) nr. 1408/71, ifoelge hvilken  den har til opgave at behandle ethvert administrativt spoergsmaal, der opstaar i forbindelse med  anvendelsen af denne forordning,under henvisning til artikel 36, stk. 2 i ovennaevnte forordning  (EOEF) nr. 1408/71,under henvisning til artikel 17, stk. 1 til 4; artikel 29, stk. 1 til 3; artikel  94, stk. 4 og 5; artikel 95, stk. 4 og 5 og artikel 102, stk. 2, i Raadets forordning (EOEF) nr.  574/72,under henvisning til afgoerelse nr. 90 af 24. maj 1973 og afgoerelse nr. 111 af 29. juni 1979  om udarbejdelse af de i artikel 94, stk. 4, og artikel 95, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 574/72  omhandlede fortegnelser, ogud fra foelgende betragtninger:Afgoerelse nr. 90 af 24. maj 1973, som  aendret ved afgoerelse nr. 111 af 29. juni 1979, boer aendres for at tage hensyn til de aendringer, der  er blevet foretaget i udformningen eller anvendelsen af visse blanketter ved afgoerelse nr. 120 af  7. juli 1982 om de blanketter, der skal benyttes ved anvendelsen af forordningerne;ved Raadets  forordning (EOEF) nr. 1390/81 og (EOEF) nr. 3795/81 er forordning (EOEF) nr. 1408/71 og (EOEF) nr.  574/72 blevet udvidet til at omfatte selvstaendige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer  -TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:Artikel 1De i artikel 94, stk. 4, og artikel 95,  stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 574/72 omhandlede fortegnelser udarbejdes efter foelgende regler:I.  Den i artikel 94, stk. 4, omhandlede fortegnelse:Arbejdstagerens eller den selvstaendige  erhvervsdrivendes familiemedlemmer1. Med henblik paa anvendelsen af stk. 1 til 4 i artikel 17 i  forordning (EOEF) nr. 574/72 fastlaegges foelgende fremgangsmaade:Paa arbejdstagerens eller den  selvstaendige erhvervsdrivendes begaering sender eller udleverer den kompetente institution, efter at  have udfyldt afsnit A paa blanket E 109 to eksemplarer af denne til den paagaeldende, som videregiver  dem til sine familiemedlemmer. Disse skal ved deres registrering med henblik paa tilkendelse af  naturalydelser forevise de to eksemplarer for sygeforsikringsinstitutionen paa deres  bopaelssted.Dersom familiemedlemmerne ikke foreviser den naevnte attest, retter bopaelsstedets  institution ved anvendelse af blanket E 107 henvendelse til den kompetente institution; sidstnaevnte  institution sender derefter attesten in duplo til bopaelsstedets institution.Efter at have udfyldt  afsnit B sender institutionen paa familiemedlemmernes bepaelssted det ene eksemplar til den  sygeforsikringsinstitution, hvor arbejdstageren eller den selvstaendige erhvervsdrivende er  forsikret.2. De fikserede beloeb beregnes fra den dato, hvor der er erhvervet ret til naturalydelser  efter det kompetente lands lovgivning, medmindre familiemedlemmerne i medfoer af forordningerne  stadig har ret til naturalydelser i bopaelslandet. I saa fald beregnes de fikserede beloeb fra den  dato, hvor denne ret ophoerer. Bopaelsstedets institution boer iagttage denne regel, naar institutionen  under punkt 9.10 i blanket E 109 indfoerer den dato, fra hvilken de fikserede beloeb beregnes.3. Den  kompetente institution underretter bopaelsstedets institution om bortfald af retten til  naturalydelser ved at sende den to eksemplarer af blanket E 108. Bopaelsstedets institution  tilbagesender det ene eksemplar til den kompetente institution.4. Bopaelsstedets institution holder  fortegnelsen ajour paa grundlag af de kompetente institutioners meddelte oplysninger om erhvervelse  af ret (blanket E 109) og som suspension eller bortfald af ret til ydelser (blanket E 108), eller,  for Frankrigs vedkommende, paa grundlag af blanket E 109, der skal forevises hvert aar.5. Saafremt  arbejdstagerens eller den selvstaendige erhvervsdrivendes familiemedlemmer flytter til en anden  medlemsstats omraade, gaas der paa ny frem som anfoert under punkt 1 ovenfor.6. Ved beregningen af de  fikserede beloeb udtrykkes det tidsrum, i hvilket de paagaeldende kan goere krav paa ydelser, i  maaneder.Ved optaellingen af maaneder medregnes hele den kalendermaaned, hvori begyndelsesdatoen for  beregning af de fikserede beloeb indgaar.Den kalendermaaned, i hvilken retten ophoerer, medregnes ikke,  medmindre retten foerst ophoerer den sidste dag i den paagaeldende maaned.Hvis hele tidsrummet er  kortere end én maaned, regnes det for én maaned.7. Saafremt en arbejdstagers eller en selvstaendig  erhvervsdrivendes familiemedlemmer er fordelt paa forskellige bopaelslande, hvoraf intet er den  paagaeldendes beskaeftigelsesland, og saafremt der er erhvervet ret i hvert af disse bopaelslande, skal  der medregnes et fikseret beloeb pr. land.8. De fikserede beloeb opgoeres paa grundlag af de talmaessige  data, der fremkommer ved en gennemgang af de under punkt 4 ovenfor anfoerte dokumenter.II. Den i  artikel 95, stk. 4, omhandlede fortegnelsePensionister og deres familiemedlemmer1. Fortegnelsen  udarbejdes ved anvendelse af blanket E 121, der er foreskrevet for anvendelsen af artikel 29, stk.  1 til 3, i forordning (EOEF) nr. 574/72, samt blanket E 108 vedroerende suspension eller bortfald af  ret til ydelser.2. Den dato, der tjener som udgangspunkt for beregningen af de fikserede beloeb,  er:a) den dato, hvor bopaelsstedets institution modtager blanket E 121; denne dato indfoeres under  punkt 8.12 i den naevnte blanket og er datoen for udloebet af blanket E 120's gyldighedsperiode;b)  datoen for erhvervelse af ret til naturalydelser i medfoer af det kompetente lands lovgivning, naar  der ikke er udstedt nogen blanket E 120; denne dato indfoeres under punkt 5.3 i blanket E 121;c)  datoen for flytning, naar denne dato ligger senere end de ovenfor under a) og b) naevnte datoer, og  naar der ikke er blevet udstedt en blanket E 111;d) den dato, der foelger efter udloebet af den ved  blanket E 111 attesterede periode med ret til ydelser.Hvis pensionisterne eller rentemodtagerne  eller deres familiemedlemmer stadig har ret til ydelser efter lovgivningen i deres bopaelsland,  beregnes det fikserede beloeb fra den dato, hvor denne ret ophoerer.3. Bestemmelserne vedroerende  foerelsen af den i artikel 94, stk. 4, i forordning (EOEF) nr. 574/72 foreskrevne fortegnelse, jf.  ovennaevnte afsnit I, punkt 3 til 8, finder tilsvarende anvendelse. Artikel 2Ved anvendelsen af  artikel 102, stk. 2, i forordning (EOEF) nr. 574/72 sender bopaelsstedets institutioner hvert aar til  de i bilag 10 til forordning (EOEF) nr. 574/72 udpegede institutioner og organer i deres land  individuelle opgoerelser over de maanedlige fikserede beloeb (blanket 127) udarbejdet paa grundlag af  de i artikel 94 og 95 i forordning (EOEF) nr. 574/72 omhandlede fortegnelser.De udpegede  institutioner og organer i bopaelslandet fremsender de naevnte opgoerelser til de udpegede  institutioner og organer i det kompetente land.Blanketterne E 127 angiver antallet af maanedlige  fikserede beloeb, der skyldes for et og samme aar for hver arbejdstagers eller selvstaendige  erhvervsdrivendes familie eller for hver pensionist eller rentemodtager. Artikel 3Denne  afgoerelse, som traeder i stedet for afgoerelse nr. 90 af 24. maj 1973 og nr. 111 af 29. juni 1979,  finder anvendelse fra den foerste dag i den maaned, der foelger efter offentliggoerelsen i De  Europaeiske Faellesskabers Tidende.Formand forDen administrative KommissionG.  SCHROEDER