Avis juridique important

|

31990D0354

90/354/Euratom, EKSF, EØF: Europa-Parlamentets afgørelse af 3. april 1990 om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1988 vedroerende sektion I - Parlamentet, II - Raadet, III - Kommissionen, IV - Domstolen og V - Revisionsretten

EF-Tidende nr. L 174 af 07/07/1990 s. 0042 - 0051

*****  EUROPA-PARLAMENTETS  AFGOERELSE  af 3. april 1990  om meddelelse af decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1988 vedroerende sektion I - Parlamentet, II - Raadet, III - Kommissionen, IV - Domstolen og V - Revisionsretten  (90/354/Euratom, EKSF, EOEF)  EUROPA-PARLAMENTET,  - der henviser til EKSF-Traktaten, saerlig artikel 78 g,  - der henviser til EOEF-Traktaten, saerlig artikel 206 b,  - der henviser til Euratom-Traktaten, saerlig artikel 180 b,  - der henviser til budgettet for regnskabsaaret 1988,  - der henviser til forvaltningsregnskabet og status for regnskabsaaret 1988,  - der henviser til Revisionsrettens beretning for regnskabsaaret 1988 samt til institutionernes svar (1),  - der henviser til Raadets henstilling af 12. marts 1990 (dok. C3-83/90),  - der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget samt til udtalelser fra Udvalget om OEkonomi, Valutaspoergsmaal og Industripolitik, Energi-, Forsknings- og Teknologiudvalget, Udvalget om Sociale Anliggender, Beskaeftigelse og Arbejdsmiljoe, Udvalget om Regionalpolitik og Fysisk Planlaegning, Udvalget om Miljoe- og Sundhedsanliggender og Forbrugerbeskyttelse, Udvalget om Ungdom, Kultur, Uddannelse, Medier og Sport, Udvalget om Udvikling og Samarbejde og Udvalget om Kvinders Rettigheder, Udvalget om Eksterne OEkonomiske Forbindelser og Udvalget om Transport og Turisme (forelaegges mundtligt (dok. A3-0067/90),  1. konstaterer, at de godkendte indtaegter og udgifter i regnskabsaaret 1988 beloeb sig til:  1.2.3 //  // (ECU)   // (ECU)   // - Indtaegter   //   // 43 844 949 426   // - Bevillinger til forpligtelser:   //   //  // - bevillinger godkendt paa det almindelige budget   // 45 344 151 524   //   // - bevillinger, som henstaar fra regnskabsaaret 1987, eller som henstaar som foelge af frigoerelser i regnskabsaaret 1988   // 712 608 215   //   // - bevillinger, som svarer til indtaegter af ydelser for tredjemands regning  // 30 951 397  // 46 087 711 136   // - Bevillinger til  (1) EFT nr. C 312 af 12. 12. 1989, s. 1.  2. giver decharge til Kommissionen for gennemfoerelsen af foelgende beloeb:  1.2.3 //  // (ECU)   // (ECU)   // a) Indtaegter   //   //  // - egne indtaegter   // 40 288 384 747   //   // - finansielle bidrag   // 211 379 795   //   // - diverse indtaegter   // 1 343 652 575  //  //  //  // 41 843 417 117  // b) Udgifter   //   //   // - betalinger foretaget over regnskabsaarets bevillinger   // 40 301 897 311   //   // - bevillinger fremfoert til regnskabsaaret 1989   // 819 039 725  // 41 120 937 036  // c) Saldo for regnskabsaaret 1988   //  // + 1 140 058 832  // Saldoen er beregnet paa foelgende maade:  //   //   // - regnskabsaarets indtaegter   //   // 41 843 417 117   // - betalinger foretaget over regnskabsaarets bevillinger   // 40 301 897 311   //   // - bevillinger fremfoert til regnskabsaaret 1989   // 819 039 725  // - 41 120 937 036  // Difference   //   // 722 480 081   // - bevillinger, som er fremfoert fra regnskabsaaret 1987, og som er bortfaldet   //  // + 381 493 640   // - valutakursforskelle i regnskabsaaret 1988   //   // + 36 085 111  // Saldo for regnskabsaaret 1988  //   // 1 140 058 832   // Denne saldo er rent regnskabsmaessig og afspejler ikke de faktisk afholdte udgifter i loebet af aaret  //   //   // d) Anvendelse af forpligtelsesbevillinger   //  // 43 358 290 261  // e) Status pr. 31. december 1988:   //  //  (ECU)  1,2.3,4 //  //  // AKTIVER  // PASSIVER  //  // 1.2.3.4 // Anlaegsaktiver   // 10 020 908 237  // Langfristet kapital   // 12 386 459 644   // Aktiver til loebende anvendelse   // 67 823 372   // Kortfristet gaeld   // 4 732 228 899   // Omsaetningsaktiver   // 2 281 652 314  // Kassekonti   // 433 311 894   // Kassekonti   // 5 134 945 078   // Udligningskonti   // 387 170 385   // Udligningskonti  // 433 841 821   //   //   //    //   //   //   // I alt  // 17 939 170 822   // I alt  // 17 939 170 822   //    //  //   //  3. henviser til sine bemaerkninger i beslutninger, der er en integrerende del af denne afgoerelse;  4. paalaegger sin formand at sende denne afgoerelse og beslutningen med de ledsagende bemaerkninger til Kommissionen, Raadet, Domstolen, Revisionsretten, og Den Europaeiske Investeringsbank og de nationale parlamenters politiske organer med budgetkontrol som sagsomraade samt at soerge for, at de offentliggoeres i De Europaeiske Faellesskabers Tidende (L-udgaven).  Udfaerdiget i Strasbourg, den 3. april 1990.  1.2 // Generalsekretaeren   // Formanden   // Enrico VINCI  // Enrique BARÓN CRESPO betalinger   //   // 43 844 949 426  BESLUTNING  med de bemaerkninger, der indgaar i afgoerelsen om meddelelse af decharge for gennemfoerelsen af De Europaeiske Faellesskabers almindelige budget for regnskabsaaret 1988  EUROPA-PARLAMENTET,  - der henviser til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 206 b,  - der henviser til artikel 85 i finansforordningen af 21. december 1977, i henhold til hvilken Faellesskabets institutioner traeffer alle hensigtsmaessige foranstaltninger for at tage de bemaerkninger til foelge, der er anfoert i afgoerelserne om meddelelse af decharge,  - der henviser til, at institutionerne i henhold til samme artikel paa anmodning af Europa-Parlamentet ligeledes skal afgive rapport om de foranstaltninger, der er truffet som foelge af Parlamentets bemaerkninger, saerlig med hensyn til de instruktioner, de har givet til tjenestegrene, som medvirker ved gennemfoerelsen af budgettet,  - der henviser til Raadets henstilling af 12. marts 1990 (dok. C3-83/90),  - der henviser til betaenkning fra Budgetkontroludvalget og de oevrige dokumenter, der naevnes i decharge-afgoerelsen (dok. A3-67/90),  A. der fremhaever, at resultaterne for regnskabsaaret 1988 skal vurderes i lyset af Det Europaeiske Raads afgoerelser fra moedet den 11.-13. februar 1988, at disse afgoerelser, der er af fundamental betydning for Faellesskabet, har skabt forudsaetningerne for, at den alvorlige krise, der siden 1982 har praeget Faellesskabet paa det finansielle omraade, har kunnet loeses, samt at Kommissionen uden at ville tage mindre hensyn til Parlamentets, Raadets og medlemsstaternes rolle til fulde har udnyttet sin rolle som initiativtager,  B. der paapeger, at vilkaarene for opstilling, gennemfoerelse og kontrol af budgettet med vedtagelsen af disse afgoerelser er blevet aendret paa gennemgribende maade, at Kommissionens ansvar med hensyn til budgettets gennemfoerelse er blevet oeget, og at Parlamentets kontrol foelgelig maa udbygges, i givet fald i samarbejde med de nationale parlamenter,  C. der anfoerer, at der inden for rammerne af ordningen med finansielle overslag for hvert regnskabsaar fastsaettes maalsaetninger vedroerende virkeliggoerelsen af det indre marked samt den oekonomiske samhoerighed, og at gennemfoerelsen af disse maalsaetninger udgoer kriteriet for meddelelse af decharge og vurdering af Kommissionens virksomhed i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 205,  I. Bemaerkninger vedroerende budgettets gennemfoerelse og kontrollen hermed  Problemer i forbindelse med budgettets gennemfoerelse  1. konstaterer, at Kommissionen har formaaet at anvende de skaerpede bestemmelser i finansforordningen med hensyn til budgettets etaarighed, der traadte i kraft i 1988, eftersom dens forvaltning har resulteret i en hoejere udnyttelsesgrad for forpligtelses- og betalingsbevillingerne (med undtagelse af bevillingerne til EUGFL, Garantisektionen);  2. understreger imidlertid, at denne reform, eftersom der herved er indfoert en noeje begraensning af omfanget af overfoerte bevillinger, har resulteret i oegede bortfaldne bevillinger, saavel betalingsbevillinger (over 800 mio. ECU) som forpligtelsesbevillinger, der er blevet disponible som foelge af frigoerelser (over 700 mio. ECU);  3. finder, at det af omfanget af de bortfaldne bevillinger fremgaar:  a) at der er forvaltningsmaessige problemer paa nationalt plan og paa EF-plan  b) at Faellesskabet risikerer ikke at kunne gennemfoere de fleraarige maalsaetninger, der er fastsat inden for rammerne af de finansielle overslag, navnlig med hensyn til samhoerighed, dersom de nuvaerende tendenser fortsaetter  c) at det er noedvendigt, at budgetmyndigheden og Kommissionen soerger for, at de finansielle overslag konkretiseres for saa vidt angaar gennemfoerelsen af budgettet, og at de i tilfaelde af manglende bevillingsudnyttelse foretager de tilpasninger, der viser sig noedvendige i medfoer af punkt 10 og 11 i den interinstitutionelle aftale;  4. anmoder Kommissionen om at garantere gennemsigtigheden i dens afgoerelser med hensyn til fremfoersel af bevillingerne og genopfoerelse af forpligtelsesbevillinger ved at praecisere baggrunden for den enkelte afgoerelse om fremfoersel, genopfoerelse eller bortfald;  5. minder om, at et for stort antal budgetposter, der ofte har vaeret genstand for aendringer fra Parlamentets side, ikke er blevet gennemfoert i tilstraekkelig grad, og anmoder Kommissionen om at undersoege aarsagerne til underudnyttelsen af bevillingerne for at forbedre gennemfoerelsen ikke bare globalt set, men ogsaa inden for de enkelte poster;  6. opfordrer sine kompetente udvalg til i loebet af regnskabsaaret at foere stadig kontrol med de budgetposter, der henhoerer under deres respektive sagsomraader; 7. beklager, at 15 mia. ECU ikke er blevet anvendt, men paa bekostning af hensigtsmaessige projekter henstaar som uindfriede bevillinger bestemt til ofte meget gamle aktioner; anmoder Kommissionen om:  a) at styrke og systematisere procedurerne til opfoelgning og afslutning af sagerne, navnlig paa de omraader, der vedroerer strukturfondene, forskning og samarbejde  b) som generel regel at anvende bestemmelserne i finansforordningens artikel 1 vedroerende varigheden af de forpligtelser, der er indgaaet i forbindelse med fleraarige aktioner, og begraense undtagelsestilfaeldene til det strengt noedvendige;  8. finder, at saldoen paa 1 140 mio. ECU, skoent den er beregnet paa grundlag af de eksisterende bestemmelser, ikke kan anses for at afspejle den faktiske gennemfoerelse af budgettet, for der er heri ikke taget hoejde for den forsinkede indbetaling af et beloeb paa 1 638 mio. ECU, som to medlemsstater var forpligtet til at betale i medfoer af regeringsaftalen fra 1988;  9. beklager, at Kommissionen ikke har foreslaaet at anvende den positive saldo for regnskabsaaret til at fremskynde tilbagebetalingen af de skyldige beloeb i forbindelse med nedbringelsen af smoerlagrene paa grundlag af en aendring af Raadets forordning (EOEF) nr. 801/87 (1) og en aendring af de finansielle overslag, og kraever, at Kommissionen fremover inden udgangen af regnskabsaaret forelaegger forslag med henblik paa at anvende saldoen til betaling af eventuelle skyldige beloeb, foer de forfalder til betaling;  Problemer i forbindelse med kontrollen  10. finder, at den gradvise decentralisering af forvaltningen, som Kommissionen har gennemfoert i de senere aar, kun kan accepteres, dersom Kommissionen bevarer det fulde ansvar herfor og ivaerksaetter enhver foranstaltning, der er noedvendig for at sikre de finansierede aktioners ensartethed og effektivitet;  11. konstaterer i den forbindelse, at decentraliseringen af forvaltningen hidtil ofte har bevirket en svaekkelse af kontrollen af de aktioner, der forvaltes paa nationalt niveau, for saa vidt angaar:  a) den faelles landbrugspolitik, hvor alarmsystemet og regnskabsafslutningsprocedurerne endnu ikke fungerer efter hensigten  b) strukturpolitikken som foelge af den utilstraekkelige evaluering, opfoelgning og kontrol paa stedet og den utilfredsstillende samordning med de nationale myndigheder  c) forskningsaktiviteterne, der ofte haemmes som foelge af vanskeligheder hvad angaar tilsynet med gennemfoerelsen af de videnskabelige programmer og i forbindelse med tilpasningen af projekterne til udviklingen  d) udviklingsbistanden, der er praeget af besvaerlige og ikke tilstraekkeligt ensartede procedurer til opfoelgning og afslutning af sagerne  e) de egne indtaegter, hvor beloeb, der skyldes Faellesskabet, gaar tabt som foelge af det daarlige tilsyn med gennemfoerelsen af det sjette direktiv og den utilstraekkelige kontrol med momsfordringerne og de nationale konti vedroerende de traditionelle egne indtaegter;  12. finder, at det forhold, at Kommissionen ikke har vaeret sig sit ansvar bevidst med hensyn til gennemfoerelsen og forvaltningen af budgettet, saaledes som det har vaeret tilfaeldet i forbindelse med kvote- og afgiftsordningerne inden for mejerisektoren, skaber risiko for, at maalsaetningerne om integrering af markederne og oekonomisk samhoerighed, ikke vil kunne gennemfoeres som planlagt inden 1993;  13. foreslaar, at subsidiaritetsprincippet, dersom det vedvarende skal fortolkes som undergivenhed over for de nationale politikker og myndigheder, erstattes af begrebet partnerskab, der indebaerer, at Kommissionen har det fulde ansvar for aktioner, der gennemfoeres inden for rammerne af den decentraliserede forvaltning;  14. er af den opfattelse, at Revisionsretten boer kontrollere anvendelsen af EF-midler i tredjelande, der ikke raader over tilstraekkelige forvaltningsstrukturer; er af den opfattelse, at dette forbehold skal vaere indeholdt i aftaler mellem Faellesskabet og tredjelande; paalaegger Revisionsretten at aflaegge beretning om gennemfoerelsen af bistanden til OEsteuropa to gange om aaret;  II. Bemaerkninger vedroerende forvaltningen af de enkelte sektorer  Egne indtaegter  15. understreger, at Kommissionens passivitet og svaghed i situationer, hvor det konstateres, at faellesskabsbestemmelserne er anvendt ukorrekt paa nationalt niveau, udgoer en tilsidesaettelse af dens forpligtelser i medfoer af EOEF-Traktatens artikel 205; insisterer derfor paa, at Kommissionen traeffer de noedvendige foranstaltninger inden for institutionernes retlige rammer;  16. beklager de alvorlige mangler, der er konstateret inden for momssektoren og i forvaltningen af de traditionelle egne indtaegter, som f.eks.:  a) manglende effektivitet af ordningen til kontrol af de nationale lovgivningers overensstemmelse med det sjette momsdirektiv  b) forsinkelser i ivaerksaettelsen af passende foranstaltninger i tilfaelde af uenighed med en medlemsstat om eksistensen og fastsaettelsen af beloeb hidroerende fra moms, utilstraekkelig kontrol med de beloeb, der beta  les, efter at der er foretaget berigtigelser, forsinkelser i opkraevningen af renten af for sent indbetalte beloeb og undladelse af udstedelse af indtaegtsordrer  c) intet program for tilsyn med opkraevningen af de traditionelle egne indtaegter; uhensigtmaessig koordinering af medlemsstaternes og Faellesskabets kontrolforanstaltninger  d) utilstraekkelige oplysninger om de egne indtaegter, naar de fastlaegges og stilles til raadighed  e) mangler ved Faellesskabets eksterne transitordning, der ikke omfatter kriterier vedroerende kontrol af vareforsendelser, der er paalagt toldforpligtelser, og som er praeget af manglende anvendelse af de fastlagte regler fra medlemsstaternes og toldmyndighedernes side  f) problemer med anvendelse af faellesskabsbestemmelserne vedroerende godtgoerelse af eller fritagelse for import- eller eksportafgifter, ufuldstaendige toldangivelser og faellesskabets ordning for aktiv foraedling;  17. anmoder under henvisning til bestemmelserne i bilag VII i Europa-Parlamentets forretningsorden Kommissionen om at oplyse det om uregelmaessigheder i anvendelsen af EF-bestemmelser, problemer og overtraedelser med henblik paa, at Budgetkontroludvalget kan drage de relevante konklusioner;  18. beklager, at Kommissionen paa grund af de konstaterede svagheder, ikke er i stand til at garantere, at de egne indtaegter, der overdrages Faellesskabet, svarer til de skyldige beloeb;  19. anmoder Kommissionen om at foretage en korrekt vurdering af omfanget af egne indtaegter, der skal stilles til dens raadighed, fremsaette de noedvendige korrektioner og i givet fald goere rede for afvigelser fra beregningerne;  20. kraever, at Kommissionen i Faellesskabets status anfoerer restancer i forbindelse med indbetaling af egne indtaegter med angivelse af, hvilken medlemsstat (eller hvilke medlemsstater) der er involveret;  21. understreger, at vedtagelsen af Raadets forordning (EOEF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemfoerelse af afgoerelse 88/376/EOEF, Euratom om ordningen for Faellesskabernes egne indtaegter (1) for foerste gang vil goere det muligt at foretage selvstaendig kontrol i medlemsstaterne og udstyre Faellesskabet med mere komplette oplysninger om svig og uregelmaessigheder og om de nationale myndigheders forholdsregler; anmoder ligeledes Kommissionen om at goere kontrollen vaesentlig mere effektiv i sin helhed og foretage en systematisk regnskabsmaessig opfoelgning af kontrolbesoegenes finansielle resultater;  22. anfoerer, at de to forslag til Raadets forordning om foranstaltninger til forenkling af ordningen vedroerende faellesskabsforsendelser boer lette opkraevningen af toldafgifter som foelge af ophaevelsen af graenseovergangsattesten og henstiller til Raadet, at det paatager sig sit ansvar og vedtager forordninger om foranstaltninger til forenkling af ordningen vedroerende faellesskabsforsendelser;  23. anmoder Kommissionen om i sit forslag til europaeisk toldkodeks at indfoeje bestemmelser om harmonisering af de gaeldende regler vedroerende toldformaliteter, om forenkling af procedurerne samt om behov for bekaempelse af uregelmaessigheder og svig;  24. anmoder Kommissionen om at soerge for, at vedtagelsen af disse nye retsgrundlag ledsages af en ensartet og fuldstaendig omsaetning af faellesskabsretten inden for rammerne af den nationale lovgivning og de administrative bestemmelser paa nationalt plan, af en kvantitativ og kvalitativ forbedring af de regnskabsmaessige og finansielle oplysninger, som medlemsstaterne fremsender, samt af indfoerelse af procedurer, hvorved det garanteres, at Faellesskabernes egne indtaegter fastlaegges, opkraeves og bogfoeres paa behoerig vis og paalaegger i den forbindelse Kommissionen senest den 1. oktober hvert aar at aflaegge beretning til Budgetkontroludvalget om, hvilke juridiske skridt, der er taget for at opfylde Europa-Parlamentets krav; opfordrer Kommissionen til at fortsaette sin indsats for at indfoere en mere gennemsigtig faelles kontoplan og en mere detaljeret regnskabsmaessig opstilling af de oplysninger om de egne indtaegter, som medlemsstaterne fremsender til Kommissionen;  EUGFL, Garantisektionen: horisontale problemer  25. konstaterer med tilfredshed, at ivaerksaettelsen af landbrugsstabilisatorerne og gennemfoerelsen af saerprogrammet til nedbringelse af smoerlagrene har gjort det muligt i betydeligt omfang at reducere regnskabsvaerdien af lagrene;  26. finder imidlertid, at de samlede besparelser, der er opnaaet i 1988 inden for EUGFL, Garantisektionen, i lige saa hoej grad skyldes gunstige omstaendigheder (aendret doller/ecu-kurs og udviklingen paa verdensmarkedet) som virkningen af de ivaerksatte foranstaltninger vedroerende budgetdisciplin;  27. anmoder derfor Kommissionen om at traeffe foelgende forholdsregler for i oeget omfang at begraense landbrugsudgifterne:  a) den maanedlige rapport, som fremsendes inden for rammerne af alarmsystemet, boer suppleres med skoen paa kort og mellemlang sigt over udviklingen i produktionen og paa markederne, saaledes at der hurtigt kan traeffes modforholdsregler ved enhver risiko, for overskridelse af den fastlagte prognose  b) Kommissionen opfordres til at forelaegge forslag, hvorved dens befoejelser for saa vidt angaar landbrugsstabilisatorerne oeges  c) Kommissionen boer reagere ved enhver afvigelse i forhold til de for hvert budgetkapitel udarbejdede udgiftsprofiler som anfoert i artikel 6 i Raadets beslutning 88/377/EOEF om budgetdisciplin (2); en forvaltning, der kun garanterer overholdelse af retningslinjerne paa landbrugsomraadet i deres helhed, saaledes at  der opstaar mulighed for at kompensere manglende ligevaegt paa visse omraader med besparelser paa andre, vil vaere i modstrid med bestemmelserne i EOEF-Traktatens artikel 39, hvori en stabilisering af markederne er fastsat som et af maalene for den faelles landbrugspolitik;  28. agter at gennemfoere en tilbundsgaaende analyse af aarsagerne til den utilstraekkelige og langsommelige regnskabsafslutningsprocedure for saa vidt angaar EUGFL, Garantisektionen;  29. konstaterer, at der er sket en staerk stigning i omfanget af de tilfaelde af uregelmaessigheder og svig, som medlemsstaterne har fremsendt meddelelse om, og et tilsvarende fald i omfanget af tilbagesoegningen;  30. beklager, at Kommissionen ikke fremsender tilstraekkelige oplysninger vedroerende de finansielle virkninger af de foretagne undersoegelser, navnlig med hensyn til tilbagesoegning af uretmaessigt udbetalte beloeb;  31. tilskynder Enheden til Koordinering af Bekaempelsen af Svig til paa foelgende fire omraader at fortsaette det arbejde, den paabegyndte i 1988:  a) kontrolforanstaltninger, i hvilken forbindelse antallet af undersoegelser paa grundlag af artikel 9 i Raadets forordning (EOEF) nr. 729/70 (1) boer oeges  b) udarbejdelse af regelsaet: forelaeggelse af en europaeisk toldkodeks, aendring af bestemmelserne vedroerende kontrol med eksportrestitutioner, vedtagelse af en forordning om kontrol af handelsdokumenter udarbejdet af stoetteberettigede inden for rammerne af EUGFL, Garantisektionen  c) administrativ rationalisering: forenkling af ordningen vedroerende differentierede restitutioner og aendring af beviset for landbrugsprodukternes ankomst til slutdestinationen  d) forordninger: forslag fra Kommissionen udarbejdet til forordninger, som forebygger svig i form af administrative sanktioner; Kommissionen skal under alle omstaendigheder anvende sine befoejelser til fra de beloeb, der skal betales til medlemsstaterne, at traekke de beloeb, der skyldes til faellesskabsbudgettet, som boeder for misbrug af faellesskabsmidler;  32. anmoder Raadet om at vedtage det dokument om EF-bedragerier, som har ligget i Raadet siden 1976, og som til en vis grad ville beskytte Faellesskabets finansielle interesser og bekaempe svig, og anmoder Raadet om at indlede behandlingen af foelgende lovgivning:  - udkast til Traktat om AEndring af Traktaterne om Oprettelse af Det Europaeiske Faellesskab, saaledes at der kan vedtages ensartede regler for den strafferetlige beskyttelse af Faellesskabets oekonomiske interesser og retsforfoelgelse i tilfaelde af overtraedelse af disse traktatbestemmelser  - udkast til Traktat om AEndring af Traktat om Oprettelse af et Faelles Raad og en Faelles Kommission for De Europaeiske Faellesskaber, saaledes at der kan vedtages ensartede regler for EF-tjenestemaends og andre EF-ansattes strafferetlige ansvar og beskyttelse  - forslag til Raadets forordning (EOEF) om oeget kontrol med anvendelsen af EF-reglerne paa landbrugsprodukter  - aendring af forslag til Raadets forordning (EOEF) om oeget kontrol med anvendelsen af EF-bestemmelserne paa landbrugsprodukter;  EUGFL, Garantisektionen: sektorspecifikke problemer  33. anmoder Kommissionen om inden den 1. oktober 1990 at aflaegge beretning til Parlamentet om:  a) den oekonomiske virkning af medansvarsafgiften inden for kornsektoren sammenholdt med de maalsaetninger om stabilisering af budgetudgifterne, der laa til grund for indfoerelsen heraf  b) de regnskabsmaessige og forvaltningsmaessige budgetproblemer, som det forhold, at denne afgift har status af negativ udgift, foraarsager  c) udviklingen i udgifterne inden for denne sektor efter indfoerelsen af medansvarsafgiften samt i de oekonomiske parametre, der er aarsag til disse udgifter (produktion, lagre, eksport osv.)  d) datoen for opkraevning af medansvarsafgiften i de forskellige medlemsstater;  34. bifalder Kommissionens og de italienske myndigheders indsats for at oege kontrollen, anvende sanktioner og tilbagesoege uretmaessigt udbetalte beloeb i form af stoette til produktion af haard hvede og anmoder Kommissionen om at tilpasse omfanget af produktionsstoetten til markedsudviklingen;  35. agter at tage spoergsmaalet om sukkersektorens finansielle neutralitet op paa ny i lyset af Kommissionens og Revisionsrettens meddelelser;  36. konstaterer, at der i de seneste maaneder er sket en foruroligende udvidelse af de kunstige handelsstroemme inden for sukkereksportsektoren, hvorved de forskelligartede regler for toldkontrol samt aendringerne i valutakurserne udnyttes; understreger, at denne praksis paa én gang fordrejer konkurrencevilkaarene og paafoerer faellesskabsbudgettet et tab, der for sukkersektorens vedkommende af Revisionsretten anslaas til 10 mio. ECU; anmoder derfor Kommissionen om at gennemfoere effektive foranstaltninger for at saette en stopper for denne praksis;  37. er staerkt foruroliget over, at stikproever foretaget af Kommissionen vedroerende kvaliteten af olivenolie i intervention har vist, at den konstaterede kvalitet i 93 % af tilfaeldene var lavere, end den kvalitet, der var blevet opgivet; anmoder derfor Kommissionen om at sikre, at kontrollen af kvaliteten af den olivenolie, der er bestemt til intervention, foretages paa det tidspunkt, hvor varen tilgaar lagrene;  38. anmoder Kommissionen om at ivaerksaette foranstaltninger for saa vidt angaar praemier og garanterede priser til genetablering af ligevaegten paa tobaksmarkedet, der er ramt af overskudsproduktionen af sorter, der ikke finder afsaetning paa markedet;  39. opfordrer Kommissionen til at foreslaa en aendring af den faelles markedsordning inden for frugt- og groensagssektoren for at tilskynde producentsammenslutningerne til at tilstraebe afsaetning af produktionen paa de nationale og internationale markeder i stedet for at foretage tilbagekoeb;  40. anmoder Kommissionen om at aendre prissystemet inden for vindestillationssektoren for at bringe vaeksten i lagrene til ophoer;  41. beklager staerkt Kommissionens holdning til problemerne vedroerende maelkekvoterne og de alvorlige overtraedelser af ordningerne, der blev konstateret i regnskabsaarene 1984-1985 og 1985-1986; finder, at opgivelsen af sagerne mod fem ud af seks medlemsstater og vedtagelsen af forordninger, som gjorde det muligt at goere det konstaterede misbrug lovligt med tilbagevirkende kraft, har haft foelgende konsekvenser:  a) tab af 520 mio. ECU, som var genstand for de berigtigelser, som Kommissionen havde til hensigt at foretage i forbindelse med regnskabsafslutningen i 1986, og som udgjorde de budgetmaessige konsekvenser af den ukorrekte anvendelse af kvoteordningerne  b) kraenkelse af princippet om ligebehandling af medlemsstaterne baade for opkoeber- og for producentkategorien;  42. opfordrer Kommissionen til efter Raadets vedtagelse af de to forslag om kontrol med de beloeb, der udbetales i forbindelse med eksport af landbrugsprodukter i almindelighed, og om fastsaettelse af de naermere betingelser for tildeling af eksportrestitutioner for oksekoed at ivaerksaette de nye kontrolforanstaltninger, der er fastlagt for oksekoedssektoren og efter et passende tidsrum at aflaegge beretning til Parlamentet om resultaterne heraf;  43. anmoder Kommissionen om at udvide kontrollen med moderfaarspraemien og aflaegge beretning til Parlamentet herom;  Strukturpolitik: Strukturfonde, ydede og optagne laan, transportpolitik og ligestillingspolitik  44. er af den opfattelse, at Kommissionen ved gennemfoerelsen af reformen af Strukturfondene vil staa over for de samme problemer, som har karakteriseret strukturpolitikken indtil 1988, f.eks.: vilkaarlig anvendelse af stoetten fra fondene og ringe indvirkning af de finansierede aktioner paa de beroerte regioners oekonomi som helhed; utilstraekkelig udvaelgelse, opfoelgning og kontrol af aktionerne, hvilket medfoerer oegede uindfriede forpligtelser, bortfald af bevillinger og uregelmaessigheder; manglende komplementaritet og manglende konkret betydning af stoetten for beslutningen om at investere;  45. opfordrer Kommissionen til at udnytte alle de muligheder, der er forbundet med de nye bestemmelser (fastsaettelse af strategiske maal; udvaelgelse, opfoelgning og kontrol af aktionerne inden for rammerne af partnerskabet, faellesskabsstoetterammerne og de operationelle programmer; samarbejde med Revisionsretten med henblik paa fastlaeggelse af kriterier for den efterfoelgende evaluering) for at goere Faellesskabets strukturinterventioner virkelig effektive sammenholdt med maalsaetningerne om samhoerighed;  46. foreslaar Kommissionen, at det opfoelgnings-, evaluerings- og kontrolarbejde, der ivaerksaettes som led i reformen af fondene, baseres paa foelgende kriterier:  a) ikke kun gennemfoerelsen af programmerne i deres helhed, men ogsaa den korrekte gennemfoerelse af de aktioner, som finansieredes som led i et program, boer vaere omfattet af de opnaaede fremskridt  b) Kommissionen boer bedre praecisere de kriterier for opfoelgningen, der skal vedtages af de udvalg, som er omhandlet i afsnit VII i samordningsforordningen, og soerge for, at disse udvalg i stor udstraekning inddrages i tilsynet med faellesskabsstoetterammerne  c) bestemmelserne i artikel 1, stk. 3a, i finansforordningen (frist for indfrielse af de juridiske forpligtelser, hvis gennemfoerelse straekker sig over mere end et regnskabsaar) boer gennemfoeres effektivt for i fremtiden at undgaa, at fondsstoetten ikke finder anvendelse  d) Kommissionen boer udnytte den mulighed, der er givet i medfoer af samordningsforordningens artikel 23, for kontrol paa stedet uden varsel  e) der boer goeres en saerlig indsat for at samordne interventionerne indbyrdes og med laangivningsinstrumenterne;  47. opfordrer Revisionsretten til at forelaegge en saerrapport om gennemfoerelsen af komplementaritetsprincippet i forbindelse med strukturfondene;  48. agter at foelge forvaltningen af stoetteprogrammerne til udvikling af den portugisiske oekonomi (stoette forud for tiltraedelsen, PEDAP, PEDIP) for at sikre, at der er overensstemmelse mellem resultaterne og maalsaetningerne, og at portugisisk oekonomi integreres fuldt ud i det europaeiske marked; 49. finder, at omfanget af bortfaldne bevillinger - ca. 500 mio. ECU - som er blevet forpligtet i 1988 under Socialfonden, understreger de alvorlige forvaltningsmaessige problemer saavel paa nationalt niveau som paa faellesskabsniveau, der praeger denne fond, navnlig for saa vidt angaar udvaelgelse og opfoelgning af projekterne;  50. anmoder indtraengende Kommissionen om at nedsaette fristen for tilbagesoegning af uretmaessigt udbetalte forskud fra Socialfonden og tillaegge ikke-tilbagebetalte beloeb morarenter i medfoer af artikel 24 i Raadets forordning (EOEF) nr. 4253/88 (1);  51. konstaterer, at forsoeget med forvaltning af programmer ved gennemfoerelsen af specifikke aktioner under Socialfonden har vaeret en fiasko, og mener, at det paa baggrund heraf i hoej grad maa betvivles, om Kommissionen er i stand til at gennemfoere den udvidede maalsaetning om forvaltning af programmer, som er fastsat i forbindelse med reformen af strukturfondene;  52. beklager dybt, at det globale program vedroerende hospitalet for sindslidende paa oeen Leros har vaeret en fiasko, og anmoder Kommissionen om:  a) inden for seks maaneder at aflaegge beretning om gennemfoerelsen af programmet til reform af sundhedsvaesenet i Graekenland  b) at anmode de graeske myndigheder om tilbagebetaling af den uretmaessigt udbetalte stoette til det ikke-gennemfoerte projekt paa Leros  c) at fastsaette som betingelse for udbetaling af enhver anden stoette til programmet til reform af sundhedsvaesenet, at der nedsaettes de i Raadets forordning (EOEF) nr. 4130/88 (2) omhandlede tilsynsudvalg, og at de fastlagte gennemfoerelsesforanstaltninger for det aendrede psykiatriske program ivaerksaettes;  53. paalaegger Budgetkontroludvalget i samarbejde med de oevrige kompetente udvalg at udoeve en parallelt loebende kontrol med ivaerksaettelsen af reformen og foretage en evaluering af foerste fase heraf, saa snart den beretning, der er omhandlet i artikel 16 i rammeforordningen om strukturfondene, er forelagt af Kommissionen;  54. agter at analysere den forenkling af nomenklaturet, som Kommissionen har foretaget for saa vidt angaar de budgetposter, der vedroerer strukturfondene, med henblik paa at sikre gennemsigtigheden i budgettets gennemfoerelse i forbindelse med reformen;  55. understreger, at samordningen af laangivningsinstrumenterne med faellesskabsstoetten kan garantere et maksimum af samvirke i gennemfoerelsen af strukturpolitikken, men er af den opfattelse, at det med henblik herpaa er noedvendigt at gennemfoere en rationalisering i laangivnings- og laanydelsessektoren; bemaerker med tilfredshed, at der er sket en raekke fremskridt:  a) indgaaelse af en aftale mellem Revisionsretten og EIB om kontrol af NIC-transaktioner i modtagerlandene  b) indgaaelse af en aftale mellem Kommissionen og EIB om udelukkelse fra faellesskabsbudgettet af risici som foelge af aendringer i kreditorers og debitorers likviditet inden for rammerne af NIC  c) forbedring af effektiviteten og gennemsigtigheden paa en raekke omraader vedroerende forvaltningen af optagne laan (interne regler, forvaltningsregler, intern kontrol, procedurer paa konkurrenceomraadet, forhandlingsprocedurer for optagelse af laan samt genfinansiering);  56. agter noeje at foelge gennemfoerelsen af de foranstaltninger, som Kommissionen ivaerksaetter for at forbedre lovmaessigheden og gennemsigtigheden af de strukturer, der er tillagt forvaltningen af optagne laan;  57. agter at undersoege muligheden for at forbedre de forskellige finansielle instrumenters budgetstruktur i henhold til mere politiske kriterier;  58. afventer Kommissionens undersoegelse af ydede og optagne laans opfoerelse paa budgettet samt de foranstaltninger, der vil blive foreslaaet;  59. opfordrer Kommissionen til at fremme en faellesskabstransportpolitik, der er baseret paa opfoerelse af tilstraekkelige bevillinger paa budgettet, udarbejdelse af et retsgrundlag for finansiering af hovedfaerdselsaarerne i Europa samt samordning af Faellesskabets strukturpolitik med de regionale prioriteter;  60. anmoder Revisionsretten om at udarbejde en saerberetning om Det Europaeiske Faellesskabs udgifter paa omraadet ligestilling og hvert aar lade et afsnit herom indgaa i sin aarsberetning; anmoder Kommissionen om hvert aar at offentliggoere en rapport herom;  Forskning, energi, miljoe  61. konstaterer, at styrkelsen af princippet om budgettets etaarighed ikke har haemmet gennemfoerelsen af forskningsbudgettet for saa vidt angaar forpligtelsesbevillingerne; bemaerker imidlertid, at 59,3 mio. ECU i betalingsbevillinger er bortfaldet, og opfordrer Kommissionen til at gennemfoere en mere dynamisk forvaltning af budgettet for at sikre, at et maksimum af disponible bevillinger er blevet udnyttet ved regnskabsaarets udgang;  62. er af den opfattelse, at de vedvarende vanskeligheder med at sikre, at bevillingerne i kapitel 73 udnyttes fuldt ud, skyldes, at det er et problem at forene budgettets etaarighed med den fleraarige karakter af rammeprogrammet for forskning; opfordrer derfor Kommissionen til at afhjaelpe dette problem ved at anvende muligheden for at overfoere bevillingerne inden for rammerne af de finansielle overslag som fastlagt i artikel 11 i den interinstitutionelle aftale;  63. opfordrer Kommissionen til at traeffe forholdsregler til reduktion af det stigende omfang af uindfriede forpligtelser, der er et symptom paa utilstraekkelig opfoelgning af de finansierede projekter; anmoder navnlig Kommissionen om at foelge samtlige faser i gennemfoerelsen af et finansieret videnskabeligt program og udelukke alle de projekter fra stoetten, som undervejs viser sig ikke at vaere hensigtsmaessige, samt tilpasse finansieringsvilkaarene for hvert projekt til projektets videnskabelige og funktionelle udvikling;  64. er af den opfattelse, at omfanget af det arbejde som FFC vil gennemfoere for tredjemands regning, vil vidne om kvaliteten af centrets aktiviteter, men er bange for, at maalsaetningen om et indtaegtsbeloeb paa 130 mio. ECU i perioden 1988 til 1991 langt fra kan naas; opfordrer Kommissionen til at tildele FFC et passende personale til udvikling af centrets marketingsstrategi;  65. agter noeje at foelge omstruktureringen af Det Faelles Forskningscenter, der er paabegyndt i slutningen af 1988, og opfordrer Kommissionen til at basere den nye forvaltning ved hjaelp af institutter paa ansvarliggoerelse af disse paa grundlag af et kontinuerligt tilsyn med forvaltningen med det formaal at fastslaa forskellene mellem prognoserne og resultaterne, idet kostprisen direkte henfoeres til det enkelte institut; opfordrer i den forbindelse bestyrelsen for FFC til at oege sine overvejelser vedroerende afviklingen af den budgetmaessige forvaltning, eventuelt ved hjaelp af edb;  66. agter at behandle den meddelelse, som Kommissionen vil fremsende til Parlamentet og Raadet vedroerende de foranstaltninger, der skal ivaerksaettes til forbedring af effektiviteten, og bemaerker allerede nu, at der boer ivaerksaettes en raekke foranstaltninger til afhjaelpning af de mangler, der kendetegner de indirekte forskningsaktiviteter med hensyn til langsommelig beslutningsproces, juridisk behandling af ophavsrettighederne, overlapning af forskningsgeneraldirektoraternes arbejdsomraade, komitologi, opfoelgning af projekter og betaling;  67. er af den opfattelse, at svig og uregelmaessigheder ogsaa kan finde sted i forskningssektoren, navnlig ved overvurdering af omkostningerne, og anmoder derfor Kommissionen om at fastlaegge en metode til bestemmelse af omkostningerne, saaledes at det bliver muligt for de kontraktforhandlende enheder at beregne de reelle omkostninger i forbindelse med projekterne;  68. opfordrer Kommissionen til paa sit driftsbudget at opfoere udgifterne til forvaltning af de budgetposter, der vedroerer miljoe;  69. anmoder Revisionsretten om at udarbejde en saerberetning om Det Europaeiske Faellesskabs udgifter paa miljoeomraadet og hvert aar hellige et kapitel i aarsberetningen til samme emneomraade; anmoder Kommissionen om hvert aar at offentliggoere en beretning desangaaende;  Informationspolitik  70. anmoder Kommissionen om at udarbejde et aktionsprogram for alle aktiviteter paa informations-, kommunikations- og kulturomraadet og i form af en meddelelse med angivelse af samtlige beroerte budgetposter fremsende det til Parlamentet, der vil behandle det som led i budget- og dechargeproceduren;  71. anser det for absolut noedvendigt, at der gennemfoeres en koordinering mellem de forskellige generaldirektorater i Kommissionen, der udoever informationsvirksomhed, og mellem centraladministrationen og de eksterne kontorer for at undgaa overlapninger og styrke det eksisterende samvirke;  72. opfordrer Kommissionen til at foretage en cost/benefit-analyse af informationsprogrammerne, hvortil der kraeves finansielle midler, og forelaegge resultatet heraf i det foreloebige forslag til budget og i dets aktionsprogram;  Udviklingsbistand og foedevarehjaelp  73. beklager den betydelige stigning i omfanget af uindfriede bevillinger under afsnit 9 i budgettet og opfordrer Kommissionen til at gennemfoere en mere dynamisk budgetforvaltning, navnlig ved generel anvendelse af proceduren til automatisk afslutning af afbrudte sager, der anvendes i forbindelse med aktioner under kapitel 93;  74. konstaterer, at den budgetmaessige forvaltning af kapitel 93, der vedroerer samarbejdet med udviklingslandene i Asien og Latinamerika, er kendetegnet af alvorlige forsinkelser i finansieringen af projekterne, og anmoder Kommissionen om at afhjaelpe situationen paa foelgende maade:  a) omfordeling af personalet i delegationerne (der fortsat er utilstraekkeligt) og i de centrale tjenestegrene (hvor der ofte udfoeres dobbeltarbejde)  b) erstatning af de paa komitéer baserede procedurer, der medfoerer betydelige operationelle forsinkelser, med et system baseret paa raadgivende udvalg  c) undersoegelse af muligheden for at reducere antallet (der er for stort) af aarligt finansierede projekter og udarbejde fleraarige programmer;  75. opfordrer Kommissionen til i hoejere grad at sikre en hensigtsmaessig forvaltning af artikel 936 (bistand til flygtning) ved at fastlaegge bestemmelser for udvaelgelse, forvaltning og kontrol af projekterne;  76. anmoder Kommissionen om inden seks maaneder efter datoen for meddelelse af decharge at forelaegge en analyse af virkningerne af den nye ordning til fremskaffelse af foedevarehjaelp;  77. finder, at de tre europaeiske institutioners erklaering, der er vedfoejet som bilag til den aendrede finansforordning, kan foere til udarbejdelse af en varig og oenskelig loesning paa problemet med indbyrdes forbindelse mellem kapitel 29 og 92 i budgettet; 78. beklager, at problemerne med forvaltning og anvendelse af counterpartmidler endnu ikke er loest, og at salgsprovenuet, der ofte er lavere end den reelle vaerdi af bistanden, undertiden anvendes til at rette op paa offentlige organers underskud; anmoder foelgelig Kommissionen om at skaerpe aftalernes bestemmelser vedroerende tidsfrister og sikre, at bistandens handelsvaerdi bogfoeres bestemte konti;  Administrative udgifter  79. bemaerker, at Revisionsrettens og Domstolens budget har vaeret genstand for omfattende bortfald og opfordrer disse institutioner til at foretage mere praecise skoen af deres budget;  80. tilskynder kraftigt de institutioner, hvis hjemsted er fastlagt, til at foere en politik baseret paa koeb af deres bygninger;  81. konstaterer, at Domtolen har indledt proceduren til besaettelse af den nye stilling som assisterende finansinspektoer, der er opfoert paa stillingsfortegnelsen for 1990;  82. finder det noedvendigt, at der foretages en analyse af finansinspektoerens uafhaengighed i udoevelsen af sit erhverv, og anmoder Revisionsretten om med henblik herpaa at forelaegge Parlamentet en analytisk oversigt over afgoerelser om tilsidesaettelse af naegtelse af godkendelse af udgifter i hver institution i perioden 1984 til 1988; anmoder endvidere om fremover at faa tilsendt en saadan oversigt hvert aar for det foregaaende budgetaar inden indledningen af dechargeproceduren; kraever i de tilfaelde, hvor en institutions finansinspektoer naegter paategning, og hvor institutionens formand undlader at tage hensyn hertil, at alle dokumenter fra finansinspektoeren til stoette herfor, herunder hans egentlige begrundelse for naegtelse af paategning, forelaegges for Budgetkontroludvalget;  83. anmoder Kommissionen om snarest muligt at aflaegge beretning om den kommende reform af den faelles sygesikringsordning; anmoder ogsaa om, at der indledes forhandlinger med laegeforeninger i Bruxelles, Luxembourg og Ispra om bestemmelser vedroerende honorarer;  84. anmoder Revisionsretten om at meddele, hvilke forholdsregler der er truffet for at sikre en uafhaengig kontrol af tjenesterejseudgifterne for dens medlemmer;  Horisontale problemer  Intern kontrol  85. agter at fortsaette sin analyse af Revisionsrettens forslag vedroerende den interne kontrol af institutionerne med det formaal at drage konklusioner med henblik paa en eventuel fremtidig aendring af finansforordningen;  Informationer til decharge-myndigheden  86. opfordrer Revisionsretten til i sin aarsberetning at hellige:  a) mindst et punkt i hvert kapitel til analyse af den budgetmaessige gennemfoerelse inden for det paagaeldende omraade  b) et kapitel til hver enkelt faellesskabspolitik, herunder forsknings-, energi-, miljoe- og informationspolitikken samt de omraader af regional- og socialpolitikken, der ikke er omfattet af strukturfondene;  87. opfordrer Revisionsretten til at udarbejde en saerberetning om udgifterne til miljoepolitikken;  88. anmoder Kommissionen om i bind I af forvaltningsregnskabet (analyse af den oekonomiske forvaltning) at forelaegge en grundig analyse af situationen med hensyn til gennemfoerelsen af bevillingerne og aarsagerne til underudnyttelse;  Forbindelser med de nationale parlamenter  89. finder det noedvendigt, at der sker en samordning med de nationale parlamenter med det formaal at fastslaa faelles problemer og gennemfoere parallelt loebende foranstaltninger inden for rammerne af Faellesskabets system og medlemsstaternes interne juridiske og administrative systemer omfattende en raekke forhold af faelles interesse, f.eks.:  a) omsaetning af faellesskabslovgivningen paa nationalt plan  b) forvaltning og kontrol af de administrative ordninger, der er skabt paa nationalt plan til gennemfoerelse af faellesskabspolitikkerne  c) forberedende arbejde (udvaelgelse og fremsaettelse af forslag) gennemfoert af de nationale myndigheder med henblik paa gennemgang af de projekter og programmer, der foreslaas tildelt faellesskabsstoette.  Europaskolerne og Det Europaeiske Universitetsinstitut  90. mener, at Budgetkontroludvalget boer undersoege forholdet mellem EF-institutionernes sygesikringsordning og de ordninger, der gaelder for laerere ved Europaskolerne og Det Europaeiske Universitetsinstitut i Firenze;  91. opfordrer Kommissionen og Det OEverste Raad til hurtigst muligt at gribe ind over for de italienske myndigheder med henblik paa at finde en loesning, saaledes at de noedvendige bevillinger til reparation og vedligeholdelse af Europaskolens bygninger i Varese stilles til raadighed uden yderligere forsinkelser.  (1) EFT nr. L 79 af 22. 3. 1987, s. 14.  (1) EFT nr. L 155 af 7. 6. 1989, s. 1.  (2) EFT nr. L 185 af 15. 7. 1988, s. 29.  (1) EFT nr. L 94 af 28. 4. 1970, s. 13.  (1) EFT nr. L 374 af 31. 12. 1988, s. 1.  (2) EFT nr. L 362 af 30. 12. 1988, s. 1.c ) undersoegelse af muligheden for at reducere antallet ( der er for stort ) af aarligt finansierede projekter og udarbejde fleraarige programmer;  75 . opfordrer Kommissionen til i hoejere grad at sikre en hensigtsmaessig forvaltning af artikel 936 ( bistand til flygtning ) ved at fastlaegge bestemmelser for udvaelgelse, forvaltning og kontrol af projekterne;  76 . anmoder Kommissionen om inden seks maaneder efter datoen for meddelelse af decharge at forelaegge en analyse af virkningerne af den nye ordning til fremskaffelse af foedevarehjaelp;  77 . finder, at de tre europaeiske institutioners erklaering, der er vedfoejet som bilag til den aendrede finansforordning, kan foere til udarbejdelse af en varig og oenskelig loesning paa problemet med indbyrdes forbindelse mellem kapitel 29 og 92 i budgettet;  78 . beklager, at problemerne med forvaltning og anvendelse af counterpartmidler endnu ikke er loest, og at salgsprovenuet, der ofte er lavere end den reelle vaerdi af bistanden, undertiden anvendes til at rette op paa offentlige organers underskud; anmoder foelgelig Kommissionen om at skaerpe aftalernes bestemmelser vedroerende tidsfrister og sikre, at bistandens handelsvaerdi bogfoeres bestemte konti;  Administrative udgifter  79 . bemaerker, at Revisionsrettens og Domstolens budget har vaeret genstand for omfattende bortfald og opfordrer disse institutioner til at foretage mere praecise skoen af deres budget;  80 . tilskynder kraftigt de institutioner, hvis hjemsted er fastlagt, til at foere en politik baseret paa koeb af deres bygninger;  81 . konstaterer, at Domtolen har indledt proceduren til besaettelse af den nye stilling som assisterende finansinspektoer, der er opfoert paa stillingsfortegnelsen for 1990;  82 . finder det noedvendigt, at der foretages en analyse af finansinspektoerens uafhaengighed i udoevelsen af sit erhverv, og anmoder Revisionsretten om med henblik herpaa at forelaegge Parlamentet en analytisk oversigt over afgoerelser om tilsidesaettelse af naegtelse af godkendelse af udgifter i hver institution i perioden 1984 til 1988; anmoder endvidere om fremover at faa tilsendt en saadan oversigt hvert aar for det foregaaende budgetaar inden indledningen af dechargeproceduren; kraever i de tilfaelde, hvor en institutions finansinspektoer naegter paategning, og hvor institutionens formand undlader at tage hensyn hertil, at alle dokumenter fra finansinspektoeren til stoette herfor, herunder hans egentlige begrundelse for naegtelse af paategning, forelaegges for Budgetkontroludvalget;  83 . anmoder Kommissionen om snarest muligt at aflaegge beretning om den kommende reform af den faelles sygesikringsordning; anmoder ogsaa om, at der indledes forhandlinger med laegeforeninger i Bruxelles, Luxembourg og Ispra om bestemmelser vedroerende honorarer;  84 . anmoder Revisionsretten om at meddele, hvilke forholdsregler der er truffet for at sikre en uafhaengig kontrol af tjenesterejseudgifterne for dens medlemmer;  Horisontale problemer  Intern kontrol  85 . agter at fortsaette sin analyse af Revisionsrettens forslag vedroerende den interne kontrol af institutionerne med det formaal at drage konklusioner med henblik paa en eventuel fremtidig aendring af finansforordningen;  Informationer til decharge-myndigheden  86 . opfordrer Revisionsretten til i sin aarsberetning at hellige :  a ) mindst et punkt i hvert kapitel til analyse af den budgetmaessige gennemfoerelse inden for det paagaeldende omraade  b ) et kapitel til hver enkelt faellesskabspolitik, herunder forsknings -, energi -, miljoe - og informationspolitikken samt de omraader af regional - og socialpolitikken, der ikke er omfattet af strukturfondene;  87 . opfordrer Revisionsretten til at udarbejde en saerberetning om udgifterne til miljoepolitikken;  88 . anmoder Kommissionen om i bind I af forvaltningsregnskabet ( analyse af den oekonomiske forvaltning ) at forelaegge en grundig analyse af situationen med hensyn til gennemfoerelsen af bevillingerne og aarsagerne til underudnyttelse;  Forbindelser med de nationale parlamenter  89 . finder det noedvendigt, at der sker en samordning med de nationale parlamenter med det formaal at fastslaa faelles problemer og gennemfoere parallelt loebende foranstaltninger inden for rammerne af Faellesskabets system og medlemsstaternes interne juridiske og administrative systemer omfattende en raekke forhold af faelles interesse, f.eks .:  a ) omsaetning af faellesskabslovgivningen paa nationalt plan  b ) forvaltning og kontrol af de administrative ordninger, der er skabt paa nationalt plan til gennemfoerelse af  faellesskabspolitikkerne  c ) forberedende arbejde ( udvaelgelse og fremsaettelse af forslag ) gennemfoert af de nationale myndigheder med henblik paa gennemgang af de projekter og programmer, der foreslaas tildelt faellesskabsstoette .  Europaskolerne og Det Europaeiske Universitetsinstitut  90 . mener, at Budgetkontroludvalget boer undersoege forholdet mellem EF-institutionernes sygesikringsordning og de ordninger, der gaelder for laerere ved Europaskolerne og Det Europaeiske Universitetsinstitut i Firenze;  91 . opfordrer Kommissionen og Det OEverste Raad til hurtigst muligt at gribe ind over for de italienske myndigheder med henblik paa at finde en loesning, saaledes at de noedvendige bevillinger til reparation og vedligeholdelse af Europaskolens bygninger i Varese stilles til raadighed uden yderligere forsinkelser .  ( 1 ) EFT nr . L 79 af 22 . 3 . 1987, s . 14 .  ( 1 ) EFT nr . L 155 af 7 . 6 . 1989, s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . L 185 af 15 . 7 . 1988, s . 29 .  ( 1 ) EFT nr . L 94 af 28 . 4 . 1970, s . 13 .  ( 1 ) EFT nr . L 374 af 31 . 12 . 1988, s . 1 .  ( 2 ) EFT nr . L 362 af 30 . 12 . 1988, s . 1 .


Avis juridique important

|

31980D0896

80/896/EØF, Euratom: Rådets afgørelse af 15. september 1980 om beskikkelse af et medlem af Det økonomiske og sociale Udvalg

EF-Tidende nr. L 255 af 30/09/1980 s. 0014 - 0014

++++  RAADETS AFGOERELSE  af 15 . september 1980  om beskikkelse af et medlem af Det oekonomiske og sociale Udvalg   ( 80/896/EOEF , Euratom )  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab , saerlig artikel 193 - 195 ,  under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske Atomenergifaellesskab , saerlig artikel 165 - 167 ,  under henvisning til konventionen vedroerende faelles institutioner for De europaeiske Faellesskaber , saerlig artikel 5 ,  under henvisning til Raadets afgoerelse af 19 . september 1978 om beskikkelse af medlemmerne af Det oekonomiske og sociale Udvalg for perioden , der slutter den 18 . september 1982 ,  i betragtning af , at en medlemsplads i ovennaevnte udvalg er blevet ledig efter hr . Fassinas fratraeden , hvorom Raadet blev underrettet den 9 . september 1980 ,  under henvisning til den kandidatliste , der blev indgivet den 9 . september 1980 ,  efter at have indhentet udtalelse fra Kommissionen for De europaeiske Faellesskaber -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE :  Eneste artikel  Danilo Beretta beskikkes som medlem af Det oekonomiske og sociale Udvalg i stedet for hr . Fassina for resten af dennes mandatperiode , dvs . indtil den 18 . september 1982 .  Udfaerdiget i Bruxelles , den 15 . september 1980 .  Paa Raadets vegne  G . THORN  Formand


Avis juridique important

|

31995D0436

95/436/EF: Rådets afgørelse af 23. oktober 1995 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget

EF-Tidende nr. L 257 af 27/10/1995 s. 0036 - 0036

RÅDETS AFGØRELSE af 23. oktober 1995 om beskikkelse af et medlem af Regionsudvalget (95/436/EF) RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 198 A,under henvisning til Rådets afgørelse 94/65/EF af 26. januar 1994 om beskikkelse af medlemmerne af og suppleanterne til Regionsudvalget for perioden fra 26. januar 1994 til 25. januar 1998 (1),i betragtning af, at en plads som medlem af ovennævnte udvalg er ledig, efter at Juan José García Escribano er trådt tilbage, hvilket Rådet blev underrettet om den 12. juli 1995,under henvisning til indstillingen fra den spanske regering -TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:Eneste artikel Antonio Gómez Fayrén beskikkes som medlem af Regionsudvalget som efterfølger for Juan José García Escribano for den resterende del af dennes mandatperiode, dvs. indtil den 25. januar 1998.Udfærdiget i Luxembourg, den 23. oktober 1995.På Rådets vegneP. SOLBES MIRAFormand(1) EFT nr. L 31 af 4. 2. 1994, s. 29.


Avis juridique important

|

31992D0351

92/351/EØF: Rådets afgørelse af 15. juni 1992 om indgåelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Marokko om fastsættelse for perioden 1. november 1987 - 31. december 1993 af det tillægsbeløb, som skal fratrækkes den afgift, der anvendes ved indførsel til Fællesskabet af ikke behandlet olivenolie med oprindelse i Marokko

EF-Tidende nr. L 192 af 11/07/1992 s. 0057

RAADETS AFGOERELSE  af 15. juni 1992  om indgaaelse af aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Marokko om fastsaettelse for perioden 1. november 1987 - 31. december 1993 af det tillaegsbeloeb, som skal  fratraekkes den afgift, der anvendes ved indfoersel til Faellesskabet af ikke behandlet olivenolie med oprindelse i Marokko  (92/351/EOEF)  RAADET FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR -  under henvisning til Traktaten om Oprettelse af Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab, saerlig artikel 113,  under henvisning til Samarbejdsaftalen mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Marokko (1), der er traadt i kraft den 1. november 1978, saerlig denne aftales bilag B,  under henvisning til henstilling fra Kommissionen, og  ud fra foelgende betragtning:  Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Marokko om fastsaettelse for perioden 1. november 1987 - 31. december 1993 af det tillaegsbeloeb, som skal fratraekkes den afgift, der anvendes ved indfoersel til  Faellesskabet af ikke behandlet olivenolie, henhoerende under KN-kode 1509 10 10, 1509 10 90 og 1510 00 10 og med oprindelse i Marokko, boer godkendes -  TRUFFET FOELGENDE AFGOERELSE:  Artikel 1  Aftalen i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Kongeriget Marokko om fastsaettelse for perioden 1. november 1987 - 31. december 1993 af det tillaegsbeloeb, der skal fratraekkes den afgift, som anvendes ved indfoersel  til Faellesskabet af ikke behandlet olivenolie, henhoerende under KN-kode 1509 10 10, 1509 10 90 og 1510 00 10 og med oprindelse i Marokko, godkendes herved paa Faellesskabets vegne.  Teksten til aftalen er knyttet til denne afgoerelse.  Artikel 2  Formanden for Raadet bemyndiges til at udpege den person, der er befoejet til at undertegne aftalen med bindende virkning for Faellesskabet.  Artikel 3  Denne afgoerelse faar virkning dagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Udfaerdiget i Luxembourg, den 15. juni 1992. Paa Raadets vegne  Joao PINHEIRO  Formand   (1) EFT nr. L 264 af 27. 9. 1978, s. 2.


title: 2011/842/EU: Rådets afgørelse af 13. december 2011 om den fulde anvendelse af Schengenreglerne i Fyrstendømmet Liechtenstein

text:
               16.12.2011

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 334/27

         RÅDETS AFGØRELSE
   af 13. december 2011
   om den fulde anvendelse af Schengenreglerne i Fyrstendømmet Liechtenstein
   (2011/842/EU)
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (1), særlig artikel 10, stk. 1, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Ifølge artikel 10, stk. 1, i nævnte protokol skal Schengenreglernes bestemmelser først finde anvendelse i Fyrstendømmet Liechtenstein, når Rådet har truffet afgørelse herom efter at have sikret sig, at Liechtenstein opfylder de nødvendige betingelser for gennemførelsen af Schengenreglerne.

               (2)

               Rådet har kontrolleret, at forhåndsbetingelserne for anvendelsen af de pågældende Schengenreglers afsnit om databeskyttelse er opfyldt af Fyrstendømmet Liechtenstein, og har ved afgørelse 2011/352/EU (2) derefter besluttet at Schengenreglernes bestemmelser om Schengeninformationssystemet skal finde anvendelse i Fyrstendømmet Liechtenstein fra den 9. juni 2011.

               (3)

               Rådet har i overensstemmelse med de gældende Schengenevalueringsprocedurer, der er fastlagt i Eksekutivkomitéens afgørelse af 16. september 1998 om nedsættelse af et stående udvalg for evaluering og anvendelse af Schengenreglerne (jf. SCH/Com-ex (98) 26 endelig udg.) (3), undersøgt, om de nødvendige betingelser for anvendelsen af Schengenreglerne er opfyldt inden for alle andre områder af Schengenreglerne i Fyrstendømmet Liechtenstein.

               (4)

               Den 13. december 2011 konkluderede Rådet, at betingelserne inden for hvert af de nævnte områder var blevet opfyldt af Fyrstendømmet Liechtenstein.

               (5)

               Der kan fastsættes en dato for Fyrstendømmet Liechtensteins fulde anvendelse af Schengenreglerne, dvs. den dato, fra hvilken personkontrollen ved de indre grænser til Fyrstendømmet Liechtenstein bør ophæves.

               (6)

               Fra denne dato bør de begrænsninger for anvendelsen af Schengeninformationssystemet, der er fastsat i afgørelse 2011/352/EU, ophæves.

               (7)

               I overensstemmelse med artikel 15 i aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz (4), og artikel 8 i protokollen mellem Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om kriterier og mekanismer for fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning indgivet i en medlemsstat eller i Schweiz (5), er sidstnævnte aftale blevet gennemført fra den 7. marts 2011.

               (8)

               Aftalen mellem Fyrstendømmet Liechtenstein og Kongeriget Danmark om gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af de af Schengenreglerne, der er baseret på afsnit V i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, undertegnet i Bruxelles den 18. marts 2011, bestemmer, at den får virkning på samme dato, som de bestemmelser, der er omhandlet i artikel 2 i protokollen, får virkning for Fyrstendømmet Liechtenstein.

               (9)

               I overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, andet afsnit, i aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (6) og som følge af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands delvise anvendelse af Schengenreglerne i medfør af Rådets afgørelse 2004/926/EF af 22. december 2004 om iværksættelse af nogle af Schengenreglerne i Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (7), navnlig artikel 1, stk. 1, skal kun en del af de bestemmelser i Schengenreglerne, der gælder for Fyrstendømmet Liechtensteins forbindelser med medlemsstater, der anvender Schengenreglerne i fuldt omfang, finde anvendelse på Fyrstendømmet Liechtensteins forbindelser med Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

               (10)

               I overensstemmelse med artikel 15, stk. 1, tredje afsnit, i aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne og som følge af Republikken Cyperns delvise anvendelse af Schengenreglerne i medfør af artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003 og Republikken Bulgariens og Rumæniens delvise anvendelse af Schengenreglerne i medfør af artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005 bør kun den del af Schengenreglerne, der gælder for disse medlemsstater, også finde anvendelse på Fyrstendømmet Liechtenstein i dets forbindelser med disse medlemsstater —

         VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   1.   Alle de bestemmelser, som der henvises til i bilag A og B til aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, og alle bestemmelserne i bilaget til protokollen til nævnte aftale samt enhver akt, der er en videreudvikling af en eller flere af disse bestemmelser, finder anvendelse på Fyrstendømmet Liechtenstein i dets forbindelser med Kongeriget Belgien, Den Tjekkiske Republik, Kongeriget Danmark, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Ungarn, Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland og Kongeriget Sverige fra den 19. december 2011.
   Alle begrænsninger for de pågældende medlemsstaters anvendelse af Schengeninformationssystemet, jf. første afsnit, ophæves fra samme dato.
   2.   De af Schengenreglernes bestemmelser, som Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har iværksat i medfør af artikel 1 i afgørelse 2004/926/EF, og enhver akt, der er en videreudvikling af en eller flere af disse bestemmelser, finder anvendelse på Fyrstendømmet Liechtenstein i dets forbindelser med Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland fra den 19. december 2011.
   3.   De af Schengenreglernes bestemmelser, der finder anvendelse på Republikken Cypern i medfør af artikel 3, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2003 og Republikken Bulgarien og Rumænien i medfør af artikel 4, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2005, og enhver akt, der er en videreudvikling af enhver af disse bestemmelser, finder anvendelse på Fyrstendømmet Liechtenstein i dets forbindelser med Republikken Cypern, Republikken Bulgarien og Rumænien fra den 19. december 2011.
   Artikel 2
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2011.

            På Rådets vegne

         M. CICHOCKI

            Formand

      (1)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

      (2)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 84.

      (3)  EFT L 239 af 22.9.2000, s. 138.

      (4)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 5.

      (5)  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 39.

      (6)  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

      (7)  EUT L 395 af 31.12.2004, s. 70.


title: 2009/78/EF: Kommissionens afgørelse af 23. januar 2009 om oprettelse af Det Europæiske Banktilsynsudvalg (EØS-relevant tekst)

text:
               29.1.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 25/23

      KOMMISSIONENS AFGØRELSE

   af 23. januar 2009
   om oprettelse af Det Europæiske Banktilsynsudvalg
   (EØS-relevant tekst)
   (2009/78/EF)
   KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —
   under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Som led i den såkaldte Lamfalussy-proces vedtog Kommissionen den 5. november 2003 afgørelse 2004/5/EF om oprettelse af Det Europæiske Banktilsynsudvalg (1) (herefter benævnt »udvalget«). Udvalget påbegyndte sit arbejde den 1. januar 2004 og har tjent som et uafhængigt organ for refleksioner, debat og rådgivning af Kommissionen inden for regulering af og tilsyn med banker.

               (2)

               I overensstemmelse med bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/1/EF af 9. marts 2005 om ændring af Rådets direktiv 73/239/EØF, 85/611/EØF, 91/675/EØF, 92/49/EØF og 93/6/EØF og af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF, 98/78/EF, 2000/12/EF, 2001/34/EF, 2002/83/EF og 2002/87/EF med henblik på indførelse af en ny organisationsstruktur for udvalg vedrørende finansielle tjenesteydelser (2) foretog Kommissionen i 2007 en gennemgang af Lamfalussy-processen og forelagde sin vurdering i en meddelelse af 20. november 2007 med titlen »Gennemgang af Lamfalussy-processen: Styrkelse af den tilsynsmæssige konvergens« (3).

               (3)

               I denne meddelelse understregede Kommissionen betydningen af Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg, Det Europæiske Banktilsynsudvalg og Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger (herefter benævnt »tilsynsudvalgene«) i et stadig mere integreret europæisk finansielt marked. Den vurderede, at det var nødvendigt med klare rammer for disse tilsynsudvalgs arbejde med hensyn til tilsynsmæssig konvergens og samarbejde.

               (4)

               I forbindelse med gennemgangen af Lamfalussy-processen opfordrede Rådet Kommissionen til at præcisere tilsynsudvalgenes rolle og overveje alle de forskellige muligheder for at styrke disse udvalgs funktion uden at bringe uligevægt i den nuværende institutionelle struktur eller reducere de tilsynsførendes redegørelsespligt (4).

               (5)

               På sit møde den 13. og 14. marts 2008 efterlyste Det Europæiske Råd en hurtig forbedring af tilsynsudvalgenes funktion (5).

               (6)

               Den 14. maj 2008 (6) anmodede Rådet Kommissionen om at revidere sine afgørelser om oprettelsen af EU’s tilsynsudvalg for således at sikre sammenhæng og konsekvens i deres kommissorier og opgaver samt styrke deres bidrag til samarbejdet og konvergensen på tilsynsområdet. Rådet noterede, at specifikke opgaver eksplicit kunne overdrages til EU’s tilsynsudvalg for at fremme samarbejdet og konvergensen på tilsynsområdet og styrke udvalgenes rolle i forbindelse med vurdering af risici for den finansielle stabilitet. Der bør derfor tilvejebringes stærkere retlige rammer for udvalgets rolle og opgaver i denne forbindelse.

               (7)

               Udvalgets sammensætning bør afspejle, hvordan banktilsynene er organiseret, og der bør tages hensyn til den rolle, som centralbankerne spiller, hvad angår banksektorens stabilitet i medlemsstaterne og på EU-plan. De forskellige deltagerkategoriers ansvar bør være klart afgrænset. Især bør formandskab og stemmerettigheder forbeholdes de kompetente tilsynsmyndigheder i hver medlemsstat. Deltagelse i fortrolige drøftelser om individuelle institutter, hvormed der føres tilsyn, skal, når det er hensigtsmæssigt, begrænses til de kompetente tilsynsmyndigheder og de centralbanker, der har specifikt operationelt ansvar for tilsynet med de pågældende institutter.

               (8)

               Udvalget bør fungere som en uafhængig rådgivningsgruppe for Kommissionen inden for området banktilsyn.

               (9)

               Udvalgets mandat bør omfatte tilsyn med finansielle konglomerater. For at undgå dobbeltarbejde, forhindre manglende konsekvens, holde udvalget på højde med udviklingen og give det mulighed for at udveksle oplysninger bør samarbejdet med Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger med hensyn til tilsynet med finansielle konglomerater finde sted i Det Blandede Udvalg for Finansielle Konglomerater.

               (10)

               Udvalget bør også bidrage til den fælles og ensartede løbende gennemførelse af fællesskabslovgivningen og tilsynsmyndighedernes konsekvente anvendelse af denne.

               (11)

               Udvalget har ingen reguleringsbeføjelser på fællesskabsplan. Det bør gennemføre peer reviews, fremme bedste praksis og udstede ikke-bindende retningslinjer, anbefalinger og standarder for at øge konvergensen i Fællesskabet.

               (12)

               Forbedret bilateralt og multilateralt samarbejde på tilsynsområdet afhænger af gensidig forståelse og tillid tilsynsmyndighederne imellem. Udvalget bør bidrage til forbedringen af sådant samarbejde.

               (13)

               Udvalget bør også fremme konvergensen på tilsynsområdet i hele Fællesskabet. For at præcisere dette mål bør der udarbejdes en vejledende, ikke-udtømmende liste over de opgaver, der skal udføres af udvalget.

               (14)

               For at løse grænseoverskridende tvister mellem tilsynsmyndigheder, navnlig inden for tilsynskollegier, bør udvalget tilbyde en frivillig og ikke-bindende mæglingsordning.

               (15)

               For at drage fordel af den ekspertise, som udvalget opbygger, og uden at dette berører tilsynsmyndighedernes beføjelser, bør tilsynsmyndighederne have mulighed for at henvise sager til udvalget med henblik på en ikke-bindende udtalelse.

               (16)

               Udvekslingen af oplysninger mellem tilsynsmyndigheder er afgørende for deres arbejde. Dette er af central betydning for et effektivt tilsyn med bankkoncerner og for finansiel stabilitet. Mens banklovgivningen pålægger tilsynsmyndighederne klare forpligtelser til at samarbejde og udveksle information, bør udvalget være med til at fremme den praktiske løbende udveksling af information mellem disse myndigheder med forbehold af de relevante fortrolighedsbestemmelser i den gældende lovgivning.

               (17)

               For at reducere overlapning af tilsynsopgaver og derved strømline tilsynsprocessen og reducere den byrde, der pålægges bankkoncerner, bør udvalget fremme uddelegeringen af opgaver mellem tilsynsmyndigheder, navnlig i de tilfælde, der er nærmere angivet den relevante lovgivning.

               (18)

               Med henblik på at fremme konvergens og konsekvens mellem tilsynskollegier og derved sikre lige vilkår bør udvalget føre tilsyn med deres arbejde uden at begrænse kollegiemedlemmernes uafhængighed.

               (19)

               Kvalitet, sammenlignelighed og konsekvens i tilsynsrapporterne er af central betydning for effektiviteten af Fællesskabets tilsynsordninger og efterlevelsesbyrden for grænseoverskridende institutioner. Udvalget bør bidrage til at sikre, at overlapning og dobbeltarbejde undgås, og at de indrapporterede data er sammenlignelige og af tilstrækkelig kvalitet.

               (20)

               De finansielle systemer i Fællesskabet hænger tæt sammen, og begivenheder i én medlemsstat kan have betydelige konsekvenser for finansielle institutioner og markeder i andre medlemsstater. Den stadige fremkomst af finansielle konglomerater og udviskningen af grænserne mellem aktiviteterne i virksomheder i bank-, værdipapir- og forsikringssektorerne skaber yderligere tilsynsudfordringer på nationalt plan og fællesskabsplan. For at sikre finansiel stabilitet er det nødvendigt med et system på niveauet for udvalget, Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg og Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger for at identificere potentielle risici på tværs af grænser og sektorer på et tidligt tidspunkt og, når det er nødvendigt, underrette Kommissionen og de andre udvalg. Desuden er det af afgørende betydning, at udvalget sikrer, at finansministerierne og medlemsstaternes nationalbanker holdes underrettet. Udvalget har en rolle at spille i denne forbindelse ved at identificere risici i banksektoren og foretage regelmæssige indberetninger til Kommissionen. Rådet bør også underrettes om disse vurderinger. Udvalget bør også samarbejde med Europa-Parlamentet og give det periodiske oplysninger om situationen i banksektoren. Udvalget bør i denne forbindelse ikke give oplysninger om individuelle enheder, som der føres tilsyn med.

               (21)

               For i tilstrækkelig grad at behandle spørgsmål på tværs af sektorerne bør udvalgets aktiviteter koordineres med aktiviteterne i Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg, Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Banktilsynskomitéen under Det Europæiske System af Centralbanker. Dette er især vigtigt for at kunne behandle mulige tværsektorielle risici med hensyn til finansiel stabilitet.

               (22)

               I betragtning af globaliseringen af finansielle tjenesteydelser og den øgede betydning af internationale standarder bør udvalget også fremme dialog og samarbejde med tilsynsmyndigheder uden for Fællesskabet.

               (23)

               Udvalgets redegørelsespligt over for Fællesskabets institutioner er meget vigtig og bør være af en veletableret standard, samtidig med at de tilsynsførendes uafhængighed respekteres.

               (24)

               Udvalget bør udarbejde sin egen forretningsorden og fuldt ud respektere de berørte institutioners beføjelser og den nuværende institutionelle balance som fastsat i traktaten. De styrkede rammer for udvalgets arbejde bør ledsages af forbedrede arbejdsprocesser. Hvis der ikke kan opnås konsensus, bør der træffes afgørelse med kvalificeret flertal i overensstemmelse med traktatens bestemmelser.

               (25)

               Af hensyn til retssikkerhed og klarhed bør afgørelse 2004/5/EF ophæves —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   Der oprettes hermed en uafhængig rådgivningsgruppe vedrørende banktilsyn i Fællesskabet benævnt »Det Europæiske Banktilsynsudvalg« (herefter »udvalget«).
   Artikel 2
   Udvalget rådgiver på eget initiativ eller på Kommissionens anmodning Kommissionen, navnlig med hensyn til udarbejdelse af udkast til gennemførelsesbestemmelser vedrørende bankaktiviteter og finansielle konglomerater.
   Når Kommissionen anmoder udvalget om rådgivning, kan den fastsætte en frist for udvalgets afgivelse af sådan rådgivning. En sådan frist fastsættes under hensyntagen til, hvor meget den pågældende sag haster.
   Artikel 3
   Udvalget udfører de opgaver, det pålægges, og bidrager til en fælles og ensartet gennemførelse og konsekvent anvendelse af Fællesskabets lovgivning ved at udstede ikke-bindende retningslinjer, anbefalinger og standarder.
   Artikel 4
   1.   Udvalget skal forbedre samarbejdet mellem nationale tilsynsmyndigheder på bankområdet og fremme konvergensen mellem medlemsstaternes tilsynspraksis og fremgangsmåder i hele Fællesskabet. Med henblik herpå udfører det mindst følgende arbejdsopgaver:

               a)

               mægle eller fremme mægling mellem tilsynsmyndigheder i de tilfælde, der er fastlagt i den relevante lovgivning, eller på en tilsynsmyndigheds anmodning

               b)

               afgive udtalelser til tilsynsmyndigheder i de tilfælde, der er fastlagt i den relevante lovgivning, eller på deres anmodning

               c)

               fremme effektiv bilateral og multilateral udveksling af information mellem tilsynsmyndigheder, med forbehold af gældende bestemmelser om fortrolighed

               d)

               fremme uddelegeringen af opgaver mellem tilsynsmyndigheder, navnlig ved at identificere opgaver, som kan uddelegeres, og ved at fremme bedste praksis

               e)

               bidrage til at sikre, at tilsynskollegier fungerer effektivt og konsekvent, især ved at fastlægge retningslinjer for kollegiernes operationelle funktion, overvåge kohærensen af de forskellige kollegiers praksis og ved at udveksle bedste praksis

               f)

               bidrage til udviklingen af fælles rapporteringsstandarder af høj kvalitet for tilsynsførelsen

               g)

               revidere den praktiske anvendelse af de ikke-bindende retningslinjer, anbefalinger og standarder, der udstedes af udvalget.

         2.   Udvalget gennemgår løbende medlemsstaternes tilsynspraksis og vurderer konvergensen heraf. Udvalget rapporterer hvert år om de opnåede fremskridt og identificerer de tilbageværende hindringer.
   3.   Udvalget udvikler nye praktiske konvergensværktøjer for at fremme fælles fremgangsmåder ved tilsyn.
   Artikel 5
   1.   Udvalget overvåger og vurderer udviklingen inden for banksektoren og informerer, når det er nødvendigt, Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg, Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Kommissionen. Udvalget sikrer, at medlemsstaternes finansministerier og nationale centralbanker er informeret om potentielle eller overhængende problemer.
   2.   Udvalget giver mindst to gange om året Kommissionen vurderinger af forsigtighedstendenser på mikroplan, potentielle risici og sårbarheder i banksektoren.
   I disse vurderinger inkluderer udvalget en klassificering af de vigtigste risici og sårbare punkter og angiver, i hvilket omfang sådanne risici og sårbare punkter udgør en trussel mod den finansielle stabilitet og foreslår, når det er nødvendigt, præventive eller afhjælpende foranstaltninger.
   Rådet informeres om disse vurderinger.
   3.   Udvalget indfører procedurer, der sætter tilsynsmyndighederne i stand til at reagere hurtigt. Hvor det er hensigtsmæssigt, fremmer udvalget en fælles vurdering blandt tilsynsmyndighederne i Fællesskabet for så vidt angår risici og sårbare punkter, som kan påvirke stabiliteten af Fællesskabets finansielle system negativt.
   4.   Udvalget sikrer en passende dækning af den tværsektorielle udvikling, risici og sårbarheder gennem et tæt samarbejde med Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg, Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger og Banktilsynskomitéen under Det Europæiske System af Centralbanker.
   Artikel 6
   1.   Udvalget bidrager til udviklingen af en fælles tilsynspraksis på bankområdet og på tværsektoriel grundlag i tæt samarbejde med Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg og Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger.
   2.   Med henblik herpå etablerer det navnlig sektorielle og tværsektorielle uddannelsesprogrammer, fremmer udvekslingen af personale og tilskynder de kompetente myndigheder til at intensivere udstationeringsordninger, fælles inspektionshold og tilsynsbesøg samt andre værktøjer.
   3.   Udvalget udvikler, når det er hensigtsmæssigt, nye instrumenter til fremme af en fælles tilsynspraksis.
   4.   Udvalget styrker samarbejdet med tilsynsmyndigheder i tredjelande, især gennem disses deltagelse i uddannelsesprogrammer.
   Artikel 7
   1.   Udvalget sammensættes af repræsentanter på højt niveau fra følgende organisationer:

               a)

               de nationale offentlige myndigheder, som har beføjelser til at overvåge kreditinstitutter (herefter »de kompetente tilsynsmyndigheder«)

               b)

               de nationale centralbanker, som har specifikt operationelt ansvar for tilsynet med individuelle kreditinstitutter sammen med en kompetent tilsynsmyndighed

               c)

               de centralbanker, som ikke direkte beskæftiger sig med tilsynet med individuelle kreditinstitutter, herunder Den Europæiske Centralbank.

         2.   Hver medlemsstat udpeger repræsentanter på højt niveau, der deltager i udvalgets møder. Den Europæiske Centralbank udpeger en repræsentant på højt niveau, der deltager i udvalgets drøftelser.
   3.   Kommissionen deltager i udvalgets møder og udpeger en repræsentant på højt niveau, der deltager i drøftelserne.
   4.   Udvalget vælger en formand blandt repræsentanterne for de nationale kompetente tilsynsmyndigheder.
   5.   Udvalget kan invitere sagkyndige og observatører til at deltage i møder.
   Artikel 8
   1.   Udvalgets medlemmer må ikke videregive oplysninger, der er undergivet tavshedspligt. Alle deltagere i drøftelser er forpligtet til at overholde de gældende regler for tavshedspligt.
   2.   Når der udveksles fortrolige oplysninger vedrørende et institut, som der føres tilsyn med, kan deltagelsen i drøftelsen af dette punkt på dagsordenen begrænses til kun at omfatte de direkte involverede kompetente tilsynsmyndigheder og de nationale centralbanker, der er pålagt et specifikt operationelt ansvar for tilsynsførelse med de pågældende individuelle kreditinstitutter.
   Artikel 9
   1.   Udvalget informerer regelmæssigt Kommissionen om resultaterne af sine aktiviteter. Udvalget er i regelmæssig kontakt med Det Europæiske Bankudvalg, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 2004/10/EF (7), og det kompetente udvalg i Europa-Parlamentet.
   2.   Udvalget sikrer tværsektoriel sammenhæng i arbejdet i sektoren for finansielle tjenesteydelser gennem regelmæssigt og tæt samarbejde med Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg og Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger.
   3.   Udvalgets formand mødes mindst en gang om måneden med formændene for Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg og Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger.
   Artikel 10
   Udvalget kan nedsætte arbejdsgrupper. Kommissionen inviteres til arbejdsgruppernes møder som observatør.
   Artikel 11
   Udvalget samarbejder med hensyn til tilsynsførelse med finansielle konglomerater med Det Europæiske Tilsynsudvalg for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger i Det Blandede Udvalg for Finansielle Konglomerater.
   Kommissionen og Den Europæiske Centralbank inviteres til møderne i Det Blandede Udvalg for Finansielle Konglomerater som observatører.
   Artikel 12
   Før udvalget afgiver udtalelse til Kommissionen, fører det i en tidlig fase på åben og gennemsigtig vis dybtgående konsultationer med markedsdeltagere, forbrugere og slutbrugere. Udvalget offentliggør resultaterne af disse konsultationer, medmindre respondenterne anmoder om andet.
   Når udvalget rådgiver om bestemmelser, der gælder for både kreditinstitutter og investeringsselskaber, forhører det sig hos de myndigheder, der har ansvar for tilsynet med investeringsselskaberne, og som ikke allerede er repræsenteret i udvalget.
   Artikel 13
   Udvalget udarbejder et årligt arbejdsprogram og fremsender dette til Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen senest ved udgangen af oktober hvert år. Udvalget informerer regelmæssigt og mindst én gang om året Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om resultaterne af de aktiviteter, der indgår i arbejdsprogrammet.
   Artikel 14
   Udvalget arbejder på grundlag af konsensus blandt medlemmerne. Hvis der ikke kan opnås konsensus, træffes afgørelserne ved kvalificeret flertal. Stemmerne for udvalgsmedlemmernes repræsentanter svarer til medlemsstaternes stemmer som fastsat i traktatens artikel 205, stk. 2 og 4.
   Udvalgsmedlemmer, som ikke følger de retningslinjer, anbefalinger, standarder og andre foranstaltninger, som man i udvalget er blevet enige om, skal være rede til at begrunde et sådant valg.
   Artikel 15
   Udvalget vedtager sin egen forretningsorden og tilrettelægger selv sit arbejde.
   For så vidt angår afgørelser om ændringer af forretningsordenen og valg til og afsættelse fra udvalgets bestyrelse, kan der i forretningsordenen indgå beslutningsprocedurer, der afviger fra procedurerne i artikel 14.
   Artikel 16
   Afgørelse 2004/5/EF ophæves.
   Artikel 17
   Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Bruxelles, den 23. januar 2009.

            På Kommissionens vegne

         Charlie McCREEVY

            Medlem af Kommissionen

      (1)  EUT L 3 af 7.1.2004, s. 28.

      (2)  EUT L 79 af 24.3.2005, s. 9.

      (3)  KOM(2007) 727 endelig.

      (4)  Rådets konklusioner 15698/07 af 4.12.2007.

      (5)  Rådets konklusioner 7652/1/08 rev 1.

      (6)  Rådets konklusioner 8515/3/08 rev 3.

      (7)  EUT L 3 af 7.1.2004, s. 36.


title: Den Europæiske Centralbanks afgørelse (EU) 2016/955 af 6. maj 2016 om ændring af afgørelse ECB/2013/54 om procedurer for godkendelse af producenter af fortroligt euromateriale og euromateriale (ECB/2016/12)

text:
                  16.6.2016

                  DA

                  Den Europæiske Unions Tidende

                  L 159/19

            DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2016/955
      af 6. maj 2016
      om ændring af afgørelse ECB/2013/54 om procedurer for godkendelse af producenter af fortroligt euromateriale og euromateriale (ECB/2016/12)
      STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR —
      under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 128, stk. 1,
      under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 12.1, 16 og 34.3,
      under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2532/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner (1),
      under henvisning til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2157/1999 af 23. september 1999 om Den Europæiske Centralbanks beføjelser til at pålægge sanktioner (ECB/1999/4) (2), og
      ud fra følgende betragtninger:

                  (1)

                  I henhold til traktatens artikel 128, stk. 1, og artikel 16 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank har Den Europæiske Centralbank (ECB) eneret til at bemyndige udstedelse af eurosedler i Unionen. Denne ret omfatter en beføjelse til at træffe foranstaltninger til beskyttelse af eurosedlernes integritet som betalingsmiddel.

                  (2)

                  Efter ikrafttrædelsen af afgørelse ECB/2013/54 (3) stod det klart, at det er nødvendigt at styrke ECB's beføjelse til at pålægge passende sanktioner, der står i et rimeligt forhold til en manglende overholdelse, herunder økonomiske sanktioner i form af gebyrer, for at dække alle scenarier, som kan kræve, at der pålægges sanktioner i henhold til artikel 20 i afgørelse ECB/2013/54.

                  (3)

                  Afgørelse ECB/2013/54 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

            VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
      Artikel 1
      Ændring
      Artikel 20 i afgørelse ECB/2013/54 erstattes af følgende:

         »Artikel 20
         Gebyrer i tilfælde af uoverensstemmelser i mængderne af eurosedler eller seddelpapir
         1.   En producent, der fremstiller seddelpapir til eurosedler eller eurosedler, skal i overensstemmelse med de materielle sikkerhedskrav indberette eventuelle uoverensstemmelser i mængder af euroseddelpapir eller mængder af delvist trykte eller færdigtrykte eurosedler, som er konstateret i forbindelse med en fortrolig eurovirksomhed på dennes godkendte produktionssted, til ECB.
         2.   Hvis der i forbindelse med en fortrolig eurovirksomhed på det godkendte produktionssted opstår en uoverensstemmelse i mængder af euroseddelpapir eller i mængder af delvist trykte eller færdigtrykte eurosedler, og producenten ikke håndterer dette i overensstemmelse med de materielle sikkerhedskrav, kan ECB pålægge producenten et gebyr.
         3.   I hvert enkelt tilfælde fastsættes gebyrets størrelse under hensyntagen til uoverensstemmelsens karakter. Især tages der hensyn til den pålydende værdi af de eurosedler, som udgør uoverensstemmelsen, og karakteren af overtrædelsen af de materielle sikkerhedskrav. Hvis den pålydende værdi er højere end 50 000 EUR, pålægger ECB producenten et gebyr svarende til denne pålydende værdi, medmindre sagens omstændigheder begrunder, at der pålægges et andet gebyr. Hvis den pålydende værdi er mindre end 50 000 EUR, pålægger ECB producenten et gebyr på 50 000 EUR, medmindre sagens omstændigheder begrunder, at der pålægges et lavere gebyr. Gebyret må under ingen omstændigheder være højere end 500 000 EUR.
         4.   Der pålægges kun et gebyr, når det er klart bekræftet, at en producent har overtrådt de materielle sikkerhedskrav. Beslutninger om gebyrer følger procedurerne i forordning (EF) nr. 2532/98 og Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 2157/1999 (ECB/1999/4) (*). Ud over gebyrerne kan ECB beslutte at udstede en beslutning om advarsel eller at inddrage eller suspendere den foreløbige godkendelse eller godkendelsen.

      Artikel 2
      Virkning
      Denne afgørelse får virkning på dagen, hvor den meddeles til adressaterne.
      Den finder anvendelse fra den 1. juni 2016.
      Artikel 3
      Adressater
      Denne afgørelse er rettet til producenter af fortroligt euromateriale og euromateriale og til de nationale centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta, når de udfører lagerkontrol, destruktionskontrol og transportkontrol.

         Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 6. maj 2016.

            Mario DRAGHI

               Formand for ECB

         (1)  EFT L 318 af 27.11.1998, s. 4.

         (2)  EFT L 264 af 12.10.1999, s. 21.

         (3)  Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2013/54 af 20. december 2013 om procedurer for godkendelse af producenter af fortroligt euromateriale og euromateriale og om ændring af afgørelse ECB/2008/3 (EUT L 57 af 27.2.2014, s. 29).


title: Rådets afgørelse 2009/796/RIA af 4. juni 2009 om ændring af afgørelse 2002/956/RIA om oprettelse af et europæisk netværk til beskyttelse af fremtrædende personer

text:
               30.10.2009

               DA

               Den Europæiske Unions Tidende

               L 283/62

      RÅDETS AFGØRELSE 2009/796/RIA
   af 4. juni 2009
   om ændring af afgørelse 2002/956/RIA om oprettelse af et europæisk netværk til beskyttelse af fremtrædende personer
   RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —
   under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 30, stk. 1, litra a) og c), og artikel 34, stk. 2, litra c),
   under henvisning til initiativ fra Kongeriget Nederlandene (1),
   under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (2), og
   ud fra følgende betragtninger:

               (1)

               Muligheden for overfald på og attentater mod fremtrædende personer, uanset om de handler i embeds medfør eller ej, kan ikke udelukkes.

               (2)

               Beskyttelse af fremtrædende personer er den modtagende medlemsstats ansvar. Den modtagende medlemsstats beskyttelsesforanstaltninger er udelukkende baseret på dennes gældende retsforskrifter og relevante internationale aftaler.

               (3)

               Det europæiske netværk til beskyttelse af fremtrædende personer, der blev oprettet i 2002, bør bidrage til at yde beskyttelse som en formel kanal for kommunikation og konsultation mellem nationale myndigheder.

               (4)

               Det skønnes derfor nødvendigt at ændre Rådets afgørelse 2002/956/RIA af 28. november 2002 om oprettelse af et europæisk netværk til beskyttelse af fremtrædende personer (3), så det også vil kunne anvendes på personer, der ikke handler i embeds medfør, og som skønnes at være truet på grund af deres bidrag til eller indflydelse på den offentlige debat —

         TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
   Artikel 1
   I afgørelse 2002/956/RIA foretages følgende ændringer:

               1)

               Artikel 2 affattes således:
               »Artikel 2
               I denne afgørelse forstås ved »fremtrædende person« enhver person, uanset om vedkommende handler i embeds medfør eller ej, som er omfattet af beskyttelsesforanstaltninger i henhold til en medlemsstats nationale ret eller i henhold til en international eller overstatslig organisations eller institutions regler.«

               2)

               Følgende litra tilføjes i artikel 4:

                           »f)

                           at fremme kontakter vedrørende anvendelsen af beskyttelse, når beskyttelsen af fremtrædende personer skal sikres i to eller flere medlemsstater, mellem de relevante myndigheder i de medlemsstater, der er ansvarlige for at yde beskyttelse, enten gennem kontaktpunkterne eller ved hjælp af direkte kontakter mellem de ansvarlige myndigheder, som meddelt af kontaktpunkterne«.

         Artikel 2
   Denne afgørelse har virkning fra tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

      Udfærdiget i Luxembourg, den 4. juni 2009.

            På Rådets vegne

         M. PECINA

            Formand

      (1)  EUT C 330 af 30.12.2008, s. 2.

      (2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 22.4.2009 (endnu ikke offentliggjort i EUT).

      (3)  EFT L 333 af 10.12.2002, s. 1.